hest wöimust, et ta temma jüngriks heitis ja nisamma kui Peetrus ütles: ma ollen walmis ka temmaga surrema. - Jurri Kalmus ei arri ka ennam pöldo, egga külwa wilja mahha,  waid otab agga sedda päwa millal woib wälja minna, otse nisamma kui Hans Senne, kes ilma leiwa ja rahhata ärra läks ning naese ja lapsed nälga mahha jättis. Oh sa taewa tädike! kui kaua kannatad sa nende teotusst ja pilkamessi! Kui kaua lassed sa omma rahwast sadana sullaste läbbi- kiusada  ja sinnust sest iggawessest ello hallikast ärra lahhutada? Lö mahha sadana kantsid ja ehhita omma au kodda Sionisse, kus sulle tänno ja kitust ohwerdakseü K. A. Ommalt maalt. Pernust. Et se igga ristiinnimesse kohhus, kui ta kellegi wasto tulleb, tedda lahkeste terretab, sedda teab ommetige  wähhem kui laps, egga põlleks meil tarwis sellega omma aega wita ja rumi raisata,  agga ma tean, et surem ossa innimessi weel ei tea, mis terretaminne tahhendab: nad piddawad sedda agga paljaks prügiks, sest et nende wannematte wannemad jubba sedda teinud.  Terretaminne on Jummala rahho teine teisele sowima, et Jummal tedda kalli terwise jures wöttaks hoida ja seddasamma sowib teine temmale ka wasto. Jubba monni aeg kippitas se assi mo süddame  peal, kuida meie linnas kus linna jaus se sündis jägo mo ennese teada  terretaminne  liig sures armastusses noorte innimeste  wahhel olli. - Kaks noort naesterahwast  mollemad ollid kossimata lessed, kes jubba omma 30 ja rohkem sündinusse päiwi ollid ärra piddanud tullid teine teise wasto ja esstmenne terretaminne olli: „Sa lurjus, sa habbematta, mis sa õlled teinud ja kuida sa õlled räkinud? Otse selsammal  silmapilgul juhtus üks noor mees senna ja kui nattuke aega sedda armast terretamist pealt olli kuulnud, lissas ommalt pool ka paar sönnakest senna sekka, mis agga wist õekeste nokka ja mokka parrast polnud, läks warsi üks neist kahhest nore mehhe wasto ja teggi omma kat temma pallega tuttawaks, mis agga temma harja punnakseks teggi, et ta ka omma kat tõstis ja tüttarlapse pallet sillitas, kellest agga palleke nattuke ülles paistetas. Kuida nad parrast omma asja löppetasid, sedda  ei tea meie selgeste, sepärrast jattame sest könnelematta, agga wägga hea õlleks olnud, kui neile parrast monne pehmema kohha peale kasse oksa sullega nattukenne õlleks kirjutud, siis olleksid eddespiddi teisel kombel ühte teist terretanud, ehk, kui sea põrsad lausumatta teine teisest möda läinud. Pernomaalt. Hallisto söbber kirjutab meile: „Ma annan sulle, armas Postimees, üht wägga halledat luggu teada, mis meie lähhedal Abja walla perremehhel on sündinud. Üks wanna sönna ütleb „„warras jättab warna seina, agga tulli ei jätta middagi.""  - Aprilli kuul mil päwal se just olli, ollen ma unnustanud põllesid Abja walla perremehhel kolm aita ärra mis keik ühhe kattuse al ollid ja olleksid wist ilma näggematta ärrapöllenud, kui mitte selle maea pois põlleks wäljast tulnud ja sedda näinud,  sest se olli südda ö-aeal kus keik rahholist  maggasid. Ta olla jubba kaugelt tuld näinud, sepärrast jooksnud ta keigest wäest, et ruttem koeo sada, agga kui olli koeo sanud leidis ta keiki rahholist maggawad, aeas neid ülles, wöttis aida wötmed, et sealt weel middagi  wälja kanda, agga jubba langes kattus mahha, sepärrast ei olnud se ennam woimalik sisse sada; nenda jäi keik, mis neil kellegil ihho  ja hinge tagga olli, sisse. Ka keik seme ja toido willi, keik rided ja paljo muud ello maea krami. Keik aida pealne olli täis Heino toppitud, et kewwade tö - ellajattele ette anda, põlles ärra. Waene perremees ei tea nüüd mis omma perrele ette anda ehk mis põllo peale külmata, ehk mis selga panna; riete polest  põlle kellegil muud järrele jänud kui iggapäised  tö-rided. Keik kolm aita, pöllesid mani ärra. „Et maea rahwast kegi õhto tullega põlle 145