kolilapsed omma koolmeistridega kokko tellinud, kes enne lummalatenistust, kirriko jures õues nelja heälega laulusid laulsid. Kirriko mõisas olli Kuda seminari koolmeister ka omma kolilastega  ja wöttis seal sedda wanna auustud köstert, kenna mitme heale lauloga wasto; siis tullid aulik praus ja köster körwo kirriko  tenistussele ja seminari lauljad ning keik koggodus käisid kenna laulo lauldes nende järrele,  künni kirriko jure. Ka olli pühha kodda  seks römo pawaks kenna krantside, halja okste ja pöllewa küünlatega rohkeste ehhitud. Lauluga, mis parrast jutlust lauldi, astus se wanna auustud kirriko tener altari ette, kus prausti herra üht armast könnet temmale ja koggudussele piddas ja siis üht kennaste pogitud piible ramatut, kirriko polest nende sennadega kinkis, et se pühha sönna tedda, temma öhto pole jöudwa päwade sees trööstiks  ja kinnitaks. Ka kulutas prausti herra armsa sönnadega, et se wanna tru tener omma  sl)ne aastase trui tenistusse aeal kolmel korral sanud auustud. Esstmessel korral sai Lemma kindral konsistvriumi polest Peterburgi linnast ühhe tänno kirja; teisel korral meie sure ja armolisse Keisre Herra läbbi aupürjeri  (Ehrenbürger) nimmega auustud, mis sinati kohto polest temma kätte sai sadetud ja nüüd tänna kolmat korda, Tallinna piiskoppi kohto polest tänno ja önnesowimisse kirja, mis prausti herra altari ees temma kätte andis ja siis kätte peale pannemissega õnnistas. Pärrast sedda juhhatadi ka temma armastud abbikasa altari ette, kus siis se kettidest auustud  wanna paar pühha öhto sömaaega wasto wöttis, omma hinge kinnitusseks ja kori pealt lauldi saksakele kitusse laulo. Sellega olli nüüd Jummalatenistus löppetud, agga seminari  lauljad laulsid peale selle weel mitto kenna laulo selle päwa mällestusseks, ning siis läksid iggaüks römuga maea pole. Wötke siis armsad Poötimeyhe sõbrad ka sest römust ossa, mis minna kui nende laps ligutud süddamega tundsin, tunnen ja ka lühhidelt  teile teada annan. Laiemalt sest asjast könneleda, wennitaks asja liig pikkaks. Weel ükskord ütlen: römo tundis sel päwal wanna ja noor ja andko Jummal, et se keik, mis seal sündis, Jummala anuks ja meie önnistusseks  õlleks sündinud. Sedda pallub ja sowib  keikidele ja isseärranis sel korral rohkeste  koos ollewa sugguwössale, omma armsaid  wannemid üllewägga armastaw poeg Z. F. J. Kuramaalt. sHirmus Piltenist kirjutakse: ..Üks hirmus assi on meie weikeses linnas sündinud. 16. Mail ösel kuuldi korraga  ühhest maeast, kus judid ellasid, üht halledat  appi hüüdmist. Kui wägga kohkunud appi ruttajad, kui ollid sisse astunud. Nelli innimest, üks paar judi abbiello rahwast, üks ju di naesterahwas wie lapse emma ja üks wie aastane poeg laps, ollid mönned omma wodis, mönned pörmandal maas, keik ennam surnud kui ellus, omma werre sees, sured kirwe hawad parrani peas, rinde, kaela ja silm näo peal, et kolleto olnud nähha. Mõrtsukas olnud üks Ebrea mees, kes jubba enne ühhe Kurama mõisa pöllal ommas mele nödruses mitto rukki kuhhelast olla pöllema pannud, miksparrast tedda Mitawi piddalisse witud, kust ta parrast, kui terwe wälja lastud.  Ta olla senna, parrast sedda, kui Mitawist  jälle taggasi olli tulnud üht podi assutanud,  mis agga sepärrast jälle piddand kinni pandud sama, et tal meel jälle seggaseks  olla läinud. Nüüd olla ta sedda ennesele  pähhä wötnud: ..Jummal olla tedda käskinud innimesse werd wallada." Tohtred sanud ruttust senna kutsutud, kes ka keik teinud, mis ial innimesse mõistus ja jõud annab, kas agga keik ellama jäwad, teab Jummal taewas; ja kui se ka peaks ollema, et terweks sawad, siis wöttab se ommetige kaua aega. Kuida tahtwad waesed ommaksed senni ennast üllespiddada?! Abbiello rahwa parist ei pea kük suurt lotust ollema, sest et möllemate pead wägga raskeste hawatud ja mehhel üks silm koggoniste peast wälja lödud. Mörtsuk isse olla kohhe ärrapõggenenud, agga ommetige mönni werst linnast emal metsast kinni wöetud, kus ta omma rided werrest puhhastanud.  188