need sõimad seiswad: „Silw ester Tegelmeier piddas 1. Krist. tullemisse piihhal 1522 siin kirrikus omma essimest õige usso ülleswõtmisse jutlust." Nendasamma ka kindral-supert. Samsoni  pild, kes 99 aastat parrast sedda 1621 seal kirrikus kunninga Gnstaw Adolwi ees jutlust  piddas, kes se kord isse Rigas olli. Kuramaast. Möö mli seltsi meh.hed.j Minnewa kord andsime teada, mil arruldasel kombel Kuramaal pearöwel lökso läks. Tänna wõime üttelda, et4temma seltsimeestest ka jubba kohto näppo sattunud ja ennast süallusseks tunnistanud;  5a 4 wimast tõdetakse weel kätte samad,  sest kohhus olla nende jälge peal.  Piitakse  kahjoteggewaid metsellajaid kinni, miks siis mitte rööwlid, kes paljo kurjemad on, kui hundid  jakarrud? Kuulge, siin on Marsi sellesarnast: slalle rööwlid.j Ohto hilja 16. Märtsil, kui maearahwas jubba hingama läinud,  tullid 7 rööwlid Shlokki maantee äres Kurama rannas Kappeneki tallusse risuma. Onima  näggo ollid häbbematta koerad mõnned kinnikatnud,  mõnned mustaks teinud, et neid ei piddand tuntama. Esmalt ollid nemmad keik maearahwast kinnisiddunud, siis omma loaga risunud ja omma teed läinud. Risutud sai 140 hõbberubla tükki, 10 rubl. penikest hõbberahha, kaks 25-rublast pabberit, 6 hõbbe teelussikat ja 100 rubl. eest rideid. Kui maea innimessed pärrast onuna paelust lahti peasid, aeasid nemmad kiil naabrite abbiga rööwlite jälgi tagga künni Solitudi  metsani, agga ei sannd middagi ennam kätte. Arwasid neid Ria linna pöörnud olle- Mad, agga siamale ei olle kohhus neid weel üllesleidnud. Peterburgist. or s n äpü hkim i s s e st. j Tutlekahjud on hirmus õnnetus ja risuwad aastas  linnas ja maal räkimatta Mjo innimessi paljaks ja jätwad neid lausa taewa alla. Linnades  ja muial, kus korsnaid prugitakse ja kus neid ei wõiks ehk ei peaks prugitama? tulleb kahjo ka tihti seläbbi, et korsnad õigel aeal ja wisil ei sa puhhastud. Sepärrast on rigiministri herra 9. Märtsil kässokirja ümbersaatnud,  et linnawannewad nõu kokko peaksid, kuida korsnapühkia tenistus wõiks parrema korra peale ümbermudetud sada, ja siis sedda nõu wallitsussele teada andma. s„Palmpu."j Sedda nimme kannab Peterburgi  linna hantwärgiselts ja on seal, nago iggas linnas, kus hantwärgiseltsid assutud, selle seisusse rahwale sureks kassuks. Palmpude Pühhal piddas nimmetud selts omma kolmat aastapäwa. Aastal 1864 olli seltsiliikmete hulk alles 200 meest, agga mödaläinud aastal on nende hulk liggi 3 kord suremaks tõusnud, ja on nüüd 597 hinge. Seltsiwannemad piiüdwad  igga! wisil ni paljo kui ialwoimalik, selle eest murretseda, et seltsiliikmed, kel sedda tarwis, seltsimaeas wöiksid õppetust leida, ja se on tännowäärt  assi. Sealt se nüüd ka tulleb, et Liikmete  hulk nenda kaswab. Sedda peaksid keik sähhärdused seltsid tähhelpannema ja meles piddama!  Essimesses hakkatusses ei wõi nisuggused seltsid muidogi rahha Polest mitte rikkad olla, sest tarwidussed on esmalt kaunis sured ja liikmete ku-makso ei wõi suremaks tõsta, kui mõnne tiwad  kandwad; agga sest põlle wigga, aega möda asjad käiwad. Ka „Palm- seltsi" kukkur ei tahha weel hästi püsti seista ja mõistame kül, mis wigga se on; anname agga aega, se wigga parraneb ka ommal aeal. Agga küssime  nüüd: kasjubba mitte aeg ei õlleks, et linnades, kus tihti ni mitme tuhhande wisi Eestirahwast kous ellab, ka nende seas sähhärdusi seltsist saaks assutud?  Mis nimme nisuggused Eestiseltsid kandwad,  on üks puhhas. Meie Tarto selts nimmetab  ennast laulo parrast „Wannemuine," muial tehko Eestimehhed nenda ehk teisiti, selle peale ei olle suremat wadata; kuid sedda on wägga  sowida, et igga nisugguse Eestiseltsiga, kui ial wõimalik, ka meestelauloselts ühhendud õlleks. Et laul ni kaunis meleharrimisse assi on, ei hakka wist kegi salgama egga walleks aeama. Agga kes peab asja allustama? Noh, tulle lummal appi, iggamees, kes Eestirahwale meleärratust  ja head sowib, keigeennamiste need, kes Eesti kännust kaswanud, agga õppetusse läbbi ennam ehk wähhem harritud innimesseks sanud ja mitte ni jõlledad ei olle, ennast ommasuggu  rahwast häbbenema. Kes linnapaikus  mõistlikkud, rahwa anuastajad, head innimessed  on, mõttelgo sedda asja järrele ja könnelgo  kokko. Meie ei ussu mitte, et ni raske 111