paljo, sest st surem ossa karja keik ta!we labbi wäljas käis; agga ommetige wasto kewwadit läks pudus wägga sureks. Talliwilja wäljad ollid Märtsi kuul wägga kennad, agga selle järrele hakkas wallidat ja külma tuult puhhuma,  mis lihhawötte pühhade aeal keige wallidam  olli, ja wiljale, mis mitte metsawarjus polnud, wägga suurt kahjo teggi, nenda et orras pea aego üsna ärrakaddus ja sellega ka ühtlase leikuse lotus; ilmad näitasid iggapiddi  otse sesamma suggust põuda towad, kui minnewa aasta olli. Mai ku hakkatuses läksid ilmad jälle kennaks, keik lodus sai nago uut rammo ja hakkas ühhe issiärraliko wäggewusega  kaswama, nenda et ülle keige kubbermango  praego põllud wägga kennad ja römulikud.  Parrako on rahhe mönnes kohtas jälle suurt kahjo teinud. > — Shitomiri, Krementsi  ja Dubno makonnades on saggedaste 7 künni II) wersta peal, kui pöllude wahhelt labbi sõidad, ni kaugele kui silm wadata üllatab,  keik põllud rahhsst ärrarikkutud, mis keik jälle tatratega sawad külwatud- Teiste makonnades on wihm jälle wilja enne õitsemist mahha pannud. Kui weel nenda jäeb, et Zummal ennam ei rikku, woib kaunis rohket leitust lota; odra orras on ennamiste keik waene ja sant. . Kauplemine Wolhinis ei tahta omma endist terwist kätte sada; mis keik sest tulla, et sealatsed  mõisnikud waeseks janud ja keik muud asjad, mis wabrikutes walmistakse ja nendega kauplemine on kui kammitses, keige parrem minna suhkro assi; teised wabrikud tahta wäggise  maggama jada; olla nago surrejad, hinge wakumas. Löppetuseks annab kirjutaja Hindrik Legsding omma ma waesema rahwale  sedda nõu, mitte kotto wäljatulla, waid parrem kojo jada ja seal omma pead toita. Odessast. Se aastased ilmad on wagga heitlikud, kord sedda teine teist; kord päwa paistet, kord wihma kord wagga, kord Me tormi, kuida sedda iggapääw nsme. Odessas on 24. Mail üks hirmus torm ja raske wihma saddo olnud, mis ülle telegrahwiga  sönnumid antud ning kahjo mis torm ja saddo teinud,- ülleliga kõrgeks tõstnud, kellest  25. Mail seatakse seitungi läbbi kirjutakse: ..Eila parrast lõunat kello wie aeal läks üks wägga hirmus torm raske Vihma saoga ülle meie linna, kelle sarnast minno silmad selle 40 aasta sees, mis ma siin ollen ellanud, põlle näinud. Wihm ei turinud kauem, kui pool tundi; ommetige olli ta ni raske, et kelk keldred wet täis panni. Se kaewo, kust wessi torrode läbbi iggasse maeasse linnas jookseb, aeas ülle salwedõ ja upputas mönned wankred  keige kaubaga ärra ja wiis keige hobbuste ja härgega merresse/ Püssirohho teller on wee al ja mönned maead ni wigga sanud, et kegi ei julge nende kaktuse al ellada ja mönnel  jälle kaktused pealt mahha löhhutud. Waesem  suggo rahwas ja issiärranis judid, kes keldrites ellawad, jooksewad möda linna ja otsiwad pumpasid kellega wet tubbadest-wälja pumbata. Keige rohkem on, kuida rägitakse, nende kirriko-aed rikkutud, keik põhjapoolne jaggo olla nenda ärralöhhutud, et liggi nelli tuhhat hauda lahti olla, kus paljad pusärgid wälja paistawad". . Wöeralt maalt. Saksamaalt» Preisi ja Prantsuse wahhelisest  asjust könneleb Põhja jaksama seitung nenda, otse kui õlleks naburite wahhel must kas. nattukene pahha haiso teinud. Kuida sedda jubba teame, said Prantsuse maal mönned  kutserid pukki pealt lahti lastud ja ued jälle assemele wallitsetud, mis seal mõnda pahhandust  teggi, ja seal wötta Preislane ka omma  jaggo ossa nende lahti samisest ja wahhetusest  ja ütlewad sedda mitte ettekulutanud, waid agga, kui omma sowimist, waljarakinud, et mönni neist peaks mahhalükkatud sama. Se näitaks nenda, otse kui õlleks Preislane sealt poolt tormi ja tuisko kartnud, ehk politika  taewas pilwe hakkannd minnema, mis Lemmale  suurt kahjo tehha woib ja et nüüd seläbbi,  kui mönned tolmutajad korwa lükkatakse,  keik asjad waggusi woiwad jäda. Keige ennam on üks tal pinnaks silmas olnud, tedda ON ta sowinud körwale lükkatud sada ja se olla nüüd sündinud, mis tal sureks römuks olla. Sowida õlleks, et nüüd ue ministrite labbi rahhs rahhuks jäeks, agga siiski tead- 200