tusses, nihästi sonnade kui teggude polest peawad  ellama. Se kassinus ja puhtus ei pea agga mitte ükspäinis wannematte silma al ollema,  waid iggaspaikas, sest Jummala silm näeb iggale pole. Mis siis innimeste ees marjul  on, sedda näeb Jummal! Eestirahwa abbiellusse heitmisse aeg on ennamiste süggise ja ei mitte kellegi ebbaussu egga tühja kuusi parrast, waid aina sepärrast, et süggisine aeg pissut rikkam ja raswasem, kui mu aeg, ning siis ka nore rahwal löbbusam  omma tullewasse ello pessa ühhe tuggcwama  oksa peale ehhitada. Millal nad pari lähwad, õlleks üks keik, sest kellel sellega teggemist,  millal üks noor paar laulatada lasseb,  kas kewwade, sui, süggise woi talwe; agga sellega õlleks mul paljo teggcmist, kuida nad pari lähhäwad. Üks assi mis wägga wöigas, on se enne aegne maggataminne. Saksa  rahwa jures sedda pruki ei olle, waid noor rahwas hoiab ennast nikaua teine teisest emal, künni laulatud sawßd; agga Eesti rahwa kestes  on se üks wägga pahha ja rummal pruuk, kellega ka wannemad wägga rahhul, sest egga nad enne isse parremad polnud sepärrast ütlewad ka: se on jubba pölwest pölweni nenda  olnud, kes sedda ennam ümber pörab? Tulle Jummal appi! Keik mannad asjad samad  ueks, kuida se siis mitte? Selle peale ei tea minna wastust anda, miks sedda mitte uendada ei woi! Kui nored innimessed öppetust  wöttaks ja nende keskes ennam Jummala kartust õlleks, siis lähhäks assi warsi teiseks. Abbiello on üks pühha ello, mis Jummal isse seadnud, mikspärrast ei peaks noor rahwas siis pühhaste ja puhtaste senna sisse astuma? Kes ses ellus pühhaste ellada tahtwad, need heitko ühhe pühha ja kassina kombega senna sisse, siis saab Jummal neid õnnistama ja neid ühhe tössise armastusse siddemega kokko sidduma ning Kristus se kolmas nende keskes ollema. Teiseks on se wägga pahha, kui noort rahwast  pari kaubeldakse. Wannemad isse tewad  omma lastele sega suurt üllekohhut, kui nemmad omma lapsi sunniwad, sedda ehk teist wötma. Agga sedda keige suremat üllekohhut tewad mannad külla sided, kes kauplejaiks heidawad ja ÜhhelZ sedda ning teisele  teist ettekidawad ja nenda neid kui kewa rauda kokko lidawad; olgo ello parrast kuida on! Eks pea siin taewas ja ma kissendama, et se Jummalast ennesest seatud pühha põlli ni wägga saab rojastud? Se paar, mis armastus  peab kokko sidduma, sedda seub libbe keel kokko, mis agga nisamma hölbsaste  jälle lahti lähhäb, kui pordo sõlm! Kui meie wähhagi sedda pühha pölwe tahhame auustada, siis peame kui õiged wannemad omma laste pari minnemist nende omma holeks  jätma egga koggoniste senna wahhele tikkuma, kui nad pari tahtwad heita; agga selle ülle peame köwwaste walwam.a, et need enneaegsed pessitamissed ja maggatamissed enne  kossimist ja ka laulatamist ei saaks ollema, mis koggoniste ristirahwa seadusse ja Jummala  sönna wasto on. Oh! kui paljo rohkem  õlleks abbiellusid, mis armastusses teine teise körwas ellawad, kui mitte sedda enne aegist lippitsemist ei õlleks ja need kauplemisse keled ärramäddaneks. Ma annan teile, armad nored wennad ja oed, sedda nöu: kui ollete nõuks wötnud abbiellusse  heita, siis ärge minge mitte wanna külla eidede jure nöu küssima, waid küssige omma süddame käest, ja mis se ütleb, sedda tehke, sest se ei walleta mitte paljo. Ta on kül muido üks wanna porri auk, mis saggedaste  wägga pahhaste haiseb, agga kui temma  ülle wallitseme, annab ta meile ses asjas üht wägga selget ja tarwilist otsust. Laske armastust teid ühhe teisega kokko sidduda, siis saab teie tullewane ello ka tõeste üks abbiello agga mitte hädda- ello ollema. Olge hästi ettewaatlikkud ja pange tähhele, kes se on kes teid kossib ja kes se on kedda wöttate. Sest se ello mis nenda assutakse, põlle mitte tännaseks  ja hoomseks, waid elluks aeaks; sepärrast  ka sedda ennam ette waatmist tarwis! Agga parrako! Meie armsa öddede seas on neid weel liig paljo, kes ei wata selle peale, kellele ta lähhäb, waid kui se agga üks meeste rahwas on, kes tedda kossib, on ta kohhe walmis  minnemas; se on nende pea assi, et tan- 320