timehhe sõbra M. J. kirja peale mõnne sõnna kostab;  kus ta temma könned kõik ei ütle wastowõtmisse  wäärt ollewad; waid seal mönned sönnad ette tulla, mis Eesti rahwast nende ue koggokonna sisseseadimisses ennam eksitawad, kui oige tele ju liha  lamad. „Agga wata, essimenne assi mis minna seal ennam kui immeks pannen, on se: et mönni innimeuue,  nago G. N., tahhab meie tallorahwa seadmes  si juhtida, ehk ta kül, nago isfegi ütleb: seie sadik toanurkas, teiste selja tagga istunud; ja kelle silmad sepärrast ei olle ehk meel ialgi mcie Eesti tallorahwa koddust ello, egga nende koggckondade  seisust seest poolt näinud, weel wähhem nende kestes ellanud, sellepärrast ka leige wahhemat  nende raskust egga kergust ei olle kannud; maid sedda on ta teiste jutlust kuuluud, kelle järvele  temma nüüd ka tõeste arwab M. J. kui ühhe kesk tallokoggokonuas ellawa mehhe juttu sabbast kiuni rabbada ja temma kirja silmast pinda wälja kiskuda. Agga se on seal se kahjolik tük, et temma  (G. N.) ei olle mitte M. J. selletussest põhjani  arro sanud, mnido õlleks ta selle wasto räkimatta  jätnud. Agga ma ei tahha enueaego siin sest pikka juttu tehha, kumbal õigus on; waid pannen parrem lühhidelt möllemate kõnned wastastiko,  ning siis ütlen, kumba juttu! minna arwan ennam tõe karwa ollewad. Ja se on nenda: M. J. rägib: et nüüd ude koggokondade wallitsusse aeal sünniks ka mõnned koggokonnad neste jaotada, kelle krunt wägga laiali on, nenda et seal mõnned küllad  ja ta Und wägga kaugel, wast tagga suurte metsade, soode, jöggede ja järwede on ja pealegi teiste pissemate koggokondadele wägga liggidal ollemas;  ka weel nimmelt nisuggused üksikud tallud, mis ommast koggokonnast hopis waljas ja kaugel teiste waldade tagga ehk keskel seisawad; ka, et selle ues.te jaggamisse läbbi saaks sealt rahwa, kui ka temma wallitsejate toimetamissed mitto kord hõlpsamaks;  ka saaksid nemmad omma ma pirid, kelle parrast nüüd saggedaste riid tõuseb, siis õiendada. „Ka sedda, kus mõnned koggokonnad wägga sured, ja kus sellepärrast paljo rohkem kui 1000 meeste hinge, sünniks omma surusse järrele kahheks ehk ennamaks koggokonnaks jaotada; ehk, et sünniks  nende kullest mönui tiik, mõnne wahhema liggimisse  koggokonna külge panna. Peale selle rägib ta, et sünniks koggokonna kohtomaea mõisast wälja, kolimaeaga ühhe tallo krundi peale ehhitada, mis koggokond selle tarwis peaks ostma, ja kust siis parrast koggokonnale mitmesuqgune kasso taggasi  tnlleks. Wimaks sclletab Ml J. weel, kuidas koggokonna kirjotaja ka omma eestikele ja wahhema palgaga waib läbbi sada w. -,Agga nüüd jälle püab G. R. sedda keik tühjaks  laita ja ütleb, et se weel rahwale suurt kasso ei sadaks , kui üll emal niunnetud wisil kangelised tallud ja küllad saaksid teiste liggiliste waldade külge pautud; sest et neil siis mitmetega teggemist olla: i) omma mõisa pärrisherraga, 2) selle wallaga,  kelle hingekirjas nad on ja 3) selle walla wallitsussega, kelle alla nemmad ennast on annud. Nüüd wöib kül iggaüks arro sada, et G. R. ei olle mitte külla sõbra kirjast õieti arro sanud, ehk ta ei olle sedda ka tahtnudgi sada. Sest M. J. juttu planist paistab wälja, et temmal wistist teadmatta  ei olnud, et se seaduses ei seisa, kui tallu st ehk küllast tehhakse, mönne walla kullest teise külge panna; agga on tunda, et ta lodab, et selle tarwilikkud  kohtu ja ma -ülleniad, kui ja kus sedda häddaste tuudwad tarwis ollewad, ja kui neid sellepärrast  pallutakse, sawad ehk sedda ka lubbama, sest et nemmad jo ennegi meie öllade pealt paljo raskemaid  tukka on ärratöftnud, miks siis mitte ka sedda? Ja et need arraaetud tallud ehk küllad, ühhes innimeste krono ja mu maksudega sawad siis, kus uus riwisionikirjutus on, selle ue koggokonna hiugekirja kirjutud, sedda wist üllemad sawad ka lubbnma; sest kui walla ma saab ärramüdud, ei sa neil omma mõisa herraga surematsehkendamist ollema. „Agga et G. R. arwab: sest ei tulle ühtegi rido egga seggadust, kui mönne tallo krunt wöera walla madega läbbi seggamine käib, ja et iggaüks wöib sellegipärrast omma pirisi õiendada, kui temmal  omma parris krundi ülle wolli käes on. "No wata, nisuggusest könnest paistab jälle wälja, et G. N. mitte ei olle nisuggusses seggase piridega küllas ellanud, waid wissist üksikus kohhas, ehk ka mõnnes linna paitus; sest iggaüks seggase piridega tallonik tunneb sedda kui omma kümme sõrme,  et riid ja wihhawaen kuskil rohkem ei ella kui seal, kus ma-krundid risti rästi läbbistiko käiwad,  nimmelt weel wöera walladega. Jubba isseennestki peawad meie tallorahwas künnis suurt wahhet, omma ja wöera walla naabri rahwa wahhel,  et kui nad mitte snggnlascd ei olle, siis ka neid naljaltki piddndele ei kutsu, waid ikka omma walla rahwast. Ja se ei sagi teiseti olla; sest omma walla rahwaga on nemmad ikka kui üks perrekond, kellel köitis koggokonna asjus üks ühtekoggomine ja toimetamine on, ja kes kõigist omma walla raskusist  ja kergust st ühtlasi peawad ossawötma, et kui neil peaks ka rido juhtuma, ruttu selletab ja waigiStab sedda nende wallawannem jälle ärra. Agga juhtub neil wöera walla rahwaga tülli, siis tulleb weel õnneks arwata, kui walla ehk kohtowannemad  sellega ühhe meie peale sawad, et sealt õieti suur protses ei tõuse. Ka piride öiendamisse  polest ei olle neil iggakord ühhe surused matükkid,  ja suremad ma tükkiv wöera walla jakke ärraanda,  seadus mannal wisil ei lubba, sest se pärrib walla käest temma taalride suurusse järrele kõik maksud. Jsseärranis weel perrekauplemiune wöera walla sees ei lähha kuidagi wist korda, ja omma walla rahwast ei tunne. 138