wöisin tallitada. Ni kui mäest üllesse saime, näggime warsi kaks eht Eestipoisikest pitka linnawalge juuksetega ühhe ukse peale wäljatullewad,  kes külmast ei holind ja särgiwäel seisid. Meie laksime sisse, ja kui essimest ust lahti teggin, näggin mehhi, naesi ja lapsi keik seggaminne palja pörmanda peal maas istwad, mls mulle waese Neegriorjade luggu ni ellawalt meletulletas, mis neist kuuldakse ja mönni kord ka pildi peal nähhäkse. Kuida kargasid need rammotumad, haigussest ja näljast ärrakurnatud  innimesse kujud maast üllesse, kui nad minno suust omma emmakele koddust terretamist  kuulsid! Oh et neil sedda ärranetud issamaalt wäljaminnemisse himmo ep õlleks tulnud! Senna ollid nüüd need waesed arraeksind  lomad sanud, kaugel omma söbradest ja rahwast, ilma omma kirrikuta ja kcleta, ilma  ullualloseta ja koddopaigata, wallelotussest abbi lotes, mis siin kegi ei tahha töeks tunnistada  egga tehha. Moskwast sia tulles ollid nemmad 9 näddalat  tee peal olnud, üksteistkümme ollid neist selle aia sees ärrasurnud, 5 ärrakaddunud, kennest nad praegugi weel ei tea, kuhho need eksinud, ja peale sedda olli neil räkimatta muud waewa ja hädda tee peal kannatada. Wässimussest  ja sandist toidust ollid mitmed neist haigeks jänud, kedda hospiddali piddi widama, kus arstid neist egga nemmad arstidest suggugi  arro ei sanud, künni meie maia - arst, sündinud Polamees ja rnuido tru ja aggar ommas ammetis, kes Tartus tuderinud, mulle neist könneles, mis peale warsi hospiddali läksin,  et haige Eestlaste katsmisses wöikstn abbi  ks olla. Römo, mis need waesed mahhajäetud  innimessed tundsid, kui ma nende wodi are astusin ja nemmad nüüd omma kele innimessele  omma hädda wöisid kaebada, ei möista kegi üllesräkida. Nad ütlesid pärrast, (nago piibli kombel könnelda nende wiis on) ma olla neile nenda ilmunud, nago ingel Moria  mäel Zsaakit ohwrisurmast peästma, ja'kui ma suud olla lahti teinud, olla neile otsekui suur selgus wastopaistnud. Nenda käin ma nüüd kord ühhe, kord teise arstiga korrapärast  hospiddalis, murretsen tallitusse ja toido eest ja mul on hea meel, et mönned mo haigedest  jubba ni kaugele terweks sanud, et hospiddalist  wälja ommaksete jure wöisid minna. Esmalt mõtlesid nemmad mind ühhe öppetaja  abbikasa ollewad, ja kui neile ütlesin, et ma ssdda mitte ei olle, küssisid, kas ma Latterusse  usko piddin ollema? kui sedda kuulsid,  et ma nende usko oüin, siis läksid nende  süddamed öiete lahti.' Nemmad hoidwad sure kindlussega omma usso pole ning ma ollen selle eest murretsenud, et need, kes püh- hiks weel hospiddali peawad jäma, keik ühhe teise körwa sawad, et nad ühheskous ommad palwed wöiwad piddada. Kord pattusid nemmad  mind, neile nende lauloramatust etteluggeda,  ja neil otti suur rööm kuulda, et selgeste  wöisin luggeda. Ka üllemal nimmetud  Eestikorterit käin ma wahhete wahhel watamas  ja murretsen mis tarwis on. Peale selle, mis meie isse teme, on mul mitmelt poolt 125 rubla rahha ja mönned rided kokko  sadetud; sellega peame nüüd jöudo möda aitama; Lutterusse uöso öppetaja korjades on ka paar sadda rubla kokkotulnud. Helde süddamega  innimessed andwad wahhel ka nattuke  lihha, ahjoküttet ja muud abbi ja nenda wöiwad sel silmapilgul ellada, ehk kül waest wisi; agga mis peab eddespiddi sama? Mis ma hea innimeste abbiga nende eest tehha wöin, sedda ma teen; agga siamale potte ma weel mingisuggust teädust sanud, kas neile, nago nemmad isse lootwad, krono maiad antakse  ehk mitte! Ja kui neid peaks ka antama, misga tahtwad need werriwaesed innimessed  siin laggedal ja kuiwal maa! peale hakkata? Kust peab tullema, mis neil hakkatusseks  tarwis on? Separrast pange koddomail  keled ja kirjutse sulled likuma, et keik need öigel aial saaksid maenitsetud, kennel ehk nöu peaks ollema, nende järrele tulla, ja nenda  önnetusse sisse sattuda. Need eksind lomad, kelle eest meie siin murretseme, ütlewad  endid Tarto poolt küljest ollewad ja pudus  toidust ja peawarjust olla neid sundinud issamaad mahhajätma ja wäljaminnema. Neid on 42 perrekonda ja ülleültse 151 hinge, kelle seas paljo lapsokesi, kes pikka teekäimissest m 85