ja nenda teinud. Saab nahhä, mis teised luggejad sest ütlewad. Willandi ja Tarto wahhelt tulleb teine kirri mis „Postimeest" nattuke kässile wöttab, et igga kord mitte selle peale ei juhto, mis just kirjasaatja mele parrast õlleks. Esmalt tahhaks  ta teada, paljo Wenne -, Prantsusse-, Inglis- ja Saksamaal kurjateggiaid, rummalaid,  wina surnud ja kui paljo wannadusse nödrusses hinge heitnud? :c. Hea wend arwab wist, et keik mailma kirriko- ja kohtoramatud  „Postimehhe" laua peal unnikus seiöwad, muud kui lö lahti, rehkenda kokko ja pista üllesse. Agga walle! Mis pallumist ja waewa on tal enne, kui ommaltke maalt teäda saab, kui paljo siin ehk seal aastas sündinud  ja surnud:c., mis siis weel ülle Eiropama!  Juhtub sest agga saksa seitungides middagi seisma, noh, siis hea melega! Numrid  kirjutada põlle just mitte liig raske. Teiseks annab ta nöu, et „Postimees" omma „Mönni sanna Eesti kolidest" Ria seitungi lasseks üllesse panna, et sedda teised mehhed luggeda saaksid, kui meie luggiad on :c. Wöib kül öige olla, agga põlle ommeti mitte wöimalik. Peale sedda ei arwa meie sedda mitte Eesti rahwa kitusseks, kui nemmad  omma ko liasjus ikka üksi teiste nöu ja abbi peale lootwad. Meie peame kül süddamest  tännama, tui head innimessed meile koliasjus nöuuks ja abbiks on, agga kümme kord suremat römo teeks meile, kui Eesti rahwas  isse hakkaks ärratundma, et neile öppetust  tarwis on ja ommad koli-kohhad nisugguse  korra peale seaksid, et neist öigussega ennam wöiks lota. Agga parraks, rahwas on alles wägga tuim ja peab ommad kolid otsekui nuhtluöse-witsaks! Mis tehha, kuid peame ikka weel kannatama ja iggaüks omma  tundmisse künalt ni kaugele Eesti rahwa sekka paista laskma, kui se kellegil ial üllatab. Meie ainus troost on se: kegi mu rahwas põlle ka warsi sedda olnud, mis ta nüüd on. Meie ei kida egga wabbanda sellega mitte Eesti rahwa rummalust, agga meie lodame, et ta sest pimmedussest aega möda ka teiste kombel peased. Aitummal, et meil ommeti mönnedke omma suggu rahwa seast on, kes jubba ärratundwad, mis meile wägga tarwis õlleks. Se happo taigna tük on kül alles pisuke  ja lahja, agga uskugem ja ärge wässtgem,  aega möda saab temmast ka assi. Kolmandaks pärrib külla welli minno käest sabbaga tähte, mis Augustis piddi paistma  ja temma silmad weel ep olle näinud. Tössi kül, sel aial (Nr. 27) olli temmast jutto ja minna räkisin ka, agga minno sü pärrast põlle ta töeste mitte tullematta jänud. Säh, nüüd ollen teiste pärrast kimpus! Miks ma agga ollen räkinud, ütleb küllamees, nüüd anna  kätte. No kust nüüd sabbaga täht wötta? Usso mind, hea küllamees, kui ta minno käes õlleks, ma ei salgaks mitte, maid annaks seddamaid  kätte. Agga mis ma senna wöin parrata,  kui prohwessoride rehkendamissed ka mönni kord mitte riipso ei lähhä? Neljandaks nurriseb temma kaunis terrawasre,  et „Postimees" nisuggusi „tuime asjo", nago „Koiotullek Kullamaalt" olla, mis hiljuti päwa töusme poolt sadeti, wastowöttab,  ja sellega kassinat rumi raiskab. „Teäda andmiste" peale on temma meel ka pahhane, et temmal wist middagi põlle teäda anda ehk tahta; agga mis tehha, teistel jälle on , ja seitungid on ka nisugguSte asjade kandjad, ja pean wasto ütlema: söbber, peate „kannatama", nago minna Teie happo sönno. Pahhaks panna põlle meil kummagil aega. Mul õlleks weel Wirro ja Läne poolt tulnud  kirjadest sönna kaks könnelda, agga wöerama  sönnumetel on ka rumi tarwis, sepärrast  töttagem eddasi. Sönnumed wöeralt maalt. Noh, kuida seiswad nüüd ue aasta hakkatusseö  wöera made kradi klasid? Mis on meil söa ehk rahho polest odata? Kus pool on keige enne püssirohho haiso karta? Selle peale põlle mitte ni kerge kosta. Pran tsüst peti tännini ikka Eiropa werretuksumisseks, ja mis temma uel aastal räkis, sedda pannid teised kikkis körwu! tahhele. Rigi ja wallit- 4