tawad tedda pühhapääw ohto pusärki ollid pannud, kandsid nad tedda selle tarbeks kennaste  ehhitud ja walgustud Olewiste kirrikusse,  kus üks mitme healega kenna ja süddamest läbbi tungiw leina kori laul tedda otsekui omma sülle wöttis. 26. Oktobril, lõuna kello 12 aeal, hakkas mattus. Pissut aega  enne sedda tullid mimesuggused linna ammetmeeste  seltsid omma leina lippudega Kanutigilde  maeast Pikka ulitsat möda künni kirriko jure, laksid kirrikusse ning jäid surno ümber seisma. Surno pusargi ümber ollid kärneri aea puud ja rosid, mis wägga kenna näitis. Keik se suur kirrik olli otsani rahwast täis. Mattus hakkas ühhe lauloga, mis keik koggodus  laulis ja siis astus meie üllewägga auustud supertent Girgensohn pusärgi jure ja piddas nende sönnade järrele: ..Kes on se, kes ütleb, et se on sündinud, kui Issand ei õlleks käskinud? Eks keige kõrgema suust ei peaks wälja tullema kurjad ja head asjad? Mikspärrast nurriseb siis üks ellus innimenne? Jggaüks nurrisego omma patto pärrast!" (Jer. 3, 37 —39.) üht wägga wäggewat ja keikide süddamesse tungiwat mattuse könnet,  mis järrele lõppe laul tulli. Pärrast lõppe laulo sai surno wälja kantud ja sel kandmisse aeal laulis laulo koor kori pealt üht mitme heälega leina laulo. Kirriko jurest surno aea peale minnes läks surno wanker  ees, selle tagga käisid linna ammetmehhed omma leina lippudega ja siis mängo koor ning nende järrele tullid surno kandjad surnuga  ja surno tagga laulo seltsid omma lippudega.  Nenda wennis se hulk pikkamöda Pikka-ulitsast ja Nunne ulitsast pakso rahwa seast, mis senna olli kokko langenud, läbbi, künni Nunne wärrawa tahha ja leina mängo heal, mis keik se tee kuulda olli, tõmbas iggast  silmist pissarad wälja. Wärrawa tagga  pannid surnut wankre peale ja siis läksid liggi sadda tõlda wankre tagga künni Telliskopli  surno aea wärrawa ette. Sealt kanti surno haua jure, mis üks hea söbber omma platsi peale kaewada lasknud ning kandmisse aeal mängisid mängo mehhed sedda laulo wiit: ..lesukest ei jätta ma." Hauda laskmisse aeal laulsid laulo seltsid kaebtuöse ja Jummalagajätmisse  laulusid. Selle peale piddas üks hea söbber weel üht armast könnet, mis ta ühhe süddamelikko palwega löppetas. Keik se mattus olli üks wägga tössine ja süddamesse tungiw Jummalatenistus. Üks kaebtus olli agga keikide suust kuulda: kahjo, et ta wanna waene emma mitte omma silmaga  sedda woinud nähha, kui sure armastussega  ta ainus, agga önneto surma sisse sattunud  laps, wöerama mulla põue on sängitud! Dünaburgist.  Dünaburgi-Witebski  raudte teeb temma ehhitajattele  mõnda pea wallo, mele pahhandust ja kullo. Ta olla jubba ammogi malmis, agga kahhes kohtas ei pea ma tedda kanda jõudma,  olla liig pehme ja tee waoda ma sisse. Kül olla nad seal jubba möllanud, agga ükski assi ei tahha aidata, sest tahtmad sedda manna  teed mahha jätta ja uut ümber rabba tehha,  kus ilma mele pahhandusseta lodawad läbbi  samad. Peterburgist. sMönnesuggused s Zubba mitto aastad järgi mäda  on hirmsad tullekahjud Wennemaal rahwale  suurt kahjo teinud ning nende ommandust  soutumaks ärrasönud; agga kust ja kuida tulli wälja läinud, jäi pakso katte alla. Kas Jummal siis üht kurja iggaweste katte alla jättab? Ei sedda kül mitte! waid ta toob igga pahha, mis sallajas tehhakse, ommal aeal walgusse  ette. Üks Peterburgi seitung juttustab nüüd ka mõnnest mehhest, kes omma näppusi selle pahha töga rojastanud, teiste maeasid pöllema südata. Paljo olla neist kätte sadud kes 1862 aastal Peterburgis ni paljo maeasid  ärrapölletasid ja on praego kohto al, kes nende süüd peab üllekulama ja siis seddamoda  kuida sü surem ehk wähhem olnud, karristust  mõistma. Kahheksateistkümmend sesuggust  kurjateggiat olla jubba omma tenitud palka kätte sanud, mõistetud nenda kuida sü olnud ka palka kahhe künni kahheksa aasta peale süggawasse rigi süddamesse wangi töösse; nende seas olnud ka kaks Pola- 362