Perno Postimees ehk Näddalileht tSSS Seitsmes sPernus, kesknäddal 11. Detsembril.^ aasta. Ses lehhes seisab. Saksa massmameister ja Eesti koolmeister. Ommalt maalt: Koli asjust. Kirriko uendamissest  ja piiblipühhast. Meie Keisri Herra kirri Prantsusse keisrile. Tullekahjo. Peterburgi hantwärgid. Ebbawallitsusse walle. Weider lubbapalluminne. Käemeeste maks. Wöeralt maalt: Aujärjepärrimisse  tülli. Kauge torm. Saksa masinameister ja Eesti koolmeister. Mailmas on ni mitmesuggused rigid ja wallad,  ni mitmesuggused rahwaseltsid, innimessed,  keled, kolid, prügid, rided ja ellokombed, et neid keiki ei jõua üllesluggeda; agga ülle keige nende ullatawad 2 ainust riki ja 2 ainust  rahwast, se on: Zummala ja kurradi riik, usklik ja uskmatta rahwas, ja need on allati teine teise wasto, nago tulli ja wessi, walgus ja pimmedus, todde ja walle. Sedda wöime iggas rikis ja igga rahwa seas, kui wanna tutwat asja, ikka ueste jälle leida. Umbust peab allati usko rummalusseks, ja on isse pimme rummal. Senna ei wöi meie middagi parrata, ühhel pool peame ikka seisma, kuid püüdko agga iggamees selge arro peale sada, kumbal pool ta seisab. Sestsammast asjast  rägib ka allamal seisaw kirri, mis nende päwade sees põhja poolt Eestimaalt meile tulli. ~Armas Postimees! Ärra panne pahhaks, kui ma sind tänna pallun selle asja parrast, mis eile õlleks piddand sündima. Ma ei tahtnud eestotsa sedda asja kellegile kulutada, agga et sedda jo saggest kuulda on, ei wöi ma sedda mitte ennam marjata; sest igga ühhe õige ristiinnimesse werri hakkab nisuggust asja kuuldes kihhama. Et sa nüüd laiemalt käid ja kuled, kui meie suggune, siis pallun sind, armas ussowend, ärra jätta ses asjas mitte teggematta, mis sul wöimalik on. Mis siis? No eks selle asja parrast, mis nüüd tulleb. Koli seismisse ajal teggin ühhe reisi male; sealt läksin ka üht tutwat watama. Selle abbikasa  watab aknast wälja ja ütleb: Reiteri issand tulleb! ah se on üks armas, kenna, naljakas mees, teeb mulle wägga römo. Ma küssisin, kas ta sedda ühte, kes peakohtas on, armsaks peab. „Zah, ta on üks armas, juttukas  mees", olli se wastus. Selle peale astus  se auustud mees tuppa. Et ta nüüd minno wannematte naber olli, sain ma taga warsi tutwaks, mitte üksnes wäljaspoolt, waid ka seestpoolt. Sedda tundes, küssisin ma ta käest, kui ollime kül jo mailma asjust räkinud,  sest ta olli Saksamamees, paljo ilmas