Perno Postimees ehk Näddalileht M 48 t»k« Neljas Wernlts, kesknäddal ?. Detsembril^ aasta. KurrL könne ja kelepeksminne. „On üks hirmus assi", ütled sinna; jah, wägga hirmus assi! ütlen minna ka. Eesti rahwal ja keige ristirahwal seisab sure kirjaga silma ees: „Siu n a e i pea mitte ülle - kohhut tunnistama omma liggimesse  wasto;" agga kuida petakse sedda pühha  Jummala pühha käsko? Naga ennemuistset  jutto, muM middagi. Kelepeksmist petakse  könne Muks ja armsaks aiawidusseks. Surem hulk peab neid rummalaks, kes jutto jätkuks ka ommast käest middagi jure ei mõista jure panna. Et seal jures pühha Jummal pahhandud  ja liggimesse au tevtud saab: sedda ei tulle kellegi MÄe. Oh, kui paljo kurja on kurri kelepeksminne  ma peal teinud! Kui mitmed tüllid, riud, pahhandussed ja kurwastussed on subba selle läbbi sündinud, et innimeste keled suus süggelesid ja nemmad muud nöu ei teadnud, kui neid omma liggimesse wasto nühkida! Kui meie keige kelepeksjatte keled suust ärraleikaksime,  ma kardan, siis jaksid wähhe innimestel keled suhho. Se on kül ristiinnimeste kohta hirmus inneto üttelda, agga mis tehha, kui luggu parrem ei õlle. Agga rägime tänna isseärranis  süggts e s e st kelepeksmissest. Kelepeksmissel  on ka ommad issearcanis aiad, mil ta öiete sorrina! joseb, ja üks nisuggunK aeg on süggise Mihkle ja Jöulo wahhel. No kuida nenda? Eks walle iggal aial ei jose? Joseb kül , agga mönne asja polest süggise  wagga libbedaste. Teate jo kül, et siis need pawad ja naddalad on, mil paljo kosja jutto ragi rakse, ja seal seas siggineb kelepeksminne  hopis hullem, kui umbrohhi ja nöggesed  nisso seas. Oh sedda süddame ja kele köddi, mis siis mitmel on! Süggisene aeg on ka ühtlase köhhimisse aeg, et öppetajad kirrikutes mitto kord isse ommast sannast arro  ei sa , sure köhha ja lWaramisse parrast; agga pölle wigga, m pea kui nore paride mahhakulutaminne  tulleb, on köhha korraga kaddund  ja kirriko täis rahwast ni mait, et hinge  tuksumist wöid kuulda. Nüüd kulawad keik. Kas sellepärrast, et nore ahbiello allustajatte eest palwed tewad ja neile riHtiinnimesse armastusses  kelk önne ja head sowiwad? Jah, nenda se peaks kül ollema, ja aitummal mönned  tewad sedda ka; agga surem hulk otsib sealt ölli omma kelepeZtzmiöse lambi peale. Kui neil ka muud middagi kirrikust koio põlle wia, noh, siis sedda ommeti, et teadwad, kelle wasto omma keelt peawad peksma. Omma liggimest ' aitma, seal on meie rahwas wägga wässind