Jsseärranis, nago minnosuggune, kes lapse pölwes kolituppa paljo põlle sanud. Peter: Egga ohhakad üksi ei kaswa kaerde ja odrade seas, neid leitakse ka rukkiste ja nissude  seast ja nendasammoti ka saksarahwa seas kuld wassikate kummardajaid; agga egga meie kellegi Sakslaste öppetajad põlle, sepärrast jättame neid nende omma sugguseltsi juhhatada,  meie katsume agga omma Eestiwendade eest hoolt kanda. Mihkel: Paljuks wöime meie neid juhhatada;  egga nemmad meiesugguste juttu ommetige  ei wötta kuulda. Peter: Meie õige otse olleme need, kes neid wöiwad öppetada, nihästi sönna kui teoga.  Sa tead jo, w'a kassowend, kuida olli minnuga enne luggu: kusv keige naljakamad juttud,  keige suremad lustid, nago pühhapäiwiti ja surel pühhil kõrtsis, seal ollin minna pea essimenne  mees, agga ükskord tulli üks Eestlane, ma ei mälleta sedda ennam, kust ta olli se ütles mulle õige halleda näoga: armas noor mees, kül on kahjo, et sa nenda mailma lusti armastad, eks sa ei tea, et pühha kirri ütleb: „mailm ja temma himmo lähhäb hukka,  agga kes Jummala tahtmist teeb, jaeb iggaweste."  Need sönnad läksid mo süddamesse ja sestsammast tunnist jätsin ma mailma lusti mahha ja tännan allati sedda kallist meest, kes mo waimo silmad lahti kiskus. Mihkel: Kas keik siis sinno sarnatsed on, mönned on issiennast täis, kes tohhib neile sönna lausuda? Peter: Põlle wigga, kui sa ka ühhe sesuggusele,  kes isse ennast täis on, sönna ütled ja se temmal wasto meelt on, siis ärra kohko sepärrast, waid katso sedda jälle ueste, küllad wimaks wöidad tedda ommetige ärra ja nenda õlled sa, kuida kirri ütleb: ..hinge surmast peastnud." Mihkel:, Meie ei olle jo ni kannatlikud, waid tahhame ikka ommast tööst kohhe wilja nähha. Peter: Sedda meie ei wöi iggatseda. Sa õlled jo ommetige isse üks pöllomees, kas sa wöid sealt kohhe leikada, kus sa õlled külwanud,  eks sa pea otama senni künni ta wal- mis saab, et sirbiga wöid leikama minna? Ja nendasamma on ka waimoliko töga; agga ialgi ei pea meie sedda unnustama, et ilma Jummala abbita ei jõua meie middagi, sepärrast  ütleb ka pühha kirri: ..Mis teie ial Jssalt pastute minno nimmel, sedda peab teile antama." Se olgo ka meie allalinne palwe, et Issand Jummal meie tööd omma waeste wendade ja öddede jures wöttaks korda sata ja meie neid nende mitmesuggusest waimo pimmedussest  ja sadana paelust wöiksime lahti peasta. Sedda aidako Issand issi ommast armust. Sedda möda ollid nemmad nüüd te lahkmike  jõudnud > Mihkel andis Peetrele Jummalaga  jättes kät, tännas tedda ta söbraliko öppetusse eest ja sega lahkusid teine teisest. Ommalt maalt. Perno makonnast. sWina Kes ennast minaga sõbraks teeb, lahkub lummalast  ja se on tõeste tössi. Ma tahhan teile tänna ühhest sesuggusest middagi könnelda; agga sowin wägga süddamest, et teised mina sõbrad ka nattuke pealt kuleks. Ei mitte wägga  liig kaugel meie linnast on ühhe mõisa peal kihhelkonna ja mõisa nimme jättan nimmetamata üks karjamees, kes üks wägga  wina armastaja mees, ta istuks temmaga allati ühhes laudas ja annaks ta eest mis tal agga on. Zgga ristiinnimenne teeb hommiko kui ta üllestöuseb ühhe pissukesse palwe ja nendasammoti  ka öhto jälle, kui ta maggama lähhäb,  agga meie karjamehhe luggu olli teist wisi; temma hommiko-palwe olli: kust saan ma tänna wina, ja öhto jälle: põlle ma tänna  mitte tilka kele peale sanud? Kus mees wina söbber, seal ei olle ta naese söbber, egga  naene temma söbber ja sesamma luggu olli ka meie karjamehhe jures, naene nimmetas tedda w'a lakkokoer ja mis muud weel ja mehhe südda läks selle ülle täis kurja; mis ello se ennam on? Süggisel Perno lada hommikul pällus mees herrat, ühheks päwaks tedda ladale laska ja sai ka sedda lubba. 66