nenäggo, mis walleks ei wõi jäda. Mulle ööldi  nago ilmsi, et siin meie kasarmi tagga rahhaauk  Peab otlema, kästi labbidaS kätte wõtta ja kaewama minna, suurt waewa ei pea tarwis ollema.  Nüüd agga ei tea minna, millas aega saan, otsima minna. Noh, mis minno jauks pandud, egga se eestärra ei jookse." Nenda kõnneles koerahammas ja teggi tõssise näo, agga  naer wälkns ennesel silmas. Sedda kuleb üks mmmal ahne kõrwalt, mõtleb: kül minna so jallataied lühhendan ja kaewamisse waewa wähhendan;  sinno tasko ei pea need hõbbetükkid mitte lõhkuma. Kui tark lõunale tulli, olli essimenne  tö, kasarmi tahha watama minna. Pea arwab kohta leidnud ollewad, kopputab serwiti paekiwwide peale, immet! kõmmiseb nago alt õnes. Otle wait, siin ta on! Mehhe südda wärriseb ja silmad näewad jubba kulda ja hõbbedat  hiilgawad. Töle taggasi minnes peab omma  söbradega nõu, kes nisamma targad ollid, kui Lemma isse öse lähme kaewama! Ohto hilja, 3. Mail, kui keik olli waggusi jänud, ollid  rahhaaugokaewajad platsis ja wiskasid mulda ja kiwwa august wälja, et Pead aurasid otsas. Kaks tundi olli rasket tööd ärmtehtud, ei paista kasti weel kusgilt wälja; kacwawad weel, siis mötlewad: „egga wanna sarwilinne rahha meie kätte ei anna, temma on kadde mees; kellele ta näitas, se peab sama." Üks neist lähhäb unne- näggia jure ja kutsub tedda ka senna, ja siis halkamad ZieLe mehhewisi jälle peale. Agga sitta ka, keik ilma asjata! Öwaht olliscdda keik kõrwalt näinud. Kui lontis kõnnul häbbiga wimaks  ärratullid, läks ta neile wasto, küssis: „Mehhed, kus käisite? mis ttggkte? paljo saite?"  Meestel suud lukkus. Wimaks ütleb üks: „Mis sest muido tühjaks juttuks räkida; teised läksid joobnud peaga kaewama ja kutsusid mind ka, ja minna ollin ui rummal ühhes minnema."  Waat nüüd! Pea olli hommiko walge wäljas, siis olli wabn? kolla täis, et Panne kõrwad kinni. Kus 3 ehk 3 ninna kous ollid, seal rägite rahhaaugust; ja weel naesed, neil ei olnud rahho ööd egga päwa, sest mehhed  arwatakse rahha leidnud ollewad. Mõnned ollid ni rummaläd, et üsna nuttoga kahhitsesid, et miks agga nemmad ssdda ep olle leidnud! Mehhed isse on nüüd keige ennam kimpus; üks küssib, teine küssib, ei tea, mis kosta. Se assi on ni tühhi, km warjo püüdminne, agga kergemeelne hulk arwab, nemmad olla middagi leidnud. Nenda töuswad rummaluösest tühjad juttud, nago peldikust pahha hais. Mõnned kõllistawad nüüd, nemmad leidnud 3 Puda, teised  jälle, 3 puda kulda, agga häbbiStud ja naerdud  mehhed Põlle mitte 3 hallitand koppikut leidnud." Jah, mis tehha, külwa rummalust ja leika hadda ehk kahjo, muud wilja sest seemnest ei kaswa. Peterburgist. Tagga järrele tullewad weel õnsa Suurwürsti matmisse ütle mõnned sõmmmed, isseärranis kirjutab üks hea sõbber nenda: „Postisöbber, sinna olleksid Nellipühha wiimsel päwal piddand siin ollema, kui meie õnsa Suurwürsti surnokirst Peetriplatsi äres kalda tulli. Oh sedda hallednst ja leinamist! Minna ollin seal lähhedal ühhe kõrge maea kattussel, kust keik wõisin ncihha sada. Keiser isse langes  pusärgi jures Põlwili mahha ja Temmaga keiserlik suaguselts, sured tillemad ja söawägge ja kes muido seal ollid. Meie kalli Keisri leina kibbedus leikas keikil süddamcst labbi. Mitropoliti  palme kestis liggi 20 minnutit. Rüggemendi  mängokorid mängisid sedda wisi: „Ma kummardan se armo ette zc.", mis Hageni wisiramatus  Nr. 299 seisab; agga- sedda mängiti ui imme tassa, kui olleksid healed pilwedest mahha hellisenud ja innimeste süddamesse tunginud.  Keik maead ollid wägga illuste musta kallewiga ehhitud, nenda kui admiralität, kindralstab,  sõaministerium :e. ?c., egga minna sulle sedda keik jõua kirjatada. 28. Mail, kui pusärk hauda lasti, hakkas ni kange suretükki paukuminne,  et keik Peterburgi lin wärrises, ja se Luris liggi pool tundi. „Sest sadik kui 8. Nowemb. 1824 Peterburgis  suur wee upputus olli, ei olle parrast suremat olnud, kui unud 19. ja 20. Mail, kus messi ue admiralitäti poolt jubba Ohwitseriulitsal  meie eesti kirriko ette tungis. Sa wöid issegi  arwata, et mitmel jubba mõnni Liik riet alpool  ihho peal Märriscs. „Agga pea kinni, mul on weel middagi. Kui sa minncwa suwwel meil käisid, siis olli sul parrast marsi su peas ja sulg peus, sest pikka 203