päiwil truiks töteggiaks wmämäel woiks kindlas uskus omma wilmsed ellopäWsd temma. auuks ja koggodusse kassuks  löppetada. Teine kirri olli monnest Kaarma koggodusse rotmeistrist(woörmündrist) ja koggodusse liikme käest, kes M aeal jubba ammeti peal olnud, kui meie armas köster sealast tööd Issanda tahtmisse jarrele piddi seisma jätma, sest et ta senna üht teist olli walmistanud ja piddi meie jure tullema ja siin temma armo labbi seddasamma tööd allustama.  Kirjasaatjad näitawad üht unnustamata/armastW  temma wasto ja mällestäwad  sedda kurwalahkumist, mis ta ärratullemme  nsils saatnud, mis nad agga lapseliko meiega, km taewase Zssa saatmist wastowötnud»  Selle jarrele andis öppetaja üht kallist Nngitust temma kätte, mis mitmed koggodusse liikmed selle aupäwa mällestusseks tehha lasknud,  mis peale koggodus laulis: ..Oh wötkem  lummalat." Pärrast laulmist läksid saksa koggodusse liikmed, nihästi ka üllemad kui allamad koggodusse ammetnikud, kelle seast ka minna ei tohtind pududa, köstre maeasse lõunat  wötma, kus ka wanna ausa köstre terwiseks  jodawa wina klasid köllisesid. Wöerad MV künni õhtuni senna, sest aupäwa römust ossa wötma. Lauljad istusid õues halja rohho peal ja laulsid wässimata kül Waimoliko  jo ilmaliko laulusid söbrade römuks. Nenda sai se mällestusse pääw, meie armsa köstre auuks Issandas römolikulk pühhitsetud. K. K. , sLeitud Sinna kallis aeg! Znnimesse lomake tulleb ilmale ja wissatakse, kui koera kutsikas wette!! 21. Mail, se olli wimase! Suistepühhal, leitud Audro jõest, Oara külla lähhedalt, ühhe praego sündinud lapse surnud kehhake, mis ommetige muido senna põlle sanud, kui et senna wissatud. Emwake, kes tedda pattus ilmale tonud ja jõkke wissanud, on kül praego alles teadmata. Kui ta ka innimeste ees neitsi au sisse tahhab  jada, et nenda omma Lhho suggo ennesest  arra wissanud : agga Jummal teab, kes ta on, ja on tedda, kui kahhe korralist kässo ülle astujat, neitsi kirjast mahha kustutanud ja nende kirja pannud, kes wiendama ja kuendama  kässo Weastunud! - Tallinnamaalt. sSurno aea Wanna söbber, Harjo Karel, kirjutab: Urmas  Postimees! Kui kennas ehtes nüüd ma kerra on, sedda näeb igga silm ja tunned ärra, et Jummal omma helded ja armo käed meie wasto on lahti teinud; nenda peab ka inmmesse  seestpiddine innimenne ehhitud ollema. Kusalo koggodus pühhitses teisel Nelli pühhil  omma surnoaea pühha, kuhhu rahwast tuhhandete kaupa, kvl ommast ja woeraist koggokondadest  olli Meie armas öppetaja Kentmann piddas nende sönnade järrele: ..Sest nenda on JuMmal mailma armastanud, et temma omma äinosündinud  Poea on annud, et ükski, kes temma sisse ussub, ei pea hukka sama, waid et iggawene ello temmal peabol l e m a. (Ivan. 3, 16.) üht wägga Mäggemat jutlust; temNa sönnad Md wäggewad,  et külm südda süllas ja närtsmd hing kossutud sai. Jah, se on Jummala tahtmine ja meie peame kunninga Tawetiga hüüdma: Jehowa! sa kiusad mind läbbi ja tunned mind ärra. Selle pühhitsemisseks ollid kallid laulud trükkitud. Jsseärranis sai Kio ja Kolga lauljadest nende ksolmeistre jtthhstusfe  al, mitto kallist laulo nelja heälsga lauldud. Surno-aeast läks rahwas kirrikusse, ses! laulis Kolga koolmeister omma lauljatega  weel mitto kallist laulo, mis wägga kenna olli ja sedda tunnistust annab, et koolmeister suurt waewa selle oppetamisse jures näinud. Se pühhitseminne teggi rahwale suurt römo; noh, muidogi teada, wiib karjane karja hea rohho ma peale, eks karri siis römu parrast ei hüppa? Jummal önnistago meie armast  ja kallist öppetajat ja lasko tedda kaua meie römuks ellada." C. T. Peterburgist. sßigi allamate rom  Peterburgi seitungid towad pikkad registred neist ettewötmistest, mis rigi allamad selle römo parrast, et Jummal meie Suurwürsti  ja Aujärjepärria abbikasale poea, agga keige sure Wenne rigile üht Suurwürsti andnud,  kes ükskord ülle keige Wennerigi wallitseja  peab ollema, tehha tahtwad. - Siin mmmetsme mönned: Moskwa linna wallitsus tahhab linna kullo peale üht suremat elemen- 182