sussemaatt lahkuda olnud, et neil sured pissarad  silmas kölkunud, kui nad omma paggana  kombel Jummalaga jätnud. Laiuse kirriko öppetaja Konsistorialrath H. v. Jannau 50-aastane ammeti au- ja römo-pühha. Septembri ku 10. päwal 1861. (Mis Nr. 39 polele jäi.) Siis tullid ka kirriko-wöörmündrid ette, ja üks neist töi höbbe karrika kingituseks, kelle pealkirri seddawisi käib: „Meie Õppetaja Konsistorialrath  vr. H. v. Zannau 30-aastase ammeti römo-pühhal, Septembri ku 10. päwal  1861, kingib temmale seddasinnast aukarrikat  Laiuse tännolik ma - koggodus". Selle jures ütles andja need sönnad: „Kallis Õppetaja! „Ka minna tullen, meie koggoduse ja kirsiks  wöörmündrite nimmel ja neist läkkitud, 5O-aastase ammeti pühhal Teid terre- ja tgnname Teie tö ja waewa eest, mis „Teie Jummala abbiga, kui ustaw töteggia „Jssanda winamael, meie koggoduses näinud. „Kui Issanda hea majapiddaja, ollete meile „temma armo - warrandusi rohkeste jagganud; „lapsokest pühha ristmisse läbbi Issanda kog„godusse  liikmeks wastowötnud, '—- ning „temma armo karrika läbbi nori ja wan„no,  rikkaid ja waesid, üllemid ja allamid «kinnitanud ja römustanud, ja nödradele ja „haigedele, kedda ihholikko rohtudega ollite teeninud,  ja kes omma wimist tunnikest tund„sid  liggi ollewad, sedda armo-karrikat nende „majadesse heldeste ollete kandnud; sepärrast „pallume nüüd süddamest: wötke seddasinnast „ karri kat, kui meie armastuse tähte, meie käest „wasto, ja kui selle seest ommeti omma suud „ja keelt kastate, siis jahhutago ja römusta„go  Issand Teid isse omma rohke römusta„misega.  Agga meie süddamelik tänno jägo „allati, künni Teie wiimse tunnini, sellestnnatse „pissokese ande külge mällesrusseks". Olli essimenne kingitus jo koggoduse süddamid  ligutand, siis panni teine keik tänno pärrast sullama (sest ennamist iggal watajal otti stnnest ossa) ja Wannakese silmi römo parrast tilkuma , nenda et teine könneleja issegi  tük aega piddi wahhet piddama, ennego rohkeste ligutud südda jälle toibus ja sönnadele  mahti andis. Sesinnane silmapilk panni meie römo- ja tänno - pühhale otse pitstrimärgi  peale ja õnnistas sedda meile kaua mälletawaks  tänno- ja römo - pühhaks. Neid römo-likumisi wötsid erreli heäled otse omma ölmadesst ja juhhatasid koggodust Zummala  tenjstust peale, mis meie lauloramato 360. lauloga: Eddasi, eddasi algas. Pölwe  öppetaja Schwartz piddas hommikust altari  tenistust; agga jutlust teggi meie öppetaja  isse ja olli tunnistuseks wötnud Taweti 103. laulo. Ta kitis jutluses wägga lauljaga  Zummalat keige, helduse, armo ja hallastusse  eest, mis Ta temmale 50 ammeti aastade sees ni rikkalikkult üllesnäitnud, ja kuida Ta keik ta nöust ja ettewötmisi ömma koggodust ja koliwallitsuses lasknud korda minna; seal jures p. Paulusega keiges süddame  allandusts tunnistades: „keik meie kölbdus  tulleb Issanda kaest" kelle eest siis Temmale üksi koggodussts au ja kitust tulleb anda. Ta tännas koggodust keige sönnakuulmisst  ja armastuse eest, mis ta tunda sanud, ja manitses tedda, ikka sesamma armastusse sisse jada; ning stllesamma armastust pärrast,  ütles ta, jägo keik pahhandused nimmetamatta,  kellest ni pitka aja sees koggoduses, mis liggi 8000 hinge loeb, ka hopis pudu ep olle olnud. Jutluse löppetusel lauldi saali pealt neljaheälega  Taweti 95 laul 1 ja 2 salm. Pärrast jutlust teggi Jöwwi öppetaja Meier altari pealt kalliste manitsust, nihästi meie wanna öppetaja ja temma abbikasa, kui ka koggoduse kohta, ning löppetas siis palwete ja önnistamissega Zummala tenistust. Löppetuseks  lauldi saali pealt jälle Taweti 19. laul I—41 —4 salm ja erreli heäled saatsid koggodust  ja öppetajad pühhast kojast wälja. Werand tunni pärrast hakkas" Saksakele Zummala tenistus, kelleks nihästi omma kihhelkonnast  kui ka keigist naburi kihhelkonda- 318