rigi kinnitusseks. Minna lodan, et se pääw ka wagga ilma tagga ennam ei olle, mil neid senna jälle taggasi sadetakse, kust nende wannemad on tulnud. Muidogi on keikJummala  ka; agga kui se peaks meie päiwil sündima,  siis sowigem neile head teed. Keige parrem õlleks agga, kui nemmad ärratunneks, et neil ka muud lotust ei olle, kui se Zummala  arm, mis temma Poia sees on ilmunud. Se peästaks neid Muhamedi wörgust ja teeks meie wennaks. Noh, kes meitest pallub, se saab zc." Sönnumed ommalt maalt. Pernust. Parrast pühhade üdist mähhärdune se on? Minna ei tea, on se külma kewwade wöi külma süddamete sü; pasokesi ja haid sönnumid  ei tahha weel mitte paljo tulla. Zürripääw  on selja tagga, agga Mardipäine tummi  alles mitmes paikus aia äres. Pöllud peaksid haljad ollema ja lo tn st ärritama, agga mitmed waljad on mustad ja ärritawad  leinamist. Karjad peawad wäljas käima, sest mitmel põlle middagi ennam ette anda, agga karjastel on alles kassukaid selga tarwis. Lehtku on ka, agga kus lehhed? Perno kallamehhed kaebawad: „Zubba nelli näddalat olleme noda paela otsas weddanud, saggedaste lumme ja külma tulega kaelani märjad olnud: agga wähhe olleme räime näinud,  weel wähhem sanud!" Waene luggu küll Pootsi randas ollid pühhade aial mönni  sadda pange sanud, wöi sege mailma köhho  täidab. Ugga kas nüüd murred ja kaebdussed,  kirrumissed ja nurrisemissed middagi aitawad? EL koggoni! Ma teaksin kül hopis  parremat nöu, kui se parrago meie päiwil  mitte ni alwaks ep õlleks läinud. Se nöu seisab Laulo ramatuö Nr. 141 teises salmis. Töeste, se nöu on kulla wäärt ja kölwab ni hästi rikkale kui waesele, ma ja merre peal. Kunningas Tawet on sedda esmalt kirja pannud  (Taw. L. Z?,) ja sealt on se Laulo rawatusse  sanud. Kes tark on, se öppib sedda pähhä ja öppib ni kaua, kui süddamesse lähhäb,  ja on ta seal, siis olgo ilmad külmad ehk sojad, ikkaldago willi pöldus ehk kallad merres selle mehhe kodda seisab kaljo peal, Issand on ta karjane, temmal põlle ühtegit waja. (Minnewa rede öse wasto laupawa, andis Jummal meile head soja wihma, ja laupaäw, mis otsekui essimesseks sui päwaks wöime nimmetada, olli rohhul ja orrastel warsi teine  näggo ja pasokese heält ka kuulda; agga lummi põlle ommeti weel keikest paigust üsna kaddund.) Keisri Herra sündimisse päwa,  mis kül 17. Aprillil olli, agga sure paasto-näddala  pärrast piddi hiljemaks pühhitseda jäma, olleme teisel üllestöusmisse pühhal Jummala  tenistusse ja römo tulledega pühhitsenud. Jggaüks püdis omma tänno ja römo nenda ülles näidata, kui möistis ja jöudis, ja se on ülle terwe Wenne rigi nenda olnud. Ma ei wöi ikka mitte järrele jätta, ueste omma söbradele  meletulletada, kui suurt tänno ja kitust ka meie Eestirahwas Zummalale wölgo olleme, et temma meile ni helde süddamega, kallist Keisrit annud! Tedda onZummal Keisriks  pannud. Uhhelt poolt mehhine ja kindel,  nago kaljo: mis Ta hea tunneb ollewad, ei jätta Ta kellegi mele heaks teggematta; agga  teine poolt ni emmalik ja helde, et ka mitme tännamatta üllamate mässalik meel (nago nüüd Polamaal) Tedda keiki omma allamaid armastades ja neile head sowides, mitte ei eksita. Õige leiab allati armo ja üllekohtune hirmo, ühtlasi issa ja emma süddant,  kes selle eest ei peaks tännama? Oh, tännagem meie ka! Keisri silmad, kes ülle 70 miljoni körges aujärje peal istub, ullatawad  ka meie suitso-onnide sisse, ja näwad, mis meile, (agga ka, mis meite st) weel pudud.  Sepärrast aitke sõbrad, et se surem ja hopis rummalam Eestirahwa hulk, kelle jure „Postimees" ei peäse (tuimus ja rummalus on alles söruks ees) ka aeg aialt ergemaks ja targemaks lähhäksid ja kui möistlikkud innimessed  õigusse ja seädusse tee peal eddasi as- 132