Sel päwal sanud 25 aastat tais sest sadik, kui Baron Unger-Sternberg wabriko tallitust ja murret ennese peale wötnud, ja sedda päwa  ei tahtnud ta mitte teiste päwade kombel möda lasta. Sel päwal põlle siis ka aus Baron mitte koppiko peale waatnud, waid omma wabriko allamaid, peale 500 hinge, ausaste söötnud ja jootnud, agga mitte minaga; selle assemele on kohwi ja siggarid antud, mis ka kümme kord illusam olli, kui kül winawangid isseenneses ehk nurrisesid, et nende armas lakke pudus. Mis wägga armas kuulda on, Baron olli isse omma suga rahwale  ärraselletanud, mis kahjo winast tulleb, ja sepärrast põlle ta wina annud. (Peaks sedda keik herrad teggema!) Seks päwaks ei olnud mitte üksi need wabriko innimessed kokko kutsutud, kes praego töös on, waid ka need, kes jubba mannaks ehk wiggaseks janud ning ei suda ennam tööd tehha ja armoleiba samad.  Neile on isseärranis laud kaetud, kuhho neid höbbelussikaga söma pandi, ja neil, kui keige teistel, otti waggew leem ja sea ning harja lihha ni paljo wötta, kui südda kutsus. Agga ragime nüüd lühhidelt jargemöda, kuida luggu olnud. Nimmetud päwal on rahwas  warra hommikul jallul olnud, et ka omma  lt poolt Baronile nattuke römo tehha. Keik lippud ja plaggud, lillekronid ja muud illoasjad on enne Baroni üllestöusmist walmis seätud. Kello 7 arratadi Baroni herra esmalt saksakele  lauloga üllesse, mis mägga kennaste läbbi akna wäljakostis. Warsi parrast sedda hakkas makele lauloselts treppi peal aedas „Walwage!  on meie Loja" ja: „Wötta nüüd Issandat,  wäggewat kunningast kita", nelja ga laulma, ja löppetusseks weel „Jssandat kiitke, kel ello siin on", mis keik hommiko warra rohhoaia pude seas ni illus kuulda olli, et wessi silmast wäljatulli; isseärraais mönned helledad tüttarlaste soprani-heäled, mis mägga  süddamest läbbi käisid. Kui laul wait jäi, astus Baron wälja ja tännas hea mele ja lahke sannadega. Nüüd töttasid keik aeda, kus 25 sömalauda neid ootsid, ja igga laua jures olli peale 20 innimessel rumi. Senna tulli nüüd Baron isse ka ja rakis rahwale, nago issa omma laste seas, ommast pitkast ammetipiddamisftst,  ja kuida temma mönnesugguse waewa ja murrega sia male sanud, mis Jummal aitnud. Peale sedda hakkas wabriko  kel nago igga pa hüüdma ja warsi lemewaagnad,  leiwapätsid, ölletobid, lihhakingud laudade wahhe! ühhest teise likuma. Jälle tulli herra omma wöerastega rahwa sekka,  kais laudade wahhel ja küssis ühhe ja teise kaest, kuida roog maitseb, mis roale otsekui  suhkruks peale olli; agga rahwas polnud weel hakkanud. Äkkiste hakkas köster nende seas sömalaulo laulma, kus jälle üllemal nimmetud  tüttarlaste heäled ni armsast läbbi köllasid.  Nüüd hakkasid keik hambad töösse ja maggus jut olli seal wahhel lahti. (Jääb põlete.) Mis muido weel Hiomaalt kulutakse, põlle kül mitte römus kuulda, agga se on Zümmala  assi, ja temma armolisse ja targa maiapiddamisse  wasto ei pea meil ial nurrisemist ollema. Wihma on innimeste arro järrele tännawo mitmes paikus liig paljo, nenda Hiomaal ka. Keik kartohwlid peawad seal mäddanema ja kangeste haisema. Maddalad pöllud olla mönnes paikus järweks sanud ja külwiga põlle teggemist. Peale sedda olla Körgesare  wallas mönnes perres lojuksed soutumaks  ärrasurnud. Agga kes wöib üttelda: „Taewa Issa, mis sa teed?" Tössine tark on se, kes möistab üttelda (agga süddamest): „Mis sa teed, on keik öige! Järwamaalt 15. Augustil. Halle luggu. Postimehhe söbradele antakse üht rasket lahkumisse luggu teada, selle sowimissega,  et iggaüks luggeja tössise waimoga omma  ello luggu tähhele panneks, armast Issandat  süddamest tännaks, et tedda nisugguse raske asja eest hoiti, ja allandlikko melega pälluks: „Zssand hoia meid ni raske risti eest, ja kui risti peale panned, siis aita isse armust kanda!" Jarwa Jani kihhelkonnas wöttis üks noor mees umbes wie aasta eest naese, kellega armastusses  ühhe melelist abbiello ellas, ja mattis  tedda lühhikese aia parrast nurga wodist mchha. Peale sedda laks omma essimeöse 271