kui temma näppud mitte aegsaste kõrwetud ei sa. On inniminne alles tores ja harrimatta, siis ei tea temma au ja häbbi wahhel suurt wahhet tehha. Paide ladal warrastas mees podist middagi ärra, sadi marsi kätte, lasti 1 rubla trahwi maksta ja lasti minna. Pea Parrast sedda läks kelmil õnneks, paar sapaid warrastada, mis rubl. maksid, seal olli warganäol omma rahha jälle käes, ja peale rubla weel kasso jures. Kuida peab nisugguse warguse himmo kadduma? Õlleks temmale agga 25 salast  tahha otsa peale ripputatud, siis ei õlleks ta missist ennam julgenud ui pea teist korda katsuda. Jhhonuhtlus on inneto ja hirmus, isseärranis  kus sedda kurjaste ja õela süddame lahhutusseks  prugitakse; agga märgadele ihhonuhtlust  keelda, on missist kahjulik. Wargad peawad  mallo, jah, hästi wallo sama, muido hakkab  nende kurri. seme ülleliga sigginema, nago parraks nüüd iggal pool kuulda ja nähha on, et aidalõhknmissed ja hobbusewargused iggapäiseks  asjaks ähwardawad jäda. Kust poolt nüüd Margust ei kuulda? Üsna pöllastaw selle peale möttelda: kuhho pole körwad pörad, sealt kollab wargusse kaebdus wasto! Häbbematta, üllekätte läinud kelmid ja laisad, kes tööd ei wiitsi tehha ja ausal wisil omma pead toita, lootwad warguse  peale ja tahtwad ausa innimeste merre waewast täide ja luttikate wisil ellada. Kas õigus meel õiguseks jääks, kui sähhärduste liggimeste  rööwlidel mitte kep kukla peal ei seisaks? Sepärrast pallume kõiki ausaid mehhi, kelle kätte koggokonna ja wallawallitsus antud, et silmad lahti hoiaksid: õigedele allati õigust ja märgadele hästi wallo, et nenunad ka hakkaksid  märkama, et õigus Eestirahwa seas õiguseks  peab jäma. Ommalt maalt. Tartust. sSuurwürst Aujärjepärria sttndimisse olli meie Mnas iggas kirrikus tänno lummala tenistus ja eestpalwe selle nore Suurwürsti eest, kedda lummal rigiwallitsusses  meie laste lotusseks on pannud. Selle päwagy sai Tsesarewitsh Suurwürst Aleksander  Aleksandrowitsh 22 aastat mannaks.  sLillnarahwa ülleluggeminne.j Ntödaläinud rede, 3. Märtsil sai kõige Liwima linnade rahwa hulk ülleloetud. Selsammal päwal  olli kg siin Tartus ülleluggeminne. Enne lõunat künni kello 12 seisid kõik kohtud, kolid ja podid kinni ja rahwas, nipaljo kui ial wõimalik,  ommas korteris kous, et luggeminne hõlpsam  õlleks. Se assi on nüüd mödas ja rahwas  loetud; agga kui suur nende arro ülleültse olnud, kui paljo meeste- ja naesterahwast, ühhest ehk teisest ussust, Wennelasi, Sakslasi, Eestlasi, Lätlasi ja luutisi zc. meie linnas ellab, ei tea meie ni ruttu weel nimmetada, enne kui kõik nimmekirjad on kokkoarwatud ja iggaüht omma kohha peale Ülespandud. Sellega on eddespiddi aega. Üht asja agga teame, et paljo Eestlasi ja Lätlasi sel wisil Sakslaste kirja said, sest et neid „prugitawa kele" järrele üllespandi, ja meie teame jo, kui paljo innimessi meie linnades saksakeelt rägiwad, kes sellepärrast Sakslased mitte ei olle egga seks ial ei sa. Tulleb nüüd w imaks summa arwata, siis saab Sakslaste hulk paljo surem ollema, kui se muido rahwa suggu järrele on. Wilkandi maKonnast. sKuida mõnnes paikus seitungi loetakse.j W. wallawannem kirjutab meile nõnda: „Minno süddame sowiminne  on tõeks läinud. Ollen jubba mõnda aega ärratunnud, et kes ennam kuleb, näeb, loeb, ka ennam tunneb, teab ja wõib. Et seitungiluggemissest,  kui seitungid õigel wisil ja õppetlikkult  sawad kirjutud, suur silma selletus tulleb üksi jõlle ja rummal- mees wõiks sedda walleks aeada. Jubba kahhe aasta eest pallusin ma ommas waldas mõnned mehhed kokkoheita ja selle eest murretseda, et kõik koggokonna innimessed  seitungi luggeda ja kuulda saaksid. Et mul agga ennesel weel wolli käes ei olnud, walla omma rahha eest wallale head tehha, jäi se kord nisammoti. Agga nüüd on assi tciseti läinud ja koggokond isseennese wallitsejaks sanud. Igga 40 hinge peale on isse wollinik seatud, kes koggokonna seestpiddifid asjo omma parrema teadmisse järrele ja seadust möda wõiwad seadida ja parrandada. Nõnda on siis meile 12 wolliüiko seatud, keö 31. lanuaril omma essimest kousollemist  Pindasid. Õiendasid ja kinnitasid siis 75