Perno Postimees ehk Näddalileht M St A»« 7 Äksteistkümnes Wernus, kesknäddal 24. aasta. SeS lehhes seisab. Jogist. Ommalt maalt: Pernust: Mönnesuggused sönnumed. Õiendus. Riast: Kauba aeamissest. Ilmadest. Keisre Herra reisist. Tartust: Hobbuste näitus. Windawist: Suurwürsti reisist.  Tallinnast:  Hobbuste näitus. Ilmadest. Ue walla-wannema kenna tö. Peterburgist: Pik kewwade. Hea wee murretseminne.  Raudte mümissest. Wö eralt maalt: Preisimaalt: Kelm lökso sattunud. Wennema Keisre Herra reisist. Türgimaalt: Söddimissed Kandea sarel. Sultani reisist Parisi. Jogist. Loja seadus on joki innimessele jannu kustutamisseks,  agga mitte, kuida monningad himmude orjad, kelle parrem waim wangis seisab, sedda arwawad, muido agga kele ja kurgo kottistusseks ollewad. Keige parrem, terwem ja mönnusam jook innimessele on puhhas ja selge messi. Wessi jahhutab ja puhhastab innimesse merd, karras  ta b maggo ja sissikonda, peab pea-aio, üddi, soned ja liikmed seatud korras, teeb mele rahhulisseks, lahkeks ja rõõmsaks, annab  kehhale päwal kergitust ja osel rahhulist und. Teistest jogidest, mis kele kasteks prugitakse, ei woi meie sedda mitte kita. Wessi ei kurna kellegi kehha jöudo, nago rummalus sedda lorriseb, ei sünnita ka, kui sedda raswase toido peale juakse, ial tisikusse többe, mis mina sobrad kardawad. Agga wiin! Paljo innimessi kardawad wet jues ihho rammo lõppemad ja haigust stgglnewad,  separrast jowad tari ehk kalja, ehk kül möllemad selge wee sarnatsed põlle. On taar alles wärske, siis on ta magge, mis lahtist köhto teeb, on ta jälle rabba pea! kaua seisnud,  lähhäb liig happuks, puhhub kehha tuult täis, teeb kohtus näppistamist, kelab stssekonna  maea tallitust ja sadab saggeda püksi korrale. Ühhes kassimata ja korristamata maeas seisab tari asti ummuses ja saggedaste hallitand ja kannad, mis perrerahwaga ühhes korteris ellawad, pannemad ommalt poolt ka middagi kane peale, et kui se kindel põlle, monne nattuke ka sisse kukkub, seal on taar inneto jua, mis kegi innimenne omma suhhu ei peaks wötma. Linna paikus on kohwi-mustake meie rahwa  maeades asset wõtnud, ja kus ka maal selle kaugelt tulnud küllalisse auuks muud musta, rojust ja tahma tubbadest wälja rogitakse  ja isseärranis sedda kahjo teggewat mina  hakkatakse põlgama; senna jägo ka minno parrast Arabiama müstik paigale. Agga pissukesse  lastele ärge andke ei kohwi, ei öllut egga ka tari, maid nende jook olgo piim ja