mitte sedda lybba, öllut, wina ja rnöddo kehha  ning müa; se jääb üksi möisa parralt. 12. Ostja ei sa eddespiddi mitte ennam kronometsast  egga turbla rabbast ilma hinnata ehhitamisse  puid ja ahjo kütket. Sellewasto põlle temmal ka ennam tarwis, nago kannini, metsa teopäiwi kehha. (Nüüd tutteb löppetus, mis igga kontrahti al ennamist ühte wisi on.) Nr. 26. Sönnumed ommalt maalt. Pernust. Midda ennam tännawo lumme  hangesi, sedda ruttem kadduwad. Ree ja ratta södda on lühhike ja jöggede lagguneminne  kä. Teisipääw öhto, 21. Märtsil läksid Perno-jöe jeäd wälja. Paljo lummest ei olnud  ommeti paljo wet sanud. Parwede ots Olli jubba 23. M. wäljas. Kallasagist ei tea weel praego middagi üttelda. Õnnetustest ei õlle ka siamale weel kuulda olnud. No kuida Maarjapäwa munnaga luggu? Kas olli pu-rida peal löhki? Se on ka weel üks tükkike mannast Eesti ebbaussust, mis mudda sisse peaks kukkyma. Peterburgist. Priusse-kirja kulutus.  Kuida minnewa näddala ütlesime, on wenne rahwa priusse-kirri nüüd waljas. 5. Märtsil sai se Keisri Herra armo kingitus  esmalt Peterburgis ja Moskwas ühhe korraga kulutud. Peterburgi 7655 maia ollid  kirja pandud ja 186 posti kirjakandjad ollid kahhe tunniga (kello 16 —12) 25,666 priusse kulutust maiadesse ümber kannud ja kello 1 teadis Moskwas ja Peterburgis igga innimenne, et Keisri Herra 23,666,666 pärrisinnimestele priust olli kinkinud. Se olli keige mönnusam wiis ni rutto ja ilma kissata  keikile teäda anda. Ellades ei olle kummagis  linnas ni paljo ja holega loetud, kui sel pühhapäwal. Ni mitme tuhhandel seisid römopissarad silmas. Pääw enne sedda ei teadnud weel kegi, mis Home piddi tullema. Kirjakandjatel olli kask kä, ei kellegiga midda- gi räkida, kuid kätte anda ja omma teed na. Sedda teggid nemmad. Kül ollid mönned  neile ulitsa peal 3 ja 5 rubla pakkunud, et peaksid ütlema, mis kirjad need on? agga mehhed köngutasid pead, ei lausnud sönna ja lippasid majast maiasse eddasi. Kes kirriko ollid läinud, need kuulsid seal Keisri kirja luggewad. Ilmas ei olle nende sure linnade ulitsad rahwast ni tühjad olnud, kui sel päwal.  Keik seisid koddo ja luggesid, keik tännasid  ja õnnistasid omma Keisrit. Zgga maia sai sel päwal kirja, ka need maiad, kus kirja kandjad muido aasta otsa korda sees ei käinud.  Nenda sündis ka kaugel ülle Newajöe,  et üks wanna emmake, kes kellegi käest kirja ei sanud, egga isse kellegile ei kirjutanud,  näggi kirjakandjat postimundres tullewad,  töttas ukse peale wasto, ütles: „Ei mul põlle kirja tarwis; ükski innimenne ei kirjuta mulle; se on eksitus!" —Kirjakandja lükkas wannamori ukse pealt nattuke körwale, wiskas kirja tuppa, ütles: „nenda on kästud!"  ja läks omma teed. - Se otti üks immelik pääw, täis römo ja tänno, kelle sarnast  Peterburgis egga Moskwas enne ep olle olnud. Endised pärrisinnimessed, kes nüüd korraga sellesinnatse Keiserlik ko kulutusse läbbi priiks ollid sanud, hakkasid römosilmaweega  ühheteise kaela kinni, andsid suud ja õnnistasid omma kalli Keisri nimme, kes peale 23 miljoni innimessi innimesse õigusse sisse olli pannud. Mitme saddatuhhande kaupa on neid priusse kulutusse kirjo trükfitud  ja kubbermango linnadesse sadetud, kust neid jälle wibimatta makonna linnadesse ning sealt kihhelkondadesse ja walladesse sadetakse. Telegrahw toob iggapä kubbermangudest sönnumed  Peterburgi linna taggasi, kus muud ei kuulda, kui ikka sedda, kui sure römo ja tännoga rahwas sedda Keisri armokingitust  wastowötnud. Sest same kül meel eddespiddi mõnda kuulda. Sönnumed wöeralt maalt. Jtaliamaalt. Turini koddanikude  palwe. Sardinia kunninga rajad ja 99