Perno Postimees ehk Näddalileht H 5 s/Vss TV"» tLKT Klnes l PernuS, kesknäddal 17. Detsembril.^ aasta. Tellimise teadaandmine. „Perno Postimees" saab ka tustewa aasta (1870) jälle wäljatullema ja Lemma hind on postirahhaga kokko 1 rubla AO koppikad ja omma koddone hind L rubla AO koppikad.  Tellimise  kohhad on mannad tuttawad kohhad.: Tallinnas Kluge Ströhmi ja F. Wassermanni ramato-podides ja kaupmehhe Böckleri jures, sure turro äres; Tartus Th. Hoppe ramato - pood ja köster Luik; Willandis E. J. Karowi ramato-poöd ja köster Briesemeister; Rigaö Platesi trükkimaea; Rakwerres kanter Hahn; Kurreösareö R. Eupeli ramato-pood; Narwas R. Lantski ramato-pood; Peterburgiö Jani kirriko köster Befeld; Kronstadtis öppetaja Stegmann ja Peruus W. Bormi trükkimaea. Maal pallugo iggaüks omma auliko koggoduse öppetajat, köstert, möisawallitsust ehk muud ustawat meest, kes sedda tellimist toimetada wöttawad. Löppetuseks pallume keiki Postimehhe luggejaid omma tellimesi meel enne aasta löppetust tehha ja Postimehhehinda tellides kohhe liggi sata, sest et meie krono postirahha ni kohhe ette peame ärramaksma, mis siis sepärrast aegsaste teada anname. Perno Postimehche wäljaandja, Ses lehheS seisab. Kui ellad, tänna pöra weel, ehk Home teine järg on kä. Ommalt maalt. Tallinnast: Supertenti  herra surmast. Eestimaalt: Õnnetus merre peal. Mitawist: Raudteest. Peterburgist: Wankrete wabrikud.  Uus kurater. Mis ülles lähhäb. Wangid lahti. Katko modi haigusest. Moskwast: Õnnetused raudtede peal. Wee-upputusest. Tulast: Kaebtusest. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Krahw Bismarki terwisest. Würst George. Austriamaalt: Julge hunt. Keiser koddo. Romast: Pahhad sönnumed. Kairust: Preisi kronprints.  Mõnnesuggused sönnumed. Teadaandmised ja kulutused. Kui ellad, tänna pöra weel, ehk home teine järg on kä. Berlini linnas, Preistmaal, ellas seitseteistkümne  aasta eest üks auwäärt rätsepameiöter. Kas ta omma Issandat ja Onnisteggiat süddamest  armastanud, sedda meie ei tea; agga sedda teame temmast, et temma ilma ennese teadmata ja tahtmata, töriistakö Issanda käes olli, ärra eksinud lambaid, hea karjatse jure juhhatama. Ommast korterist olli ta üht weikest toakest nore poismees herradele ärra ürinud ja temma w'a körwane murretses nende üllespiddamisse eest ja ka selle eest, et tubba kassitud ja korra peal olli, egga holetus kussagilt  wasto ei hirwitand. Se, et üks maea perremees omma toakest wälja ürib, põlle kellegi imme assi, egga üksi Berlinis, waid iggas linnas. Meie rätsepa meistril ei olnud  se ka üks ksik, kuida ta omma lapsi kas-