mitte, armad sobrad, Karbergi luggo põlle mitte se ainus, mis Danimaal sündinud, seal on teisi sellesarnatsid arroto küllalt, ja kui meie keikist tahhaksime jutlustada, siis woiksime piible paksuse ramatu neist täis kirjutada. Küssige agga kuida Paulseni ja Wunke kassi käinud? Pea aego nisamma kui Karbergil, muud kui et nende wimane ots ni halle ei olnud. Ja nimmetamata paljo teisi seddasamma wärki tükkisi on Dani kohtoliikmed  teinud. Ja mikspärrast? Muud ühtegi,  kui et Saksa rahwast ollid nad üllemad  ehk allamad täieks Daanlasseks tehha  ja kes seks ei tahtnud sada, se on: Dani keelt räkida ja keikis sedda tehha, mis Daanlane  tahtis, olli se õige ehk köwwer, se piddi sealt maalt wälja kassima, kui mitte heaga,  siis nenda kuida se Daanlasse melest hea olli. Apenradis ellab üks ussin, holas ja kaunis  jöuakas rahwas. Linna kaupmeestel on 90 kauba laewa, mis keik nende onuna, pärris.  Ühhel ainsal kaupmehhel mönni kakskümmend.  Seal peti köwwaste wanna Sakslaste  õigust kinni; seal anti üks wägga kidowäärt  näddalaleht wälja ja sepärrast wahtisid Daanlassed sure wihhaga nende peale ja kui neile weel Jdstäti lahhengi järrele wolli kätte sai, noh, siis polnud ennam arrogi! Kolmkümmend  kuus protsessi ja ennam kui sadda  ärrawötmist, teggid ka Apenradi näddala lehhele surma. Nende keige surem palk silmas olli Karberg ja sepärrast langes ka nende keige  wihhasem kius temma kaela; ta olli kui jõukas ja mõistlik mees köwwaste keige kiusamiste  wasto söddinud ja ihho ja hingega Saksa-rahwa  wanna öigussi kinni piddanud. Se olli aastal 1848, kus se assi öiete hulluks läks, tullid ka Preisi wennad neile appi. Et ka Sleswig - Holsteini rahwas isse ommalt poolt werre ja warraga wasto seisid, on muidogi  teada. Karberg sai ühhe wäe-jao ütlemaks  seatud, kus ka iggaüks näggi, et ta tühhi paljas polnud, waid et tal ka omma jaggo mõistust peas olli, mis nüüd Daanlassed  koggoniste ei woinud ärraunnustada. Keik Saksa - rahwas sai sel tülli aeal nago lammad hundidest laiale pillatud. Kui Daanlassed näggid, et Preislased omwendi  ei tahtnud laska pinata, siis ei aitnud neil muud kui pallusid armo ja lubbasid jah, lubbasid! aastal 1851 Sakslastele Sleswig-Holsteinis keik head seädussed ja öigussed.  Agga mis selle lubbamisse tagga olli, sedda m'e jubba muist teame; keik läks tuulde ja se panni Saksa wendade süddand  werd nutma ja ärritas neid neile appi tõttama. Kui Daanlassed aastal 1851 Sleswig-Holsteini  rahwale keik head ja armo said lubbanud,  siis wois ka iggaüks sellega rahhul olla ja rahhoga koeo minna. Kas nad rahho said? Ota senni! Dlleme jubba mönne sönna sest räkinud ja tahhame weel räkida, kust nähha, kui suurt ja missuggust rahho nad ollid sanud. Warsi selle järrele, kui rahho nimmepiddi olli tehtud, tousid Daanlaste poolt Sakslaste kaela üks kiuso käsk teise järrele. Mönne! jouakamal koddanikul olli roht-aed linnast wäljas, agga kegi ei tohtind omma jallaga senna minna sedda watama, kui ta ei tahtnud  wangitorni astuda ehk rasket rahha trahwi  maksa. Öhto peale kello kahheksa, ei tohtind  kegi ennam ommast maeast ligutada; kegi ei tohtind teise jure öseks jada. Zgga kolme päwa taggant piddi iggaüks seatud tunnil  linna ütlema kohtowannema ette minnema otsust ja arru andma/ kas ta linnas paigal olnud, woi mitte. Oh sedda hädda, kes minnuti  peal seal ei olnud? Kolm künni kahheksa talert olli sellel trahwi maksa, kes oigel aeal platsis ei olnud, teisel hommiku! polnud muud kui anna rahha ehk kel sedda ei olnud, risuti sedda wäärt asjo maeast: olle rahhul ja pea su! Se olli Dani seadus Sleswig- Holsteinis. Agga mis ütles südda? Noh, kes sedda tagga kössis! Lass' se urriseda ja wallutada  peale, kel sellega teggemist olli! Kes oigel aeal kohtowannema ette tulli, sedda lasti odata, et ta senetama läks. Keige nende pinatawate  seas olli Karberg ees otsas; temma kaela lauti keige rohkem pinamessi: iggapääw piddi ta selge arro kirja kohtusse andma, mis kirjad temmale kirjutud ja nimmelt kelle käest nad tulnud. Keik kirjad, mis tale tullid, said 266