wa lemma pärrast suur murre ja hirm. Temma  teereis olnud ka wägga iggaw ja tormine,  agga sedda surem on nüüd nende rööm, et ommeti terwissega koio jöudnud.— Muud potte mul tänna Inglismaalt üttelda. HLnamaalt Kuida wimaks ütlesin, ollid Hiinlased Augusti kuus paar korda nenda  möegaga pähhä sanud, et körwad ugasid. Nüüd hakkasid järrele andma, pattusid rahho teggid kaupa, ja kui kontraht piddi allakirjutud  sama, ütlesid pettised Hina üllemad korraga:  ei nemmad tohtida ilma keisrita allakirjutada.  Nüüd kukkus Inglaste ja Prantsuste  Harri punnaseks. „Oot, oot, patsimehhed,  ütlesid nemmad, nüüd ei wötta meie teiega ennam enne jutto, kui teie pealinnas, ja andsid  söawaele kasko: astuge eddasi!" Sea! näggid  siis Hiinlased, et nalja ennam ei olnud ja hakkasid jälle järrele andma, ja uemad sannumed  kulutawad, et rahho olla tehtud. Hina keiser maksab 120 miljoni söakullo ja keik jäeb nenda, kuida nad jubba kahhe aasta eest olli leppinud. Sannumed kirrikutest. TeStamalt. Piibli-pühha. Kuendamal  Nowembri ku pawal pühhitses Testama  koggodus omma se aastast piibli pühha, kus Tallinnamaalt Karruse kirriko öppetaja Hasselblatt meie koggodussele waimolikko külla leiba jaggas ja omma jutlusse alluseks need sannad, mis Zoh. Ewang. 5 peatükkis 39 salmis seiswad, panni: „Katsuge kirjad läbbi sest teie arwate, et teil nende sees on iggawenne ello, ja need on, mis minnust tunnistawad."  Lühhikessed on need sannad, mis jutlusse ülluseks ollid wallitsetud, agga wägga kallid ja armsad öppetusse polest. Nimmetud öppetaja  selletas ommas jutlusses wägga selgeste arra, missuggused need kirjad on, mis meie peame läbbi katsuma; kuida meie neid peame luggema, et meil neist kassu õlleks ja iggawest ello teed nende seest wöikstme leida ja wimaks, kes se on, kellest need kirjad keik tunnistawad. Zesus, meie Önnisteggia on se, kellest keik kirjad kulutawad. Algmisses tähhendas Zummal  Edeni aedas patto langmisse jures Zesusse  peale, kui ta mao wasto ütles: „Ma tahhan wihha waeno panna sinno ja naese seemne wahhele. Sesamma saab so peod röhhuma  ja sa wöttad temmale kanda röhhuda.  Abraamile kulutas Zummal: Sinno seemne sees peawad keik sugguwössad ma peäl õnnistud sama. Künni Jesusse omma  suust need wiimsed sannad risti peal kuleme:  Se on löppetud!" Ka selletati jutlusses ärra, kui kallis assi se on, et Zummala sanna Ewangeliumi usso koggodustes ni rohkeste saab wälja lautud ja keikide innimeste kätte pakkutud, et ükski pimmedusse warjo alla ei wöi jada, waid sest pühhast töe sannast ello teed wöib leida, mis meid iggawesse ellusse wiib. Pärrast jutlust lauldi se laul: „So sanna meile kinnita." Siis astus Testama öppetaja Lezius kantsli peäle, räkis kuida Saksamaal Lüneburginömmes, Hermannsburgi külla koggodus  omma öppetajaga ühhes nöus wagga ussinad on, pagganatte eest hoolt kandma. Nendasamma rakis ka öpperaja, kuida sesamma  Hermannsburgi külla koggodus, sel aial, kui weel paggana usko ollid ja omma ebbajummalat Tori ehk Donari tenisid, ühhe wagga Jummala kartlikko mehhe Landolwi läbbi said risti usko pöördud: Kuida Tori preester Hindrik, wanna hal mees, Landolwi peäle wägga wihha täis olnud, kui Landolw ükskord, kus koggodus kokko tulnud omma ebbajummalale ohwrid toma, ka selle pissokesse  sare peäle astus ja Tori altari jures  wäggewaste Zesusse nimmel armoöppetust kulutas; wimaks pölweli mahha langes ja waljo heälega Jesust pällus, et ta wöttaks omma  pühha Waimoga, pagganatte süddamed walgustada, et nad Zummala sanna heal metel  tuleksid ja wastowöttaksid. Selle peate on Tori preestri Hindriko kolme poia ja tütre süddamed wägga wihha täis olnud ja käsknud  rahwast Landolwi Tori pitkfe nuiadega arra tappa, kus Landolw teist kord pölweli mahha langend, Jummalat pallunud, sedda rah- 365