Ehmatus ja höiskaminne. ZUeie olleme praego laulnud, mis meid lapselik  südda meie kalli Keisri Herra ja Proua hobbepulmaks ja Keisri Herra sündinusse päwaks laulma sundis: Suur rõmopäaw on tulnud, Meil rõmolaulud suus, Et lummal helde olnud j. n. e. Jah, mo armsad Eestiwennad, meil on sedda ennam asja olnud nenda laulda, midda ennam lummal helde olnud, mõnni Mw enne sedda rõmopäma keigesuremat õnnetust meie armolisse Keisri ja Temma rigi pealt ärrapöörma, ja selle eest olgo temma pühha nimme miljonidest tännatud ja kidetud! Kurrat Püdis Wenne rigi peale õnnetust sata, agga lummala armokässi on temma kurja nõu rikkunud ja tühjaks teinud. Sest kuulge, kes weel ep olle kuulnud: Eile näddala eest parrast lõunat, kui meie seitungi kokkopandi ja posti peale kanti, tõi telegrahm äkkiste, nago pikne selge taewaga, ehmatusse sõnuumed Tarto, et üks kurn innimenne esmaspääw,  4. Aprilli! Parrast lõunat kello nelja aeal meie armolist Keisrit werri hangub ihhus selle peale mõeldes püstoliga olli lasknud!!!  —Ni hirmsat sõnnumet kuuldes, kohmetas  iggaüks esmalt üsna ärra, et marsi eddasi  ei sanud loetud, kus seisis: „agga lummala  heldus on hoidnud, et surmakuul Keisri kallist ello mitte ep olle rikkunud, maid ülle Temma pea teist teed läinud." Nüüd ollid keik truid süddamed jälle rõõmsad ja tänno täis! Ehk kül sedda ja teist mõeldi ja wastastiko küssiti: kes kurjateggia olnud? miks ta sedda hirmust teggo ettewõtnud? :c., ei teadnud ommeti kegi selle peale kosta, maid piddime ootma, kuuni Peterburgi seitungid kolmandamal  Päwal pärrast sedda pikkemalt sõnnumid  tõid. Sealt olleme siis laiemalt kuulnud, mis nüüd teame ja siin kõnneleme. Esmaspääw, 4. April. läks Keisri Herra nago se Temma mus on, Newajõe äre suiaeda  patserima (jallotama) ja sennikaua olli paljo rahwast aea wärrawas keiserlikko tõlla ümber  koggonud, et omma Keisrit nähha saaks, kui aeast taggasi tulleb. Rahwa hulkas, kelle süddamed armastussest omma Keisri pole tuk- susid, olli ka üks kurjateggia, kes Temma ello Püdis WZtta, kui lummala kassi ees ep õlleks olnud. Ja mis läbbi on lummal sedda rakimatta  õnnetust Wenne rigi pealt ärrapöömud? Kuulge, mo annad, ja rõmustage ennast. Kui suur lummal suri asjo tahhab tehha, siis ei oüe tal seks mitte iggakord suri mehhi tarwis. Keik sõawäed ja nende tillemad, keik wäggewus ja tarkus, surus ja kõrgus ehk nende au ja tarwitus kül ikka seks jääb, mis ta olli ei õlleks sel hirmsal silmapilgul mitte wõinud tehha,  mis Jummoj 75 miljoni innimeste õnneks ühhe allama ilmunesse läbbi on teinud: üks liht tallosuggu mees, nimmega losep Iwanowitsh  Kommissarow Kostroma kubbermangust,  Buiski makonnast ja Molwitino küllast, on meie Keisri Herrat wäggiwaldse, üllekohtuse  surma eest hoidnud. Sedda ei sa ükski innimenne, meel wähhem tallosuggu rahwas, kelle auuks se jääb, ärraunnustama. Nimmetud külla on ühhe Baron Küstre pärralt ja losep Kommissarow, 25 aastat Manna,  olli siamale tallopoeg. lubba mõnne aasta eest olli tedda Peterburgi linna mütsiteggia Sadowi  jure õppima pandud, kus temma ka wälja  õppis ja nüüd kui sell töös olli. Ta olli ka tubli tallotüdrukut naeseks wõtnud, kes lemmale  weikest tüttart sünnitanud, mis nüüd 8 kuud wanna on. Kommissarow piddas sel esmapäwal omma nimmepäwa. Ta olli ülle Newajõe tahtnud milina, seal kabbelis, mis keisri Peetri maeakese jures seisab, omma palwet piddama. Agga et suurt Troitski silda marmori palee jures parrandati, ei sanud ta sealt ülle, näggi ka Ühhel hobil sui-aea wärrawas keiserlikko  tõlda ja paljo rahwast seal ümber. Ka temma tahtis omma Keisrit nähha ja läks teiste hulka. Temmal olli ka õu, ette pole sada ja Keisrit nähha, kui aeast taggasi tulli, õepoeg ning Lüttar, hertsog Nikolai Leuchtenberg ja selle õdde printsessin Maria, Temmaga. Sel silmapilgul, kui Keiser tõlla jure astus ja mantlit hakkas ümberwõtma, püdis üks noor mees, põrgomõtted süddames, Kommissarowist möda ette pole tungida, mis ta jubba ammo olli Püüdnud, agga Kommissarow ei olnud tedda 117