Perno Postimees ehk Näddalileht St t««6 Kümnes Pernus, kesknäddal 35. aasta. Ses lehhes seisab. Kewwade. Ommalt maalt: Peruust: Kurater siin. Aus tener aus saatminne. Tullewärk. Mustad pühhad. Riast: Kindral kubberner Peterburais. Ritteri-seltsi konwent. Some rahwa heaks korjatud. Õnnetus wee peal. Pärris made ostmissest. Tartust: Piiskop vr. Walter. Uest raudteest. Õnneto surm kaewus. Tallinnast: Grahw Keilerling. Külmast kewwadist. Koggodusse römust. Peterburgist: Rahwa könned. Nöu piddaminne.  Mitmesuggused sönnumed. Wologdast: Mai ku talli. Kronstadtist: Laew taggasi. Odessast: Kasso wötjatest. Warsawist: Hobbuse lihha kärn. Wöeralt maalt: Preisimaalt: Wasto meelt ossi.  Austriamaalt:  Wähhem karra. Jtaliamaalt: Garibaldi pulma issa. Some rahwa heaks anded. Kewwade. Keik loom wöttab ommale teist näggo modo,  Jummal ilmutab meile jälle omma surust ja wagge ning tahhab meid omma kitussele üllesärratada. Külma tuulde assemel puhhuwad  waiksed leiged ja kossutawad tuled, paike tõuseb kõrgesse ja ärratab keiki ommast talwe unnest, mets mudad ennast ja tõmbab ommale pühha päwa kube selga. Linnud, kes meitest minnewa süggise lahkusid, terretawad meid omma rõõmsa lauluga; ka se keige wähhem puttukas wähherdab ennast mulla sees rõmo parrast ja kidab Lojat ommal wisil. Äsad ja wäljad, metsad ja heinamaad ehhitawad ennast  rohhu ja mitmesugguse lilledega, kellest mitto parreminne omma au sees särrawad, kui Salomon. Rõõmsa süddamega aeab karjane ommad lomad wainule, kes karrates ja hüppates  omma Loidust otsiwad; ka nende sees näitab kewwade wöimust wötwad, neid römule sundides. Wäljal willistab ussin pöllomees omma adra tagga, ta künnab, aastad ja kül- wab semet lotussega, sedda sadda wörra süggise  leigata. Kõrgel ta pea kohtas kedrab ta tru seltsimees, löuke, omma laulo ja ärratab ta süddant römule; metsas puhhub karjapois omma pilli teistega seltsis ja punnud kokkonoppitud  lilledest krantsi. Keik, kel kassi ja jalg, ruttab ummusest toast wälja, kuhhu tedda talline külm sundinud jama ja römustab ennast  kewwadisse illu ülle. Siin ja seal näikse lapsi, kes omma koli tööd löppetanud, omma wannemid nende tö jures aitawad, ning metsas  ja wälja! omma tallitust toimetawad. Lobame,  et selle ärralöppetud koli aeaga ka jälle sammo eddasi olleme jõudnud, egga sel kewwadel  ja suwwel mitte ennam linno pessade ja noorde pude rikkumist ning katki murdmist, wersta samba ja kässipude sisse leikamist ette ei sa tuttema. Nisuggune inneto teggo teotab  iggal pool Eestinimme ja tunnistab waljo heälega temma torust ja harrimata kombet; sellepärrast söddigo igga mõistlik sesugguse wisi wasto ja juhhatago ning öiendago, kus wähhegi  woib. Tede are ja parkidesse lust-