luks jada, kui ka mitte nenda, kui rummal rahwas arwab, et nad tedda ärra olla nõidunud.  Wallitsussest ei pea ta suurt ennam teadma. Mönnikord peab ta öse wodist wälja kargama ja kõrgest aknast püüdma mahha hüppata;  teine kord jälle keikile pihta andma, kes ette juhtuwad; ka ta omma emma on sel kombel  temma käest nuhhelda sanud. Ühhel ösel on ta sallaja omma lossist wälja puggenud, merre äre läinud, üht aurolaewa kütta lasknud  ja läbbi ööd Zsmidi linna sõitnud, mis Marmori merres; kui senna olli sanud, ärkas ta ommast jampsimissest ja laskis jälle taggasi pöörda. Senni kaua olli Serailis (lossis) suur tagga otsiminne, hirm ja ahhastus. Sähhärdust  tempust peab >ta paljo teggema ja iggast  asjast selgeste nähha ollema, et mõistus ennam terwe ei olle. Amerika söast. Seal tapwad ikka alles põhjapoolsed ja lõunapoolsed teine teist; kord saab üks, kord teine wöimust ja werrewallamisse  löppetust ei paista weel kumbagilt poolt. Teistel ei maksa ka wahhele Minna, se teeks asja hullemaks. Hiljuti teggi Prantsus sest jutto, kui hea se õlleks, kui Europa suremad wallitsussed (Wennelane, Inglane ja Prantslane)  hea nöuuga wahhele lähhäksid ja neile nõu annaksid kue ku peale söariistad möllemilt  poolt mahhapanna ja puhkada. Selle aea sees õlleks siis aega rahhust könneleda ja, kui ial wöimalik, leppitust tehha. Se õlleks nüüd meie arwates armas kuulda, ja tahhaksime  jubba pea üttelda: „önsad on need rahhonöudjad"; agga Inglasel, kennel omma näljatud törahwa parrast kül asja õlleks rahho  nõuda, on ommeti teised mõtted. Ta tun-. neb omma naabrit Prantsust ja teab, et temma  tuul Meksiks poolt puhhub, mis lõunapoolsete  naabrus ja kussa Prantsustel ommad isseärranis mõtted ja ettewötmissed praego on. Inglane kardab, et Prantsus omma rahhonöuga  isseennese peale mötteldes, teisi waeno paelde sisse püab kiskuda. Ta rakis m lahhendaste  ja targo wasto, et Prantsus wait jäi; agga ööldakse, et Napoleon omma kirjutase kambris selle wastusse parrast mitto korda süllitanud. - Sellega olgo nüüd luggu kuida tahhes, agga ni paljo on tossi, et ses söas hirmsad asjad ettetullewad. Ma ragin agga ühhest; kes jõuab keigist räkida? Kui lõunapoolsed  seal omma söawäega Palmira linna tullid, kaddus üks linna koddanik, nimmega Andreas Allsmann, äkkiste ärra, nago kiwwi wette ja jut tõusis, tedda olla ärra tappetud. No muidogi wöis se ka nenda olla ehk mitte olla. Parrast sai sesamma lin jälle põhjapoolsete  labbi ärrawöetud ning kindral Neill tulli omma wäega sisse. Se hakkas nüüd Allsmanni taggapärrima ja laskis kulutada, et kui Allsmann 10 päwa sees mitte wälja ei tulle, siis tahta temma 10 lõunapoolset söawangi  kaddund koddaniko assemel lasta ärratappa.  Aeg läks möda, Allsmann ei tulnud wälja, ja kindral teggi omma kurja ähwardusse  tõeks! Kümme ilmasüta wangi todi wälja, kolme wankre peale pandi 10 pusärki ja nenda läksid, igga wang omma pusärgi peal istudes, linnast wälja hukkamisse platsi peale, kussa husärgid körwo mahha pandi ja igga wangi omma pusärgi jalge otsa seisma .seati. Nende ette astusid 30 söameest laetud püssidega neid surnuks laskma. Kaks ainust surmaohwrit lasksid enne sedda ommad silmad kinnisidduda. Nenda kui käsk anti, langesid 30 pauko, se on 3 laengit mehhe peale, agga Zummal parrako ni hulluste, et 3 ainust warsi surma said, teised piddid weel ueste laetud püsside ja püstolide läbbi omma surma wallust  peastetud sama! Keigel kümnel ei olnud silmakarwa wäärt südi. Nenda on Amerika södda! Ühhest teisest kindralist, nimmega Buttler,  rägitakse Neü-Orleani linnast nisamma hirmsaid asjo. Tiigred ja löukoerad on seal jo üsna lamba talled nisugguste meeste wasto. Mis immeks panna, kui teised seddasamma wastotewad? Ma ütlen weel: se on Amerika södda! Zummal hallastago ja parrandago! Jutto jätkud. Tohtre rohhud. ..Se on hea ütles tohter tuppa astudes haige tomehhe wasto sa õlled wist mo kässo 373