truusse tunnistusse kirja, andsid sedda neile kasa ja ütlesid: „Minge meie nimmel Peterburgi,  palluge seal, et teid ette lastakse ja siis wige meie kalli Keisri Herrale keige Temma Some allamate polest paljo Luhhat terwist ja üttelge kä susönnaga, et meie Soomlased  omma Keisrit ja keik Temma sugguseltsi  süddamest armastame ja iggal aeal malmis  olleme keik, mis meil on, ärraandma ja wiimse werretilgani omma issamaad waenlaste wasto kaitsma, kui neid peaks tullema." Needsinnatsed  some tallosadikud on ka Peterburgis ni önnelikkud olnud ja Keisri H erra ette sanud ja seal omma wendade käsko täitnud. Kui rõõmsad wöisid nemmad olla omma keige armolissema Keisri Herra pallesse wadata ja Temma lahkeid sönno kuulda! Oh, kuida köidab nisuggune kokkosaminne rahwa süddamed  aujärje külge kinni! Kui se luggu isse ei õppeta, siis ei wöi ma senna parrata; agga mis ma weel jure ütleksin, ei õlleks mitte meie kitusseks, sepärrast  jään suga wait, ehk kül südda tuksub: Kas Eestlased wähhem omma Keisrit armastawad  kui Soomlased? Polamaalt. Ma tean tõeste, et igga õige Eestlane köwwerid ma ses asjas enneste seas ei tunne minnoga süddamest römus õlleks, kui sedda pahha sönna:  „Pola mässamissest" ennam seitungis ei seisaks. Andko Zummal sedda aega pea tulla! Tänna peame agga sellega rahhul ollema, et jubba kuulda on: mässajad olla issekeskes kahhes meles teine teise wasto waidlemas ning ei sündida mitte hästi kokko. Ni hästi selle, kui ka nende kibbeda hobide ja :sure kahjo parrast, mis nad siamale wenne wäe käest sanud, peab nende assi mitmes palkus jubba lonkamas ollema. Suremad ja rikkamad  nende seas, kelle nõu ja jõud tannini asja jallal hoidis, hakkada jubba arrawässima ja arrosama, et keigest nende surest kullust, üllekohto tööst ja innimesse hukkamisftst ommeti  middagi wälja ei tulle. Peale selle näwad  nemmad, et Prantsus ja Inglane, kelle peale nad ni wägga lootsid, neid ikka alles palja susönna ja sullega aitawad, agga mitte söawäggedega appi ei jookse. Kes sedda hullustamist  weel ikka püüdwad eddasi aeada, on se möisnikude selts, kennel middagi ennam  kautada ei olle, waid mässamisse läbbi lootwad wöita, mis ommeti keik tühhine on. Nende üllekohtused innimeste hukkamissed on ka ennam nödrusse kui wäggewusse tunnistus. Üks mässajate wallitsus, kes üksi köide ja oddadega  omma rahwast mässama peab aeama jä kurja kurja peale teggema, et tulli arra ei kustu: se peab wimaks isse langema, ja annaks  lummal, et se pea sünniks. Panneme weel üht ja teist Pola mässamissest  üllesse. Enne suurt Pola kunningrigi kassawargust,  kellest minnewa kord kuulsime, ollid Warsawi kontoristid mässajate sallawallitsusse polest käsko sanud, 100,000 rubla kokkopanna ja nemmad, kui Polamehhed, ollid sedda ka teinud, muido sadetakse joossölmemehhed järrele.  Selle rahhaga ollid nüüd kurjateggiad kassahoidjaid ärrapetnud ja nenda rigikassa tühjaks teinud. Oh, se üllekohto sallawallitsus  on paljo warra- ja werresüdi omma süddame  peale korjanud! Wanna ellatand kindral Murawjew, kedda hiljuti Wilna kindral-kubberneriks pandi, on tulline mees ja raud keppiga mässajate tagga, kes neile armo ei anna, kust neid leiab. Se ei olle nüüd koggoni mässajate sallawallitsusse  melepärrast. Kubberneri kohhutusseks seisis ühhel hommikul ähwardamisse kirri ta maea seina küljes, mis läbbi temmale teada anti, et kui ta ni waljuste tahta eddasi wallitseda,  siis olla tal igga pä hing nidiga kaelas.  Kas kindral Murawjew kohkus ärra? Ota senni! Kui eht wenne mees wastas temma:  ta olla jubba muidogi 5 aastat ülle innimesse ea ellanud ja olla walmis, igga silmapilk  surrema; agga sest, mis ta kohhus tehha olla, ei wöida tedda ükski ähwardus taggasi hirmutada. Sähke, P õlakad, sähhärdust  mehhi on teie sekka tarwis. 4 —5 korda on ka sähhärdusi kokkojuhtumessi  söawäe ja mässajate wahhel neil päiwil olnud, nago neist küllalt olleme kuul- 200