margi ollen ma teile annud, et tere ka nen - da tete, kui minna teile ollen teinud."  (Ma ollen waene Postimees ja põlle kellegi jutlusse meister, agga ni paljo saan ommeti arro, et se st peatükkist peaks mitte raske ollema jutlust tehha.) Se peatük on head nöu ja teggo täis. „Kui teie sedda teate, önsad  ollete teie, kui sedda tete." ' — Sedda sanna ja paljo muid olli nimmetud öppetaja omma piiblis luggenud ja möttelnud: „Sedda  on Issand Zesus just meile öppetajattels üttelnud; sest kellegi innimesse kohhus (ehk kül sedda keik peawad teggema, kui mitte hukkatusseks  omma nimme ei tahha kanda) ei olle ennam omma waeste wendade hädda peale hallastada,  kui meil öppetajattel; sest panneme meie käed rüppe ja lasseme hädda häddaks jada, nago preester ja lewit teggid, kuida wöime meie siis kantsli peale astuda ja üttelda:  rahwas tehke nenda ja nenda? Siis ott jo meie öppetus tühhi suits, surnud kella helliseminne  ja masse kummiseminne", ja se on tõeste tossi. Ön meile, kui ommast hingckarjatsest  wöime üttelda: „meil on ka nisuggune Aastal 1846 otti Leipsigl ümberkaudo leiwa  palloke hirmus kallis. Nälga ja hädda ollid keik urtsikud täis. Kartohwlid mäddanesid  pöldo ja mis neist auko pandi, need mäddanesid  senna. Seal olli hea nöu ka kallis. Se raske aasta 5846! on ka meie maal mitmel alles meles. Seal laenas krono, olgo  terme, meile leiba ja mitto malda tassuwad praego alles omma wölga. Leipsigl kihhelkonnas  on 10 ehk 12 suurt külla (sest saksama küllad on teised, kui meil) mis innimessi täis kubbiftwad, nago ikka neis paikades, mis suurde  linnade lähhedal seiswad, kus paljo tööd ja« tallitust leitakse. Agga se! nälja aastal olli seal wähhe tööd ja sedda wähhem tenistust,  nago meie linnades söa aial ka olli. Waestel olli raskem leiba osta, kui rikkastel  möifat. Keik ollid kurwad ja nälgas. Kus innimessed leiba näggid, sea! olleksid nad silmadega sönud, kui kegi õlleks annud. Öppetaja uks kääksus hommikust öhtuni; ta andis mis ial mois, ja ommeti piddi  ta ni mitmele ütlema: „wend, Jummal teat, ma Maks stnd hea melega, agga mul põlle enneselgi", ja se potte armastaja süddamel  mitte kerge assi. Abbi tulli kül. ka mitmelt  poolt hea innimeste käest ning öppetaja südda hüppas rindus, kui ta mönne Lssa ja emma murret wöis kergitada, kelle lapsed leiba peale aiasid, agga wannemattel polnud anda: agga se otti kelk, nago Messi kerresel ja öppetaja  näggi iggapääw: anda on önsam, kui wötta, kui anda on. Agga nenda silmapilguks anda, se on milleks assi ja ei aita mitte palja.  Ta murdis omma pead igga pääw, kuida luggu wöiks parremats minna, agga hea nöu otti kallis. Hädda olli küllalt ja keik kohhad täÄ, agga abbi wägga wähhe ja muido Dwapilgukö.  Ms muud, kui sirrutas käed taewa pole ja kissendas omma kambri nurkas: Issand,  anna sinna nöu! ja se aitas. llhhel hommikul lähhäb öppetaja jälle omma  waesid watama ning üks wttaw Mene Lulleb  tale wasto ja temma küösib: „kuida kassi käib?" „OH waewalt kül", ütleb naene. „Kuida nenda? mis siis weaks?"  Naene.  ei tahha üttelda, ja öppetaja ei anna järvele,  sest ta tunneb ärra, et seal middagi on sündinud, mis illus kuulda ei olle. Wimaks ütleb naene silwaweega: Minna pean torni minnema ja minno poeg ka!" „Torni? Mikspärrast? „Meil ei olnud middagi ennam süa" „Ja siis ollete wist warrastanud?"  ütles öppetaja. Naene jäi wait, ja öppetajal langes nago kiwwirink süddame peale.  „Emma ja poeg ühhekorraga margad ja mängis ! Ja sesammapois on saggedaste ja terraseste  minno jures Jummala sanna öppinud!" Mis wöis öppetaja siin ennam parrata? Mis tehtud, olli tehtud. Agga temma melest olli, nago seisaks Zummal isse temma ees ja annaks tale sanno, et omma pühha ammetit mitte holega põlle pidvanud. Mitmed muud pahhad asjad torkasid ka weel ta mele, mis koggodusses enne ollid sündinud. Naene taks eddasi, agga temma istus kiwwi peale mahha ja mõtles, agga mis ta mõtles,' otti se: „Nalg sünnitab patto, ja pat nälga; nenda ei wöi se mitte jäda!" Ta südda kissendas rindus: 218