allanda nemmad ennam sugguge Jummala ette. Kui keik koggodus ennast Jummala ette allandav,  siis jäwad hallikae mehhed, musta mütsi eided ja walge waiba plikkad püsti seisma, ei tahha ennam pättustega ühhes palluda. Au kitusse laulo piddawad nemmad walleks sa pattuks, sest kuida wöida Jummala! meist pättustest mele hea olla, ja kus olla rahho ma peal? Pihtil ei tunnista nemmad ennast ka mitte pattuseks, waid ütlewad selle assemel:  „Kristus on minno ello!" mis kül hea õlleks, kui se nenda õlleks, agga parrago Jummal!  ei õlle sedda neist mitte nähhä. Jummala  armo wöttes ei lasse nemmad mitte pölwili, ei tänna ka pärrast selle eest, waid lähwad ommas juhmusses, nago põrsad mollilt,  omma teed. Kui öppetaja koggodust õnnistab,  siis pöörwad nemmad selga; se neile ei kõlba. Nemmad on teistele Jummala koias sureks seggamisseks ja pahhandusseks. Neid on ka jubba kanstll pealt maenitsetud, agga se põlle middagi awwitanud. Ei tea, miö nad weel ilma asjata kirriko peaksid tullema, sedda teotama. Meie kirrif sai minnewal suwwel ueste üllesse  kohhendud ja jälle näggusaks Jummala kojaks ehhitud, kuhho ka, nago mitme teiste kirrikutel meie maal ja maal, mönned akna pealmissed rudid wärwitud klasist sissepandi.  Agga nüüd olli walleprvhweti jüngride  seas suur kissa lahti. Nemmad narrilased  piddawad sedda kirriko illo nisamma sureks pattuks, kui isse kirjo ridehilpusi kanda,  ja arwasid ommas rummalusses, et meil sedda keige esmalt tehtud. Ni jölledad nemmad  on. Nago enne mitmes kirrikus, otti ka meil kantsli körwas kirriko sure rumi ja altari kori wahhe kohhal üllewel üks palk, kus peal nikkerdud  Kristusse kujo ristis seisis. Sedda wöeti kirriko parrandamisse aial mahha, kui ka mitmid wanno nikkertud tösid, mis kirrikut  nenda umbseks teggid, et altarit laulo kori peale sugguge ei paistnud, ja pandi kui wanna mällestust kabbelisse seisma. Selle assemele laskis endine A..... herra Baron T üht höbbedast ja ülle kullatud Kristusse kujo altari peate mättestusseks tehha. Missuggune öige melega innimenne ep õlleks selle eest mitte tännanud? Agga mis teggid Mansweldi uimased  jüngrid? Nemmad kissatsesid ja kärratsesid,  nago warresed, kui tormi näwad: se olla Aaroni kuldwassikas; egga nende Önnisteggia  olla kullast egga höbbedast olnud, et nemmad selle ette ennast kummardada; nemmad  ei tahta sedda tehha ; nüüd olla kirrik ebbajummala templiks fanud, kuhho ei maksta ennam sisse minna :c. :c. Muidogi teäda, kais siin jures jälle wanna naeste kkssa ülle teiste, ja käisid ikka endise puust kujo al kummuli  kummardamas ; sest lauloramatus seista jo sönna sönnalt: „So risti alla langen ma seks nuttes ennast pölweli", ja selle järvele  tahta nemmad tehha. - Kus on siin waimolik kirja möistminne? Ms maimus peab tehtud sama, tahtwad nemmad lihhas täita. Nenda on keik nende arrosaminne ja tembud. Zgga pühhapääw käisid nüüd mannad  naesed, kes Jummalat ei mõistnud kummardada,  kabbelis endist puust kujo kummardamas;  nenda olli manna lobba walleprohwet  neid tagga kihhutanud ning rummalad lasksid endid, nago lambad paela otsas weddada.  Wimaks läksid ni meletumaks, et ähwardasid  öppetaja söa - risti kaelast ärrakiskuda,  kui m»tte wanna puust kujo kirriko taggasi  ei toda, mis neile ka järrele anti ja nenda  tehti. ***) Nemmad ütlewad: „egga öppetaja  söamees ei õlle, et temmal soa-rist kaelas  on, ja egga meie söamehhe egga kuld Kristusse ees ei hakka kummardama." Selle- Tohho polemeelsed! Kas teie Önnisteggia siis puust olli, nago se manna kujo? Kui nemmad ni truid kirjatäh he orjad on, mis surretab, kas mönnel neist põlle lusti omma silmi wälja kiskuda ja kässi jalgo mahharaiuda,  mis jo ka kirjas seisab? Oh teie waesed eksitud hinged! Kes on teid ärrateinud?! Teie jures on tõeks sanud: „Üks haige lammas teeb paljo haigeks." Sedda peame meie nödrusse järreleandmisseks!  Kas se sojatöbbisele head teeb, kui teised  temma jamsimisses sedda tewad, mis temma tahhab? Se õlleks wägga immekspanna, kuinarrilaste  kangekaelus selleläbbi mitte põlleks kaswanud.  59