näidates ütles ta: senna on pumeister augo jätnud!" Neid sönno ööldes tõusis ta ülles, agga kellegi! polnud lusti temma russikatega lähhemat  sõbrust tehha, waid läksid kirrudes uksest  wälja; kaks jäid agga waggusi istuma ja kõrtsi toas korraga waggune assi.  Peter  hüdis weel järrele: .Minge ärra, ja lõi ukse nende takka kinni. Jälle tahhate teie pühhapäwa omma patto porriga rojastada, agga sest põlle kuhhugi sönna üllespandud! Ni kaua, kui minna siin perremees ollen, peab ka kristlikku!! ellatud sama!" Selle peale trööstis ta omma naest, kes kohkund kõrtsi toast olli ärrapöggenenud, pöris ennast jälle nende kahhe sõbra pole, kes teistest mahha ollid janud, kallas neile ja ennesele klaas öllut  sisse ja ütles: ..Nüüd tahhame pühhapäwa pühhitseoa!" Keik kolm istusid laua äre mahha ja Peter hakkas omma elloluggo neile jutlustama keik mu kärra olli otsas. Omma wannematte maeast peale hakkates, läks ta samsammult eddasi ja könneles, kuida ta omma reisi peal ka korra omma wannematte öppetussed olla aea tahha wissanud ning omma tahtmist möda ellanud, agga Jummal, kellel head meelt põlle õela surmast, wötnud tedda omma koli, misläbbi ta jälle märkama hakkanud, et ta selle te peal agga iggaweste woib hukka minna, ja sestsammast tunnist olla ta ümberpöörnud ning kuida Jummal tedda immelikkult saatnud. Temma elloluggo olli ta söbrade süddamed sullatanud, et keled lahti läksid ja ka omma elloluggo jutlustasid. Wimaks  Laks jut pöllo-tö, ellajatte kaswatamisse  ja ilmade peale, mis endine kohkunud kõrtsi naene waggusi pealt kulas, ja wahhest  sekka ka mönne solaterra wiskas. Nenda olli korraga endisest pörgo august waikne ello koht sanud, kus head sõbrad, otse kui üks leibkond, rahholist koos istusid ja löbbusa juttuga aega wiitsid. ..Eks põlle nenda parrem?"  küssis Peter. ..Minna ei sa arro, mikspärrast  on kaarta ja wina tarwis? Mis peawad  need? Tewad agga pead seggaseks ja süddant kurjaks! Mikspärrast teeb innimenne ennast ellajaks ja otse pühhapäwal, sest ei sa minna arro; pühha kirri ei kassi sedda ka koggouiste mitte, ja önnelikkuks ei te ta ka mitte, waid sedda ennam õnnetumaks. Mis arwate teie, kas peame tullewal pühhapäwal jälle kokkotullema?" Küllamehhed andsid Peetrile kat ja ütlesid tal õigusse ollewad, nad olla isse jubba ka selle peale möttelnud.  Kinnitasid ühteteist, teiste tallopoegade naero egga pilkamist mitte karta, waid julgeste  tulla; sest kui need paar weel kartlikkud on, siis ei sa meie ialgi eddasi; keik kaub jälle, otse kui se olli tulnud. Meie tahhame lummalakartusses temma tede peal kõndida; seal põlle kellegil senna wahhele räkimist ja kes meid aitab, on meie Issand, temma ei sa meid ial mähhajätma Minna ei karda keddagit ja peale selle on se kõrts minno; ni kaua kui ma weel üht liget jõuan ligutada, ei tohhi kegi middagit öölda. Need ollid mehhised sönnad, mis Peter könneles ning sõbrad  römustasid, et senna ollid jänud. Tullewa kord löppstame sedda jutto. Ommalt maalt. Peenust. Kauba aeaminne hakkab jälle mönne näddala puhkamisse järrele ellawamaks minnema, sest üks wahhe olli ta üsna waggusi;  wanna kaup lõppes käest otsa ja uut polnud weel sada; agga nüüd woritakse holega  odre linna, kelle eest head hinda antakse makswad praego 6 rubla 50 kopp. tsetwert  pea rukki hind, ja pannakse kohhe laewa, et Hollandi male sata, kus neid tarwitakse.  Linna seemnete kaupleminne põlle suur assi, ehk kül seemned paljo parremad, kui minnewa aasta; agga kuida kuleme, olla minnewa aastasi seemnid wäljamaal weel küllalt,  mis sealatse söa läbbi olla seisma janud põlle wöinud mahha tehha, sest tulla siis, et neid se aasta wähhem küssitakse. Meie ma linna harriad hoidko nüüd ommad seemned  paigal, ehk larwitakse tullewa aasta rohkem,  siis woiwad kaks kasso korraga tasko pista. Tännini on meil wagga kennad ilmad, mis 314