Astlamaalt. Minnewa aastase 51 numri  sees könnelesime ühhest kangest tormist, mis Nowembri kuul suurt kahjo teinud ja tuhhanded  innimessed wee upputusse läbbi surma sanud. Siis olli se alles teadmatta, kui paljo neid ärrauppunud, agga nüüd könnelewad seitungid  neist eddasi ja ütlewad, et 60,000 innimest  muist wee ja muist jälle teiste õnnetuste  läbbi omma ello kautanud. Saugori sare peal ellasid enne 8200 innimest ja nüüd põlle ennam kui 1200 weel järrele, ilma, et sealt kegi õlleks wälja rändanud. 7000 on otse kui ärra pühhitud ja nenda on se õnnetus  kaugele selle jõe äärtse rahwale sündinud. Need mis weel järrele janud, neid murdwab  kolera, rõuged ja muud többed järge möda  mahha. Mönnes küllas on need többed ni hirmus innimessi surmanud, et mitte üht ainust põlle ennam nähha. Innimessed surrewad seal üsna ilma abbi lotusseta ja paljo ka nälga, sest keik nende willi wäljade peal, kust solane merre wesst ülle käinud, on mäddand! Rentnikud ja mõisnikud tewad sedda hädda weel suremaks; kellel rent wölgo janud, neid aeawad maeadest wälja. Rahhast  põlle Kalkuttas otse mitte pudu, sedda on seal küllalt, agga need hirmsad többed, mis seal tuhhanded innimessed mahha murdwad, on keiki ni ärrakohhutanud, et ei julge nende liggi minna neid aitama ja nende hädda wähhendama.  Issand tulle issi appi ja wötta sedda hirmust hädda neist ärra! Mõnnesuggused sõnnumed. Mis armastus tehha jõuab, on immeks panna, ükski mu põlle ni lahke, ni helde kui temma. Üht tõeste sündinud asja, mis nüüd selle praeguse nekrudi wastowötmisse aeal sündinud,  tahhan siin rumi pudusse parrast lühhidelt  könneleda. Kuida iggaüks teab, on nekrudi wötmisse aeg üks kurb aeg, kus paljo silmawet wallatakse,  sest et kegi heamelega senna ei tahha minna, ehk kül praegune wäe-tenistusse aeg ennam ni pik ja raske põlle, kui se enne olli. Meie linnas olli üks noor mees tenistusses,  kes ennast igga piddi omma targa ja mõistlike ollemisse ja mele polest teiste melest armsaks teggi, et lahkuminne temmast ta katenijatel  wagga raske olli. Sesamma noormees  piddi rigi seadusse järrele ka nummert wötma ja langes essimeste numrite sisse kus ennam peasmist lota polnud, läks ette ja et terwe mees olli, sest ka eddasi. Sedda nutto ja kaebtust, mis nüüd keik kohhad täis ollid, ei jõua mo sulg ülles räkida; agga armastus  leidis nõu. Tenijad tüttarlapsed, kelle silmad temma pärrast punnaseks nuttetud ollid,  piddasid issekeskes nõu, tedda aidata; korjasid omma korjatud koppikud kokko, ni paljo kui kellegi! Olli ja ostsid tedda wäe-tenistussest  lahti. Waatke, armad nored wennad, se tulli keik sest, et ta kassinusses ja puhtuses mõistis ellada  ja iggapiddi omma ka-tenijate wasto õiglane  ja lahke olnud, mis üht selget, pnhhast ja sõbralike armastust nende wahhel on kaswatanud.  Sedda asja olleme selle nõuga könnelenud,  et olleme tahtnud sega näidata, et meie öddede süddamed ei olle mitte liig wagga  omma tenitud koppika külge kinni kaswanud,  waid on ka lahked seal aitamas, kus abbi tarwis on, mis wägga kido wäärt. lummal romustage neid. Kirjawastussed. u . Teil on õigus, agga et asjad meil ni wägga silma al, sepärrast põlle mele tulnud, neist könneleda;  leiate sedda tänna postitaskust. G. L. T Olleme möllemad asjad tännoga wasto wötnud ja kohhe prukinud. C. T. W Tänname selle eest, mis ollete  saatnud, agga ärge pange pahhaks, kui sedda posti taskust  ei leia. Teistest kita on kennam kui issiennesest. Jägo meie omma teada. J. E. W . Wägga hea posti-tasko, agga se kord ei woinud ennam parrata; jäi tullewaks korraks. Verantworllicher Redacteur: C. F. Lorenzsonn. Von der Censur gestattet. Pernau, den 2. Februar 1865. 41 Teadaandmissed. Keiserlikke Perno wogtei-kohto polest antakse rae kohto kasso peale teada, et surnud kirjutaja  C. M. Martinsoni puust ellomaea