geste kirja alla pannema ja peale selle weel, kus kubbermangus, makonnas, kihhelkonnas ja wallas  ehk küllas temma ellad. Kes siis mid- Peterburgist» sßaptisti seggadussest.j Õige usso ülleswõtmisse aeal ja aeg aealt parrast  sedda tekkisid ewangeli usso kõrwa siin ja seal liigseltsid, nago nore lopsaka pu külge liigoksad  ja wõssud, mis kiil puust walja tullewad, agga mitte pu kassuks ei olle. Et nisuggused liigseltsid  jubba warra tõusid, ei olle mitte immeks panna. Soea päwapaiste ja wihmaga ei kaswa mitte üksi head taimed, maid ka pahhad. Nenda tekkisid jubba marsi eestotsa Latterusse ja Kalwini usso kõrwa u mberristiad ehk Baptistid, mõllema ussoseltsidele omma kõlwato jandamissega paawsti ussuliste ees sureks pahhandusseks ja tülliks. Õnnis  Lutternsisseütlesneistkurwa melega: „nemmad on meitest wcilja läinud, agga nemmad ei olle mitte meitest." Baptistid otlid ka ewangeli uSsulissed,  agga nenda kui soeatõbbised terwede seas. Keik ei maksnud nende melest, mis mitte liigassi ei olnud. Nende hulkas piddid üksi pühhad ollema ja selleläbbi läks keik pahhaks. Lasteristimest ja oppetaja-ammetit Põlgasid nemmad  ärra. lummala sõnna ei olnud neil ka suur assi, nemmad tahtsid lummalat isse ennese seest leida, seal piddi temma leida ja nende süddames keige ilmutamisse hallikas ollema. Muidogi olli se wõereti te, agga nemmad ei pöörnud mitte ümber. Aastal 1533 tahtsid sõggedad wäggise Münstri linna lummala linnaks tehha. Üks Hollandi paggar, nimmega Matthiesen, nimmetas ennast  Henokiks ja satis jüngrid mälja. Nimmetud linnast aeti neid ühhest warrawast wälja, teisest tullid jälle Laggasi ja teggid mässamist. Kui dagi Parisi nähha tahhab sata, se andko sedda siin juhhatud wisil künni ue aastani Nia abbikonntele  üllesse. linna peale Md wõimust sanud, käskis Matthiesen  keik Lutterusse ja katoliko ussulissed ärra tappa, et nende „uus Jerusalem" puhhas õlleks. Kui nenda mõnni aeg seal ollid jändanud ja jõllddaid tempusi teinud (ka paljonaeste piddaminne,  nago Mormonidel ja Türklaste!, olli neil waggaks Prügiks), said nad jälle ärra wõidetud  ja hirmsaste nuhheldud. Parrast laggunesid  aeg aealt mitmesse jakko ja mitme nimme alla, agga Baptisti nimme al on neid tännapäini  keige ennam, isseärranis Inglismaal ja sealt on nemmad ka Amerikamale sannd. Põhja poolt Preisimaalt tungis nende järg ka Kuramale. Seitungi lehhe kitsus ei anna neist laiemalt kõnnelda. Zcende seltsimehheks on ka mamöetja Schwan heitnud, kuida Nr. 39 kuulsime.  Temmast kirjutab nüüd üks sõbber Peterburgist  nenda: „Armas postimees! Sa töid meile ommas 39. numris mömü sönnum ühhest uest Maltswetist. Need sönnad on mind, kui iggaüht mõistlikku meest römustanud; sest kelle läbbi wöime meie nisugguste narride tembud parreminne häbbiks tehha, kui awwalikku  laitussega seitungides? Ma tunnen sedda uut Maltsweti nattuke, ja tean, missuggused wäljaspiddised  asjad tedda tagga aeawad, nisuggust pärdiku missionäri tööd tehha. Ma sellest temma au parrast agga weel ei rägi, et ma lodan, kui essimenne kewwade tuiu möda läinud, ka krooksuja lombis wait jääb. Hakkab nüüd meel Zummala päikenne ja innimeste selge mõistus, terrasemast asja peale paistma, siis kaddub tõeste ka pea se innetu konnakuddu ärra, kedda üksi mönned wannad tüdrukud ja ebbausklikkud naesed prukida wöiwad. 363 Rumi surus, mis Parifis Raskus tarwis. Asjade nimmed. °hk Aõrguti Laim" surus. 7 Arshw. Wersch. Ztrshin. Wersch (Kui Riga sadad, peab se jonekirrri saksa- kele ollema, sest et komite-liikmed eestikeelt ei mõista.)