Eesti Postimees ehk Näddalaleht V. 1867. Tartus, 3. Mail. ma- ja linnarahvale. Meljas aasta. Register : «Eesti Poskimehhe" Nr. 2. eestkönne wastusseks. Ommalt maalt. Tartust- Weehadda. Kui raudmaantecd sowime, kas wöime isse ka seal middagi awwitada. Niast. Habbematta wargad. Tallinnast- Jeä kaddumist. UUemisre järw. Somcmaalt- Kingitus. Peterburgift: Uus hobberahha. Täiecalisseks tunnistus. Moikwast: Woeruspiddud. Raudtee õnnetus. Wö eralt maalt-. Luksemburgi tülli. Preisimaalc.  Austriamaalt.  Prantsusmaalt. Türgimaalt. Kirjawastutzsed. Teadaandmissed ja kulutamissed. „Eesti Postimehhe" Nr. 2. eestkönne wastusseks. (Koggokonna asjus.) I. Aesinnane „wastus" ei olle kiil mitte cmiam wärske assi, maid õlleks piddand kolm kuud warrem iullema; sellegipärrast wõib ehk mõuui lemmast ennesest õppetuft leida, ehk mõnnele Lemma läbbi teine poolt õppetus wäljakutsuiud sada, ja sepärrast  ei olle meil õigust, sedda, mis küünlaks tahhelakse  anda, ommalt Poolt wakka alla panna ja luggejate silma eest marjul hoida. Wastastiko  läbbiräkimissest ja selletussest selgub mõistus ja selgund mõistus on õppetussele walmistud semepõld. Iggaüks annab, mis ja kuida ta jõuab. Meie allaline sowimine seal jures on agga se: ausad kirjamahhetajad, kes seitungi omma  selletuste käskjallaks tahtwad prukida, nõudko ikka sedda tagga, et wihhasuitsowingo kirja sisse ei sa, mis toido ärrarikktib ning mingisuggust  kasso ei sada. Meie anname kirja nõnda, kui meile tulnud. „Armas Postimees ja kõik Eesti sõbrad! Ma pallun ja lodan, et teie ommetigi ei sa pahhaks  pauuema egga iggawaks arwama, kui ka minna, kes ka issi teie hea nõu ja öppetusse kuuljate seast olleu, ussuldan teiste sekka astuda ja omma auramist  tall ora hwa koggokonna seadmiste p olest arvwaldada.  ~Se olli minuewal wanna aasta löppul «Eesti Postimebhe" 59. ja 5!. numris, kui üks külla söbber M. J. rakis meie tallorahwa endise ja tullewase  aea koggokonna asjadest. Tenima könne olli minuo, kni ka mitme mu meie poolt tallonikude  arwades üsna tossi ja täis head uõuandmisst, mis meile, kni tallorahwale, just sündsa ja üsna tarwilik olli. Agga, nago se jubba ammugi teada on, et kõik hea assi peab ikka essite mõnda kiusatust kannatama, ennego temma kindlaks jääb, nenda ka sesinnane. „Postimehhe selle aasta 2. numris tõstab üks külla söbber „G. R." beält, ja tunnistab issi, et temma seie sadik waggusi toanurkas teiste selja tagga istunud, ja sealt Poslimehhe ja temma söbrade juttu kuulnud, sest eunesele mõndagi head õp petust korjanud, sepärrast nüüd ka awwallkkult Eesti Pos-