so peab toma, mis meskile sünnib sata. Ootma,  aega andma ja kannatama. Pirrakas hobbune ei. wea koormat, maid rikkub riistad. „Ugga kus jääb nüüd küttipiddo?"  Tulleb  praego. Kuida jubba ööldud, teisel suistepühhal  peti sedda Köppo massinawabrikus. Paljo rahwast ja iggast seisussest ollid senna kokkotulnud, sedda uut immet watama. Ridwade  otsas lehwendasid lippud ja maead ollid  rohhelisse pärgadega ehhitud. Küttid ollid keik saksa suggu wabriko tömehhed, agga keik ühhes mundres ja püssid selgas.  Meil ei olle rumi keik nende munserdamist  ja marsimist mis nemmad omma mängomeeste  ja trummo porrina al on teinud, üllessepanna, agga se läinud keik seddasamma  modi, kuida sähhärdusi piddusid wöeral maal petakse, sest küttid olnud ennamist keik saksa tömehhed, ja Eestlasi olnud paljo pealt watamas. Parrast tulnud märgilaskminne. Üks ftur puust tehtud lind pikka ridwa otsas olnud neile märgiks, ja sedda on lastud, künni wiimne kild ridwa otsast maas olnud. Kelle laengo järrele wiimne tük ridwa otsast kukkub,  se on siis kütti-kunningas, kui temma ka muido karja- ehk lambapois õlleks; se on jo nalja mäng. Märgilaskminne turinud mitto tundi ja 500 innimest kulanud ja watanud pealt keige ennamiste Willandi linnast ja ümbertkaudo  külladest. Se piddo olli kül isseärranis  saksa tömeeste piddo, kellest Eestlased suurt ei mõistnud, agga põlle wigga, mis innimenne  kuleb ja nääb, se temmale ka mele jääb. Nisuggusest asjast öppib Eestlane ka middagi; sest sahhärduse piddude peal langeb penem ja jämmedam, uhkem ja allandlikum, kõrgem ja maddalam, rikkam ja waesem ennam  ühte ja ühhe innimesse nimme alla, mis läbbi jämme penemaks ja kõrge maddalamaks saab. Egga se kahjo ei te, kui Eestirahwas omma silmaga pealt näwad, kuida saksa tömehhed  omma tööd tewad ja piddo piddawad, se peab aega möda neid ka järrele weddama. Piddo ossalissed, ni hästi wabriko tömehhed kui wöerad, on seal ka üht kidowäärt armastusse  teggo teinud, se on: ühhe ludi lesse ja waestelastele, kelle mees ja issa hiljuti seal lähhedal Agende metsas kuida arwatakse harjaotsiatest mAhhalödud surnud leiti, 26 rubl. 59 kopp. kokkopannud. On innimesse südda römus, siis on ta kassi lahti. ' Ikiast. sUed eestikele Riama seadusse  mis 13. Nowembril 1869 Keisri 'Herra polest kinnitud sai, peawad jubba Willandi ja Tarto makonnaja  Perno sillakohto peal, 1 rubl. 19 kopp. tük, sada ollema. Nenda kulutab sedda Ria kubbermango seitung 64. Wõrro makonnast. Tullekahjo on isseennesest jubba hirmus agga halledam weel, kui hingelesi ellawalt sisse jääb. 12. Mail ott Linnamäe mõisas 2 karjalauta ärrapöllenud, kus 60 sigga ja 50 lammast sisse jänud! Kust tulli hakkanud, on alles teadmatta. Läne makonnast.  Wiggala  wallas 25. Mail on sesamma õnnetus olnud: 2 tallomaea pöllenud põhjani ärra, et waeste innimestel muud ep õlle' järrele jänud, kui need ridehilbud, mis ihho peal olnud, ja neid ei õlle sui aial liig paljo. Essimesses tallus, kust tulli wälja tulnud, olnud  maearahwas põllul tööl, et aegsaste appi ei sanud. Waljo tulega ei olle nemmad pöllewast  maeast mingisuggust ennam wälja sanud. Nenda olli ka walli tuul tulle teise tallo peale kannud ja keik paljaks teinud. Hakkatus arwatakse  wanna maeaissa pibotobbi läbbi tulnud  ollewad. Kui se nenda eddasi lähhäb, siis on aeg, et ..Postimees" ka pibo suust ärrawiskab. Kasso põlle tühjast muidogi middagi.  Kallis aeawide, mis pole palka nahka panneb. Järwa makonnast. s^ullekahjo raiskoläinud karjalapse Oh, mo Zurnmal, kui raisko wöib üks innimesse laps minna, kui temmal õiget õppetust egga kaswatamist ei olle! Kui ma woiksin, ma kissendaksin  keige walla- ja perrewannemate korwad  täis, kui suur kahjo sest tulleb, kui lap- 198