Järwa Mihklega ommad juttud ärrajuttustanud. Tännawo Jõulus ollin jubba kui „Eesti Postimehhe"  paunakandja Tartus, kus mind, tcinno lummalale ja hea innimestele, wägga lahkeste wastowõeti. 22. Detsembril Zhto hilja jõudsin Tarto ja ollen siin nüüd essimessed Jõulud ärrapiddanud. Kui Jõulud ei pea raisko minnema,  siis ei tohhi nemmad ilma solata olla, ja se on Jummala sõnna. Aitummal, sest ep olnud siin pudust. Need rõõmsad sõnnumed: „Üks laps on meile sündinud:c." hakkasid jubba Jõulo laupäwa õhto hellisema. Kennel kiwwi rindus ei olnud, piddi ärratundma, mis aeg kääs olli ja teistega liggilaulma. Peale sedda tullid need mitto 100 Jõulopuud ja mitto 1000 Jõuloküünlad, mis iggast maeast sja Tarto maiade hulk ja näggo on teine kui Pernus) wäljasärrasid ja muud ei kulutanud, kui neid rõõmsaid ingli sõnno: „Wata, ma kulutan teile suurt rõmo! " Senna jure särrasid waggusa selge ilmaga luggematta tähhed taewast, et igga innimesse südda, kennel süddant rindus olli, piddi laulma: „Au olgo lummalale kõrges, rahho ma peal ja innimestest hea meel!" Se on üks suur, pühha, jnmmalik laul, mis nüüd oh meie onnelikkud pattused! sõnna saunalt  tossi on, sest Jummal on lihhas ilmunud ja Jesus Kristus Petlemmas innimesseks sündinud. Essimessel pühhal hellisesid Jummala templid sestsammast  rõõmsast sõnnumest ja rahmas koggus tuhhande kaupa kokko Jummala keigesnremat immeteggo kuulma. Andko nüüd Jummal isse, et nemmad sedda siin egaa muial paikus ilma asjata ep õlleks kuulnud! Tarto Maria-kirrikus piddi Eesti Postimees nago mitto sadda muid Eestlasi ukse tagga seisma, sest et sures kirrikus sure olnud; saksa kirrikutes olli meel waewalt rumi leida. Aitummal, Jummala sõnna olli iggas kirrikus nago pubhas Jõulo pülifai, mis pattuse innimesse hinge kinnitus ja kossutus. Ka Eesti Postimees wõis teiste ristiwendade ja õddedega tännada: „Mo hing, kida Jehowat ; " sest ta on meile alles armolinne, mis tännawused  Jõulud jälle tunnistawad. MrwsmsM. slärwa sõbra ue aasta Jürwa poott tulli meile Jõuluks kirri sse olli „ Eesti Postimehhele" essimenne) ja seal seisab nenda sees: „ Armas Eesti Postimees!  Nüüd ellad teises pai kus, agga teed seddasamma tööd ja käid seddasamma teed. Et nüüd täielt Eestirahwa sullaseks ja sõnnumetojaks õlled heitnud, sowin ma sulle süddamest ueks aastaks paljo terwist ja paljo sõbro. Ma tean, sa õlled usso Peale middagi ettewõtnud, kus jures, kui tänuise Eestirahwa erkusse peale matame,  innimessel peage penike wõib peusse tulla. Minnul ei olle mitte omma rahwast himmo laita, agga nago sa issegi tead, nemmad on seitungi  luggemisses ja ka mõnnes muus asjas alles kaunis pikkalised ja taelakad. Sepärrast sowin ma, et nende silmad selsinnatsel uel aastal ka ses asjas ikka ennam lahti lähhäksid ja nemmad  ka selle polest ärratunneksid, mis nende omma kassuks tarwis lähhäb. Tunneksid nenimad  omma kasso ärra seitungi piddades, siis leiaksid ka sinna seal kõrwas omma leiba. Ma sowin, et uel aastal pahha märga Paljo wähhem ja häid asjo paljo ennam saaks ostetud. Ma sowin peale selle, et uel aastal keik Eesti õed ja wennad omma süddame uksed lummala sõnnale  lahti hoiaksid, siis kauksid keik pahhad asjad, mis ilma selleta nago umbrohhi wõimust wõtwad,  isseennesest ärra. Ma sowin, et sel uel aastal paljo Eestiperremehhi pärrisperremehhiks  saaksid, agga mitte nenda, et wõerad kohhaostjad,  kes rikkamad, rentperremeeste peale tullewad ja neid sealt, kus nende wannemate waunemad ellanud, silmameega wäljaaeawad, nago sedda ka ümberkaudo enne olnud. Eestiwennad!  ärgo sündko sedda meie keskes, isseärranis  siis mitte, kui wäljaminnejad ei tea, kuhho omma pead pauna. V a sowin, et uel aasta! Eesti kolid ikka ennam õitsema ja wilja kandma hakkaksid; sest nore sou peal seisab meie lotus. Ma sowin, et uel aastal keik tillemad  omma üllamatele head sowides nende tanno teniksid, ja allamad selle eest sõnna kuuldes õllemaid  tännaksid ja armastaksid, siis annaksid õigus ja rahho meie maal teine teisele suud Via sowin, et „ Eesti Postimees", kui ial wõimalik, igga Eesti tuppa sisse peaseks, olgo omma ehk wallalaeka kulloga, nago mõnned anusiusse wäärt mõisawannemad sedda jubba tewad, et keik, mis rahwa heaks kirjutakse, ka nende silma ette saaks 5