Sultan kaitsta lubbanud, agga nüüd omma jalge al tallab, temma eest kindla warjo paika wia, keelda tahhab senna tullemast. Katsko ta agga kord ühhe sesugguse laewa peale laska,  siis peaks ta kül kohhe näggema, kuida Eüroplassed iggaüks püsti töuswad ja temma  käest küssiwad: mis se tähhendab, mis sa praego teggid? ja head ei sa siis ennam ollema. Arwab Sultan omma sure nõuandjatega  Konstantinopolis sel kombel Kandia mässamist waigistada, siis eksib ta wägga, egga sa keige mailma peal üht innimest ollema,  kelle rindus weel üks wähhikenne armastusse  säddemeke temma wasto leida õlleks, waid ta sadaks üht suurt tormi Eüropa poolt ennese peale; woib ka olla, et Eüropa kannatus koggoniste lõppeb ja lähhäb Kandia Saarlastele  appi, kuidas saab siis Türklasse luggo ollema, kes hallastust ei tunne ja õigust jalgega  tallab? Sellega ei tahheta weel mitte öölda, otse kui walmistaks üks ehk teine Eüropa riik ennast.temma wasto, sedda põlle weel mitte, waid ööldakse agga, et üks ainus suretükki pauk neid sedda teggema ärritaks ja siis õlleks assi sassis, mis ni hõlbus ennam lahhutada põlleks, sepärrast õlleks wägga hea, selle eest hoida, kui agga Türklane sedda mõistaks. Wöeralt maalt. Katsume tänna Wäljama asjad jälle ühhe wakka sisse kokko kogguda ja siis korraga eddast  kanda; neist iggaühhest isseärralikkult könneleda  ei maksa sedda waewa, sest et sealt middagi leida põlle, mis löbbus kuulda õlleks ja kellest armast aeawidet leiaksime. Nüüd küssime esmalt: Ons se Tonellul korda läinud sedda sowitawat ühhendust paawsti ja kunninga  Wiktor Emanueli wahhel jallale sada woi mitte? Kui siis ka mitte sedda keigist sowitawad,  siis on ta ommetige middagi teinud. Mis seal praego nende ühhendussest kuulda, on kül immestlemisse wäärt ja Ztalia rahwas watab nattuke pahhase silmaga selle pole ning ütleb, et wanna paawstile liig paljo lubbatud misjubba ni paljuks läinud, et uus Jtalia riik hakkab körwa taggast kratsima ja sedda kahhetsema,  mis tehtud sanud. Peab ta keik kirriko  maid jälle taggasi andma, siis on kül karta, et südda ueste pöritama hakkab ja okse peale tikkub, kelle järrele wimaks pahhad sönnad  platsi astuwad ja siis õlleks hea, kui sellega  läbbi sawad. Türgi asjad on kolm head sammo eddasi läinud. Esmalt on Eüropa maal iggas paikas  abbiseltsid assunud, kes Kandionidi Kristlastele  rahha korjawad; teiseks on Josep Karam  Libanonis jälle uut mässamist tõstnud ja kolmandalt on Türgi wallitsus omma söa wäed Serbinist ärrakutsunud, misga ta arwab,  kuida minister Ali ütleb, kes teab kui suurt imme tööd teinud ollewad. Kuida kuulda, on Prantslassega luggo otse nendasamma, et ei tea issige mis se on, kas hakkatus löppetussest woilöppetus hakkatussest.  Rigi wallitsus arwab kül, et se hakkatus  löppetussest on, sest ta nimmetab sedda, kui rigi kronimisseks, et Prantsussemale uus seadus  tehtud, mis kui priusse passun ülle keige Prantsussema priust kulutanud. Noh, wägga hea, sedda on jubba ammugi kulutud, agga kui paljo kätte antud, on jälle isse assi. Rahwa sadikud on wolli ja melewalla kätte sanud ministrite käest rigi wallitsusse asjust arro nõuda, ministritel jälle melewald sedda neile siis anda, kui se nende melest hea on. Woib nüüd kegi siin öölda, et sest middagi head ehk kasso peab tullema? Peale selle on seal suurde wee upputuöte, wilja ikkalduöte ja raske maksude läbbi keik toidust assi liig kalliks läinud, nenda et mässaminne igga päwaga  karta. Jggaüks woib arwata, kui üks kanna keige wahhemast kaks rubla maksab, et siis ühhe perre-Lssal mitte kerge põlle ommaksid  üllespiddada. On nüüd keik pahhad paised otsas? Ota stnni! pahhemad tullewad alles. Kesk rigi süddames kaswawad pahhad seltsid, kui nored sened ühhe teise körwa ülles, mis rigi wallitsussele suurt pea wallo tewad; ni kaugele, kui agga Prantsusse piir üllatab, on seggamist ja arrupiddamist, kuida ja mil kombel se keige kergem õlleks, keisri kroni Napoleoni peast mahha torkida. Napoleon, 30