Perno Postimees ehk Näddalileht .H 5 RBK7 ÜkSteistkliittn es kesknäddal 22. Nowcmbril.^ aasto. Ses lekkes seisab. Jndiama annetest. Ommalt maalt: Pernomaalt: Tullekahjo. Riast: Pärris made arm. Õiendus. herra koddo. Aurahhad. Windaust: Laewade õnnetustest. Tallinnast: Tullekahjust.  Paidest: Seitse innimest tulle surma sanud. Tallinnamaalt.' Mattused sa ammeti peale kinnitaminne. PeterburgisU Tolli-rabda sissetullik. Wöeralt ma alt: Saksamaalt: Luksemburg. Austriamaalt: Serbini seggadus.  Jtaliamaalt: Uus katse. Inglismaalt: Mässajate surmaminne. Uemad sönnumed: Peterburgist: Nekrudi wötminne. Indiama annetest. Rukkid ja kaerad seal ei siggi, sest need on keskmisse soja ma wiljad; agga nissud, odrad, riis, suhkur, kohwi, palmi- ja leiwapu,  pisangi- ja poomwilla wösso, pippar, kannel,  muskat ja mitmesuggust muud kallist ja penikest asja seal otsata kaswab. - Tahhame siis igga üht suggo isseärranis nattuke rohkem  tähhelepanna, ehk nad meil muidogi tuttawad  on. Riis on se, mis meie risitanguks nimmetame ja iggast poest leiame. Enne olli temma agga saksa rahwa maeades tuttaw, agga meie aeal tunneb tedda iggaüks, sest et tedda wägga paljo prugitakse ja süakse. Temma  on üks wilja suggu, kelle körs anne sulle paksune pilliroog. Pärrit on temma wanna Jndiamaalt, agga nüüd innimessed tedda Läne India, Jtalia-, Prantsusse- ja Spaniamaal, nenda kui muialgi paljo külwawad ja head leikust sawad. Temma tahhab wägga messist ja oige sulla maad, mis kewwade wee al seisab.  Jurri kuul tedda külwatakse, ja kui ta tõusnud ja kolmat lehte aeamas, siis jälle Hpldo kahhest näddalast mee alla pannakse. Helli kuud parrast külwi, on temma walmis; siis sirbiga leigatakse, pallawa päwa käes kuiwatakse,  härgadega tallatakse, otse nago meie omma odra ja kaera wilja hobbustega peksame ja parrast rist weskel, kel pu kiwwid  on, nahhad iwwade pealt ärra riwitakse  ja siis salwe pannakse. Need, mis merre kaudo kaugele male, nenda kui meile ja teistele kaubale wiakse, kuiwatakse köwwaste raud ahjudes, sest et ilma tulle kuiwatamata pitka tee peal läppastama lähheksid;  sellepärrast nemmad ni et hamba al kröggisewad, egga ialgi iddane, kui neid mahha pannakse. India rahwal on temma peawiljaks ja muist iggapawaseks leiwaks:  ommetige iggal aastal mitto kumm end laewa täit muiale kaubale wiakse; sennest on nähha, kui wägga temma kaswab ja korda lähhäb. Aetakse temmast ka kallist wina, kelle nimmi Arak ning wägga sures hinnas on. Teine kallis qnne, mis se ma annab, on suhkur, mis keigil tuttaw, et kui kele peale panneme, maggus on. Temma ei sünni agga mitte kohhe ni walge ja walmis, kuida tedda