Peteröurgist. Snurwürstina Olga Konstantinowna  ja Kreka kunninga Georgias l. kihlusse eest on 6. Mail kreka sadikute kerrilüs tännopalwe peetud, kus keiserlik seltskond ja Kreka lunningas isse ka jnres olnud ja peale selle palzo muid üllemaid. Kirriko ees seisnud paljo rahwast,  kes Keisrit rõmo hoiskamissega terretanud.  Selsammal Päwal olla Keiser ka lõuna laual norc pruutpari essimest terwist jonud. Wenne Keisri ja Dani kunninga seltskond salu  ad nüüd teist korda suggulaseks. Odessast sWiljakaupj peab Odessas sel kewwadel wägga eddasi minnema, kui agga anda õlleks. Inglis ja Prantsnssemaal olla pudus  ja kardetakse weel surem tutlewad. Kõik willi, mis maalt sissetnakse, lähhäb seddamaid saddainasse, kus laewad ootwad. Inglaste tõttamine  wiljaostmissega näitab selgeste, et nemmad  ka tännawusest löilüssest liga ei loda. Sesamma  lnggtt olla ka Prantsnssemaal, ehk nemmad  kül paljo enne ei murretse, kui Manna warra käest otsast on. Niis lnggu meil ennestel tulleb, on Inmmalast kaes. Tännawune kewwade  ei te kül mitte suurt totust. Wõeralt maalt. Saksamaalt. Meie ei tea issegi, linda Peame ütlema: on Preisima Saksamaal, ehk Saksama Prcisimaal ärrakaddumas, agga neid teine teisest lahhutnda, ei õlle cnnam kerge. Üllem jnt on nüüd iggapääw sest, mis Londoni konwerentsi läbbi tulnud. Sõahirmo ei õlle nüüd eest otsa Preisi ja Prcmtsusse wahhel mitte karta. Luksemburg on putumatta maaks sauud, kust poolt Prantsus Preisi kallale ei pease, egga Preislane teuuna peale ka mitte, selle eest ou teised sured rigid käemehheks heitnud. Muido kulutakse nüüd Saksamaalt iggalt poolt, kuida wähhema põhjapoolse rigide parlameutid rigikoggo põhjaseaduösi järgemöda labbiwaatwad ja wastowõtwad, niis neid Preisi saaturisse alla ühheudab. Tulleb nüüd seläbbi ka wähhematel wäeüllespiddamisse eest rohkem maksta kui enne, siis tulleb neil ka julgem ello sõa eest ja Saksama  hakkab wõeraste silmas middagi maksma. Enne olli ta nngo lo.ew kalli kaubaga, agga ilma liirita, mis senna pole piddi minnema, kuhhu kangem tuul puhhus. Weiksed wallitsussed piddasid uhkusse parrast ka sõawagge, ollid karredad  ja torredad issekeskes ja suremate wasto, agga kui hädda kätte tulli , siis ei olnud ühhel püssi egga teisel mõeka, ja mis suremat kahjo tõi, iggaüks tahtis isseissand olla ja omma pea järrele tehha, jn seimi kaua teggi waenlane, mis tahtis; weiksema warstide wäed ollid muido mango asjad, muud middagi. Se on ni mõnda tullist tv all o Saksama peale tonud, et allati nago ilma sõrota heinama olli. Se luggu hakkab nüüd parremaks minnema ja se on sedda teab kõik mailm ennamist Bismargi tö. Temma on omma! aeal kül sõimata sauud, agga la on Saksamaad ommeti saddulasse aitnud. Hannowrima rütttliselts ei tahha ikka meel rahhule jada. Nemmad ei wõi ärraunnustada,  et nende endine kunninriik nüüd Preisi kubbermanguks sanud. Neil olla sepärrast suur lust, kui jõud surem õlleks, Pola rüütlite tempo tehha, sepärrast olla neil suur kahjo, et Preisi ja Prantsusse wahhel mitte sõdda ei tulnud. lootsid, nago ommal aeal Pola rüütlid  , Prantsusse armoabbi läbbi jälle endist ello kätte sada ja Preisi küsist peaseda. Agga —se kallis nõu on kahjo tonud, sest Preisi kannatus, mis muido nende wasto pik ja sitke olli, olla seläbbi wagga adraks sanud ning lasseb neile nüüd terrawast näppude peale wahtida, et nad mitte ülle nöri ei astu; tewad sedda, siis on warsi raudristid akna ees. Lõunapoolsed rigid, kes sõas Preisiga kössi käes tahtwad käia, lassewad nüüd omma sõamehhi ja sõariisto Preisi kindralid üllewatada, kuida neid Peab seatama  ja tehtama, et sõa aeal Preisiga ühte sammo woiksid astuda. > —- Kunnin'gas Wilhelm  I. tahta 22. Mail Parisi minna ja Keisrit Aleksander 11. odetakse jubba sesamma redi ehk laupääw Berlini. Kölni linnas peab Suuriv  ii rst Aujarjepärria omma sure issale Kopenhagist  wasto tullema ja sealt ühhes Parisi reisima. Prantsussemaat on kül paljo neid, kes ennast rahho ülle rõmustawad, agga paljo neid ka, kelle uhkus ja onuna armastus hawatud on ja sepärrast nurrisewad. Prantsnssed ei õlle harjunud järrele andma egga teiste nõu wõtma, mis nüüd ommeti pidid teggema, ja se pahhan- 158