tukka ja merre mehhi, kes jubba kauba laewade  peal õppinud, tublid merre mehhed on. Wimase möda läinud kahhekümne aasta sees on Preislane omma merre wäggede polest, kui ka pitka möda, ommetige targo eddasi läinud, nenda et nüüd julged woiwad olla, et ka mehhed  merre peal smmas tenistusses waprad sawad ollema. Ühtlasse on neil ka kool sssutud,  kus merre wäggede peälikuid selle tenistusse  wasto walmistakse ja teine jälle, kus söalaewade ehhitusse kunsti õppetakse. Ehk Daanlane laewade ehhitustes mönnes asjas kül weel Preislasse ees on, sest nad on jubba mannast pölwest selle polest kuulsad olnud, siiski lodab Preislane pea selle polest nende järrele jöudwad, arwawad, et kui aasta 1870 selja tagga saab ollema, saab ka Daanlane neid kaugelt takka järrel waatma. Berlinist kirjutakse 22. Oktobril grahw Bismarki terwisest: „Grahw Vismark on tõeste haige olnud, egga põlle praego weel mitte üsna terwe, ja sepärrast ei woi ta ka mitte Berlini taggasi tulla. Woib olla, et ta wahhest  ennast tunneb parrema ollewad, agga üsna terwe põlle ta jubba rohkem pool aastad  mitte ennam. Zgga terraw ja pikkem järrel  mõtlemine rigi tallitusse asjus, woib tedda ueste haigeks tehha, mis paljo pahhem õlleks parrandada, kui essimene többi. Ükski rohhi ei woi temma terwisele parrem egga tullusam olla, kui se, et ta ennast omma ministre ammetist  üsna lahti wottaks ja keigest ta Uitus test lahti lõoks, ning omma wamili jure rahhulisselt  koeo jäeks. Wartsinis, kus ta praego asset, on ta keik sedda leidnud, mis ta terwisele  ommane. Wartsin peab, kuida üks temma  sikkertär jutlustab, wägga kenna ollema; seal olla sured metsad ja rohkeste linda sada, mis ühhe többise innimessele, tublit toito andwad. Grahw issi olla ka tubli küt. Olgo mis on, agga ta issigi ei tulleks Wartsinist mitte ärra ja selle wasto seisawad ka temma arstid; agga keik se on temma süddame tunnistuse  wasto. Ta wöttaks ennast ilma pikka mõtlemata ministre ammetist lahti, kui ta mitte ei kardaks seläbbi kunninga wihha alla langemad,  kes temma nõu andmistega ni wägga harjunud, egga ilma temma nõuta middagi ei tahha ette wötta." Mitme aastase tähhelpannemisse järvele on leitud, et Posenis, Liegnitsiö ja Prankwurtis  nende noorde meeste arro wägga weikene olla, kes olgo missugguste wiggade parrast, wäetenistusse ei kolba, agga rohkem Reini ja Westwali makonnades ja keige surem Berlini, Magdeburgi ja Brombergi makonnades.  Koblentsi makonnas olla wiis kord rohkem, kui Posenis. Keigest keige terwemad ja tuggewamad mehhed olla Potsdami, Prankwurti  ja Düsseldorwi makonnades. Keige pissemad  mehhed jälle Westwalis, Magdeburgis ja Stettinis ja nendasammoti ka Berlinis, kus nad ennamiste keik alla wie jalla pikkad olla; nimmelt Posenis tulla sedda saggedaste ette, et mehhed möeto täis ei anna. Berlini telegrahwi sönnumite järrele on Preisi üll emad 23. Oktobril nöu piddamisele kokko tulnud, kus troni könnet petud, kelle sees esmalt rigi maksudest rägitud. Rigi wäljaandmine  olla se aasta wägga suur, sepärrast peawad üht issiärraliko makso allamatele peale pannema, et sedda wäärt rahha kokko tulleb, mis rigi wallitsusel tarbeks. Peale selle tahtwad  omma koli- ja mõnda muud seädust nattuke  üll? höweldada ja parrandada, kus wigga leiawad. Wimaks põlle ka nimmetamata jänad,  et rahho wäljamadega ühhe rigi ja rahwale  kossutusseks ja sepärrast keik tühjad wäljaspoolsed  kartussed asjata olla. Jtaliamaalt. Kord konnelesid seitungid  sest, et wanna pühha issa sowis kunninganat  Isabellat Roma linna omma tiwa alla, agga tänna konnelewad seitungid koggoniste teist jutto: „Romas ei olla keddagit, kes tedda otab". Wanna paawst watab waggusi, mis sest asjast wimaks saab wälja tullema; ommetige  olla tal kindel lotus, et Spania kunninglik  kroon, jälle ühhe katvligi ussolisse wallitseja pähhä pannakse, elgo se siis kunningana  Jsabella poea ehk mönne mu temma lähhema suggulasse pähhä; agga sedda põlle suggugi tal mele tulnud, ennast Spania asjade  sekka seggada, sündko seal, mis seal sünnib.  Ülleüldse põlle se mitte üks koggemata assi, mis Spaniamaal sündinud, sest se olli jubba ammugi odata; nenda kuida asjad seal ollid, ei woinud nad kaua jäda; sepärrast ei 364