hopis tuimaks ja rummalaks teggi. Wannemad  tullid linna ellama, ja kui ta seal nendega  olli, egga omma tuimusse parrast ei ühhegi Lö jure kölbanud, läks ta ühhel kewwOise!  päwal kui jöe silda peale pandi, ka sedda watama ja kui ta seal silla are peal seisis, tulli langetöbbi peale: kukkus otseti jõkke  ja wolas wessi wiis tedda kuulmata alla. Zummal teggi hästi, et ta sedda õnnetumat ärrakutsus, kui ta alles kahhekümne kahhe aastaseks  olli sanud. Kasso polest olli ta pik mees, agga ei kölbanud kuhhugi, sest et ta hopis tuim olli ja langetöbbi, ö ja päwa kohta  nelli ja wiis korda peal käis. Emma nuttis  kül tuhhande tuhhanded pissarad omma rummalusse ülle, agga, kas need jõudsid sedda  õnnetust parrandada ehk sedda üllekohhut ja rummalust, mis kord tehtud olli, weel heaks tehha? Ei ialgi mitte! Olgo se sündinud assi keigile, agga isseärranis  laste-wannematele ühheks öppetusseks, et sel kombel ei sünni koggoniste lapsi nende wallatusse parrast karristada, waid seks on kasse oksad keige parremad, mis ommal aeal ja parrajal kombel peawad prugitud sama. Ehmatus ei olle ialgi hea, olgo se mannale wsi lapsele, ta sädab, kui ta kange on, ihhule  kahjo ja ka saggedaste surma. Kohhutamissest tahhan meel eddasi könneleda  ja sedda näidata, et ta koggoniste hea ei olle, waid rikkub termist. Lähhäme nüüd selle lesse jure, kellest hakkatusses räkisime, taggasi  ja matame, kas ta on parremaks sanud. Pikka aea peale olli ta nikaugele sanud, et wois sängist wälja ronnida, ja püdis pesso pessemissega ennast toita. Wallatumad kotipoisid,  kelle pesso ta pessi, teadsid sedda selges  te, et ta liig arg olli, ning tonti ehk üht ja teist muud kartis, räkisid temmale immet ühhest mannast jodikust, kes hilja aego olli ärrasurnud ja kedda ütlesid koddo käiwad; - kedda nad isse omma silmaga näinud. Naene  olli pessul, kus ta pääw otsa tuggewaste tööd teinud, öhto liggi pole öni rullinud ja sepärrast tulli wägga hilja kojo. Kui omma pissukese urtsiko ette olli tullemaö,  näggi ta üht pikka ja walget tonti ukse körwas seiswad: kui korraga ilma healt Leggemata  nago nool temma peale tulli; naene nõrkes sealsammas paikas ärra. WaKatNmad poisid jooksid naerdes omma teed ja ollid rõõmsad,  et nende nõu hästi korda läinud: agga teisel hommikul leiti tedda hopis kohmetand ukse ees maas ning temma parrem külg ueste ja hopis alwatud ollewad. Naburi rahwas hallastasid ta peale, wisid tuppa ja otsisid tohtert, kes tedda woiks terweks tehha, agga ei sanud ennam abbi alwamisse wasto. Jäi siis willets omma allawodi peale, ilma et õlleks  teadnud, kust ennesele ja omma nõrga lapsele pea-toidust sada. Läkkitas siis igga hommiko lapsokest kerjama, kes ka ikka ni paljo  kokko korjas, et mollemad ennast päwa otsa waewalt woisid üllespiddada. Ühhel päwal juhtus, et poisike linna wär- rawast wälja minnes, üht noort uhkeste ehhitud  meest ennese ees näggi astuwad; ruttas järrele ja pällus annet. Noor mees püstis käe tasko, toi ühhe rahha tükki wälja, andis watamata poisikessele ja läks omma teed. Pois ruttas koeo emmale näitama, et ta sel korral üht kuld rahha sanud. Kui emma sedda näggi, ütles ta: mo kallis lapsoke!  kerjaja poisile ei anna kegi üht ni suurt rahha tükki; se saks, kes sulle sedda annud, põlle wist sowinud ni paljo anda; sest et se lapsel liaks on: temma on eksinud, kui watamata  rahha tükki so kätte andis ja on ennesele  kahjo teinud; meie ei woi sedda ennesele piddada, sest sedda kelab Jummal, omma kasso  teise kahjoga nõudmast. Minne wata, kust sa sedda meesterahwast jälle kätte saad, anna temmale temma kuld rahha taggasi ja leppime  siis sellega, mis ta heast süddamest sulle annab; siis ei te meie Jummala kässo wasto. Poisike käis kül iggapääw keikis paikus, agga ei juhtunud ei kussagi pool sedda innimest  leidma, kedda ta otsis. Näddalat kaks ehk kolm pärrast sedda, näggi ta tedda kirrikust  wälja tullewad: jooksis kohhe kuld rahhaga  temma wasto, ja ütles: minna ollen teid kaua otsinud; toon teie rahha taggasi, mis wimati linna wärrawa ees mulle andsite; emma ütleb, et teie ennestele koggemata ollete 330