meel nende sisse sanud, agga kahjo, wagga kahjo on se nende en neste parrast, et Eestlased weel ni saggedaste ennast üllesnaitwad,  nago lambad lodja peal. Hüppab mönni  pörane sisse, siis selleta teistele ni paljo kui tohhad, et nemmad ojuda ei möista ja wee sees surma leidwad, nemmad ei ussu ommeti mitte, waid trotsiwad wasto: meie teame kül, mispärrast nad keelwad: hüppame meie sisse, kedda siis ennam niitwad? Se on rummal ja teeb meile suurt kahjo, issearranis  weel seläbbi, et sähhardusses ilmussota törkses meles ommeti wägga ussinad on uskma,  mis pettetud pettised neile nurga tagga körwa sisse puhhuwad. On nemmad ennast kord tulle ares körwetanud, siis külmetawad enne aia ja hange wahhel surnuks, kui et nemmad tulle soja ussuksid. Kust se tulleb? Selle peale wöime wibimatta wastata: se tulleb  rumm alus sest. Nenda se hullo karjatse kannikas süakse. Miks siis nende Eestlaste' jures, kes nattuke ennam öppetust sanud ja omma Jummalast antud terwet mõistust hõlpsam  wöiwad prukida, sedda meelt mitte ei leita? Peale sedda leitakse sahhardust meelt keik suggu rahwa seas ikka nende jurest, kennel  parremast öppetussest pudus on. KeS pistab  neile korraga parrema mele pahhä? Aega möda tulleb se ka meie jure, nago se mitme mude jure on tulnud. Aitab Jummal Eestirahwa  öppetusse päikest kõrgemale töusta ning assutab nende ihholikko ellokorda kindlama  allusmüri peale, siis kaub keik ussota, tõrges,  lapsik meel mu rahwa wasto isseennesest ärra, nago lojuste wanna karw, kui nende rammo on kossunud ja mõistlik rahhul olleminne,  issama armastus ning aupaklik sönnakuulminne  siggineb selle aösemele. Teada muldogi, enne kui senna male same, tewad mönned Eestlased ommas praegusses tarkusses weel mõnda rummalat tempo isseenneste kahjuks. Nenda ka need, kes Odessa linnas omma head otasid ja Krimmist otsima läksid. Taggasi  pöörmissest ei lasknud nemmad mitte suud lahti tehha, nenda et Odessa rahwal meie ma tallorahwa seisussest üsna immelikkud mötted tousid. Muidogi wöis se eksind Eestlastele kül raske olla, jälle taggasi pöörda, kust ollid wälja läinud ja werriwaeselt kerjatud leiwast ellades, otsekui Naemi Moabimaalt tulles, siin ommal maal jälle ellada. Muud kui päilessi põlleks neist siin maal ka ennam sanud. Nemmad  olleksid pude sarnatsed olnud, kedda omma  kohha pealt wäljakistud, hulk maad teise kohta widud, siis jätte taggasi rodud ja ueste wanna kohha peale mahhaistutud. Millal hakkab nisuggune pu jälle priskest? kaswama? Sepärrast läksid nemmad Krimmi pole eddasi, ehk neil sealt kül mitte kuldmäed ennam wasto ei hiilganud. Odessa head innimessed Jummal tassugo neile! ollid paljo head selle waese rahwale teinud, isseärranis se helde melega saksa naesterahwas Tallinnast, kellest jubba enne olleme könnelenud. Nende 88 rublaga kokko, mis hiljuti weel Tallinnast järrelf sadeti, sai' sel päwal, mil nemmad Odessa linnast lahkusid, 1510 höbberubla neile ärrajaggatud, ja peale sedda ollid aurolaewa perremehhed, olgo tuhhandeks terwed, neid ilma  hinnata lubband Krimmi wia. Kui waene otti nende luggu! Keigest warrast paljad, oM se armust antud rahha nende ainus warra ja Krimmis. ei teadnud nad muud kui tuld ja wet ees ollewad. Wötko Jummal neid isse hoida ja kaitseda. Nad on terwelt Krimmi sanud, agga suremat meie neist praego ennam ei tea. Aprilli ku löppetüsseö läksid jälle Tallinnast 64 rubla nende jauks Odessa linna, agga sealt tulli waskus, et rahha ei tea seddamaid  kuhhogi sata, sest et Eestlaste ellopaik  Krimmis alles teadmatta. Peterburgist. Tullekahjo, mis minnewa  kord nimmetasime, on pealinnas wägga suur olnud ja, ehk kustutamisse asjad seal kui keige parrema korra peal seiswad ja truiste  prugitud sanud, on ommeti tulest ilmaga wägga paljo maiasid ärrapöllenud ja üllemid kui allamid innimessi tuhhande kaupa ommast peawarjust ja warrast ilma jänud. Kahjo hakkatuösest  ja surusstst ei olle meil praeguge weel trükkitud ja täielesi sönnumid, kuid agga ni paljo, et lin kord siit, kord sealt pöllema hakkanud,  mis kustutamist ni wägga raskeks tei- 180