Agga ka teie nored wennad ja öed, kes teie selle ealissed ollete, et abbiellusse woite heita; ärge wadake mitte rikkusse ja warra peale, waid wadake armastusse peale, kas se teie süddamid ühhendab; üks tössine armastus  ei küssi mitte kasa rahha surusse järrele, waid agga, kui suur on so armastus minno wasto. Armastus ilma rahhata on kuldne agga rahhaga on ta kui roostetand raua tük, mis middagi wäärt põlle. Palluge Jummalat  kül temma teid kokko juhhatab ja armastusse  siddemega kokko seub. Temma nimmel hakkatud, ja temma nimmel ellatud abbiello on onnis põlli siin aealikkult ja seal iggaweste. Agga sinna tru Issand, kes sa keikide süddamed  arra tunned, aita et ükski ilma stnnuta abbiellusse ei heidaks, sest kes ilma sinnuta sedda teeb, se panneb lihha ommaks käe warreks  ja nende abbiello põlle sinnust õnnistud. Ommalt maalt. Pernust. sKaebtus linnade puhhasta  misse Se kaebtus köllab kaunis awwalikkult meie linnas, et linna kaupmehhed ehk parrem ütleme linnade harriad pöllomehhed  omma linnade puhhastamisse jures, mitte selle peale ei mõtle, et kaup hea ja puhhas peab ollema, kui head hinda tahtwad sada ja kui kaup peab eddasi minnema; mitto tewad awwalikkult, agga mitto ka holetusse labbi, et pool harvimata linno kaubale towad. Se olla agga, issiärranis wäljama kaupmehhi, wägga pahhandanud, misläbvi nende meel ni nukraks läinud, mitte siit ennam linno osta. Et nüüd meie Liwima linnade harriad mitte ühhe ütlemata sure kahjo sisse ei langeks, sepärrast  tahtsime, mis nenda awwalikkult siin olleme kuulnud, omma armsa Eestiwendadele teada anda, ja neid eddespiddise kahjo eest püda hoida; sest ni paljo, kui meie pöllo harrimist tunneme, on linna üks pöllo saaks, mis ta harriale kahhe korrast palka maksab. lättawad  nüüd wäljama kaupmehhed meid Jummalaga,  mis teme siis omma linnadega? Kust tulleb siis weel rahha sisse? ehk missuggune wilja suggu sadab weel ni suurt kasso, kui linnad? Ei armad Eestiwennad, puhhastage ommad linnad ausaste, siis põlle meil middagi  karta. Siin tulleb meil mele, et pari aasta eest üht kubbermango kohto käsko ommas  lehtes olleme kulutanud, kus linnade harrimissest  köwwaste rägitakse, agga et se keigil ennam meles põlle, sepärrast tahhame sedda tänna jälle ueste teie kätte tua, et siis issi omma silmaga nähha woite, mis seal keeldakse  ja kästakse, et nenda mitmesugguse kahjo eest ennast hoida woite ja pärrast mitte kahhetsemist  tulleks. Käsk on nenda: „Keiserlikko kubbermango kohto polest wälja antud kässo järrele, peawad keik kaubale widawad  linnad hästi harritud ollema, egga tohhi seal mingisuggust walskust jures olla, ehk kui sedda peaks leitama, et linnad wastowöttes  mitte puhtad põlle, ehk et nad niisked on, sawad ärraandja ehk müa kullo peale kuiwatud  ja puhhastud ja langeb se, kelle sü läbbi nad märjaks sanud ehk puhhastamatta jänud ehk muud pettust leitud, kohto alla, ning peab kässo waljust maitsma." Se üllewägga tullus käsk on aega möda unnustud  ja ülle astutud ning sant kaup sisse sadetud,  mikspärrast wäljamaalt rasked kaebtussed taggasi tullewad. Et nüüd eddespiddi sesuggusi  kaebtussi ennam ei saaks tullema ja se suur kahjo, et kaupleminne kinni jäeks, meie ma peale mitte langema, näwad meie linna kaupmehhed sedda wägga häddast tarwis ollewad,  nüüd linna kauplemisse hakkatusses, sedda keige linna müatele aegsaste teada anda, et eddespiddi sundiste puhhastud, ärraseggatud  ehk märjaks tehtud linno koggoniste ei milgi moel ennam sa wastowöetud, waid selle assemel, kui sedda leitakse, ärraandja kullo peal linna wrakeri üllewatamisse al sawad puhhastud ja kuiwatud. Meie anname sedda selle sowimissega teada, et se kulutus keigile saaks teada antud, et mitte meie linna kaup seisma ei peaks jäma ehk ärrasurrema, waid et ta õitseks ja aina seläbbi, kui iggaüks head kaupa kaubale tooks. Et siis iggaüks selle eest teaks hoida, egga mitte ennam omma linno märja käega selle- 405