„Ma tahhan ommalt poolt üht rnmmalat luggu kõnnelda, ja se on „Kiltsanna käkkidest". Kust se nimmi tulnud, sedda ma ei tea. Nende käkkide  aeg hakkab meie nurgas Mihklepüwaga ja kestab kuuni Mardipüwani. Kui wanna rahwast  pärritud pruki, ei tohtida sedda mitte mahhajätta.  (Jah, kui ta mitte pahha ei õlleks!) Agga luggu on nõnda: Mihklipäwa poolpä õhto andwad perrenaesed tüdrukuile ja onuna tiitrile jahho, lihha, raSwa ja mis kätte putub, need katsuwad isse weel kässikaudo kassi wifil kõrwa lissada, et hästi rohkes te saab. Siis wallitsewad  ühhe tallo kögi wöi sauna piddopaigciks. Käkkid tehhakse malmis ja kõik saab kedetud, mis kokkokantud. Senna tullewad nüüd poisid ülle külla ja walla, nago rongad haiso peale kokko. Siis hakkab Kiltsanna käkki piddo pilli ja mängoga peale; sömine, jomine ja toido pillamine,  üsna hundi wisi, kes tükki kätte saab, se on mees; muist lähhäb köhto, muist jalge alla, selle peale ei wadata. Seal ei wöi siis ka sõimamine,  mandumine ja muud hullud tembud, mis ei sünni nimmetada, tullematta jäda, ja nõnda lähhäb nüüd igga laupäwa õhtul narritemp eddast,  künni Mardipäwani. Sesamma jõlle luggu olli ka tännawo Mihkle ja Mardi wahhel ja meel pealegi siin, kus wanna sõnna järrele kirrik üsna kesset külla seisab. Kõik olli ni rohkeste kokkokantud, et siia, möda küllataunawat ja truba allusid pillada sai. Lesk perrenaene ka isse seas teinud, kui pimme pillimees ei mõistnud, laua Märssi: „Mo kõt om jälle täüs, se arm sai mulle sinnust." (Kellest?) Agga ta isse arMas kõik hästi ja õige ollewad, ehk kül kohhugi ei kõlbanud. Wata, Postimees, sähhärdust rummalust  on 1867 weel meie rahwa jures, ja lummal peab kõik näggema ja kannatama!" Sõbber on meel paljo pikkemalt sest asjast kirjutanud ja terrawama sõnnadega, mis meie ruum ei anna ülleswõtta. Agga hea meel õlleks meil, kui kegi meile teaks üttelda, kust nisuggune „ Kiltsanna  käkkide" pruuk on tulnud, mis asja ta Peab mällestama, ja kas muial kihhelkondades Eestirahwa jures sedda ka peaks leida ollema? ÄMandi makonnast. Mis küllaonno  mõnnest pulmast arwab.j Nimmetud makonnast  kirjutakse meile ka pulma lõust, kus kül Wähhe üdist sees on. „ Pulmad on isseennesest ausad piddud, ütleb  küllaonno „kui ausaste peetakse; agga mõnne pulma peal on ka laidowäärt asjo nähha, mis pahha meelt teeb," ja neid nimmetakse siin 1) kui abbiello muido kontrahti peal seisab ja mitte lummala sõnnaga laulatamisse peal; agga sähhärdust abbiello meie maal weel ei Me. Neid agga küllalt, kedda enne laulatamist rahhakol,  põllud, heinamaad, lehmad, lambad:c. kokkopannewad, siis tulleb lautamine ja pcirrast laulatamist ello, nago kassil ja koeral ühhe ohhelikko  otsas. 2) laidetakse sedda, kui noor paar parrast laulatamist 3 —4 päwa ehk terwe näddal weel enne pulmi teine teisel ellawad. Paljo illusam olla warsi Parrast laulatamist pulmad ärrapiddada.  No muidogi; agga meie teades tulleb sähhärdust  wahheaega ka arwa ette, olgo siis seal Pool, kust se kirri tulnud. 3) On Pruut ja peigmees jõukad innimessed,  siis jäetakse waesemad suggulased kutsumatta, ja se on rummal tük, mis ei wõi kita. 4) Tullewad rikkamad pallutud pulmalissed kokko, siis toob iggaüks omma leiwakotti, winapuddeli,  wahhel ka õllewadi ehk pole; rahhapung ka taskus. Waesid ei maksa kutsuda, egga neil sedda tua ei õlle. 5) Et peigmees omma wõerastega prudi järrele sõidab ja sealt temma poolt wõerastega ühhes taggasi tullewad, ööldakse kui wannapruki ei kellegile kahjo teggewad, ja seddasamma arwame  meie ka. 6) rägitakse sest, mis tembud Pulma tee peal ja õue wärrawate tagga ettetullewad, Püssilaskmissest,  logatõmbamissest ec. zc., mis jubba 16. Detsembril 1791 olla ärrakeeldud. 7) ööldakse tubbane pulmapiddo kõik hästi ja illuste minuewad, ehk kül meie sedda ei wõi üttelda. 8) Pannakse prudile tanno pähha ja põl ette, ja kui sedda lummala sõnnaga tehhakse, muidogi sedda illusam; parrast korjada pruut põllepaikamisse rahha ja iggaüks anda ni paljo kui tahhab. 9) tulleb weimejaggamine. Agga selle punkti ülle on külla onnul pik kõnne piddada. Se olla ka jubba liggi 100 aasta eest (6. Now. 1762) ärrakeeldud, ja rahhakorjamine pärrast weime jaggamist, kus mõnni 3, 4 ka 5 rubl 380