wõera omma arrawõtnud. Mis teine pool Oktobrit teinud, same teine kord teada. Paidest. sPahha hobbuse wahhetus.j „Nüüd tahhan omma poleljänud jutto jälle eddasi kõnnelda," ütleb Järwa sõbber. „Üks Wahhasto wallamees tahtis lada õhtul koeo minna, agga jäi weel ütleaea mehhega kõrtsis nattuke jutto aeama. Parrast wäljaminnes  lööb mees risti ette, nääb üsna teist karwa hoost omma wankre ees ja riistade al ollewad, agga lomake Paljas lu ja nahk, ehk ühhe sõnnaga  kronni. Ui, wai, mis nüüd tehha? Wõtta pimmedas ennam kinni! Mees piddi walget ootma. Teisel päwal leidis kül hobbuse lada seltsist üllesse, agga olli jubba mitme käe läbbi käinud. Mis muud kui: kohhus, aita sassis lõnga üllesarrutada. Wimaks olli kohhus ka weidra wahhetaja jälge peale sanud. Wata immel,  olli omma küllamees, kes perremeest põlle tahtnud wahhetamisse jures waewata, teinud parrem üksi ärra. No muidogi, „sis om tettn." Oh sinna kelm! Nüüd aeas kül joobnud pea süüks, nago monni teine ta targa pea õlleks arrawõtnud ja joobno assemele pannud; agga kohhus arwas püksimoedo wõtmist keige parremaks  rohhuks, ja se olli õige. Koer peab koera palga sama. jTullekahjud.j „Essimessel lada hommikul  tõusis rahma seos karra: „Seinapallo kulla Põtleb!" Et külla mis, mis Mäo mõisa järrel, üsna Paide lähhedal on, ollid ennamiste keik kullarahwns kadale tulnud ja kustutamisse odbi kassin. Kolm tallo on ärrapõllenud. Kuida  kuulda, olla tulli kohtomehhe perrcs wäljapoolt  hakkanud ja arwatakse kurja innimesse leggo ollewad, agga tõeste ei olle weel teada. Essimesse perrel on keik lojuksed mis reial olnud,  sissejänud! Õnneks on kõrwalissed honed järrele janud. Kahjo on agga suur kiil, sest et süggise aeal põhk ja mu ellomaea kraam sisse jänud. Sesamma luggu olnud ka jubba Mihkle lada honmnkul ühhe Kirna walla mehhel, kes muido  tullega üllelign kartlik olnud egga keddagi muid Potle uskunud, kui waewalt isseennast. Enne ladale minnikut tahtnud weel rehhe mahhapeksta  ja perremees isse aeanud pahmast walja. Seal —kuida ta iiltelnud hangoga lükkates tulli otsego põrmandust wälja, ja seddamaid  olnud pihhokuiw rehhe põllemas, kus ennam  kustutaminne põlle aitnud. Waewalt sanud weikesed lapsed weel kambrist wälja. Perremees on keigest ommast warrast puhtaks jänud." M. Kui se nenda olnud, siis olli tullehakkatus agga kahhel wisil wõimalik. Perremehhel on ehk raud hang olnud, misga temma moune põrmando  kiwwi wasto tuld ütleslönud, ehk seal on mõnni tulletik põrmandul maas olnud, mis lükkades põllema kargas. Muido ei olle tulloke mitte taewast langenud egga ma alt tulnud. Tallinnast. sNebbane lõksus.j Hiljuti sündis Tallinnas ühhe pikkapöidlamehhel weider äppardus. Ühhes allewi maeas kuleb haiglane wanna mehheke, kes maggada ei wõinud, kesk ösel waljas immelikko kollinat. Ta ärratab teisi Messe ja otsib keik maea läbbi, agga ei leia middagi; keik paigal ja waggusi. Seal tulleb kellegil mele korsnasse ka wadata ja, ennäh! seal on ö-lind lõksus ja ni kinni, et waetvalt wälja sadi. Se rebbane olli politsei peal ammo  tuttaw lind. Enne olli maea lemma issa parralt olnud ja sepärrast mehhel keik nurgad tutwad; agga et praegune perremees korsnasse plekkist klappid teinud, olli ö-kinnul, kes nahkhiri teed tahtis sisseminna, teadmatta. Uks klap olli kinniläinud ja mees lõksus. Kohto ees aeas ta kill mõnnesuggust kenna jutto, nago keik lemma  sarnatsed, agga mis sa teed ärra, kohtowannemad  on mõnni kord uskmatta innimessed. Nüüd istub mees julges numres ja mõtleb omma kunstükki järrele. Koolmeister H. F. lohannson on Keisri Herra polest omma 50-aastase waewa eest tallokolides õppetades auukoddaniko seisusse sisse tõstetud. Kanomaatt. sLapse õnneto surm. j Kullama kihhelkonnas L. mõisas on 3(). Okt. üks pissuke 2 laps wallusat tullesurma  sanud. Lapse emma läinud hommiko kello 5 karjaaeda ja jätnud lapse küünla tullega tuppa. Mõnne minnuti pärrast tulnud temma kül taggasi,  agga leidnud lapse ukse takka ellusa tulle seest. Sealt wötnud waene emma põllewa 394