kttl mitte, kas ükski neist ausaist mehhist „Postimehhe"  söbber sa piddaja on, siiski egga se meid ei pea keetma nende nimmesid teistele märgiks kulutada. Tunneb rahwas üht head asja hea ollewad, siis tunneb temma ka teist. Kui siis ausad mõisa wannemad meile sel kombel  omma kulloga ärritusseks, nöuuks ja abbiks  körwas on, noh, siis wötkem sedda tännoga  Wasto, piddagem omma lomade eest murret ja püüdkem iggas asjas terrasest eddasi astuda. Lojusse kaswatamisses on suur assi nende suggust luggu piddada. Pangem ka tahhele, et' keik aupalgasajad Harjoma mehhed  on; üks ainus Järwamees nende seas. Kus teised Zärwa-, Wirro- ja Länemehhed janud? Ms se muud tähhendab, kui et neid põlle sel päwal mitte Tallinnas ehk nende hobbused  mitte Harjo hooste warilissed olnud. Agga miksparrast mitte? On se ma, wee ehk tule wigga? Ma ei ussu mitte. Kas se muile kahjo õlleks teinud, kui nemmad nisamma kui siin nimmetud mehhed, aupalk ja aurahha taskus,  omma lomadega Tallinnast koio pole olleksid  läinud, mittd ennam kui tundmatta, waid kui tuntud ja auustud mehhed? Mis t'e arwate?  Separrast Eestimehhed, eddasi, ikka eddasi, mannast tuimussest ue ello pole! Zummal  andko head önne ja õiget meelt. Uus laat. Jöhwi möisa herra, Grahw Zgelström, Allotagguse makonnas,  on Tallinna kubbermango wallitsusse polest lubba sanud, weel teist hobbuste-, weiste ja kauba-lata aastas piddada lasta, mis 18. ja 19. Küünla ku pawal petud saab. Kennel  middagi kaubelda on, wöib tüllewa talwe nimmetud päiwil senna minna. Wennemaalt. Torm. Tula kubbermangus,  Odojewi makonnas on 9. Junil m kange torm olnud, et Zakhhino külla ommast  endisest paigast otsekui arrapühhitud sanud.  Paljo maiasid sanud löhhutud ja plekkattuksed  on nago mütsi pabber kokko rullitud ja maia pealt ärrakantud. Keik korsnad ja kirriko tornid on omma teed läinud, puud ja muud asjad purrustud sanud ja suur arrahawwitaminne  parrast tormi jarrele janud. Rahhe. 2. Junil on Tambowi kubbermangus  kahhes kohhas wägga raskeste tuimunna  jämmedust rahhet saddanud. Koromishewo  küllas seläbbi 550 Dessätina maad rukkid  ma pöhja lödud, nendasamma ka teises paitus ühhe würsti möisa peal 667 Dess. maad wilja mullaga seggatud sanud, et ennam kõrrest  egga terrast lotust ei olle. Palainaalt. Mörtsuk Jaroshinski olli esmalt ennesele walksi nimme annud ja ei tahtnud middagi tunnistada, kui sedda tunnistas  ta kurri innimenne, et Suurtwürsti olli surmata tahtnud; ütles ka, et temma Grahw Lüdersi laskja olnud, agga se olli malle;  se mörtsuk on alles pelgus, kuhho ta wist kaua ei ja. Jaroshinski on alles üsna noor innimenne, 22 aastat manna, kellest kegi ni hirmust tiggedust ühhe innimesse wasto ei õlleks  wöinud möttelda, kes temmale mingisuggust  kurja ep olnud teinud. Kohto ees ei tahha ta middagi tunnistada, maid ütleb agga, et temma muidogi surma sada, kohtowannemad  tehko ruttu, mis nad ilma asjata  waewata. Kaks päwa ei tahtnud ta toido marja sissewötta, et nälga surreks; agga  wärske pradiga, mis tale ette pandi, sai mehhikese sögi isso ni ärritud, et jälle söma hakkas. Küssimiste peale, kas tal liggisüüdlasi  olnud, ei wasta ta middagi. Suurwürst  Konstantin on isse käsko annud, et mõrtsuka sü awwalikkult lahtise ustega peab järrele kulatud ja üks adwokat jure wöetud sama, mis 1831. aastast sadik söakõhtude jures ennam lubbatud ei olnud. Ka need Polakad, kes jubba 30 aastat Prantsussemaal  pelgus ellawad, pannewad rätsepaselli Jaroshinski kurja teggo nenda pahhaks, et hulgani üht kirja Wenne sadikule tahtwad kätte anda, kus sees nad tunnistawad, et sedda hullo tempo hukka möistwad. Nendasamma  püüdwad Pola rahwas koddomail iggapiddi tunnistada, et kurri tö ka nende  melest kurri ja ärranetud on. Andko 228