Perno Postimees ehk Näddalileht SZ 4862 K»eS kesknäddal 13. Junil.^ SKMO» Ses lehtis seisab: Kohto otsus. —O mm alt maalt: Riast. Mis sai Eestlastest Odessa linnas?  Tullekahjo.  Wöeralt maalt: Reisi-passidest.  Peetrikirrik.  Said-Pasha. Prints Wälisse teereisist. Wabrikute häddaft. Türgimaalt. Kurri kurja wasto. —> Jutto jätkud: Mis wasto õlled aitwad. Weis ta ikka olli. Kohto otsus. Postimees: Mihkel, tänna pean sulle keige pealt teada andma, et ma Kulmo Andressest  ollen sönnumed sanud. Kas sa malletsd  sedds nimme kuulnud ollewad? Küllamees: Miks mitte? Eks ta olle se auwäärt kohtomees, nago nad keik peaksid ollema,  kellest minnewa aasta. tihti könnelestd? P.: Just sesamma. Hiljuti õllen nüüd otsekui  koggemattta kuulda sanud, kuiva temma ühhel kohtopäwal kohhut mõistnud ja pean tunnistama:  issa meel hingab poia peal ja sähhärdust  kohtomehhi on Eestirahwale wägga tarwiö. Piddago nüüd mönned mehhed sedds  töeks ehk walleks, agga kohtomees, kel Ismmala  käsk süddames ja Keisri käsk stlma ees ei olle, on weel wähhem mees kui teised mehhed.  Olgo kirrik'sand, koolmeister, kohtomees, kubjas, kaupmees ehk kes Lal tahhes: ilma ussota käiwad keik ilma latreta, pekswad Mult ja lassewad allati märgist möda. Ilma ussota  on igga südda ilma kompasseta, peab senna kuhho himmnd kissuwüd ehk hirm aiad. Ilma ussota ei olle kellegi! lusti õigust tehha egga kurja kannatada. Ilma ussota  ei käi kegi ammetmees, kohtomeeS weel koggoni mitte õiget radda. Kas sa ussud sedda, Mihkel? K.: Miks ma ei ussu; agga sa piddid jo Kulmo Andresse kohto päwast räkima? P. : Sedda teen ma praegy, panne agga tähhele. Andres olli omma sMmetiga - nago se ikka on ka möndasuggust melehaigust,  pahhandust, wihkamist ja taggakiusamist  ennese peale wötnud. Meie koggokonna  kõhtude luggu on mönni kord weel ni kui ta on. Peakohtomehhel peab head ussojulgust  ja õigusse armastust süddames ollema, kui ta mitte palja piitsa assemel ei pea ollema.  Andresse usk piddi warst läbbikatfutud sama, kas tal ka õige kohtomehhe werd süddames  jookseb? Waewalt olli Andres paar kord kohtolaual istunud, kui temma werriwaenlase, se vu Mätta  Mardi peale kaebdust tõsteti. Säh, te nüüd õigust, ja jä isse õigeks. Andres teadis  ette ärra, mis nüüd tulleb. Saad Mät-