sarnatseks ja wihkada keiki, kes tedda ning ta poega mitte jummalikkult ei auusta. Roberts olli eest otsa ikka weel läbbi sanud, agga ued wöidud ollid uut körkust Taipingide süddamesse  puhhunud, et Neäripäwsl üks nende üllematest missionäri maiasse tulli ja ühte temma teenritest ärratappis ja pärrast sedda weel surno pead jalgega tallas. Ka missionär  isse peäsis waewalt hingega. Sellepeale ei wöinud ta muud, kui ärrapöggeneda ja keik senna jätta, mis tal olli. Kui se keik tössi on, siis ep olle kül „rahhorigi assutajatest"  mitte paljo rahho lota. Leipsigi missioni  selts ei tea neid ka suurt kita, ehk kül ka neid on, kes ütlewad: „andke aega ja kannatage;  hunt ei olle ni suur kui karjutakse!" Uemad sönnumed kulutawad, et Taipingid Prantsuste ja Inglaste abbiga paar korda Shanghai linna jures taggasi lödud. Lahhing  olla kibbe küllalt olnud, sest Taipingidest olla peale 1000 meest langenud ja mitto sadda  mangi wöetud; agga ka Eiropa söameestest on suur hulk piddand ello jätma. Agga kui kaua jöuab käppo täis Eiroplasi seal saeatuhhandide  wastopanna? Õuna- ja marjapude piddamissest. Olga terme, hea kärneri meister, kes sedda ennegi  teinud, on meile jälle nattuke öppetust saatnud,  mis mannalt trükki panneme. Pn-kolist ja noorde pude leiknmissest. Ühhel puul, kui kewwade soe ja päwa paiste tedda ommast pitkast talwe unnest ärratab  ja sui ehtega kattab, on ka nattuke, nago mu ellawa lomale, omma waikne ello ennese sees. Ta lehhe pungad ei lö enne lahti ehk pu kül isse ammogi soea tule ja päwa sees seisab, enne kui ta jurikate ümber ma süllaks on sanud ja jurikad tale alt rammo üllesse oksade sisse saatwad. Lehhed wötwad jälle ö- kastest ja soeast Vihmast alla pole pule jöudo, nenda st ta mahl sel aial allati ühhe likumisse sees seisab. Neil on ka ommad haigussed ja többed, ni kui: Krebs, Brand, weetöbbi, waigo-joosminne, samba-wigga, pahhad  ettajad j. m. t., sellepärrast ei wöi üks keik olla, mil aial ehk mis modi üks ehk teine oks saab pule ärraleigatud ehk murtud, mötteldes: „mis pu sest teab." Hawad, mis neile norelt tehtud, jawad ka ennamist wannatuni.  Üht head ja illusat wilja-puud kaswatada, kel head jurikad, tuggew ja sille tü, selle jarrele üks parras latwa kroon, peab nattuke holekandmisse ja tundmist möda leigatud  sama. Se parras leikamisse aeg on igga  kord siis, kui puul keddagi ello weel sees ei olle ja nori puid on kewwade ikka parrem kui süggise leikata, sest et nende hawad siis warsi kinni kaswawad, mis süggise leigatud, talwel külm waewa teeks. Kewwade peab siis keik minnewa sui okuliritud  puud järrele watama. Jgga pu, kus pantud pungast uus wössa näitab wälja tullema,  peab sama pealt poolt punga 3—4 tolli ärraleikatud. Selle känno otsa külge rvöib siis ühhe walja tullia wössa kinnisidduda,  ilma et keppi ehk waja seal jures tarwis õlleks» Et essimessel suil pogi oksade küljest keddagi  ei olle leigata, sai jubba ees pool nimmetud.  Teisel suil peab siis keik körwast oksad  silledaste wössaga ühhetassa ärraleikama ja puukse otsast ka nattuke kärpima. Sel suil wöib körwast kaswud järrele jätta; seläbbi saab pu-tü siis tuggewamaks. Neile, mis ehk wägga sureks tahwad minna, peab siis latwa otsad nattuke ärranäppistarya ehk jubba üsna norelt kui neid wägga paljo tahtwad  sealt wälja tulla, sörmega wähhemaks ärralükkama.  (Selle tü kaswatamisse jures peab siis igga perremees teädma, kas ta ommale üht körge kroniga, mis 5 —6 jalga körge, ehk üht pole tüga, mis 3—4 jalga ehk üsna maddala  kroniga puud ennesele kaswatada sowib.) Nende järgmiste suide sees peab siis kroni ka watama ja nenda leikama, et tale igga külje peal ühte wisi oksad õlleks, mis ühhe parraja arro sees, ei mitte wägga tihti egga risti ei wöi- laska minna. Ni kaua kui üks nisuggune noor pu weel omma koliplatsi peal pärris paika istutamatta seisab, peab ta suremad oksad kewwade keik taggasi leikama, sest et pu-kroon mitte enne suremaks ei läh- 142