lewad, urrisewad ja pörmitsewad pea igga pääw ja püüdwad allati teine teisest parremad olla: agga astub mönni wöeras tuppa ehk on nad teiste seas, kule siis, kuida mees naest ja naene meest „ingel" ja „armoke" nimmetab, kui ep õlleks ial köwwerat juukse karwa nende wahhel. Nenda ka Prantsussed ja Inglased ommas söbrusse seädusses, mis enne Krimmi södda teggid. Sesinnane söbrusse sidde on ülleültse ammo pihhastand ja räppastand ja ähwardab igga silmapilk katkeda, mis siis suurt kahjo teeks, separrast püüdwad möllemilt poolt ni paljo paikava ja lappida, kui ial wöiwad,  et teised ikka peaks mõtlema: nende sõbrus  on rauast ja terrasest. Agga ükski põlle ni pimme, et sedda ei näeks, mis pimme sant keppiga wöib katsuda. Nende sõbrust ei hoia mitte õige armastus ja truus kous, waid hirm teine teise eest; lahkuminne tooks möllemile  ühhe paljo kahjo; ja lähwad nemmad kord sarwil kokko, siis ei lahko wist enne, kui teine ehk möllemad wässiwad. Sedda teadwad nemmad isse ka, sest püüdwad omma külma rahho pitkendada ni paljo, kui ial wennida  annab. Kes agga nende asjo süggawamalt  tunneb, teab kül kuida neil teine teise wasto sakaja taskus käed russikas on. Möllemad  walmistawad ennast söa wasto, agga kummagi ei karda södda muialt tullewad, kui Inglane Prantsussest ja Prantsus Inglasest. Kuleme  agga nende essikute awwalikko juttusi, siis on möllemil messi mokka peal. Nende seitungidel  on ka saggedaste teine teise wasto hambad hirrewil. Inglased kiitwad: „Meie wäggi ja suredtükkid on Hinamaal wöimust sanud; Prantsussed ja nende söariistad on muido laste  mängo asjad." Prantsussed kostwad: „Meie wäggi on Hinamaal wöito sanud; Inglased on üksluised ja ollid meie meestel muido tülliks  ees!" Säh, seal on nende kidetud üks meel ja sõbrus. Kes pakkub selle eest paljo? Keisri prouadel on wöeral maal nüüd reisimisse himmo tulnud. Ka Prantsusse keisri proual on lust tulnud Sottimale ühhe suggulase  küllalisseks minna. Tahhab Parist kärrast mönni näddal Sottimaal ennast lahhutada. Ta reisib waggust ja wöera nimme al, nago ni su- Red innimessed saggedaste tewad, ja ei tahha mitte, et temmale, kui keisri prouale, iggal pool sure kissaga peab wasto joostama. Prantsüste tarkus. Ei olle keik messi, mis tilgub, egga keik tulli, mis wälgub.  Prantsussed on kül ülleültse terrased innimessed,  agga ammo mitte ni targad ja harritud,  kui neid mönnikord kidetakse. Sedda tunnistawad Prantsuste ommad seitungid. Hiljuti laskis sealt ma kolide minister holega  järrele kulata, kuida luggu nende rahwa tarkusse ja kirjatundmissega piddi ollema, ja seal tulli assi nenda wäljü, et nende seas weel rummalaid küllalt ellamas on. Ühhes makonuas  ollid 1963 pari laulutud ja nende seas ollid 1262 meest ja 1764 naest, kes waewalt luggeda mõistsid, abga kirjutada mitte märki. Se on igga 166 targa seas 78 rum» malat. Mis kiitlemist seal paljo jäeb? Sellegipärrast  ei pea se meie tundmisse pudust mitte wabbandama; sest kui Eestlaste seas sahhärdust  järrelekulamist tulleks, saaks luggu wist hullem ollema. Sepärrast, kes ial wöib, se öppigo; kui isse ennam aega ei sa, siis murretsego  omma laste eest ja andko neile hogo, et ikka ennam pimmedussest walgusse pole jõuaksime.  Ni mitmed asjad meie seas tunnistawad,  et meil sedda weel hopis ennam on, kui Prantslastel. » Mis Parifist wägga pahha kuulda, on se: Seal peawad igga aasta 7W innimest sõites surnuks aetama ja tükki SWO hawatud sama. Parist' kutsarid peawad kül terrasemad ollema, kui kuskil mu al, agga lin on suur ja pakso rahwast tais, seal wöib õnnetus pea sündida. Kui keik Eesti rahwa suggu, mis Zummal lonud, Parist ellama lähhäks, jääks ommeti pool linna weel tühjaks, ja meid on ka ülle pole mitjoni päid. Se o' linnake! Inglismaalt. Inglastel on nüüd hea meel, et nende aujärjepärria, prints Wälis, kes tük aega tännawo sui ja süggise Amerikama  asjo watamas 0111, 3. Nowbr. hea terwissega  on taggasi jõudnud. Neil olli, isseäcranis  kunninga proual, ta emmal, mitto pä- 364