nud, kus üsna pahha melega sees seisis: „Postimees, kas sa tukkud, wöi mis sul on, et sa suud lahti ei te ning selle peale ei kosta,  mis seal ja seal meie armsa wanna kelemurde  kirjutajate wasto kissatakse? Näita ommeti,  et sa ni juhm ja torm ei olle, kui need ehk ütlewad, kes keik tarkust enneste käes arwawad  numa peal ollewad :c." Ma ütlen sulle, Mihkel, kui sa kord meie pole tulled, ma miin sulle mitto nisuggust kirja näidata, mis iggalt  poolt, kus Eestlased ellawad, on kokkotulnud.  Kas piddin sellepärrast nüüd sullesödda  algama ehk tülli tõstma, mis kül ehk minnel mele pärrast olli? Ei mitte. „Postimeeö"  ei pea, kui kegi wäggise temma karwo  kinni ei hakka, mitte tüllikas egga riakias mees ollema, waid rahho püüdma ja piddama.  Juhtub ta koggematta ja ilma teadinatta mönda pahhandama, nago mul sedda enne Jöulo juhtus, siis on ta warsi malmis andeks palluma. Weel alles mönne päwa eest tulli mulle kirri Wirromaalt, kus jälle sees seisab: „ Jä truiks omma wanna kelemurde sisse, nago siamale, siis tännab sind noor ning wanna zc. Kui kül mönned ütlewad: ni ja ni mitme aasta pärrast on makeel kaddund, siis ärra ussu sedda; meie ei ussu sedda ka mitte. Sa pead kül omma waewa eest lillede  assemel tihti ohhakaid leikama, agga ärgo wässitago se sind mitte ärra. Narwa linnas, kus weel mönne aasta eest kutsar, toapois ehk toatüdruk, kui kolm sönna saksaehk  wennekeelt möistis, häbbiks armas omma  armast makeelt räkida, on asjad nüüd koggoni teiseks läinud. Nüüd wöid sa, isseärranis  pühhapäwal, igga ulitsa peal ni paljo makeelt kuulda, kui isse tahhad. Pari aasta eest ei olnud neil weel Jummala kodda egga makele öppetajat, nüüd on kirrik ja öppetaja  ning pealegi kenna uus õrrel malmis samas, mis Narwa rahwas sulle wist ommal aial ka teäda andwad. Watame weel tahha Narwa (Jngermannimale), kussa makeel ka naitab wöimust wötwad. Kes teab ehk Jngermannima  omma wannaaegset kelesuggulast jälle kätte saab? Kes wiib teada, ehk Someja  EestirahwaS eddespiddi ühhest ramatust luggewad ja laulwad? Eestitele kaddumisse pärrast ei wärrise mul mitte üks karw weel peas zc." Nenda armas Wirro söbber.  Järwamaalt  aias hiljuti teine hea söbber seddasamma  jutto, ööldes: „Postimees, anna head nöu, kust meie selget matele Kalendrid same? Siin ep olle ennam muud, kui „Tuisola" trükki leida, mis ülle öige Eestimehhe südda pöritama hakkab, kui selle haggadest ja kaigastest  tehtud stlla peal käib. Õlleks ta manna  wäärt ehk parrem ollewad, ma ei lausuks  sönna, agga ! Loeme ude ramatute  kulutusst ja himmo tulleks neid nöuda, siis tungib hirm marsi ette: ehk on jälle Tuisola trük? Saggedaste õlleks minni ramat  isseennesest kaunis tumakas ja lust õlleks osta, agga kirjutusse kombe, mis sa teed ärra,  ei lähhä süddame jure :c. :c." Nenda armas Mihkel, wöiksin ma sulle weel mitmest kirjast pikkad tükkid ctteluggedo, kui sul lusti õlleks kuulda. Kül lamees: Sedda ma ussun kül ja mõtlen:  jäme ikka omma wanna kelemurde jure, senni kui uuD parrem et olle, ehk kül ühhe ja teise pöörmisse jures wanna wisil ka parrandamist  tarwis õlleks. Teme teist jutto. Mis sa arwav, Postimees, nüüd rägitakse iggal pool, et winamärgpeab paljo kallimaks minnema,  kui siamale, ja ühhed öiskawad, teised öhkawad sellepärrast, kas se peaks tössi ollema? Kui se nüüd nenda peaks tullema, kas sa ussud, et wina lakkuminne sellepärrast peaks wähhemaks jäma? Postimees: Mis ma seal tean üttelda?  Mönni ehk panneb kül hinda paljuks ja jättab mahha ja kennel hind kassin on, wöttab wähhem, agga mönni waene mees, kes ennast temma orjaks ärramünud, lähhäb seläbbi weel ruttem kerjamisse keppile wasto. Mönnes paikus meie rahwa seas on kül selle asja polest alles inneto luggu. Nenda kirjutas  mulle nende päwade sees üks hea söbber *** kihhelkonnast: Sa ei ussu mitte armas P., kui raiskus meie asjad on. Südda  nuttab sees, kui selle peale mötlen: Jummala  kodda ja tenistust ei auustava ennam, waid teutakse; Issanda armolaual ei käi mitto 98