gede ja kaljude wahhel, Amuri jöe ja Ohotski merre kaldal ellawad. Meeste- ja aaesterahwas  kandwad ühte modi rided, nenda et neist ei woi arro sada, kes mees ehk naene on; ükspäinis Burjatid kandwad sui ja talwe paksu  wMast riet; Monsurid käiwad keige puh-- taminne rides, agga ommetige mitte nenda, kuida Eüropa rahwaG Teised jälle, nenda kui: Aratsonid, Monegrid/) Mongolid, Tangusid,  Kanatanid, Goldid ja Jakitid kandwad mets-ellajate nahhast rided, mis agga wägga waest wisi tehtud. Giljakid kandwad ütlemata laiad kasse tohhust tehtud kübbarad peas; agga  talwe keige pakkasema külmaga 40 gradi  käiwad nemmad omma wäetima lastega palja peaga ehk söidawad sanidega, kus kolm künni 24 koera ees. Need lomad jooksewad wägga rutto, nenda et 100 ja rohkem wersta päwas eddasi lähwad; sepärrast maksab ka üks essimenne eestjooksja koer wähhemast 25 rubla höbbedad. Ommad juuksed kandwad nemmad patsis ja kaks suurt jämmedat wask rongast körwades; agga Goldi naesterahwas kannab üks wask rongas ninna soermes; se on nende torredus ehk uhkus. Sui aeal on sedda saggedaste  nähha, et nad ihho allasti Amuri jögge möda, pissukeste kasse tohhust tehtud padidega eddasi ja taggasi söudwad. Wägga tuggewad on nemmad kärblaesteja seäsede hammustamist  kannatama, mis saggedaste nenda hammuslawad, et werri läbbi särgi jookseb". „Se rahwas olli 12 aasta eest Kitai keisri pärralt; agga nüüd on need maad 4000 wersta ja keik se rahwas meie Keisre pärralt. Nemmad ellawad sui ja talwe jurtades  ehk sui maeades, mis pu-pilbastest ehk rägudest tehtud ja kasse tohtudega kaetud, ilma  ahjo ja korsnata. Talwe kannatawad nemmad omma wäetima lastega wägga paljo külma. Kesk tuppa tewad ennestele tulle lõkked  ülles ja selle ümber istuwad nored ja wannad, ning soendawad ennast; tulle peal suur paddu, seal sees seisab allati solge-wessi, senna pannewad tük hobbuse, koera ehk mu *) Monegrid ellawad tulle purtsama mäggede ümberkaudo, kaugel Amuri kubbermangus. raipe lihha sisse; ni pea kui se kema on-hakkanud,  wötwaö tedda werriselt ja torelt wälja ning söwad sure issuga ärra; nad söwad ka saggedaste sedda üsna torelt. Mets innimeste  toidus on ennamiste kuiwatud kallad ja mets ellaja lihha. Lussikaid neil ei elle, omma weddelat toito rüpawad nad karstidest ja pckso töstawad kahhe pilpa wahhel su are". ..Giljakidel on se pruuk, nemmad pölletawad ommad surnud keige temma warraga, mis tal hinge tagga on, ärra; egga põlle siis seal sedda, et poeg issa warra parrib. On üks Giljak haige, siis sööb temma torest hiri ehk rotti lihha, se peab temmale rohhuks ollema". (Miks on ka meie kassid ikka terwed.) ..Tööd nemmad ialgi ei te üksnes Monsund,  need oskawad kenna tööd tehha. — Ma harriminne on neil tundmatta assi, sepärrast ka allati sures nälgas, agga se põlle weel nende ainus nälg, et ihho ei sa ni paljo km ta tahhab, waid se surem nälg on hinge nälg; waene hing se peab surrema, se ei sa rasukestki. Neid rahwa sugguarrusid on ütlemata paljo, sepärrast ka räkimatta paljo ebbausso kombid: keik suggnarrud ei oste weel teadagi, sepärrast, et nemmäd, kuida enne ollen  üttelnud, pakso metsades ellawad. Burjatidel  on pissukessed wassest tehtud jummalad, neid müwad ja wahhetawad nemmad Werhneudinski  linna turru peal ühhe  juhtub  agga üks ristiinnimenne senna, siis häbbenewad  ja jookswad laiale. Nende lamad walle usso preestrid käiwad kaks ikka körwo, torredad pikkad kollased kued selgas, äwwalikkult möda üllemal nimmetud linna ulitsaid, pissukenne kennaste malitud pilt, kus innimesse kuju peal, käes, nende tagga käiwad nelli meest ja kui kegi neid näeb nenda käiwad, peab neile rahha andma; mis tarbeks sedda korjawad, on minnul alles teadmatta. (Jääb poleli.) Ommalt maalt. Pernust. Olleme minnewa näddala surest tormist, mis meie jures 19. Mail ni hirmus möllas ja mõnda kahjo teggi, kön- 176