Perno Postimees ehk Näddalileht M 62. tS62 Kues sPernus, kesknäddal 24. Oktobril^ aasta. Ses lehhes seisab: Mihkelßütel. Ommaltmaalt: Halle laste surm. Lutterusse mällestus.  Sünniks  järrele tehha. Kange torm. Tännawused rahbesaeud. Põud. Wöeralt maalt: Parlament on lõpnud. Berlini ued maead. Wannad haiged.  Hannowrima rahwa hulk. 48 körwalopso. Kus wesl innimesft 'elN.' - Keiser Napoleoni weehädda. —Weeupputus.  Perremees  sa sullane. Pärdik rahha tenistus. Mis hirmsad asjad söas sünniwad. Jutto jätkud: Adwokat sa tallopoeg. Meistri öppetus. Mihkel Rütel, esmalt madrus, pärrast admiral. 111. Meie olleme jubba minnewa kord üttelnud, et Rütel parrast admiraliks sai, mis ni paljs on kui kindral ehk weel tük ennam. Ennäh, mis endisest madrussest sanud! Wötke mütsid mahha! Agga tru ja õige mees on allati auwäärt ja kui ta südda ja pea oige kohha peal seisn/ad, ei ja ta ial mudda sisse marjule.  Rüteli ello terwelt ärrakönnelda, ei olle meil siin paikus mitte rumi; agga ni paljo kui lehhelaius kannab, tahhame weel üht ja teist nimmetada. Kord purjutas ta ommas tenistusses ühhe weikese söalaewaga Ohto- ehk Läne-Indiamale. Kui jubba liggikorda ollid jõudnud, näggid korraga suurt Hispania söalaewa, mis pissu- kest Hollandi laewa omma küsi pudis sada; nimmetud maad ei olnud sel aeal mitte teine teise sobrad. Esmalt püdis Rütel pöggeneda, sest ei temma weike laew wille purjutaja olli. „Ehk ta kül esfimenne laewa meeS oM, kes tuult otsego omma purjude sisse mõistis tö'mbada,  agga Hispania laewa! Olli sesamma tuu! ja paljo suremad purjud. Pikkem jalg astub pikkemad sammud. Hispania laew jõudis  ikka ennam kannule ja Rütel tundis arra, et pöggeneminne ennam ei aita. Agga ta olli mees, kelle südda, se on ta julgus ja totus haddaga kaswis. Hädda ei pea meest ärrakohmetama, waid wapraks teggema. Sedda  õppigem Rütelist. Kui tal kihwo tarwis olli, siis kaswasid need temmal silmapilk suhho,  ehk ta kül mitte ommcr wäe egga julguste  peale ei lootnud, waid Jummala abbi pSale. Kui näggi, et pöggeneminne ennam ei aitnud,  poris ta ennast omma laewameeste pole ja ütles: ..Poisid, sellega.põlle ennam nalja! Suur Hispaniamees on meil.pea kaela peal ja saab meid omma suretükkidega nenda terretama,  et meil läbbi pea käib. Meil wösb kül waene luggu tulla; agga poisid, meil on kaed, jallad, küned ja hambad: kas meie peame  nago mannad memmed endid waggusi