on nattuke leent sees, ütles temma; meil waestel  innimestel põlle parremat anda; löin pari munne peale, et haigel libbedam alla lähhab; soe toit on ehk haige kehhale ikka nattuke sündsam. Mo mees on mulle teete lõust könnelenud  ja ütles wimaks: „Rööt, sa tead nüüd issegi, mis so kohhus on." Mul olli meel tulle järg koldes ja südda ei annud rahho. Wötke sedda nattukest heaks!" Agga nüüd olleksite pidhand näggema, kuida soe leem haigele  ja temma lastele maitsis! Pardi naese südda olli römus pealt wadates ja se on waese rikkus. Ta silmad langesid immeja laste peale. „Se waese tihhase paar, oh kui lõpnud on need lapsokesed! Nad peaksid pima joma, agga  kust wötta, kui emma isse wet joob? Oot', oot', ma sadan teile nattuke pima ja pülijahho,  sest wöite neile toito walmistada. Ma sadan ka pundi haggo kasa, misga wöite keta, kui teil ennestel ei peaks ollema."  Tuhhat  kord tannas haige sängis ja Hindrek ka. Neil tulli abbi sealt, kust nende meel ei möttelnud  , ja Issand Jummal piddas sanna fe on waese rikkus. Mis agga neile keigesuremat  head teggi, olli se, et Hinorek jälle tööd leidis ja seläbbi leiba maiasse sai. Sedda olli Pärt teinud, ta olli ommast liggimessest „keik head könnelenud" ja Hindrikut olli töösse wöetud. Jah, kui innimessed ennam selle peale mõtleksid, et omma liggimest awwitada mitto kord mitte ennam tarwis ei olle, kui paljast head sanna, siik õlleks õhkamist ja silmawet paljo wähhem mailmas, kui nüüd on. Mönni pääw pärrast sedda tulli Pärdi perrenaene  jälle haiget watama, ja hõlma allune ei olnud tühhi. Se kord ollid tal mönned ride hilbud kasa wöetud. Ollid kül hästi paigatud, agga ommeti terwed. „Ma arwan, ütles temma, teie lapsed wöiwad ehk mõnda tükki weel kanda. Mis neil praego ümber on, wöttan ma kasa, pesseu puhtaks ja kohhendan kokko. Tulli egga wessi ei maksa weel rahha;  siis on lastel middagi ümberpanna senni kui teisi kohhendakse ja puhhastakse. Egga sa töwwe wodis sedda nüüd muidogi sa tehtud.  Siin on weel üks kuekenne so pissima lapsele, et middagi õlleks ümberpanna." Nüüd panni ta lastele ued rided selga, massis mannad  mustad hilbud rättiko sisse kokko, pistis hölma alla, jättis Jummalaga ja läks uksest wälja, enne kui haige aega sai tännada. Zummal  önnislago nisugguse rikka waese sissetullemist  ja wäljaminnemist! (Jääb põiele.) Ued ramatud. Tartus H. Laa km anni ja Pernus W. Bormi jures on sada: Wenne kele Abitfe ramat Hind: 16 kopp. 367 Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: in Abwesenheit des Csnsors Syndicus Schmid. Teädaandmissed. Kulutus, mis Ria kubberm. seitungis Nr. 116 12. Oktobrist 1860 Mewel seisab. Mönnesugguste pahhanduste ja pettuste keelmisseks,  mis selle kubbermango,' issearranis Ria linna ülle rahhamarkide läbbi mölanud,  mis saggedaste nisuggustest innimestest,  kedda koggoni tarwis põlle uskuda, ehk kelle nimmed surema hulgal üsna tundmatta on wäljaantud, samad kindral-kubberneri herra loaga Lihwlandi kubbermango waüitsusse  polest allamal seiswad seädmissed keikile,  kel sellega asja on, teäda ning järrele tehha,  awwalikkult kulutud: „Need kaupmehhed, ehk muud innimessed, kes omma kauba kergitamisseks  rahhamarkisi tahtwad waljaanda, peawad enne sedda wäärt rahhapabberid ehk puhhast rahha linnades magistradi- sa » makonnades sillakohtude peale pandiks sissepannema  ja ommad wäljaantawad margid kohto ees näitma, ning peab siis kohhus neile omma pitserit peale pannema." Sellegiparrast ei sunnita keddagit nisuggusi kohto pitseriga märgitud markisi wäggise rahha  assemel wastowötma, maid se jäeb igga innimesse omma holeks nenda tehha, kui tahhab,  sest et kohto pitseri peale pannewinne Milgi kombel sedda ei tähhenda, kui wöttaks