Perno Postimees ehk Näddalileht -s. tB6K Kümnes sPernus, kesknäddal 26. Januaril.^ aasta. Ses lehhes seisab. Sõbra kirri. Ommalt maalt: Pernust: 125 aastane mällestusse pühha. Wina surm. Nored  pu-lehhed. Pernomaalt: Õnnetus. Riast: Potte koddo. Warras käes. Nekrudi seadusse uendus.  Willandist:  Kirrikute ehbitusteft. - Tallinnast: Kirriko sönnumed. - Saremaalt: Lesse kurwastus. Peterburgist: Wargade pessa leitud. Kronstadtist. Odessast. Wöeralt maalt: Preisimaalt. Sleswig-Holsteinimaalt- Prantsussemaalt. Inglismaalt. Ued ramatud, mis aastal 1865 trükkitud. Sõbra kirri. Olleme mönne päwa eest armsa sõbra käest kirja sanud, mis siin keikile luggeda anname: Kirri on nenda: Armas Postimees! Sa wist mitte minno ello kohta paljo ei tunne ehk sa kül wersta kaks woi kolm meilt kaugel igga näddalas wöeraks käid, siiski ei sa sinna ommetige keiki asjo kuulma egga näggema, mis meie pool sünnib ja kuida rahwas meie pool ellab ja omma pead toidab. Olgo nüüd sellega luggu,  kuidas ta on, sest igga! pool on ommad asjad ja aead, ommad tööd ja tallitussed. Mis ma tänna sulle tahtsin könneleda on ..pühhade aeast", ja hakkan keige esmalt Jöulo pühhadest peale. Jöulo pühhad omma Jöulorömo  ja Jöulo-pudega on mönnes kohtas kül tuttawad ja ka ausaste pühhitsetud, agga mönnes  kohtas jälle petud, kui muud päwad, kus ihho tö waewast puhkas, agga hing piddi nälgas  seisma ja kui waene laps toa nurkas istuma,  need kallid päwad põlle mitte kal- liks petud. Jöulo room peaks keigil suur ja Jöulo pühha keigil kallis ollema, ning Zoulo-puud meile suurt römo teggema ja mele tulletama, mis suurt õnne need pühhad meile saatnud. Et Jöulo-puud meie Eesti rahwa seas ennamiste tundmatta asjad on, siiski olli meie pissukesses waldas tännawo Jöulus kolm Jöulo-puud Eesti rahwa seas: esmalt neljapääw öhto (23. Detsembril) meie Niitsade kolimaeas kuhhu paljo rahwast ja issiärranis  lapsi rohkeste kokko tulli, sest römust ossa wötma; sedda kuulma ja näggema, mis seal lauldi, loeti ja palluti ning tännati. Koolmeister  laulis omma koli-laste ja teiste noorde meeste ja tüttarlastega, kes temma jures ollid  laulmist õppinud, kennad nelja healega laulud,  mis wagga armsad ollid kuulda. Esmalt lauldi: „Nüüd paistab meile kauniste" ja: »OH Jöulo ö kuis õlled sa meil omma taewa römuga" ja weel üks se laul: „Halleluja Issandat  kiitke." Nenda lauleti weel mitto laulo, mis meie omma kitsa rumi parrast keik ei woi nimmetada. Ehk kül sea! ka jubba enne