Eesti Postimees ehk Näddalaleht W. 4867 Tartus, 27. Detsembril. Neljas aasta. „Postimehhe" löppesönna ja temma luggejad. ..Aiamale on Jummal aitnud sedda peame igga tunni, päwa ja näddala, midda ennam weel igga aasta lõppetussel ütlema.  Jälle on 365 päwakest head ja kurja ärranähtud ja meil „Postimehhe" ammetis 11» es kord. Sel aastal rägime teine teisega wimast kord; kui jälle wanna ja ue sõbradega kokko same, watab iggamees jubba ue Kalendri sisse ja loeb 1868. Mis lõppeja aasta meile on tonud, sedda teame, mis tullewane saab toma, teab Jummal. Olleme nüüd siamale temma peale lootnud, ja kes sedda teinnd, ei olle häbbi sisse jänud, noh, siis tehkem sedda ka tullewal aastal, ja kui meie ka tuhhat korda kommistame, jääb temma ikka ja iggaweste truiks, kes neid ärra ei tõuka, kes temma jure tullewad. Kus on kegi, kelle pulga peal wanna aasta lõppetusses  middagi kustutada ei õlleks? Meil kõikil on andeksandmist tarwis ja kõikile tahhab Jummal andeks anda, kui õiglase süddamega sedda iggatseme. Temma wõib andeks anda, sedda on Iõulopühhad meile jo kulutanud. Andkem siis isse ka ühheteisele andeks, et meie tiggeda  sullase nimme alla ei lange ja temma Palka ei sa. Ka „Postimehhel" on omma jaggo andeks palluda ja teeb sedda hea melega ja ilma sundimisseta. Et mõnned Eestiwennad ka Lemma  peale mödaläinud aastal on pahhandanud, wõib wägga olla, agga sedda ärgo wõtgo tegi ülle aastapiri ue sisse kasa. Kes awwalikkult wälja peab ütlema, mis tal süddame peal on, ei wõi jo mittetahta, et sellega kõik allati peawadrahhul  ollema. Iggal õigel mehhel on jo lubba käes, kui middagi wilto arwab ollewad, wäljaasmda  ja sedda õiendada kuid mitte ilma nimmeta aea takka hüda, mis muidagi ei maksa agga Peab siis ka lubbama, et temma õiendust,  kui tarwis, ka jälle oiendakse. Sähhärdusse  õiendamisse jures wõib siis mõnnel kül pahha meel tulla, agga kui meletulletab, et