jälle kahjo teeb, enne kui assekurant - kassa sedda jõuab wälja tassuda, siis on koggokond ka malmis omma wastamisse peale rahha laenata ning sellele, kes kahjo sanud, sedda tassuda. Jsseärranis olli se wägga römustamisse wäärt, et ühhel sesuggusel aeal, kus wägga paljo össitamist, taggakihhutamist ja laemdust tallorahwa keskes wallitsemas ja mitmed ma nurgad seadusse wasto müllamas, on nemmad  kindlas ühhendusses kokko lönud ja üht ni tullusat kassat allustanud. Et se üks wägga au-wäärt tö, kellest nende laste lapsed weel kasso sawad, sepärrast antakse  sedda awwalikkult teada, et ka teised koggokonnad  nende jälgede sisse wöttaksid astuda ja omma koggokondades ka sesuggused kassad assutüda. E. v. Siewers. Walgutal. Pernomaalt. sßubla höbbedad pä- Walla kohtud on seks igga walda seatud, et peawad omma koggokondade seest ja wäljas polist rahho hoidma; kus tundwad abbi tarwis ollewad, senna appi ruttama, keik üllekohtust ja nurjatumat ello karristama sest et Jummala kässo sönna sedda nende käest nõuab. Walla kohto silmad peawad allati lahti ollema, egga middagi sallima, mis kässo wasto tehhakse; ta peab omma koggokonna  lesknaeste ja waeste - laste eest hoolt kandma, egga neile koggoniste laskma üllekohhut  tehha; walla kohto kätte on keikmsalla wallitsus antud. Agga parraks: kuida on meie walla kohtud? Kas tewad ka keik, mis pärrast nad seal on? Kas täidawad ka keik, mis nad peaksid? Oh monned on otse kui wanna raisko läinud seina kel, lükka tedda eddasi ehk taggasi, se on temmal üks puhha; monned on jälle otse kui nõmme-ma, mis allati  uisutada tahhab; monned jälle nago rattad,  mis märimatta karjuwad. Ma tunnen üht koggokonna kohhut, mis ka sedda ennese kohhuse  arwas ollewad, noort rahwast pari panna,  mis ommetige igga ühhe omma assi peaks ollema. Walla kohhus wöttis sedda omma holeks: mehhele naest ja tüdrukule meest murretseda;  nored innimeösed agga ei tahtnud kummagi  teine teist. Pea-kohtomeeS, kes poisiga  nattuke suggulane olli, piddaö ta wannemattega  nöu, tedva senna maeasse sullaseks panna, kus tüttarlaps olli, selle lotussega: on nad essite ühhe kattuse al, küllad parrast heidawad  ka ühhe asseme peale maggama; agga, ennäh! nöu laks tühja; nored innimeösed hoidsid  teine teisest emal, kuida Jummala käsk kässid;  nüüd piddi uus nöu petud sama. Noh, egga kohtomehhed siis rummalad põlle! Monne aea pärrast, kui näggid, et assi parremaks  ei läinud, lasksid tüttarlapse kohto ette tulla ja ütlesid kätte: kui sa sedda poissi mehheks  ei wötta, siis pead temmale igga päwa pealt, mis ta teninud, rubla höbbedad maksma. Sedda kuuldes kohkus wsene tüttarlaps, kust ta lesk emmake sedda hulka rahha peab wötma,  läks koeo, teggi ni lahke ja mahheda näo poisi wasto, nago kas, kui hiri püab, et kül südda' tuksus ja wasto tõrkus; monne näddala  pärrast ollid jubba pulmad. Agga kuida olli nende ello? otse nenda kui kässo ello: iggaw ja kiddew; parrako: ei kölband kuhhugi!  —ei sanud aastatki, naene surri ärra, wist sure kurwastusse pärrast! ei mitte, ta surn wingo suvma! Waat! kus koggokonna  kohhus, kes truiste teggi mis ta ammet  olli. Pernomakonnast. Mitte ka pühhade aeal ei sa sest rahho, waid peame jälle könnelema, Margusest, agga se kord põlle sedda Eesti-wend, waid ödde teinud, mis sedda kurwem. Saab üks sesuggune mehhele ja parrast  laste emmaks, mis lapsi toob ta ilmale? pahharetti lapsed, sest ta aeab omma pimaga neile sedda pahha himmo sisse. Jubba on hirmus, kui üks meesterahwas teise aida ukse lahti teeb, agga sadva kord hirmsam, kui üks naesterahwas, pealegi tüttarlaps, naburi aida ukse lahti teeb ja sealt ennesele weimi lähhäb otsima. Sobber kirjutab: Kule Postimees!  Õlled sa sedda ka enne kuulnud ja näinud,  et tüttarlapsed külla mehhe aida ukse julgenud lahti tehha? nad on jo ikka arrad, 113