jeni jöe jures, tahtwad se aasta jälle edvasi tehhs, kelle tarbeks 1000 rubla ollid arwatud;  500 rubla ollid minnewa aasta ärraprukitud  ja need teist 500 tahtwad se aasta prukida; agga sel kombel sedda tööd eddasi tehha, et lähhemad mõisad üks kolmandik kullo omma tassuda wöttawad. Kui wägga ütlemata sure tänno wäärt on, et ni rohked anded üllema komi te läbbi, kuida sedda issi praego olleme näinud, rahwale ossaks  sanuv ja on wägga römulik kuulda, kuida  helde süddamega innimesed ni rohked anded  nende kätte läkkitanud, et se neil wöimalik  olnud, ni rohkeste wälja jaggada ja ni paljude nälga wähhendada. Ni hästi ommas  linnas, kui Rigas ja Peterburgis on rohkeste kokko korjatud ja nende kätte läkkitud.  Wägga suur tänno neile komite liikme herradele, kes sedda ütlemata suurt ja rasket waewa enneste peale wötnud, meie armsa Eestirahwa  eest sel raskel aeal hoolt ja murret kanda, oh et rahwas ka issi mõistaks nende wasto tänno üllesnäidata ja sedda iggapiddi üllestunnistada, et nad neid andid tännoga mõistnud wastowötta. Ommalt maalt. Pexnust. Ni pea kui Jurri päwa selja tahha lükkasime, läksid meie ilmad koggoniste teiseks ja näitab nenda, otse kui istus kewwade sest sadik pukki peale ja wöttis ohjad onuna kätte; enne sedda olli tal talwega mõnda söddimist ja jaggelemist. Pühhapäwal,  27. Aprillil olli meil essimene mürristamine  ja tulli ka hea kord mürristamise wihma, mis keik lodust nago üttesärratas; selle järrele hakkasid rohho maad haljendama ja pu-pungad lahti löma, nenda, et sedda nähhes südda rõõmsaks ja meel lahkeks läks. Praego on meil iggapääw wägga sojad ja korrapärralised ilmad; igga pöllomees woib omma kewwadise lomaga, kui ta mitte pimme laisk ei olle, omma pöldo keetmata harrida ja semendada; wanna taewa tadikene annab iggapääw korra järrele nattuke soja wihma, et seme, mis mulla sisse külwatud, pea woib iddaneda ja üllestöusta. Kuida kuulnud ol- leme, peab rukki orras iggas paikas wägga kenna ja römolik ollema, nenda et igga pöllomees  römoliko lotusega selle peale watah ja kui Zummal sedda ka eddespiddi ühhe ja teise kahjo eest wöttab hoida, siis rohket leikust lodawad,  mis ka Zummal armust wottaks anda. Piddo lauljate arro on, kuida Eesti Postimees könneleb 745, mis 44 kihhelkonnast  lubbawad Zubelipiddust ossawötta ja kui neid wee! jure arwatakse, kes siit ja sealt üksikult lubbanud tulla, siis saab neid wist rohkem 760 kokko minnema. Walmistamise  aeg on kül wägga lühhikene ja pealegi ka kibbe tööaeg, siiski, kui 760 meest ühhest suust laulwad: «Meil tulleb abbi Zummalast", ehk: «Zummal keisrit kaitse sa", siis peaksid, kes üsna kurdid põlle, sedda jubba kuulma. Kas siis rohkem eesti kihhelkondasi põlle, kui 44? Oh wennikene! on kül; agga meie ei tohhi siin ommetige ärraunnustada, missuggune  kehwa kewwade meil praego käes on ja et keik kihhelkonnad, kus eesti-keel perremees,  Tarto linna ümber koos põlle. Kes kaugemal ellawad, neil peab jubba hea rahha pung taskus ollema, kes hästi sönna kuleb; sest pik teekäik tarwitab rohkem ja widab ka rohkem aega, ja möllemist põlle iggaühhel ni rohkeste käes raisata. Kui keige nende takkistuste  peale mõtleme, mis ni mitto, kes hea melega senna lähhäksid, taggasi jäma sunnib, siis ei woi meie sedda immeks panna, waid sure römo ja tännoga tunnistama, et 760, woib ka jo weel rohkem minna, kes sedda ette teab, sedda kullo egga waewa raskeks panne, waid omma wabbaduse mällestuse päwa kallimaks peab, kui kullo ja aeawiitmine,  mis seks ohwerdab. Se tunnistab middagi  ja on meie rahwale suremaks kituseks, kui pikkad kituse könned. Se on wabbaduse willi, mis orja pölwes ükski meie rahwast ei õlleks näinud. Za meie Jubelipiddo, mikspärrast  siis tedda piddama lähhäme, kui mitte Zummalale ja Keisrile tänno andma ja endid wennalikult ühhendama, otse kui leppingut teggema, et meie ettetullewa  50 aasta sees keik tahhame tehha,  mis meil woimalik on, et omma lastele hoolsa öppetuse ja korralise seltsliko ello polest keiges meie töös 147