Perno Postimees ehk Näddalileht M M. »!tkv Kümnes kesknäddal 30. Nowembril.s aasta. Ses seisab. Wibm. Ommalt maalt: Peruust: Noor talwe. Willandimaalt: Head ja pahha.  Tallinnast:  Abbikassast. Kuramaalt: Õnnetustest. Peterburgist: Ued püssid. Kronstadtist: Ei pease wälja. Laewade  arro. Warlawist: Koleraft. Berditshewist: Kihwti surmast. Wö eralt maalt: Koburgist: Augustenburgi  prints. Mehhiko rigi langminne. Hannvwerist: Kunninga uus korter. Austriamaalt: Mehhiko keiserina termis. Prantsussemaalt: Rummalus. Inglismaalt: Uppusiussest ja õnnetustest. Türgimaalt: Kahtlassed sönnumed. Wihm. Olleme mitto kord Eestimehhi üksteisega kuulnud räkiwad, kus üks süldisoolwe sarnane seen, mis wägga rutto maast wälja kaswab pilwe tükkiks piddas, teine kastet ütles taewast  saddawad ning kolmas tõendas tedda maast ülles töuswad. Et se assi mitmel meie rahwa seast weel öiete selge ei õlle, tahtsime paar sönna kastest, uddust, wihmast ja lummest  könneleda. Panned sa pari tobi ossa wet patta ja teed tuld alla, siis näed sa esmalt  wet, kui ta soemaks sanud, aurama hakkawad  ja k/misse aeal paksud uddo pilwed paeast ülles töuswad, tükki aea parrast on wessi paeast kaddunud, kus ta on janud? ta on ärra kenud. Kuhhu ta siis kees? ei kuhhugi  muiale, kui wessi sai soja läbbi auruks mudetud, mis kergem kui luhwt on, ning ka sellepärrast luhwtist paeast üllestöstetud sai. Saab üks kindel riist weega suwwel päikisse paistmissele wälja pantud, ning mönni aeg nenda petud, siis kahhaneb wessi riista sees aeg aealt ja kaub isseennesest, ilma et kegi tilka sealt õlleks wötnud. Kuhho ta siis jäeb? Mitte muiale, kui wessi mudab päikesse jonede soja läbbi ennast auruks ja saab Luhwtist, mis raskem kui aur on, üllestöstetud. Mis essite kestmisse jures sure soja parrast rutto sündis, sünnib siin pikkamessi päikesse soja läbbi. Mitte agga üksi wessi, waid keik asjad  aurawad wälja, üks wähhem teine rohkem;  nenda näeme soja hobbust söido järrel aurawad, isseennast pärrast saunas käimist tossawad ja sood ja rabbad hommiko ning öhto otse kui pakso suitso al seiswad. Se aur, mis muud middagi ei olle, kui oiete pissukessed  wee kulikessed, kes üksi siis meie silmi nähtawaks töuswad, kui nad külma luhwti läbbi kokko pandud ja surendud sawad. Sedda näeme selgeste öhto jöe äres, päwa aeal hingab  wessi päikesse paiste! wee! rohkem, kui öhto wälja, agga päwa selgusse pärrast ei näe meie wee peal mingi suggust uddo ja et luhwt jöe peal soe ning ka wee-aur woi kulikessed  öiete pissukessed on, kedda meie palja