ja astusid antud lubba peale Grahwi herra sure kibitka jure; agga Marta ej tulnud emma hölrna alt. mitte wälja. „Noh, Prits ütles herra rägi mulle esmalt omma sowimist, mis sinna taewa Zssa käest tahhaksid." Prits köhhetas ja ütles julgeste: „Meie emma on waene ja meie kartohwli  aed pissukenne, meil ei olle muud pöldo egga weiksid; sest peab emma meid toitma ja meil. on tihti kitsas kä, sepärrast ollen pal- et "meie aed ni paljo kannaks, et emmal  ennam pudus ei tulle, mis tedda allati nutma aiab." Ligutud süddamega küssis Grahw eddasi: „Agga Hindrek, sinna õlled wist illust kanni ja mängo asjo sowinud, ehk saiapulli ja muud sellesarnast?" „Walle puhhas! kostis pois. Minna ollen  sowinud öige sureks ja tuggewaks sada, et ma emma ja Marta eest wöiksin tööd tehha  ja neid toita, nago issa teggi, kui ta alles  ellas." Kui kibitkas mitte ep õlleks pimme olnud, siis olleksid lapsed kül näinud, et Grahwil wessi silmas hiilgas. Wimaks küssis ta weel: „Pissuke Marta, sinna ei olle kül mitte middagit  sowinud? sa õlled alles liig wäeti." „Ei olle! —ütles laps ja pistis ninna emma  hölma alt wälja— minna ollen ka sowinud,  agga wennad ei tea, mis se on!" „Zah, ütles Hindrek, temma käed ollid ristis ja ta räkis ni tassa, kui õlleks ta Issa meiet ehk öhtopalwet luggepud; sedda ei wöinud  kegi kuulda." „Minna pallusin jah, wastas Marta kül taewa Issa kulis. Ma mötlesin: mis aitwad  illusad asjad, kui emmat ennam ei olle, sepärrast pallusin ma: Helde Zummal taewas, lass' meie kallist emma weel öiete kaua ellada, ja anna meile iggapäwast leiba ka!" Grahwi südda pöörles rindus ja lesse silmad  tilkusid römopissaraid omma hea laste ülle. Grahw ei lausu.nd ennam muud kui jättis  Jummalaga ja söitis koio, mis sealt ennam  kaugel ei olnud. Teisel hommiku! kutsus möisa wahhemees lesknoest möisa herra jure. Siin ütles nüüd herra lahkeste: „Jssand Jummal on sulle wagga lapsi annud, selle eest tänna tedda. Parrem ei wöi laste waggadus wckljapaista, kui wannemate armastusses. Nende lapselikkud  sowimissed on mo süddant ligutanud ning ma ussun sepärrast, et neid pean täitma.  Sinno kartohwli aed peab 2 wakkamaad  suremaks sama, kas mõistad, ilma rendita, Hindrek ja Prits lähwad minno kullo peale koli, ja siin on 25 höbberubla, selle eest ostad ommale lehma ja pöhko ka, et wessi walgustud saab; siin on ka seddel, sedda wi aidamehhe kätte, se annab sulle 5 wakka rukkid, 2 wakka odre ja hobbust ka weskile wia; ütle, et mölder mitte matt! ei wötta. Kui sedda õlled koio winud, siis wöid ka nattuke üht ja teist kedowilja sada; tuld ja wet on sul enneselge. Mis so pissuke tütrekenne  on sowinud, sedda wöib üksi Jummal  täita, ja saab sedda wist teggema: sest temma oy laste söbber ja kuleb nende palwed  hea melega. Minne nüüd ja kaswata omma lapsi sellesamma melega, kui flamale." Mis lesse südda sees ütles, ei mõista minna  mitte ülleskirjutada. Ta läks mõisast ennam  lennates kui käies koio pole, ja kui omma  kambre nurka olli sanud, wöime kül arwata,  mis ta teggi. Kui nüüd mönni issa ehk emma, kes sedda kuleb ehk loeb, ka nöuuks wöttaks omma lapsi nenda kaswatada, nago se lesk naene, siis ep õlleks se tükkike mitte ilma asjata kirjutad.  Andko Zummal head õnne! Ägga pange  tähhele: kes Zummala mele parrast tahhab lapsi kaswatada (ja muido ei wöi neist ommeti  suurt sada), se peab isse ka lapseks sama,  et wimaks möllemad auko ei lange. Möttelge uel aastal selle peale. Sönnumed ommalt maalt. Pernus! on meil lühhidelt teada anda, et meie saddama ehhitamissega näitab luggu  omma sodo eddasi minnewad, kui ka mitte tuhhat nelja. Zubba tehhakse sellega allustust,  et 1200 sülda kiwwa peaksid wäljawee- 11