nete polest Jummalast rohteste önniswd, näitab  sellega, mis ta selle lühhikesse aea sees tummast öppetanud, üks kassulik ja tru koolmeister  ollewad. Kuida igga hakkatus raske, nenda, ja sedda rohkem weel temmal, kel tummad  lapsed oppetada ja kes isst selle töga weel taieste harjunud põlle, waid õppides weel samsammult  paljo ennam, kui kegi mu koolmeister,  pead öppetama." Issand kelle winamäel  ta tööd teeb, wötko tedda kinnitada ja temma tööd rohkeste õnnistada! Tallinna seitung annab jälle neist lastest teadust, kedda Eesti kubbermangust senna koli sadetud ja sealt olla kuus last flin öppetusse al, kelle õppimisse ülle igga ühhest issiärralikkult  könneldakse. 1) Hindrik Tabban, Zärwe-lani kihhelkonnast,  Halliko wallast pärrit ja peale 20 aastat wanna. Temma jures olla se selgeste nähha, et ühhe täiskaswanud innimesse jures öppiminne wissa, egga koggoniste nenda eddasi  ei lähhä, kuida ühhe lapse jures. Ta loeb kül ka jubba, agga wägga pikka wennitades  ja peab wägga saggedaste neid öppetud heale teggemessi ueste ülle õppima. Kirjutamisse  jures on käe kirri kenna ja rehkendamist  mõistab nelli arwamisse wiit nimmeta numritega. 2) Leno Hinno, Zurri kihhelkonnast, ka ennam mitte wägga liig noor, peab kül wägga ussinaste õppima, agga Dtse nisamma rutto ka jälle unnustama, misläbbi siis assi pikkalt eddasi lähhäb. Mis temmast kita, sedda ei woi kegi sallata, on ta wägga himmolik  õppimas, rägib selges te, kirjutab kennaste;  agga kahjo, et wannadus wasto söddib  ja sedda, mis kord öppitud, kautada püab. 3) Marri Jöesu, Turri kihhelkonnast pärrit, on 13. Detsembrist 1866 künni 11. Zanuari ku päwani, keik muud tähhed paljo ruttem kätte sanud, agga i täht ei olle tahtnud  temma suust wälja mahtuda; kolm näddalat  järge möda on igga pääw iggat modi katsutud ja kokko pannes õppitud, künni wimaks  paar kordi kaunis selgeste suust wälja tulnud, agga ommetige põlle ta julge. Ta kirjutab kennaste ja tunneb 360 nimme sõnna, miS selgeste suust wälja ütleb. Möllemad tüdrukud loewad numrid künni kümme, ja on koolmeistre abbikasa jures kennaste sukka k«d-duma,  õmblema ja kedrama õppinud; pessewad  pesso, kassiwad kolimaea, aitawad korda möda toido teggemisse jures ja pessewad söma nõud puhtaks. 4) Aleksander Paro, Jöhwi kihhelkonnast  pärrit, hakkas ka 13. Detsembril h ja pga peale ja wois jubba Jöulo pühhil papa wälja oölda; on üks wägga holas öppia, kes teistega ühhes eddast püab; kahjo, et ommad sönnad läbbi ninna wälja ütleb. Z tähhega müllas ta lanuari kuul terwelt kaks näddalat,  enne kui se ta suust hakkas wälja tullema, praego weel olla se täht wägga arwa selgeste ta suust kuulda; otse kuida ta ruttust könneleb,  nenda kirjutab ta ka ruttust, mis läbbi ka kirja illo ja täius paljo sandim kui teistel. 5) Eduard Tuberg, Koero kihhelkonnast,  teistest keige wähhem, öppib rutto ja wois jubba 14. Detsembril p u öölda ja 17. DetsembH papa, agga peab a tähte ikka nago ä ütlema; ka peawad k ja r temmal wägga rasked wälja üttelda ollema. Ta käe kirri on kaunis kenna. Need möllemad wimaks nimmetud sawad jubba seläbbi, et alles nored  ja alla 12 aasta wannad on, ruttust omma öppimissega eddasi minnema. 6) Mihkel Lunter, Keina kihhelkonnast. Se pois on keige selle koli kroon, on waggane ja ussin õppimas. Ta ütleb igga sonna selgeste  ja köwwaste wälja. Se ainus assi, mis temma räkimisse jures tunnistab, tedda kurdi ollewad, et ta pikkalt sönnad suust wälja ütleb muido ei woiks kegi, kes tedda kuleb räkiwad, sedda temmast öõlda. Se pois teeb römo. 15. Zanuaril hakkas temma koli oppiminne, se olli terwe ku hiljem kui teised, on agga sedda, mis öppetud, tahhelpannud ja meles piddanud, et ta nüüd teistest pea möda läinud. Käe kirri on temmal hea ja et ta ni holas õppimas ja himmolik selle peale, sepärrast  rägib ta ka unnes sönno, mis teise päwa peale kätte antud, järrele. Ühhe! päwal  olnud temmal kümme nimme sönna, omma ihho liikmetest käes õppida; õse olla ta ka 274