ja arwas sedda keige raskemaks tunmks omma ells sees olnud Ollewad ; agga seal olli wanna praust issi kirrikus jummalatenistust piddamas. Mas ei õlle teil ennam meles, kui üks noor mees teie rahha ärrawöttis"? „Se olli kül mo essimene raske tund; agga parrast ollen weel paljo raskemaid ja kibbedamgid  piddand maitsma. Se essimene Mi siis kül raske, agga sest ollen õppinud, et llggimest  ennam pearne , kui rahha"^ wOlgo kuida on, agga fttn teis ees selsab selle aegne te-rowel. Km suurt head tme se kord mulle teggite, sedda ei woi teie koggoniste  teada; agga nüüd ollen ma siin, -sedda risutud jälle tännuga taggasi maksmas. Neid sonno ööldes, hakkas ta kohkunud tüttarlapse  käest kinni ja panni 50 höbberubla kottiga temma peusse, siis pällus ta tüttarlast ennese körwa istuda, et omma ello luggo otsast otsani temmale könneleda, kuida temma ni sure õnnetuse sisse sattunud ja kuida ta temma läbbi peästetud sanud. Ringeborg, nenda olli selle nore öppetaja nimmi, waese rahwa lapsi, kes omma ütlemata  ussinuse ja teiste abbi läbbi ennesele seddawört tarkust olli korjanud, et sure-koli peale wois minna. Seal olli temma, nago wanna usso issa Lutter ommal aeal, ööd ja päwad läbbi õppinud ja sedda, mis ta üllespiddamine  tarwitas, tünnide andmise läbbi teninud. Liast tööst ja waewast ni nõdraks janud, et haigus tedda wodi wiskas. Häddast  nattuke parremaks sanud, tullid tale kotto sönnumed, et ta armas emma surma wodi peal maas olla ja sowida enne surma weel omma poega nähha. Ni jöueto kui ta olli ja tühja taskudega läks ta tele, mis ta ennamiste  jalla piddi ärrakäima. Umbes pole te peal jäi ta ueste haigeks, kus ta mitto päwa ühhes waeses urtsikus piddi maas ollema.  Sealt ärraminnes olli rahha taskust ja leiwa kannikas nartsu seest otsas. Surmani ärranälgind jöueto, olli ta ühhel päwal, lühhike aeg enne sedda, kui Kadri kiwwi peale olli istunud, ennast senna wössadiku  sisse mahhaheitnud, et seal nälja surma õdaw ja omma emma ilma troostita surra laska. Korraga kuulnud ta rahha köllmsd.  EttWMtlikult M ta ennast maast ül- lesaeanud ja läbbi wsssade tüdrukud näinud rahhaga mängiwäd. Uks heal öölnud ta süddäMLö:  minne ja wotta rahha tüdruko käest muido surred nälga. Sedda healt olla ta waigistada püüdnud; agga ommetige, kui tüdruk  minnikut teinud, seal olnud, otse kui kauks ta wimane lotuse ankur ta käest, ta karranud tüdruko öllasse kinni ja nõudnud rahha. Nenda olli temma luggo olnud. „Ja et teie sedda teggite", ütles ta, „olli üks tö, kelle surust teie sel korral mäeta ei woinud ja minna teile ialgi.tassuda ei jõua. Leib peästis mind nälja surmast ja rahhaga woisin ruttem eddasi sada, et weel õigel aeal koeo jõudsin, wimast õnnistamist omma armsa emma käest wastowötma, tedda wimast korda Zummalaga jätma ja temma silmi kinni wao täma". Kuida ta issi eddasi könneles, olla ta pärrast  üht koolmeistre kohta sanud, kus ta m paljo olli teninud, et omma tuderimist olli löppetada woinud. Nüüd olli ta Käsik o külla wanna prausti jure abbi- öppetajaks kinnitub ja ohto enne sedda alles senna küllasse tulnud.  Ta essimene tö olli Kadrit, kelle peale ta allati mötlenud, ülles otsida, et ommast surest wöllast pissutki ärratassuda. Ta käis nüüd sest sadik, kui koggoduse öppetaja  saggedaste möda külla, kord üht kord teist watamasz agga keige saggedam nähti redda wanna Laftnik temma poea tütpega watamas  käiwad. Sedda ei teadnud külla paesed,  et nore öppetaja ja Kadri elloteed kord jubba enne ristatanud ollid, waid nende peas wirbeldasid issi mõtted ja suud kobrutasid issi asjust ja sekord ollid nad ommetige naela pea kohta trehwanud; sest enne kui paar aastad iggawese merrese ollid puggenud, wiis noor öppetaja Kadrit, kui abbikasat omma maeasse, ja wanna-issa Lasen löppetas rahholikult ommad  ellopäwad nende jures. Nenda olli siis se essimene masikate eest sadud  rahha, Kadri õnne lossi nurgakiwwi ja allusmüür. Kadri olli wägga õnnelik, npd armastasid teine teist wägga süddamest ja Kadri sai ommast abbikasast wägga auustud, nenda et saggedaste Zummalat tännas, et Andres tedda mahha olli jätnud. Agga ehk Andres tedda kül olli jätnud, ei 26