Eesti Postimees ehk Näddalaleht .M ZS. 1863. Tartus, 29. Septembril. -sMk ma- ja linnarahvale. UWs- Teine aasta. Register: Külwi linnaseemnest. Ommalt maalt. Tartust- Korilaul koli heaks. Ued prohwesserid. Aingttus kirrikule. Ilmadest. Perno makon.: Püssi õnnetus. --- Usso seggamisseff. Riast: Oppetaja seadmisiest. Tallinnast: Laulopiddust. Raudteest. —Hilline mürristaminne. Kuramaalt: Rööwlid. Laste haud. Pcterburgist: Jälle walsk rayhateggiad. Reistwodid. Wöeralt maalt. Prcisimaalt: Tühja läinud lotus. Grahw Bismark Prantsusscmaal.  Saksimaalt: Koleratöbbi. Nasso hcrtsogimaalt: Kosja-kassa. Jtalkamaalt: Kloostre kolid.  Prantsussemaalt:  Hobbuse wöidokasso. Inglismaalt: Hadda ülle hädda. Spaniamaalt: Preester Aguaio. Ued ramarud.  Kauba sönnumed. Kirjawastussed. Teadaandmissed ja kulutamissed. Külwi-linnaseemnest. arwates peaks nüüd parras aeg ollema, sest monni sõnna kõnnelda. Et „Postimeeö" linnateggia ei olle egga linnade eest punnast koppikut  sisse ei wõtta, on tossi kül; ommeti on tennna kohhus iggas asjas, ni paljo km ial pissuke jõud ja mõistus üllatab, onuna rahwale head sowida ja head nõn anda, mis tennna ka ni paljo kui lummal aitab, süddamest teeb. Mis õlleks Eestisüddamele armsam, kui et igga Eestiinnimessel, olgo linnas, olgo maal, omma iggapäwane palloke maeas, asjawahhendamisseks rahhakoppik kukrus ja rõmolik tänno süddames õlleks, et keik kaebdussed ning õhkamissed pudusse  ülle wähheneksid! Andko lummal! Agga rägime nattnke linnadest ja linnaseemnetest.  Et meie põllomeeste surem rahhatenistus  linnadest tulleb, ma ei ussn mitte, et sedda kegi salgab. Põllo witli ja ellajakarri annab ka omma jao, messipuaed, õunapnaed, mette äres kallapnüd ja muud rahhatenistussed ka omma  nattuke; agga linnateggeminne ikka keige rohkem, km wähhegi korda lahmad. Aastad ei olle kül linnateggemisses ka nutte meunad, mõnni aasta saab ennam, mõnni aasta mähhem, kord on hinnad kallimad, kord alwemad, agga meie Baltimade rahhaauguks jääb linnateggeminne  ommeti. Kui pollomees keik sedda, mis ta aastas omma põllust ja maast saab, hõbbedaks teeb, siis näeb marsi, et liuuapold keige ennam annud. Et agga wiljateggeminne ja karjakaswataminne  linnade läbbi ei tohhi kahjo sada, teab igga põllomees parrem kui minna. Peab põld middagi kandma, siis pead teunuale rammo andma, teist nõu ei olle, ja linnadest cnnestest se ei tulle. Meie linnateggemisses leiame agga Meel mõunesuggust pudust ja migga, mis perrcmehhe sissetullikut kahhandab ehk Mäljaminnikut  kaswatab. Uks neist wiggadest sünnib ka saggedaste  külwi-linnaseemnete jnres. Tännamo süggise samad seemned Me kassinad ja sepärrastkal-