Perno Postimees ehk Näddalileht t««8 ZHnes WerMNS, Märtsil.l aasta. seisab.' Millal töhwMmeie tüllöratzwst asjad pärremaks. Ommäl't maalt: Peruust: Kauba aeanline. õisndus. Nälja hüdda. Headus ja kurjus. - Riast: LudwiH -k. surm. Häddaliste eestmurretsemiue. SaMasse ja Mesilasse palga wahhe. Tartust: Kana! Some labhe ja Peipsi järwe wahhel. . Magasinide järrelwatamine. Häd'  däliste eestmurretsemme: Mitawist: Kontsert häddaliste heaks.--- TäMnnüst: Laen. Peterburgist: Uus wask . rahhu. Leinamine. Suiwilja seemne kartus. WMNüssarow -KosLvvmskoi. Pabberrahhade ümberwahhetamissest. Somemaalt.: Soe-többi. —. Wöeralt maalt: Prsisimaait: Rahwa tülli. Prints Napoleon. Preisi wallitsus ja kunningas  Georg. Jtaliamaalt: Rahwa sowimms. Romas MWrite — Spaniamaalt: Kuld-roos.  KirjawaAused  Teadaandmissed ja kukutussed. . . u. . Millal lähwad meie tallorahwa asjad parremaks? Waötpst selle peale, e; prügiks meie -mitte liig.kaugelt oUda, waid sedda leiaksime kM RgelPea, ommetige tahhäme enne wadata, kas yende luggo siis tõeste waene ja puduline  on; olleme esmalt sellega tutwad, Ms wmme ohto seW wasts otsida. Zggal pool, tanno Zummalals, põlle kül sedda mitte ennam,  et tallorahWa luggo waene ja puduline õlleks; agga surem jaggo neist ohkab weel mitmesugguse puduse ja waesuse al, egga tea eddasi egga taggasi, kuida ühhest päwast teise sada» Pöld-ma ei jõua sedda anda, mis iggapäwane  üllespiddamine tarwitab, ja on kord pudus käes, siis on raske sest wälja sada; rübbeleb nago kärbes törwa pottis! Wöllab kaöwawad aeg aealt suremaks ja nälg nmtah ukse takka, km kurri koer hambaid, egga tahha aeadesgi ärraminna. Agga kust se siis keik tulleb, et kassi ni waesel wisil käib? Ons se Perremehhe, woi pöllo-ma sü? Arwame kA siin suremat süüd essimesse kaela langemad ehk kül ka mönnes kohtas mõllemad süüdlas- sed on; sest moym tük maad on tõeste ui waene, et sea! middagl ei tahha kaswada; agga kus perremees tark ja mõistlik, seal saab ta ommetige sellega, mis põld andnud, läbbi. Essimenne többi on rummalus pöllo harrimisse, semendamisse ja keige teggemisse jures; sea! Makse wee! wsgga wannast issaiösast  öppitud wisist ja prügist kinni; kui se ka wahhest mittokord wöereti, siis ommetige el wötta ta kuulda, kui temmale parremad nõu antakse, waid kostab körwa takka kratsides  nukra melega wasto: kui mo issa ja issa-issa sel kombel oigeks said, miks siis minna ei woi sada; kelle kotti mailma tarkus on täitnud ja mis muud. Nad on selle wannast pärritud asjaga harjunud ja kui neil seal jures  ka sadda ebbä-usso härga tood eestweddamas,  siiski ei panne nad sedda mlkskis, waid jäwad kindlaste selle jure, mis käes on. Seal on neil üks pääw parrem, kui teine, üht ja teist tööd ja teggemist tchha, ehk W Zummala päwad, mis oigel kombel tö jures prugitud, ühhel wisi! õnnistud ja ühhel kombel  siggidust towad. Meie tunneme agga üht sonna ja se on : „te Lööd ja pällu Zum-