nud üht wäikest, kassast tallo hobbust temma lastele ratsa soita osta; lapsed sedda kuuldes, olla tedda pallunud, neile üht halli hobbust tua, mis ta agga siit sadik purrruks ärraunnustanud.  Kui temmal nüüd üks sesuggune juhtuks ollema ehk õlleks se tal wöimalik üht sesuggust warmalt sada, siis õlleks se temma ruttulisse aea parrast wägga hea ja woiksid kohhe kaubelda; issiärranis illus ei prügi ta just olla; se üllem ja pea assi on se, et ta agga tassane ja mitte ülle 75 rubla ei tulle maksma. Anname nüüd Judile näddala päwad aega üht sesuggust hobbust otsida; tullewa näddala same naggema kas ja kust ta üht nisuggust leidnud. Ommalt maalt. Pernust. Meie noor talwe,  mis 'meid pühhapäwal 2-'. Septembril essimest korda terretas, on jubba jälle teatud  teed läinud; agga ommetige ka selle lühhikesse  aea sees, mis ta meil wöeraks olli, mõnda meest kohhutanud ja mönnele ka nattuke  kahjo teinud. Et meil Septembri kuul wägga kennad ilmad ollid, sepärrast ei ruttanud  kegi omma kartuhwli ülleswötmissega, waid Lasksid neid rahholist kaswada. Agga ennäh immet! korraga olli talwe seal ja mattis  keik, mis ma põues olli, omma walge pallakaga  (linnaga) kinni ja ta wend külm tulli ka, nüüd ollid keik kohhad kissendamist ja kaebtust  täis: külm wõttab keik kartuhwled ärra! Kui ta kauem õlleks jänud, ei tea mis ta siis ka õlleks teinud, agga et ta mönne päwa pärrast  jälle ärraläks, polnud neil wigga, noppiti  pärrast kui õuni mullast wälja; kahjo, et neid rohkem noppida põlle! Meie paggermassin, mis keige se sui, kui ilmad wähhegi andsid, jõe suus panga peal töös olli, sanud ka sest waikessest külmast ärrapelletud;  on praego jälle jões ammetis. Uus tüttarlaste kolimaea, kelle mürid jubba minnewa sui ja sissikond se sui tehtud sai, on nüüd pea üsna walmis samas, monni pissukenne  tö on weel kaes löppetada. Maea on kenna ja illus. Suur tänno meie ausa linna wannematele, kes sedda kenna ja ni ülle wägga tarwilist maea ehhitada lasknud! Wägga  sowida õlleks, kui aulikkud linna wannemad,  kes ni tüddimattalt selle maea ehhitusse eest hoolt kannud, ka ma kirriko koli tarbeks üht rumikat ja tullust kolimaea ehhitada lasseks;  sest wanna on rumi polest kitsas ja jubba  ka liig ellatand. Jgga aasta selle aeaga ollid keik ulitsad ja aida essised linna seme worisi tais, et ei peasenud  kussagilt läbbi ja klaprite karra olli ööd ja päwad kuulda. Tännawo on selle polest wägga waikne assi. Linna seme koormid langeb  nisamma rohkeste iggapääw linna, kui põua aeaga wihma piiskasi pilwedest mahha ja klapperdamisse parrast ei prügi kegi nurriseda,  et körwa kuulminne sest karrast peaks rikkutud sama; mitte iirgi ei sa kohhutud. Kes enne Perno linnas käinud, se teab ka mis näggo ta olli, agga tulgo ta nüüd jälle,  ei ta tunne tedda ennam ni noreks ja kennaks on ta läinud; tedda ehhitakse  otse kui pruti peigmehhe wasto; ikka illusamaks  ja kennamaks. Enne olli temmal wal raud witsa assemel ümber, mis tedda lagguneda ei lasknud; agga nüüd löhhutakse wal ümbert mahha, et tal rumi õlleks laiemale  lagguneda. Sest ei olle weel küllalt, et tedda wäljaspoolt ehhitakse, ei tedda ehhitakse ka seestpoolt. Wanna endine hoopwahhe maea, mis wenne kirriko lähhedal sure turro nurgal seisis, sai se sui jureni mahha löhhutud ja nüüd ka sure turru kiwwi põrmand ülleskistud ja senna  tahhetakse üks wäikene lust-aed lastele tehha. Aed hakkab jubba ümber sama. Kui ükskord walmis sanud, eks siis könneleme jälle eddasi. Walli mahha löhkumisse tö jäi ka selle essimesse  külma läbbi kord nattuke takkistama. Külm ja laat pelletasid mehhed tö kallalt ärra. Ussume et se tö ka se aasta seisma jääb, sest päwad on lühhikesed, paljuks nad seal päwas eddasi sawad. Kui Zummal ello kingib, tahtwad tullewa kewwade jälle holega peale hakkata. Pernomaal on hilja aea eest jälle üks hirmus luggu sündinud, mis kül igga risti- 329