ei teadnud, mis teggi ehk tahtis. Üks temma jüngrist, nimmega Derusi, sai Egiptusses tagga  astud, pöggenes Siriamale, hakkas Libanoni  mäggedel omma öppetust kulutama ja kes tedda uskusid, nimmetasid endid Drusid, ja sedda nimme kandwad nende järreltullejad weel praego. Nende usk on kül parris Muhamedi usso suggulane, sünnib agga sellega weel wähhem kokko, kui Maronitid Roomlastega. Neid arwatakse  ülleültse peale 00,000 ollewad, agga et nende usso tenistust sallaasjaks petakse,  ep olle ennam, kui 8000 hinge, kes teadwad,  mis nad peawad uskma; need üksi tohhimad  omma usso ramatuid luggeda ja igga neljapäwal, mis nemmad pühhapawaks piddawad,  omma mosseedes ehk kabbelides kokkotulla,  ja need kaiwad keik walge turbani ehk mütsiga, et teised neid, kui pühhamaid innimessi,  warsi ärratunneks. Nemmad ussuwad ka, nago Hindu pagganad, et ühhe innimeöse hing, kui innime surreb, jälle teise ja kolmanda  sisse poeb, künni wimaks üllesse ehk alla lähhäb. Keik tühhi assi! Nende usk kässib neid ka keigest mu usso innimestest, isseärranis  ristirahwast ennast emal hoida. Ristirahwas  on neile allati, nago suits silmas; sest nende seas on jubba wannaste se könne liikumas,  et ristiusk wimaks nende usko peab ärrakautama.  Waeno aial wöiwad Drusid omma  15,000 meest sötta sata. Nende iggapäine kee! on Arabia keet. Ka neid ööldakse holakad  pöllomehhi ja söas wapramad ollewad, kui Maronitid, kedda nad silma otsas ei salli. Saggedaste on seitungidel nende tüllidest könneleda,  nago sedda tännawo jälle kuleme. Nenda on Drusid ja Maronitid omma usso ja ello polest, agga nüüd kuulgem, mis üks Preislane, kes sel aial isse Siriamaal, Preisi konsuli jures olli, nende tännawusest tüllist ja hirmsast werrewallamiösest kirjutab. „Need mustad wihhapilwed, ütleb Preislane,  mis Druside kurja nöu Maronitide wasto tähhendasid , hakkasid jubba tärmawo kewwadest talwet üllesaiama. Se olli 7. Apr., kui meie Damaskussest wäljasöitsime hommiko poolt Jordani- jöe äärsid maid läbbi reisima, ja selle reisi pea! kuulsime keige esmalt Druside  kurjast nöuust könnelewad. Jre küllas, 13 pennik. Damaskussest, ellab Druside peaüllem  ehk Seik, nimmega Jsmael Adras. Selle tee peal ei olnud weel middagi pahha nähhä. 16. Mai! jõudsime meie Jre küllasse ja se!sammat päwal olli üks ratsamees kirjadega  Libanonilt Seik Jsüiaeli jure tulnud ja need kirjad polnud muud, kui söakirjad Maronitide  wasro. Ristirahwa seas olli jubba sea! küllas "suur hirm. Nad küssisid konsuli käest, kas piddid jäma ehk pöggenema? Agga assi näitas waggusi jäwad. 25. Mail jõudsime  sure Lalte küllasse, kus paljo ristirahwast ellawad, ja siin 011 l jubba kärra wäljas, et Libanonil ristirahwa werri peab jooksma, ja et nimmetud suur Seik Jsmael warsi pärrast meid ristirahwa wasto olli wäljaläinud. Lalti küllast läksime meie need 9 pennik. weel Jerusalemma.  Seal kuulsime seddasamma. Ka siin ollid ristirahwas sure hirmo ja murre sees; sest nad tundwad jubba Türklaste pruki: hakkab  ühhes paikas taggakiusamisse tulli pöllema,  siis lagguneb se, nago tulli kullo sees, rutto laiali. 12. Junil saime meie Matsartbi  lossi, mis sure Damaskusse ja Mekka tee äres seisab. Siin peab Türgi wallitsus mönni sadda söameest, kes Beduinide risumist peawad keetma, isseärranis leikusse aial, mis agga paljo ei aita; sest meie olleme omma silmaga  näinud, kuida need körbepoiad ommad kameli karjad tallopoegade nisso-wäljal söötsid. Türgimaal ei olle willetsamat innimest, kui pöllomeest:  mis risujad üllejätwad, wötwad üllemad,  ja mis neist weel mahhajäeb, wötwad jälle risujad. Sepärrast jätwad innimessed, kus neil Beduinid ja muud nende sarnatsed naabriks on, terwed küllad mahha ja lähwad muiale ellama. Tühje küllasid on seal saggedaste  leida, nago õlleks katk rahwast mulla alla pannud. Se keik tunnistab selgeste, mis Türgi wallitsussest peame arwama. Meile andis Türgi üllem Matsaribist 15 ratsa meest kasa, kes meid Damaskusse piddid Seik tähhendab ni paljo kui: würst ehk wannem. 292