mast ülle saab; mõnni kord Mhhäb ka teiseti. Nenda peame innimeste wisil ka arwama, et wanna wässind Austria ja taie mehhe jõuuga Preisi wahhel loud sawad ollema; siiski, kes teab, mis saab ja kuhho Pole wähhemad saksa rigid ommad sõariistad sawad pöörma, ehk mähhärdust  trompeti Napoleon saab puhhuma. —- Austria ja Italia wahhel on luggu nisamma. Seisaks Austria terwelt Italia wasto, siis wõiks meil ehk Italia pärrast kartust olla: nüüd agga ei olle se mitte nenda, waid Austria peab ühhe käega Preisi ja teisega Italia wasto sõddima, ja se teeb tööd paljo raskemaks. Wõib kül olla, kui tulli lahti lähhäb, et Wenetsia peaseb; muidogi  teadg, siis mitte ilma sure werrewallamisseta. Hea õlleks , kui lummal neid weel rahhonöu  peale sadaks', agga lotust ei olle mitte ennam  paljo. Ommalt maalt. Tartust. olle pühhade käskis Ei tännawo kül mitte. —No miks mitte? Jah, on jo alles rägus! Nenda neid metsast wälja tua, ehmataks keik lapsed nurka: näitwad kui karristamisse  witsad wälja. Nore kassemetsa raiskamisse  parrast on se kül üsna hea, sest mitto tuhhat noort puud jäwad kaswama, mis muido wist olleksid ilmasjata mahharaiutud sanud; agga et kasse lehhedega ühhes ka rohho ja wilja kaswo kinni seisab, on wägga halle luggu. Inmmal woib kül ommad hawad pea jälle parrandada, agga kui kesk Mai kuud mehhed, kindad käes ja kassukad selgus, põllul peawad kündma ja lomad weel kotto põhko nõudwad, siis ei te se kellegi süddant rõõmsaks. Jah, agga mis peame  nüüd teggema ? Kas nnrrisema, nago parraks  mitto tewäd? lummal hoidko meid selle eest! Ma teaks parremat, agga mis sest ütlen, tead issegi. Nurriseminne on se keige jõlledam tõ, mis ristiinnimenne tehha wõib, ja sellega põlle weel kegi lummala Peust koppikut wttljakiskunud.  Kui sa keddagit omma sü pärrast hukkamõistetud ja mahhajäetud innimesse loma ärrakorrkstad, omma maeasse wiid, lapse õigust temmale annad ja tedda omma pärnaks panned: mis so südda ütleks sees, kui se ülleanneto warsi nurrisema Hakkaks, et sa ommas pärriSmaeas mitte keik temma ninna järvele ei te, pealegi kui ta meel ja tahtminne weel jõlledam on, kui tõrkuja,  rummala lapsel? —Ma ussun, Jummal on meile weel tuhhat kord ennam teinud. Separrast  pudugo pühhade-kassed, pudugo pühhadeks  rohho ja wiljakaswo: kui Jummal isse ei pudu, põlle wigga middagi. Lastel on issa, ja issa m te ial liga, kui annab ehk wottab. sOiendus.j „Eesti sadikute kirjast" vlleme koggematta middagi mahha jätnud. Allamal  seiswad sõnnad ja nimmed ollid ka seal sees: „Se, kes Teile tänna on annud omma suurt rõmo hõbbepulma päwa pühhitseda, õnnistago  ja hvidko Teie abbikasa, et meie kahhekümne  wie aasta Parrast omma lastega seltsis wõiksime Teie kuldpulmapäwal keigewäggewama Jummalale omma täuno ja kitusse ohwrid tua." sNüüd tullewad endiste al weel need nimmed:) „Liwima Tarto-Wõrro makonna Eestirahwa sadikud: Rõngo wallast kreiskohto wannem Andres Lesik. Aakre wallast kirriko wöörm. Jaan Eller." Luggege sedda tükki endise kirjale jure, mis Nr. 18, lehhek. 141 seisab, siis on ta täielinne. Dörro makonnast. sl 7. Aprililj on jo iggal Pool meie maal rõmopääw, mis igga kewwade hea mele ja tännoga pühhitseme, km ka keik, mis seal jures sünnib, mitte „Postimehhe"  kõrwa ei üllata. Kannape kihhelkonnast on meile sõnnumed sadetud, kuida seal Errastmerre  Maldas rahwa rõõm end üllesnäitnud. Parrast lõunat koggonud hulk nori innimesfi kokko. Seal on siis esmalt koolmeister laulo ülleswõtnud, ja sanud lauldud: „On meie Keisrile,"  „Mo keige kallim laulo heal sc.," mis sel päwal sündsad olnud laulda, ja rahmas olnud  rõmus omma „issa Aleksandre" sündimisse  päwal, nago lapsed Iõulus. Õhto walgel läinud keik mäe künka peale laulo ja mangoga ja teinud rõmotuld üllesse, kus jures nende püssid paukunud ja tullekulid (raketid) ülles wuhhifenud: „Ellago meie Keiser Aleksander  ja temma suur sugguwõssa kaua, kaua meie õnneks! Hurra!" ja seal jures ikka Me? „Peaftja! Peastja! te meid wadbaks Omma kange käega! 157