kohtotuppa, agga mitte ennam ni selge arroga,  kui kotto wäljaastunud. Ka seal olnud essimene kissa: „Wannad kõik lahti!" ilma et kegi õlleks mõttelnud, kas wannad head ehk pahhad olnud, seadust möda ehk seaduse wasto kohhut mõistnud. Alles minnewa aasta kissendanud  suren: hulk: „L. P. peab wallawannemaks  sama!" ja tännawo kissendas jubba sesamma  rahwas: „Wallawannem ka lahti!" Walla kirjutajal ei arwatud suggugi palka tarwis  ollewad ja parrast mu tallituse tulnud walla ammetnikude palga arwamise jures nisamma  suur kissa, kui meie apostlide teggude ramatus  19, 34. Ewesuse rahwa Dianast loeme. Kõik kissendanud, agga kegi ep olle ennam arro sanud, mis nad tahtnud. Nago Ewesuses, nõnda olla ka L-mõisawallitseja rahwast sellega waigistanud,  et nad sel wisil Kassakaid omma kaela kissendada. „Kust se nüüd peaks tullema," küssib meie kirjasaatja, „et nisuggusi laidowäärt asjo meie rahwa seas ettetulleb?" Ta arwab sedda kolme  asja läbbi tullewad. 1) selabbi, et rahwas alles rummal ja harrimata on, 2) et nende seas seläbbi paljo pahha ja holimata innimesi ellab, kes ikka isse omma ja mitte kõikide kasso peale ei wata; Z) et nende seas nago Ewesuses, ikka weel mõnned taggakihhutajad Demetriused leida on. Jah, rummalus on meie rahwa seas ehk kül uemal aeal kolide eest murretsetakse  weel ülleültse wägga suur! Hilja aego küssiti üht rikkast rentniko: „Kas sinna ka zeitungi pead?" „Mis ma neist pean," kostis  temma, „kni ma ommeti luggeda ei mõista, mis seal sees seisab!" Ja nisuggusi on meie Eestirahwa seas weel küllalt. Kuida peawad nüüd nisnggused ärratundma ja mõistma, mis kasso kolid saatwad, ehk kuida wõiwad nemmad walmis olla, kolide eest mmretsema ja nende eest middagi ohwerdama? Nõnda on jälle kurjad issemelelised innimised ennamist allati kohtomeeste  Peale wihhased, sest et nemmad igga kord omma tahtmist ei sa. Nõnda läks ka Lwallas  rikka Perremehhe poeg soldatiks, ja se piddi nüüd kõik wallawannema ja Lallitajate sü ollema!  Nisnggused ei tahha mitte mõista, et awwalikud  koormad kõikide kanda tullewad. Nemmad  on üksi siis rahhul, kui nende ossa koor- mat ka teiste õllade peale saab. Need isseenneseotsijad  seisawad allati selle wasto, et keisrile, mis keisri, ja lummalale, mis lummala kohhus saaks antud. Nisuggused tullewad siis ka iggakord selle mõttega kohtomehhi seadima: Peaks nemmad isse ehk nende suggulased ammetisse  sama, et siis neile kätte maksta, kes enne neid teistega ühhetassa pannud koormat kandma. Kas terwe wald seal jures kahjo ehk kasso saab, mis se neisse putub? Nemmad teeksid hea melega  sikkud kärneriks, et siis isse nende nimmel wõiksid puid korida. Nemmad teadwad kül, et metseeslid kõrbes lõwwide roog, ja waesed rikkaste roog on, agga nemmad ei holi sest.  Demetriuse  suggulasi on ka meie rahwa seas ennam kui tarwis. Need külwawad nago lesuitid omma  pahha semet ikka wagga näol ja Reinowadderi  wisil. Kord andwad sedda, kord teist nõu, mis agga ial õiglane egga tõssine ei olle, ja rummalaid  taggakihhutada, on nende lust ning rõõm. Nõnda jaggelewad L-wallas rahwas ka selle polest  alles, et ei tea, kuhho omma koggokonna maea ehhitada, ja arwa on neid, kes tullusat nõu andwad. Jggaüks mõtleb isseennese peale, ja mõnned narrid kiitwad koggoni sedda heaks, kui koggokonna maea hästi kõrtsi lähhedale saaks! Meil on agga weel Wõrro makonnast teine kirri tulnud, kus Wõrro Karel sestsammast asjast  rägib. „Talwiste pühhist sadik hakkati jubba W-wallas nõu piddama, kuida Mannast kohtomehhist wõiks lahti sada. Seal arwasid endid peale tossin mehhi iggaüks otse kui peakohtomehheks  sündinud ollewad ning ei tsadnud nüüd, kuida selle polest teistele märko anda. Arwasid siis jälle, et te kõrtsikaudo kohtomaeasse ikka kõige õigem on. Muidogi ei olnud neil nüüd ennam aega kirriko egga kolimaeasse minna,  waid hakkasid ennast holega kullutama ja rohke winajaggamise läbbi teiste silmi enneste peale kiskuma. Kullugo mis kullub, kui agga kohtomehhe rahha nende rinda saab. Sedda olli üsna inneto pealt nähha ja kuulda, agga mis holiwad  isseeneseotsijad sest? Õnneks on ikka weel targemaid rahwa seas ja nende hulka lodame meie aast aastalt kaswawad, muido rikkuks rummalus wimaks kõik meie asjad ärra. Ka mõisawallitsus ütles seal sõnna sekka, mis mitte ei wõi laita. Kohtomeeste wallitemise päwal ei keeldud kül 98