töugud tullewad; jubba teisel aastal on sel kombel ja kolmandamal Z1,2ä0 liblikast ühhest ainumast emmast tulnud. Kes jöuab neid kautada? Tännawo on neid Kuramaal jälle mönnes paikus ni pakso olnud, et männikud  käddisenud nende käes; keik pu tüüd ning ka rohhi pude al olnud nenda neid täis, et kui kegi wankrega ülle söitnud, üsna roped järrele jänud. Kus nad nenda metsa kallal on, peab pahha hais metsa täitma ja muud lomad sealt kaddund ollema. Kuse pude peale ei pea nemmad mitte ni naljatsed ollema, kui mändade peale. Keik mannad, kelle okkad nemmad arrasöwad, kuiwawad wimane ärra, kused agga peawad ennam wasto pannema; nendasamma lehtpuud, kellele nemmad ka arme  ei anna, kui okkaspuid lähhedal ei olle. Kui need öelad küllalissed nenda eddasi käiwad, küllab siis jöudwad ka meie male, ja se õlleks wägga pahha. Kiewist. R ohh otirtsud on muido soja löunema lomad ja kus nad sigginewad, innimestel sureks nuhtlusseks. Nemmad ei sö kül innimessi egga ellajaid, agga möllematte toito laastawad puhtaks. Musta merre ümberkaudsed  maad peawad saggedaste nende hädda tundma, ja kui külm meie maid nende eest ei warjaks, saaksime wist ka nendega wasto tahtmist tutwaks. Kiewist, mis ommeti musta merrest hea tük pöhja pool seisab, tullewad sannumed, et need pahhad lomad seal, nimmelt  Umani makonnas, hirmus pahha teinud. Ühhes paikus on neid seal küünra paksuselt maas olnud ja wersta laialt; seal on nemmad siis ka puhtaks teinud, mis mitte pu ja kiwwi põlle olnud. Kui nende kautaminne mitte hästi korda ei lähha, siis on sealt ma pöttomeestel tullewa suwwel suur kahjo karta. Sannumed wöeralt maalt. Austriamas! tulleb tännawo süggise ka nekrudiwötminne, nago Prantsuösemaal. Jtalia  asjad on wagga kirjud, pühha iösa häddas  ja Wenetsias paljs püssimehhj tarwis, se- pärrast arwab keiser Prants Zosep, et 83,000 wärsket püssimeest tarwis wäljakutsuda ja ammetit  kätte öppetada, et kui palla peaks kätte tullema, ommeti mehhi käes õlleks wasto sata. Keik need, kes 1840 sündinud on, peawad tännawo seal wäljaastuma. Jtaliamaalt. Zubba Ankona lin on Sardinia kätte langenud. Kül olli paawsti wäeüllem ka ommast kohhast wastopannud, agga merre ja ma poolt, kahhe tulle wahhel, ei aitnud keik wastopanneminne middagi, muud kui piddid linna Sardinia söaüllematte kätte ning isseennast wangi andma, kus soldatide käest söariistad ärrawöeti. Agga selle linna ärrawötminne  põlle just ka wägga kerge olnud; üht ainust  linna wärrawat piddand nemmad 5 korda  tormiga wötma ja 5 korda aianud paawsti mehhed neid jälle werriselt taggasi, künni wimaks  Sardinia hulk wöimust sanud. Keige wallusamad hobid on Ankona merre poolt sanud,  kelle wasto kaua ei suutnud panna. 120 suresttükkist, misga linna hoiti, ei olle üht ainust  ennam terweks jänud. Pärrast sedda, kui paawsti kindrali tulleriistad käest purruks ollid  lastud, ei wöinud ta muud ennam tehha, -kui linna ärraauda. Keik söamoon ja liggi 200,000 höbberubla on ka linnaga Sardinia kätte langenud. Keige Sardinia laewade peal ei olle Ankona lahhengis mitte ennam kui 1 mees surnud ja 6 hawatud. Se on imme ön. Merrewäele on paawsti üllem ennast ka wangi  annud. Agga mis ütleb nüüd paawst isse keik sedda kuuldes ja nähhes? Ta südda on Sardinia peale nenda täis, et ennam sanno ei leia, ja mis ta Wiktor Emanuelist weel ütleb, ei sünni ennam kuulda. Roma lin on ta ainus pärrandus, mis weel üllcjanud, keik muud on Wiktor Emanuel jubba ni hästi kui omma kotti pistnud. 24,000 Prantsusse pajonetti  on seal temma warjuks, ja kes asja pealt watab, ei sa naljalt arro, on paawst weel perremees, wöi on ta Prantsuste wang; on ka teadmatta, kui kaua ta senna jäeb. Kord ööldakse „et Hispaniamale, teine kord jälle, et Baierimale tahta pöggeneda. Prantsussed agga tahtwad, et ta Roma linna paigale jääks, 318