Ommalt maalt. Tartust. pool on mödaläinud päiwil hutlo koerdega tülli olnud. 25. Oktobril olli üks hulluks läinud linnokoer kinniwõetnd, kes ka innimessi olli hammustanud,  mis linnakoerad muids mitte ei Le. Tedda widi warsi lojuste arstide kolimaeasse, kus La wiendamal päwal ärrakärwas. Õnneks ei olle nende hädda suur, kes kistud sanud, sest et arsti abbi warsi käepärrast olli. Üks tudmt ja kingisep on ka hammustud sanud, agga teisest  koerast, kes kill ka on ärrakärwauud, agga mitte hul olnud, waid sissekonna wallo Parrast hämmastanud, kuida parrast leiti, kui lõhki leigati.  Sellegipärrast on ka nendega keik tehtud, mis arsti polest nisugguses asjus tarwis on. Eddespiddi same tohtre sulle läbbi sellepolest pikkemad õppetust. Peruust kirjutakse meile 4. Nowembril nenda: „Minnewa näddala tulli meile üks Rootsi laew ja tõi rauda. Agga et Perno lahhe jeäd tais olli , jäi laew reidi peale ankrusse. Lea käinusse läbbi sai Lemma suurt kahjo, et jubba waumist karta olli. Seal pällus kipper aurolaewa  appi, kes tedda siis ka sure tingunisse warral armo parrast 3000 rubl. eest jõkke weddas!  se peaks Lõssi ollema?) - Meie aurolaew „Olga" läks 3. Now. wimast korda Riga ning jääb talweks senna. Ssrwemaatt. sKirriko pühhitseminnes  „Kaks Sõrwema koggodust lammaja  ja Ansekülla koggodus on mitme asjade polest kui kaksikud, omma riete, omma merreäärtse  eÜamisse kohha polest, ka selle polest, et mitto sadda aastat näotumal kohhal omma lummalatenistust  viddid piddama. Nüüd on neil mõllemitel uus kmna kirrik nhhel aastal khhitud, ühhes kuus sisseõnnistud. „6. Mihkli kupäwal olli Anseküllakirriko õnnistanusse  päaw. Kello läksid Sarema piiskop ja teised õppetajad, Pühha koea Pühhad riistad  kaudes kirriko toa jurest kirriko pole. Eel käisid korilauljad, „Eddasi" lauldes. Kirrikokellad hüüdsid armsaste tornist. Suur rahwa hulk seisis jubba otes kirriko platsi peal Kirriko ukse ees teggi Jammaja õppetaja lühhikest terretamisse könnet, selle järrel laulis koor: Nüüd ehhitud kui prudike, Mis walwab peio järrele, Siin seisad meie silma ees. Meil rõmo parrast silmad wees. Halleluja! Wistl: Kül paradiis on kaddunud. (Sörwemalau!. Nr. Z-S.) Parrast selle salmi laulmist andis wöörmündri herra kirrikowõtmet piskrppi kätte, kes kolmaino lummala nimmel ukse lahti wõttis. Kenna kantsel ja altar, lilledega ehhitud, paistis silmi. Parrast koggodusse laulmist: „OH wõtkem Jummalat"  teggi piiskop omma pühhitsemisse kõnnet, ja ptthhitses siis uut kirrikut, kantslit ja altarit Issanda nimmel amnaea paigaks. Kui linna õppetaja ja Jammaja õppetaja, kes piiskoppi abbilissed, ka omma lühhikest kõnnet ollid teinud, hakkas altari tenistus, mis Ansekülla õppetaja piddas. Parrast pealaulo laulmist: „OH wõitlejad," teggi Ansekülla õppetaja ues kirrikus onuna essimest jutlust,kelle olluseks temma neid sonno olliwäljawallitsenud:  „Jehowa, ma armastan so koea elloasset  ja siuno aumaea paika." (Taw. 36, 8.) lutlusse pcaassi olli: Mikspärrast armastame omma lummala kodda? Sellepärrast, et temma meid senna juhhatab, kus meie jädaw hingamisse  koht on parrast selle aealikko ello siin häddaorrus.  Ja siis selletas õppetaja ärrakuidas torn, kellad kantsel, altar j. n. e. meid senna juhhatab. Wimaks maenitses õppetaja omma koggodust, et Pühha Waimule enneses maad annaks, et koggodus ueks saaks, nenda kui kirrik ueks sanud. Nüüd kirrik meil on ueks saand, Se, helde Issand, sinus and; Uut süddant mulle anna ka, Et ues ellus ellan ma." JärWamaaU. missest.j Zärwa-lani koggodussest kirjutakse meile nenda: „Õige usso ülleswõtmisse Pühhal otli meil siin rõõm omma uut surnoaeda pühhitseda. Ss koht on rohkem werst maad kirnkust emal, aggs muido wägga sündsa ja näggnsa kohha peal. Parrast lummalatenistust piddi koggodus ootma, künni Zppetaja ja korilauljad kirriko ukse jme kokkotnllid, kus nks wöölmündec ristiga okas. Seal lauldi nelja healega: „Lass' mind jõuda 371