agga weel ommal aeal teada anname. Kui peaks ollema, et rohkem kui 250 losi woito kokko same, siis saab ka seddamöda rohkem losisi mütud, nenda, et igga woido jauks nelli losi nummert tullewad. Kingitud asjo woetakse selle kalli asja tarbeks iggalt poolt sure tännoga wasto ja losi numrid müakse ka iggaühhele, olgo omma ehk wöerast kihhelkonnast.  Suur tänno meie armsa öppetaja prouale, kes ni tüddimatta nende annette eest murret kannab ja isse ka wägga paljo seks kinkinud. Jummal, kes keik head asjad omma pühha nöu järrele lasseb korda minna, aidako ka sedda ettewötmist eddasi, et ka meie ommas pühhas koeas ued ja täielissed erreli healed wöiksime kuulda ja nende abbiga omma Jummalale  au ja kitust laulda! G. L. Muhhumaalt. sOnneto Sealt kirjutab söbber: Armas Postimees! meie maal on üks hirmus kolle ja halle assi sündinud, mis ma mitte ei woinud teadaandmatta jätta. Sellesamma ku 7. päwal, sai K. waldas üks noor abbiello naene, ühhe poeaga mahha ja Bma päwa ösel, wasto olla ta omma  lapsokest tuppa jätnud, ennast ridesse pannud,  senna lähhedale metsa äre läinud ja ennast  seal ülles ponud! Tohter, kes tedda üllesleikas, ütles tedda peast nõdra olnud.  Ommetige on assi alles kohto kulamisse al, järrel kulada, kust se nödrus temmale tulnud? Naabri rahwas ütlewad agga, et ta omma mees, kes pool jommis olnud, olla tedda ösel toast wälja wiskanud ja se önneto ommas mele ärraheitmisses ennesele otsa teinud;  sest se naene olli tõeste üks wagga ja tassane innimenne, kedda keik armastasid ja kes mitte kergeste omma kaks last ep õlleks waeseks lapseks jätnud. Naene hingab nüüd mulla põues agga mees sadeti hospiddalisse omma santi haigust parrandama, mis temma, kes teab kust sanud. Siin woib iggaüks arwata, missugguse waimo laps ta on. Jummal, Jssa! maas ja taewas. Tulle appi ilma waewas, Kela kurja waimo molli, Temma kiusatus se olli! Usso tuimdus, patto joom Teggi, et se waik'ne loom, Kedda Jummal armust loos, Metsa ennast ülles poos! Kui on mees ehk naene tigge, Siis on abbi-ello ikke Nende kuldne, kallis ello Näkimatta kibbe-wallo! Seal ei olle ello armas, Rahho lotus üksi surmas, Kui ta mõistus nõdraks lääb, Sagge'st warra surma nääb! Ristiinnimesse suggo, Mõtle järge sedda luggo, Naene on so lu ja lihha, Ärra kanna hirmust wihha, Ärra tõsta tühja karra, Leppi ikka marsi ärra, Et sa kerge mele lübbi Ei sa hädda egga häbbi; Kui sa annad järge siin. Siis on kerge ilma piin: Mõtle järge, usso mind, Jummal nuhtleb rängast sind. Narwast. sUus Se on wanna teatud assi, et monne aasta eest mönned  Eesti perrekonnad Jamburgi ja Gdowi makondadesse ellama läksid. Jamburgi makonda  assusid ennamiste Eesti kubbermango rahwasja Gdowi makonda Lihwlandima rahwas.  Ni hästi ühhes kui teises kubbermangus  olli neil ihholikko üllespiddamisse polest kaunis murreta ello, agga waimolikkust toidust  sedda surem pudus, sest et neil öppetajat polnud. Jamburgi Lutterusse usso köster lugges  neile igga pühhapääw Jummala sönna ette ning Gdowi ma konda olli ka üks etteluggeja  seatud, kes neile Jummala sönna ette lugges; wägga arwa käis öppetaja, kelle holeks  need makonnad on, seal saksa Jummalatenistust  piddamas, kus ta siis ka Eestlastele Jummala sönna kulutas ja Jummala armo wälja jaggas. Agga Jamburgi makonnas Kosemkinas on üks some kirrik ja ka Some öppetaja, selle holeks on nüüd ka Eestlased jänud;  ta olla lubbanud igga kahhe ja kolme näddala takka ka Eestlastele Jummala sönna kulutada ja neid armo-lauale wötta, kes sedda iggatsewad. Nende kolme kirriko körwa se on Jamburgi makondas üks Some ja ma 346