Perno Postimees ehk Näddalileht M W. ssss. Uhhekfas sPernuS, kesknäddal lv. Nowembril.^ aasta. Ses lehbes seisab. Mis sa otsid, sedda sa leiad. Ommalt maalt: Pernomaalt: Õ-kullid. Tallinnast: Auninnni.  Lakneri mattus. Dünaburgist: Raudteest. Peterburist: Mvnnesuggused sõMumed. Nowgorodist: Kassulik ettewötminne. Moskwast: Wargad käes. Simbirskist: Ehhitustest. Kownust: Jmmelik többi. Wö eralt maalt: Preisimaalt: Räppastand ühhendus. Prankwurtis: Badeni Suurhertsog haige. Austria - maalt: Pahhad asjad. Passide parrast. Lastoa kokkotulleminne. Prantsussemaalt: Kolera többest.  Asiamaalt:  Hirmus torm. Mis sa otsid, sedda sa leiad. Se wanna sönna on üks wägga tuttaw sönna ja Eesti rahwa suus wägga prugitaw, agga sellegi parrast ei ussu nad sedda üht töe sönna ollewad, waid porawad tedda, kui üks sesuggune assi neil kae, juhtumisseks, mis ommetige tööst põlle; sest ma peal ei woi middagi juhtuda. On kegi omma sure julgusse  ehk holetusse woi ettewaramata kombel ühhe ehk teise õnnetusse sisse sattunud, woi melel middagi teinud, mis lummala ja innimeste  seadmiste ja käskude wasto, siis ütleb ta warst: se juhtus mulle nenda. On kegi ennast joobnuks jonud, ja kui sa tale sedda ütled: miks sa ennast õlled täis jonud? siis on se essimenne wastus se: juhtus koggemata!  Ja nendasammoti ka keik muud asjad.  Sellega wabbandawad nad ennast õigeks ja sü jääb teiste wastata. Mönne näddala eest könneles meile üks armas  söbber üht tõeste sündinud luggu, mis meie Perno linnas olnud ja mis meie immeks pannes pealt kuulsime, kuida üks Eesti mees õppinud  tohtre käest, wanna rummala Ranna Liso küsi jookseb; otse kui lamba tal koera kutsika eest hundi kätte. Se assi näitas ni woegas ollewad, mis parrast meie ei tahtnud sedda uskuda, agga et könneleja meil ammugi tuttaw, kes ka lapse pölwes meie öppetusse al olli, sest ei wöinud meie siis ennam kaksipiddi mottelda. Assi olli nenda: Meie linnast, arwata 50 wersta wasto lõunat,  ellab Eesti suggu rahwas merre ranna äärt möda, kes halli ridid kannab, seal olla üks nore pärralinne mees pödduraks jänud ja omma hädda sees mõnda ma arsti  ütleme  parrem sola puhhujat läbbi käinud, agga suggugi parremaks, waid enne pahhemaks  jänud. - Siis olla ta korra süddame rindo wötnud ja linna tohtre juttule tulnud, temma käest head nõu ja abbi palluma mis tallorahwas muido paljo ei tahha tehha; kardawad tohtri rohhud paljo makswad. Tohter olla haigust holega järrel pärrinud ja siis selle tarwilisse rohho seddelit mehhele kir-