hurra ja kunningas sirrutas omma wallitsussekeppi  jätte 3 kord rahwa, pole. Kui rshwas al otti öiskanud: „Ellago kunningas Willem I. hurra!" siis lauldi passunate ja keige rahus  aga : „OH wötkem Zummalat suust süddamest  nüüd kita" ja selle peale läks kunningas  lossi taggasi. Öhto sarras keik Königsbergi  lin autulledes, mis weel paljo illusam  otti, kui sel öhtul, kui kunningas linna sisse otti söitnud. Nenda otti Preisi kunninga  kroniminne ja kitsa rumi pärrast wöisime  sest agga lühhidelt könneleda. Paljo otti senna wöeraid üllemaid kokko läinud; ka meie maalt Suurwürst Ztujärjepärria Nikolai  Aleksandrowits jaKeisri wendSuurwürst  Nikolai Nikolajewits ja nende hulka  s, kes kasas ottid, ka meie auustud kindral-kubberneri  herra würst Suworow, Preisi römo pealt watamas. Auftriamaalt. Keiser Prants Zosep olli neil päiwil paar naddalat kotto arra, omma prouat watamas, kes Korwu sare peal ellab ning talweks peab senna jäma, sest et temma häddine termis Wini linnas ellada mitte meel ei kannata, kus ni pehmet talwet ei olle, kui Korwu sare peal. Muido on Austria asjad alles nisamma kui enne. Ungrimaal  ei olle weel suremat selgust tulnud, ja mitmed muud asjad ei olle ka ammo weel, mis nad peaksid ollema. Ehk aeg annab head nöu. Jtaliamaalt. Jesuit paawsti wasto.  Se luggu lähhäb ikka tagga hullemaks. Passaglia kirjad hakkata jubba teiste preestride  seas ka söbro leidma ja mitmed ärratundma,  et paawstil ei olla ka mingisuggust ilmalikko wägge egga wattitsust tarwis. Mönznes  linnas tahta paatrid ehk preestrid sevda awwalikkult ommalt poolt tunnistada, mis paawsti asja koggoni hukka aiaks: sest nende preestride seas on mönned sured ja kuulsad mehhed. Kül on paawst need kirjad ommalt poolt, nago temma wanna wiis on, arrakeelnud  ja hukkamöistnud, kui sedda, mis Peeltsebulist on tulnud ja temma jure sadab; agga mis sa tahhad tehha, paawsti söariistad  on endist terra eest ärrakautanud; ei leika ennam hästi. Mikspärrast? Uksi sepärrast, et rahwas pääw päwalt targemaks lähhäb ja selle möistussega, mis Jummal neile annud,  ka nattuke hakkab järrelemötlema. Sawad ka jubba saggedaste Jummala sönnaga  kokko, kuulwad ja näwad, mis teised tewad ning möistwad ärra, et paawst, kes Jummala assemel ennast ütleb ollewad, Jummala  armopäikest püab ärra kustutada ja rahwast  omma männapero walgussel ebbausso teed eddasi sata. Se poolteist tuhhat aastane troon ei lange kül sepärrast weel mitte, agga ta saab ikka ennam praggusid sisse, ja se on ka suur assi. Nenda on ka mitme mu asjadega. Midda kõrgemale päike tõuseb, sedda lühhemaks  lähwad warjud. Mitmel ei olle se kül mitte melepärrast, paawstil ka mitte; nemmad kiitwad rahwale wanna widdewiko ja uddo parremaks, ütlewad: paike on wägga helle ja käib silmade peale, teie silmad ei kannata sedda  ja teil põlle ka sedda tarwis, „kui koddo luggema öppite, sest on küllalt" :c. Agga mis tehha, rahwa köhhud ei sa-ennam kölgastest  täis, tahtwad ka jubba wilja terri sekka sada. Nenda ei olle ka sest ennam kül, kui paawst ütleb: nenda ja nenda, waid rahwas mõtleb ka järrele ehk watab pühhast kirjast,  kas on nenda? Se on imme, et Jtaliamaal  ja iggal maal neid heldid innimessi ei pudu, kes ni hea melega ja süddame põhjast  taewa õnnistust teistele sowiwad, kui selle eest nende tühja mulda ja maad ennestele  sawad. Prantsussemaalt. Küllalisse mällestus.  Prantsussed on mitme asja polest kui lapsed; kui üks assi agga hästi hiilgab,  siis on ta nende melepärrast. Nemmad ei sa praego wes! hinge tagga, Preisi kunninga  küllakäimissest könneledes. Seal jures on nende üllem murre, teistele hästi selgeste silmade  ette panna, mis nende poolt keik aus ja illus olnud, ja iggas asjas püüdwad nemmad  ikka essimessed olla, ja keik teised peawad  auuks arwama, nendega ümberkäia. Kas 332