sure turro äres. Seal peame ütlema, piddi ka keige köwwem südda sedda nähhes römo parrast hüppama. Lähme nüüd jälle kord pulwärki taggast ja watame kuida wöerad laewa pealt ärra tullewad ja seal ühte teist wastastikko lauldes terretawad. NL pea kui taew nähha oM, läksid Perno mango- ja laulo-seltsid wöerastele  börse-maeast, kuhhu ollid kokko tulnud, pulwärgi peale wasto ja kui laew senna jõudis,  terretasid nad ühte teist armsa lauludega ja suredtükkid paukisid ühte puhko ning laewa pealt lendasid raketid wasto taewast. Kui nenda umbes rohke werand tund olli mö? da läinud ja wöerad laewa pealt mahhatulnud,  mängisid mängo mehhed ..Issand Keisert kaitse sa" ja siis hakkasid sedda kennaste ehhitud  teed kauda linna tullema; üks allalinne hurra öiskaminne köllas wastastiko. Keige ees tullid Perno mängo mehhed, siis Perno laulo-selts ja nende järrele tullekaitsja-selts, siis Ria mängo mehhed täie mängoga ja Ria laulo-seltsid nende järrele künni pürjermeistre herra maea ette, kuhhu nad seisatama jäid ja auliko pürjermeistre herrat ühhe kenna lauloga terretasid. Tuhhanded innimessed ollid neil wöerastel wasto; iggaüks tahtis tunnistada, et ta südda römus ning se hulk läks ka wöerastega  ühhes, künni musse maea ette, kuhhu wöerad sisse läksid ja Perno laulo direktor Mosewius terretamisse könnet wöerastele piddas;  sealt jaggati neid nende korteritesse, mis jubba ette malmis tellitud ollid.  Surem  hulk wöerastest olla agga pärrast salongi kokko läinud, kus nad künni teise hommikuni lustilisselt ellanud. Ni kaugele nüüd laupäwa  õhtust; agga pühhapääw piddi surem rööm ollema, seal piddi salongi parkis tubliste  lauldud sama; agga mis nalja teggi manna taewa tädike? Ta laskis pea keik se päwa wihma saddada, mis ni hästi wöeraste kui omma rahwa kulmud kortsu kiskus, agga ommetige ei kohkunud manna taewa tädike * sest, waid teggi mis temma tahtis. Ette wöetud nöu järrele piddi peale jummalatenistust  Nikolai kirrikus ja pärrast lõunat salongi parkis kontsert ollema. Kello 11 tullid lauljad, ilma sest holimata, et wihma mahha jooksis kirrikuöse; parrast kontserti koggosid ni hästi wöerad, kui Perno lauljad musse maeasse kokko, kust nad siis laulo seltsi lip ja mängomehhed ees ühhes salongi läksid priistiko,  mis senna walmistud olli, söma. Kontsertist  parkis ei sanud middagi, sest wihma ' wallas ühtepuhko mahha, mis kül keikile suurt kurwastust teggi; agga lauljad laulsid künni kello ühhekfani salongis ja rahwast olli murdo salongi ümber kokko koggonud, kes ei wihmast egga weest holinud. Kello 9 aeal hakkasid ausad wöerad jälle reisi wasto walmistama ja koggosid aega möda auro-laewa peale kokko ning kello poolkaksteistkümmend tormas laew meie saddamast wälja. Sellega olli nüüd meie römo pääw mödas ja laulo piddo lõppenud. Üks sesuggune piddo olli se sssimenne, meie pissukesses Perno linnas  ja kas temma mürid weel üht teist sellesarnast  näggema sawad, on kül teadmatta. Peaksid Ria wöerad ommetige ni Paljo römo siit leidnud ja sedda teadmist ennestega koeo winud ollema, et meie Perno linna koddanikud,  nende lühhikest siin ollemisse aega ni maggusäks ja römolikkuks on teinud, kui se neil ial woimalik on olnud. Kaua saab se pääw kül Perno rahwal ühheks melespetawaks  päwaks jäma ja wöera lauljate laulo hellin nende körwades hellisema. Kaua sawad  nad ses römo uimastusse lotusses könnelema:  oh peaksid nad õige pea jälle tullema;  peaksid nad tullewa sui jälle tullema; agga ühhel päwal, kus mitte wihma põlle. Za küllab se hea õlleks, agga seal peab jälle ütlema: teeb suurt kullo! Egga laew neid ilma maksota eddasi taggast wea? Woi mõtlete,  et laulja kurk ei kuiwa? Otse nendasamma  kuida sinna sui pallawa päwa käes logo risudes, römus õlled, kui tilga wet kele kasteks saad, nenda kuiwab ka laulja kurk. Woi mõtled, et lauljad omma kurko ka weega woiwad nisutada? Ei koggoniste, waid neil on seks üks issi märjoke ja sedda kutsutakse: jodaw wiin ja punsh; neid põlle kummagi ilma rahhata sada. Kuida kuulda, olla seal sedda märjokest kaunis rohkeste üllesläinud. 250