püssirohho kott:, toppis sedda kantsi postide Wahhele  ja sütis Põltema. Ta isse sai tükkiks lõhhutud,  agga kantsi postid nendasamma ja teistel  otti te lahti. Tõeste, nisuggusi sõamehhi ei leita mitte paljo! Luggesa, kas meie olleksime ka uenda teinud? Kingitud adder. Kui Garibaldi Inglismaalt  koeo pole poris, tahtsid mõnned põllomehhed  tenunale üht amoadra onuna Kaprera skitsesare)  põllotö peale kinkida. Garibaldi naeratas ja ütles: „ Potte sedda tülli tarwis! Tännau hea sowimesse eest! Kaprera sare peal on waewalt 25 wakkamaad põldo, misga ma ilma auroadrata  korda saan. Mis peale sedda, on kõwwa kaljo, nago ln ja rand sealt ei wõtta keik Inglisma auroadrad tükki küljest ärra." Nenda jäi kingitus kinkimatta. Hobbnse lihha. Sedda ei sö enilmil  nlitte üksi Kalmukid ja Baskirid, waid mitmed teised ka. Berlinis on praego 7 hobbnse  lihhoniko ja need on möda läinud aastal 1393 kabja'kandjat ärrawärristanud, ja lihha ostjaid otti küllalt; agga minna ei õlle kuulnud, mis nad hirnoja lihha naelast küssiwad. Lojukse arstid watawad järrele, et tobbisid lome ei tappeta  egga müda. Nalja tilgad nukra mehe wasto. Kaupmehhe küünlad. Üks kaupmees andis seitungi läbbi teada i „ Minna ei niü onnnas podis mitte ennam Wenne küünlaid, mis wägga josewad, waid neid, mis ma meie omma lihhonikude raswast iSse ollcn teinud, ja annan vddawa hinna eest. Kautud kihlweddo. Uks herra reisis onuna toapoisiga, kes alla li tukkus. „Sa maggad jubba jätte, Hans", hudiS  herra, ja ma wean kihla, et sa mõnne asja otted ärrakautanud!" Hans ärkas lillesse, watas üniber, ütles: „Nus herra, Teie ottete kihlweddo wõitnnd, sest summadan on ka keige täiega kaddund!" Mis meil rohkem peaks ollema Ütles kegi, km iggapawasest ellust rägiti, põlleks meil ennam tarko mehhk, ja ennam  juta ollewad, siis lähhaksid keik asjad parrem!"  „Se on koggoni Pärdik," kostis teine mees. „Ei olle mitte", ütles essimenne; sest õlleks meil ennam tarko mehhi, siis ei olleksid ni paljo lambapäid ammetis; õlleks meil ennam juta, siis ei saaksid ni paljo ristiinnimessi  kassopüdes nlitte judiks." Wenna heal. Innimenne woib ka middagi omma habbiks õppida. Üks noor pinenlat seltsi mees õppis sure holega eesli healt järrele teggema, mis Lemmal  ka miniaks muda korda läks, et tennna ja eesli karjumisse wahhel snggngi wahhet ei tuntud.  Ühhel pämal ollid temma ennna ja õdde naabri jures küllalisseks ja jõid salis kohwi, kui howi peal üks esel onnnal kombel healt teggi. „Kas kulete!" ütles õdde rõmoga, „seal tülleb minno mend Pridrik ka meel sia Kes olli nüüd La wend? Handwärgi nekrut. Üks Sasama wiirst laskis onnnas rikis nekrutisi  wõtta. Seal lauges ka kingiseppa lesse poeg numre alla. Emma jooksis nuttes wiirsti jure ja pällus onuna Poega lahti. „Ma ei wõi mitte parrata," kostis wiirst, „eks mo ommad  poead pea ka tmima?" „lah, se on teine luggu", ütles kingiseppa emmand, „ Teie poead põlle ka mitte selliks sanud; agga minno poeg on wnlja õppind sell ja mõistab omma ammetit." Se weider wastus peastis ta poega. Kümme worsti. Üks mustlane weddas kihla, et temma 19 worsti korraga ärrasööb. Watle, ta sõi 9 tükki arra, kümnes jäi ülle ja kihlweddo olli kaddund. Selle peale watas ta pahha melega worsti peale, oõldes: „Olleks ma sedda teadnud, et sa üksi üllejäad ja mo kihlweddo rikkad, siis olleksin nm sind keige pealt ärrasönud, kui weel kohtus rumi olli; nüüd pean maksma!" 150