Perno Postimees ehk Näddalileht 5S so tBk» Wies sPernus, kesknäddal 20. Detsembril.^ aasta. Ses lehtis seisab: Jöulo-rööm. Ommalt maalt: Jhhonuhtlussest. Kirriko parrandaminne. Auustusse kirjad. Ria merre-kaubast. Suur wöeras. Tallinnama raywa hulk. - Peterburgi merre-kaubast. Wöeralt maalt: Jtalia rigikoggodus. Wesuw. Neapoli mässamisseft. Sõbra rõõm. Eestpalwe söa wasto. -- Maia langeminne.  Surma sönnumed. Türklaste sõbrus. Jöulu-rööm. Jöulo-rööm on suur, kallis ja pühha rööm, sest sedda ep olle meile mitte innimessed, wäid Jummal annud ja walmistanud. Jöulus pühhitsime meie keige suxemat sündimissepäwa,  sest Jöulus on Jummal isse lihhas ilmunud. Kui meie pattune südda mitte ni laisk ja tuim ning meil ussust ni suur pudus ei õlleks, Jöulo-rööm peaks meid muido lendo töstma. Kül on meile helde täewane Jssa Jöulus sured asjad teinud, kui meie kitus ja tänno ka suur ja süddamest õlleks! Suremat armokingitust ei wöinud Jummal meile tehha, kui ta Jöulus teinud. Jöulus on ta waeste ärrakaddunud ja hukkamöistetud innimestele taewa ust jälle lahti teinud, ja Jesus Kristus Jummala ainosündinud Poeg, tössine Jummal ja tössine innimenne, on nüüd meie taewa uks ja kuldne reddel, mis pattusid innimessi pühha Jummalaga ühhendab. Jummal on nüüd meie Jummal, kedda meie omma kalli Õnniöteggia nimmel julgeste ja kindla lotussega tohhime pallpda, nago head lapsed omma armast issa palluwad. Eks meie nüüd pühha ingli kõriga mitte ei peaks liggi laulma: „Au olgo Jummale körges, et tahho ma peal ja inmmestest hea meel on?" Oh, et Issand meie süddant  ellawa, lapselikko ussoga täidaks, siis tulleksid meile ka Jöulo römolaulud suhho! Umbusk  teeb tummaks, agga ellaw usk aiab lauldes kiitma ja tännama, ja Jöulopühhab on isseärraniö  kitusse ja tänno päwad. Kaswatago Issand ka neil pühhil waimolikko pühha römo ja kahhandago lihhalikko pahha römo, mis järrele mailma lapsed neil päiwil ni sure himmoga jookswad. Aitko Jummal meid mitte ükspäinis Jöulud piddada, waid ristiinnimesse kombel ka pühhitseda. Et Jesus Kristus igga lunnastud innimesse süddames sünniks ja manna Adam temma kurja himmudega surreks: se olgo meie Jöulo terretaminne ja sowiminne, ja sedda täitko Jummal! W. 339. Eks mo kohhus tänno tehba 181. Serawimid, laulge rõõmsast, Pühha Jummal pühhast taewast Pattused on armo saand! On meil omma Poega ann'd!