laiemale lautada, - küllab La siis leiab, et Wennema mitte ei magga. Temma ei otsi sõdda, agga ei karda ka sedda, ja se on igga mehhe wiis, kel jõud ja õigus käes. sßahwä kolid.j Meie olleme mõnda korda sest rakinud, et prius, rikkus, Pärrismaad .zc. ilma rahwa õppetusseta suurt ei aita. Põlle sedda weel kegi walteks geanud. Et se tõssi on, tundwad ka priiks sanud Wennerahwas ikka ennam ärra. Ühhest ja teisest kubbermaugust tullewad sõnnumed, kuida nemmad kolisi kolide jarrele ehhitawad ja hea melega onnnast warrast kolide üllespiddamisseks ohwerdawad, et mitte prius kammitses ei käiks. Tahtgo nüüd mõnned  meitest arro sada ehk tahtgo mitte, senna ei wõi meie parrata, agga peame omma panema  teadmisse järrele selle jure jama: Eesti kolid  peawad mu Eesti asjadega eddasi minnema ning ei tohhi mitte taggasi jada, muido jääb tullelatter tee käia st mahha ja Pri rahwas ning tull emased pärrismapiddajad peawad uddo sees eksima ja kommistama. Et Jummala pühha sõnna mitte üksi iggas koljs, maid ka iggas koeas, allus ja Põhhi peab ollema, ei olle meie ial salganud, kui Jummal aitab, ei sa ka ial salgama, sest ilma selleta seiswad keik koead  ja kolid lima peal; sellegipärrast ei wõi meie nõuandmissega waggusi eddasi astudes mitte sennikaua odata, künni wiimne tallolaps küllakolist  läbbikäiuud. Mil peab se aeg tullema, kui Jummal igga Pääw lapsokesi sündida lasseb? Jääb agga mitmel kullakotist wäljaastudes weel õppimisse himmo ülle, mis sellega peab teggema ehk kuhho minnema, kui laiemalt ühhest eh? teisest teadmissest ossa tahhaks wõtta? Olgo rahwa tas? ni raske kui tahhab, kui p ea kergeks ja tühjaks jääb, ei aita middagi, käib ikka kuwalgel, kus mitto asja seks peab, mis nad ei olle. Prius, mis meie kallis Keisri Herra rahwale kingib, on sure tänno wäärt, agga mitte mängo assi. Prius panneb rahwast omma jalla peal käima, isseennese eest murretsema, isse omma makanna, kihhelkonna ja koggokonna asjo tallitama ja selletama,  mitto korda ka targematega liggi kõnnelema:  mis tahhab ta seal tehha, kui kallo silmas on? Ja mis kautab kalet rahwa silmast? Üksi panemad kolid ja parrem õppetus nende sees. Kuida öolnud, sedda tundwad ka Wenne rahwas arra; kahjo kül, kui Eestirahwa seast ikka weel neid leitakse, kes omma wanna laulo eddast laulwad : „mis meiesuggune tarkussega teeb? kuhho sellega lääb? mis kirrik'sand ehk köster Lemmast saab? Kui ennast leris peastab, hea kül :c." Waatge, needep need kallokandjad  on. Wõeralt maalt. Preisi ja Austria asjad ei õlle kaugemale  jõudnud, kui minnewa näddala ollid. Nad pörmitsewad. Kord ööldakse: ei tulle södda, teine kord jälle lõggistakse wastastiko moeka pusa peal ja paljad hambad paistwad mõllemilt poolt wasto. Ja mikspärrast? Noh, mis sedda ennam küsstda eks Shleswig-Holfteini parrast, mis Preislane, turigo kui kaua turib, mitte ennam  järrele ei jätta. Austria ei wyi ka temma tahtmist ilma omma sure kahjota mitte kaua keelda. Waene Augustenburg, kui tal peaks meel totust ollema, lodab ilmasjata. Kes aeab Preislase ennam Shleswigist wälja, olgo siis, xt Prantsus Austria nõunsse heidab ja Reinijöe äres Preislasi näppistama hakkab; sealt poolt küljest kardab Preislane kill kõddi. 12. Märtsil tõi telegrahw sõnnumed, keiser Prants losep olla kunninga Willemile omma  käega kirjutanud, ja seläbbi arwatakse jälle rahho tuult puhhuma hakkawad. Parrem õlleks.) Vanima noor aujärzepärria on nattuke Parisi linna watama ja isseennast näitama läinnd,  et nähha saaks, kas Prantsustel weel Daanlaste  wasto armastust süddames on, ehk kül häddaaeal neid mahhajätsid. Nago se Pantsuste wiis on, piddawad nemmad temmale sured palli piddud. Nenda on ka 2. Märtsil olnud. Agga suremat abbi, kui kõhhotäis süa ja puddel õllut, ei olle kül Danil Prantsusse käest mitte lota. Ilma hinnata ei te Prantsus middagi; kus temma  töösse hakkab, seal peab jubba ette ärrateadma,  mis sest waewast wäljatulleb. Italiamaailt kuleme kül, et rahwas omma ühhendud rigiwõtga tahtwad wähhendada ehk üsna ärrakautada. Soggedad, mõttelge ommeti ka omma „pühha issa" wõlla peale! Ma lappikesed  käest ärrawõetud, wõllad kaela jäetud, 87