tomöistmist ei olnud, karjuwad ja hooplewad  nüüd pöratsed, et ttemmad olla öppetajate  suud kinni pannud ja Konsistori ärra wöitnud!! (Ma annaksin siin nöu: „ärge  öiskage enne, kui mäele sate.") - Nüüd nad on walkjad hallid tuhhakarwa kued jälle ärra häwwitanud, (sest juut ei tohhi jo poolwillast  kanda, mis nad wast hiljuti piibljst leidnud) ja seggawad musti ehk tömmukaid willu ennam hulka, ikka agga siiski issewärki  wessi-ha! ehk mullakarwa hal, nagö wangi kued. Omma „Maltso" kidawad Krim- Kanaanimaale läinud ollewad pessa paika walmistama, (agga mitmed teised arwawad tedda kuskil rabba saunas körwal pelgus ollewad)  kust tedda iggapääw otawad walja tullema  ja neid siit kudda nüüd jälle ütlema  d, mitte ennam „Egiptusse orja", maid „Paabeli wangi pölwest" omma öige is sa ma ale, se on: Krim ehk Kanaan wöi Samana (nende teada üks keik), taggasi wima,  (nad on jo kunninga Korese aegsed Judid  Semi suggust ja mitte Eestlased Zeweti seemne arrust Some soust!! —) Kahjo agga,  et nad endi aastade luggemisses peale 23W aastat eksinud on.) Neid päiwi on, wötko päits! wägga paljo, agga ikka muido otes keik tühjaks tuulde läinud; nimmelt olli, ilma nendeta, mis enne küünla päwa, kus öige tuhhinal otasid wannameest jummalikul wäel neid wima: Z. Webruar, siis 23. Märts, siis jälle 14., 21., 22., 26. April, ja kui neist middagi ei tulnud, siis jälle 3., 11. ehk 12., ka 13., wimaks weel 15, Mai. Nüüd on koggoniste mitto endi perremeeste j urest ärra kaddunud, kuhho neid tenima seäti, ja Tallinasse läinud, wannamehhe wasto, kuhhu se kahhe sure söes laewaga neile wasto tulla kus Suurwürst K. neid üks jäggo merd möda ärra sata, teine jäggo jäda maad möda Maltsole  weddada Narwa kaudo ümber, kuhho tarwis  temmale 2 korpust wägge, peale selle kassakaid  kaitsjaiks peab jäggatama; mõisnikud *) Waatke, allamal annab „Tallinna seitung" neist laewa võtjatest jubba teadust. Oh, et neid häddage öppetaks! piddada tee moona ja wallad neile kalli munna korekestele küüthobbusid weel peale kauba murretsema, nago ilma heateggijstele, se peab neil keik piiblis leida ollema, Mis meie waesed pattused „Jlma lapsed" piMMedusse  katte al seisma silmadega agga ei pea näggema: neil olla üksi katte silmi eest ärra, et sesuggust oggarusse unnistust näewad, ja sedda ussuwad nad keigest hingest! (Kes ütleb' neil seal möistlikko innimesse arro ehk meelt peas ollewad?) Keik on neil wiimse päwa täht: külm kewwade, pikkalinne lehhe puhkeminne, kirriko kujud, marro tuul, äkkilinne  surm, ja n. e. Ei piddanud ka tännawo  nende jutto peale leht puusse tullemagi, ja enne kui rohhi tärkama hakkaks, plddid nemmad jo, kes teab kus ollema, agga, tänno  Zummalale, et nende tähhendusi meel üksgi põlle, (ei koggematagi) täide läinud, sest ka puud on puhkenud ja rohhi haljendab, agga nemmad ikka weel siin. Küllab nüüd kiitlewad  jälle, nende palwed ollema aitnud mailma üllewel hoida, et kül need ennamiste kurja  sowimissed ja sajatussed ollid. Tewad kelmid  ka keiki kurja kummltüssi ja püawad rummalat  rahwast kurravi wörko, nenda et nende koggo ka iggapääw kaswab, ni kui hiljuti üks aus öppetaja ütles, et: kurrat on jo rahwast jggapiddi wörgutada püüdnud, ja sel pölwel teist wisi rahwast ennam eksitada ei sa, kui „wäimolikko mantli ja piibli katte al, kui wagga mees", mis ülle siis, kui se siggineb, ommas kurjas römus körwalt hirwitab! Et nad tedda orjawad, (sest Jummala ette nad jo ei attanda) nääb ka sestki, et nad kurradi  nimme, ni kui üks Sunda saarte rahwas  omma kunninga nimme au ja kartusse pärrast, ialgi nimmetada ei tohhi; seks, kus ramgtus „kurrat" ette tulleb, ftal loewad sedda: „pahha", sest, kui ta kuulda, et nad tedda nimmetada, peab ta kohhe senna nende ette kargama (!) Kes nende seast ja asjust üllematele middagi körwa pista tohhiks, sedda ähwsrdawad nemmad nöidudetz ärra tehha, kas pimmedaks ehk peast hulluks, ja sedda kardamad rummalad wägga. Kui järrel pärriminne  olli, süs püüdsid kelki tunnistust endi 170