Perno Postimees ehk Näddalileht »6 »««» AAMs sPernus, kesknadda' 17. Aprillil, j aasttt Ges lehhes seisad. Kuulsaist reisijaist. Ominalt maalt: Pernomaalt: Uppumisse surmast. Willandift: Kontsert.  Riast: Kindral kubberneri herra ja Kubberneri herra reisist. Teo-orjuse löppenussest. Leiwa puduse komite. Tallinnast: Teo-orjusest. Mõnda, Kuramaalt: Sakramendi teotaja. Peterbürgist: Mällestusse pääw. Moskwast: 50 aastat wanna. Uus sild. Kdmenetsist: Mõrtsuka tööst. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Segaased  Mnumed. Tülli tömeeste kestes. Austriamaalt: Rahwa massamissest. Jtaliamaalt: Seddasamma. Prantsüssemaalt: Hirmus õnnetus. Kirjawastused. Teadaandmisssd ja kulutussed. Kuulsaist reisijaist. Kes teed käib, näeb ja kuleb paljo, saab ka siin ja seal monne wanna tuttawaga kokko, kus mäggus jut ja sõbralik könne lahti lähhäb.  Nends juhtus ka Postimees omma reisi peal wanna sõbradega: Zõöppe Peetre, Audro Hanso ja Wõlla Mihklega kokko sama, kus tubbakast pipo pannes jutto allustasid. Kuida se ikka, nenda ka seal, aeasid küllamehhed Postimehhe peale, et neile üht kenna jutto wottaks aeada. Postimees, kes ka omma jalgo puhhata tahtis, istus mahha, panni pibo peale tuld ja hakkas peale ja jut olli sekord  kuulsaist reisijaist. Postimees: Tahhan teile, wannad rad, tänna neljast reisijast könneleda, kes ülle keige mailma, ülle keige kõrgema mäggede, ülle sure merrede, jöggede ja uhhest maast teise reisiwad. Peter: Tullewad nad ka meie jure? Postimees: Üks neist on praego siin. Nad on keik kordamessi jubba saggedaste siin olnud ja sawad ka ikka jälle tullema; nad on ühhed ärrawässimata tekäiad. Hans: On nad ka tõeste ühhed rMad? Postime e s: Et teie neis! MM - kaWpiddi  ei mõtleks, ftpärrast tahhan teile öölda: essimenne on uks suur-laulik ja maalmeister. Mi h k e!: Siis on nemmad ikka 5 tõeste reisiad? Peter: Ja muidogi! nad peawad innimessed  ollema; egga kegi mu woi maalmeister  olla. P 0 st imees: Sedda minna ei tea, kui suur maler ta muido on, agga üht ma tükkj, keige temma kennadussega, mõistab ta wägga hästi maliba, et kegi parrem sedda ei te. Kas kegt laulo polest temmast üllekäib, ei ussu ma ka mitte. Hans: Kui ta jälle meie maalt labbi lähhäb,  siis pallun, armas Postimees, meile sedda öölda; meie tahhaksime heamelega sedda kenna meest, ja temma mali tööd nähha ning ta laulo kuulda; ehk woime sealt middagi õppida. Postimees: Keik lilled ja puud, jõed ja hallikad malib ta ühhe nisügguse kennadussega  jä?rel, nago õlleks nad tõeste seal; ühhegi mu innimesse kassi ei woi neid par-