perremees, kellele nemmad Jummal parrako .80 taalrit wölgo olla, ähwardada neid keige haigega maeast wälja wiskada. Peale selle olla ilmad jubba willud ja neil ei pu kanti ehk halgo maeas, sepärrast töttada temma senna,  kus üht uut maea ehhitakse ja tahta sealt üht põlle täit laasta palluda. ..Oh Jummal, Jummal, üttes ta nuttes, mis peab meist waestest sama? Kes wöttab meid omma ullo alla, kui ta meid wäljawiskab? ja sedda teeb ta missist; sest se ep olle essimenne kord, ta on sedda ennegi teinud. Omma waese mehhe ja laste surma nään ma jubba silmaga! Wöiksin  ma nendega ühhes surra, siis olleksime keik paigal!" Gellert ep õlleks mitte Gellert olnud, kui sesinnane kibbe hädda mitte nago kahheterrane möek ta süddamest ep õlleks läbbi tunginud. Agga ta olli isse werri waene mees, kennel nappist ülleültse 30 taalrit warrandusseks Ollid;  kus agga ni suur hädda, kui sel naesel, temma wasto tulli, seal ei wöinud Gellert ial selga pöörda. Ellawast ussust sündinud armastus  aeas tedda hallastama. ..Kas tead, armas naene - ütles temma tõtta ja korja laasta, ja siis minne linnas  tohter Zuniusse maeasse ja küssi prohwesser  Gellerti jarrele; ma lodan, temma saab head nõu andma." Selle peale poris ta isse warst ümber ja laks taggasi. Koddo lugges ta omma rahhawarra  jarrele ja tannas Jummalat, et 30 taalrit kokko sai, mis ta waese naesele wöis anda. Ta isse jäi üsna ilma, agga ta uskus,  kes linnud toidab ja lilled kattab, ei sa ka tedda mahhajatma. Oh, et sinno sarnatsid  mehhi, kallis Gellert! ka tänna päwal ja meie rahwa seas ennam ellaksid, siis õlleks  wähhem hädda ja silmawet! Nattukese aea parrast koppotadi tassakeste temma ukse peale ja waene tömehhe naene astus  sisse. Rõõmsa melega andis Gellert need 30 taalrid temma katte ja. käskis neid tänna weel rikka mehhe kätte wia, agga mitte enne, kui kello 12 lõuna aeal. Temma tahta siis seal ees olla. ..Lodame agga ütles tem- ma kes teab, mis Jummal teeb; temmal on suur nõu ja helde südda." Naene olli römo parrast üsna ärrakohmetand.  Su ei sanud paljo tännatud, sedda teggid silmapissarad. Ta lubbas tuhhat tännoga  prohwesseri kässo järrele tehha. Gellert tundis sedda rikkast kaupmeest, teadis  ka, et ta ahne ja kiwwiköwwa mees peab ollema, agga muud middagi. Ommeti tahtis ta korraks katsuda, kas ehk temma köwwa süddant saaks ligutada. Ta panni ennast malmis  ja enne kello 12 astus ta kaupmehhe tuppa,  kes praego omma kuld- ja höbberahha olli kokko rullimas. Ruttu tõmbas ta rahharullid  suhblaekasse, ja tõusis siis üllesse prohwesserit  terretama; agga ommas süddames õlleks ta tedda senna sowinud, kus pippar kaswab ja käggo Zöulo aeal kukko lööb. Sedda  teadis Gellert, sest ta tundis innimessi; agga ta teggi, kui ei teaks ta middagi, ja istus  kaupmehhe palwe peale ahjo liggidale mahha.  Puud ollid kallid, kes täis tubba soeaks kütta! „Teite käest ütles Gellert wöib innimenne  wist paljo head õppida; sest üks ni õnnistud mees, kui Teie ollete, teeb wist ommast  surest rikkussest paljo head? Teie tunnete  wist rohkeste, kui maggus se on, waestd rõmustada ja nende silmawet kuiwatada? Oh, kui mitto teeks seddasamma, agga neil põlle Jummalast sedda jöudo antud." Kaupmees, kelle mõtted poolteed alles ommä  rahharullide jures ollid, ei sanud mitte warsi arro, mis Gellert tahtis, ja wastas, et ka middagi wastada, üsna seggase melega: „No eks ta olle! Teada muidogi! Kus ta jääb siis?" ..Sedda ma arwasin! ütles Gellert, nago  õlleks ta ahne seggadust töetunnistusseks piddanud Jummal saab ka hallastajate peale rohkeste hallastama, kui ahned ilmaasjata  appi hüüdwad; sest: „„õ'nsad on need armolissed,  nemmad peawad armo sama."" Sette peale rakis Gellert ni tullisest ja ommeti maggusast  heateggemisse önnistussest, et kiwwiköwwa  kaupmees wimaks üsna pehmeks jäi, nago sulla wahha. Seal astus tömehhe 360