wad, otsega Preislased karjapoisid olleksid, kes koerawitsaga nende ees seiswad ja palja kärritamisse  peale warsi Pakko jookswad. Jubba arlvawad  Wiinlased ärra, kuhho üht ja teist mällestusse  asja koddo seisma pannewad, mis parrast  wõito Berlinist towad! Jah, parrast wõito,  seeb se wissa sõlm on; wõit põlle ammo weel käes. Austrts agga lähhäb ommas wõido lotusses  julgeste eddasi, ja temma wihha Preisi peale on se kord weel paljo surem, kui Jtalia peale. Sõawägge peab iggapäaw nago murdo Preisi raja pole kokko langema. Nad kiitlewad ennestel  jubba 500,000 meest püssi al ollewad ja nüüd olla jälle suur nekrudiwõtminne käes, mis lübbi weel 240,000 meest lootwad jure tullewad.  Nende üllem kindral Benedek, nud Ungrimees ja 62 aastat wanna) olla tulime  Sakslaste waenlane, kes neid leme lussika sisse ärraupputaks. Temma tahta warsi eest otsa ni sure wäega kui ial wvimalik (380,000 m.) Preislaste peale minna ja neid nenda rõhhuda, et nad ennam hinge Lagga ei pea sama, künni armo palluwad; jah, ta olla ähwardanud, mitte enne rahho tehha, kui Preisi wäggi taieste ärrawõidetud,  Shlesiama taggasi wõetud ja Berlini liu mahhapõlletud sanud; parrast tahta temma siis Jtalia mehhi karristama minna ja neile ka tunda anda, mis Jummal taewas on. Kas se mitte laia suga jut ei olle? Benedek ragib nenda, kui õlleks wõit temma moega otsa külge kinni jodetud. Sõgge mees, kui pea wõib se tulla, et Preislased Wiinlastele wõeraks lühwad, kus jääb siis so kiitleminne? Jubba wiimse Jtalia sõa aeal tullid Austria wäe tillemate seas sured pettussed ja kelmussed ette, ja se luggu ei pea praegogi parrem ollema. Sõameeste söök ja munrid peawad willetsad kül ollema. Kaebdus ei aita middagi, sest kellele omma hädda  kaebawad, ei olle parremad kui need, kelle peale nad kaebawad. Ka peawad sõameeste korterid ni täis södikuid ja korristamatta ollema, nago koeralaudad, nendasamma ka nende sõariistade  jures weel mitmesuggused wead ja pudussed  leida. Ja ommeti ähwardab Benedek nendega  Preislasi nago karjapois keppiga annikarja tagga aeada! Agga katoliko piiskoppidest ja pappidest kuleme jälle seddasamma, mis neist ammo jubba teame. Midda ennam sõahädda rahwast kurnab, sedda eimam nende wõimus juurdub ja kaswab. Mis neil middagi ei maksa, sedda ei olle nemmad mitte kitsed ärraandma. Rahwast pahhutakse kantslide pealt sure healega, sõdda Pühhaks söaks piddada „Preisi ketseride" wasto, ja ommä ello ning warra mitte kalliks arwada issama ja pühha paawsti usso eest; agga kui lrono nende surest kloostride warrandusest  mõnni koppik Lahhaks wõtta oh sa kallis aeg! siis õlleks se hullem, kui altari pealt risuda. Keik on üksi sel wisil pühha ehk pahha,  kuida nemmad sedda ütlewad. Donau würstirikigcda on Austriat ka peamurdmist  ja melepahhandust küllalt. Sealwallitses rahwas Preisi kunninga suggulast prints Hohenzolleri  omma würstiks, se tõttas warsi senna ja nüüd on assi Lehtnd; agga Austria sureks pahhandusseks, kes sedda mitte ei tahtnud. Müüd on tedda sealt raske taggasi sada, se teeks mõnda  tülli ja seggadnst. Ka sedda arwab Austria Bismarki kiuso tembuks, uimmetab keik muido lustimänguks, ja annab printsile mõnnesuggust morrudat nimme, mis ui sure meeste kohta mitte illus kuulda ei olle; agga mis tehha, Austria teeb nüüd keik wihhaga. Itattamaatt. Nenda paljo kui pealt uähha,  ei olle södda kusgil ennam ni raske taggasi piddada, kui Italiamaal. Kes ial wõib, tahhab  issama eest walja minna, kes sedda ei wõi, se annab mis tal ial üllatab, et assi wõiks eddasi minna, ja ses asjas on terwe Italia, nago üks' mees, ühhes nöuus. Keik on walmis nende eest murretsema, kes ehk sõa läbbi lesseks ja waeseks lapsiks jäwad. Ka Noma linna ulitsail  kulukse sõalaulusi, agga õhto pimmedas sa tassakeste. Keik nored mehhed, kes Wenetsiaft ni kui Roma linnast peaswad, need tõttawad Italia wäehulka, issama eest sõddima. Hiljuti on Wenetsia noorde meeste seas, kes nenda tullid,  suur hulk alles üsna poisikesed —l6 aastased) olnud, kedda suggugi weel sõtta ei wõi sata. Need peawad nüüd Italiamaal rahhoaega  ärraootma; sest neid Wemtskkmale tag-, gasi sata, õlleks nisamma paljo, kui neid surma sata; Austriad neile wist armo ei annaks. Peale pärrissõameeSte olla neil jubba 26,060 meest issetullejaid rodus ja mundris, kes keik Garibaldi 169