Kas sea! kolid parremad wöiwad olla, kui nad on, kus nattuke luggemist, piibliluggud ja katekismust  oppetakse ja se on keik? Kas siis immeks panna, et ka mitmed targemad issad ja emmad omma lapsi koli ei tahha sa ta, sest et arwawad neid asjo ka isse öppetada wöiwad? Ehk küssime ommeti, kas need, kedda «kargemaks rahwaks" nimmetakse,  suremat waljaöpiddist tarkust ep õlle nõudnud  , kui sedda, mis külla-kolist üksi wöime'leida? Kas meie praegused külla-kolid iggaweste Eestirahwa  tarkuöse hallikaks peawad jama? Ei, armas söbber, kui luggu nenda iggal pool õlleks, siis ma omma lapsi, kui mul neid õlleks, ka koli ci sadaks. Kool on just sellepärrast, et so lapsed seal lummala sönna kõrwas mis ikka peaaösi wõib olla, ja mis ka leris ja igga pühhapäaw kirrikus ja palweiMeas öppetakse ka ihholikko tarkust peawad õppima. Ütleb ommeti ka pühha kiru: „lummal tahhab, et keik peawad tõe tundmissele sama;" tõe Lundminne tulleb agga üksi sellele, kes omma mõistust Harrid, sest harritud mõistus üksi õppetab Jummalat õigel wisil tundma, ning wöib meid üksi ebbaussust peasta. Ja kuidas wöib tarkus uhkeks tehha? Kes uhke ehk torre on, se on ikka ka rummal. Tarkus ei te keddagit uhkeks,  sest need keige targemad mehhed on ikka enneseft  tunnistanud: se olla nende tarkus, et nad teada, et nad weel middagit ei tea. Nisuggused könned, kui meie Perno Postimehhe suust kuleme, tewad separrast rahwale rohkem pahha, kui head. Meie ei pea mitte taewad ja maad üks teisega ärraseggama, waid peame ommal aeal palwed teggema,  ning ommal aeal mailma asjust räkima. Ka ei vlle Jummal, kedda meie üksi ommas palweS  peaks nimmetama, karjapoisike, et tal sest wöiks hea meel olla, kui meil temma nimmi igga asja jures suus on; ja igga könne jures ikkapattust" ja ~mailmaporrist" räkida, on sesamma, kui tahhaksime  igga sõgi jure pippart wötta. Sel wisil ei te meie rahwale koliasjo ilmasgi armsaks. Kool on meie jures weel kaunis noor assi, ja meie teame,  et surem rahwa hulk ikka selle pole hoiab, mis jo mannast aeaft sadik temma jures modiks wõetud. Ta kissendab weel, kui wanna! aeal: -,Wi ärra! Wi ärra!" kui üks tark middagi uut sowib. Se assi on agga hõlpsast ärraselletud. Meie wöttame nores pölwes omma wannematest keik öppetussed wasto, olgo nad mis asja ülle taht, ilma et meie selle ülle järrele mõtleks, kas se, mis meile meie wannemad ja koolmeistrid rägiwad, ka õige põhja peal seisab; meie täidame nenda omma pead tihti walle mõtte ja arroga. Meie kaswame selle arrus sureks, astume rahwa sekka ja leiame seal needsammad mõtted, kui meil ennestel, sest ka teised on omma mõistust wannemate käest pärrinud. Kegi ei te meid terraseks, asja peale teise silmaga Vadata, ja meie usk wannemate tarkusse peale tõu- seb, sest meie näeme, et keige rahwa jureS need sammad mõtted likumaö. Selle ussust kaswab siis rahwa wastopanneminne keige ue asjade jures; nad arwawad asja isse keigeparreminne teadwad ja wabbandawad ennast nende sönnadega: ..Manna  rahwas teggid ja mõtlesid ka nenda! Wanna aeal, ei olnud kolisi kusgil ja meie mann emad söiwad sesamma tük leiba, kui meie, mikspärrast neid nüüd tarwis on? Egga se kellegi köhto täis ja keddagit önsaks ei te? Mailma tarkus on meie ees jõlledus, ja Jummala söuna noh, miks sellepärrast tärgad  koolmeistrid tarwis on, sedda awWaldab lo lummal just nende waetimatele ja rummalatele?" Hullud juttud! Meel hullemad need, kes nisuggusi juttusi aitawad süuuitada! Meie wannemad ollid pärrisorjad, kas meie separrast ka sowime parrisorjad  olla? Mikspärrast meie siis peaks sowima, nendasamma targaks ehk rnmmalaks jada, kui meie wannemad ollid! Ehk miks meie ei peaks sowima, et meie lapsed rohkem mõistaksid, kui meie? Mikspärrast? Se ep se on, mis furem rahwahulk, et wanna wisil eddasi mötlewad, ärramöista ei wöi. Tahhame meie agga, et nisuggune ebbausk ja rummalus  kaub, siis peab rahwale selgeks sama, mis ärraräkimatta kassuks tarkus mailmale ja temma asjust meie ellnle ja ka hingeönnistussele on, ja kuidas meie üksi siis Jummalat õigel wisil wõime Lenida, kui meie tedda keiges temma surusses ja tarkusses ka ka lomust ärratunda wöime. Meie kohhus on, rahwale sedda kasso selgeks tehha, mis sellest tulleb, kui nende lapsed kolis ussinaste maja  lomusse selletust, mailma sündinud asjad, Wisika ning muud nisuggusi asjo õppiwad; mis läbbi õlleks muido innimenne ellajaft parrem, kui ta wihmast  ja lummest, kastest ja pilwedest muud midda»gi  ei Leaks, kui et nad on, ning küssimiste peale: kust tulleb wihm, pilwed ja kaste? zc., middagi ei teaks wastada? Kui meie lomuasjade peale watades  ei mõistaks Loja tarkust immeks ja meie südda kitusse palwele ärratud ei saaks? Õppi  matta mees ei tea kui ellajas muud, et wihw temma pöldo kastab ja lummi tale saniteed toobi tal teeb pikse mürrin nisamma paljo h/rmo, kui to lambal, kes kartes lauta jookseb, ja ebbusk sunnil tedda keiksuggu rummalusse tempe teggema, kui tark agga Loja au immekspannes kita ja höiSkado wõib. Nõudkem sepärrast omma rahwale koliöppetussi kasso õigel wisil selgeks ja armsaks tchha ninc nende murre ei sa siis ennam üksi põllud ja heinamaad, lehmad ja härjad ollema, waid siis samad nad ka selle eest murret kandma, et nende lapsed kolis käiwad, et neil se tarwis head kolid on, ja kolides mõistlikku!)  koolmeistrid, ning nad ei sa siis ka ennan selle peale otama, kuuni teised rahwas armo heitel sedda keige tarwilikkumat asja neile kui üht armopallukest  ette wiskawad. Kui meie nenda kaugel» olleme jõudnud, siis ei sa ka lummal ennam mokk 18