se ei tahha ennam tööd tehha, ja se õlleks meile önnetusseks. Tömehhe keige kallim warra on temma termis/ Hoiab Zummal sedda, siis põlle wigga, ja möistlik töteggeminne  ei kauta termist/ maid kinnitab sedda. Õnnelik ello ei tulle mitte rikkussest ja hõlpsast  pölwest, maid rahhulikkust süddamest, mis Zummal kellegile ei kela. Separrast teme tööd, armas Kare!, ja tänname Zummalat, kui meil tööd tehha on. Ei wöi ka kegi möistlik tömees meie päiwil paljo kaebada, et temma omma päwa waewa mitte maksetud  ei sa. Ello üllespiddaminne on kül kallimaks  läinud, kui enne olli, agga sedda möda  on ka tenistus ja töpalk tõusnud. Mil said sullased ja tüdrukud enne sedda palka ehk tömehhed, kes omma kätte peal ellawad, sedda päwa hinda, mis nüüd samad? Ommas  pölwes rahhul ollema, ussu mind, Karel, on ennam kui kuld ja höbbe. Allalinne  himmustaminne selle järrele, mis käes ei olle egga kätte ei tulle, on suur seestpiddine  piin, ja rikkub süddame rahho ja ello önne,  nago us pu juuri. Ussu, Karel, kui kegi sind korraga panneks mönne rikka mehhe wisil ellama: nore löuna aego esmalt sellili wodis kohwi joma, siis prukosti söma, siis löunat wötma, ja mitto röga maitsma, siis jälle kohwi joma, pärrast sedda teewet ja selle järrel öhto söök ja siis ueste ööd päwaks teggema, et sui aial sa allati öhtuste silmadega  hommikusi päsokesi näeksed ma rägin  töt, Karel, sa joseksid pakko ehk jääksid haigeks. Ja peale sedda, arwad sinna, et sidi kue pöues seppelgaid kussemas ei olle? Ohho! Karel, siis sa eksid. Suur seisus, sured  tarwidused, sured lustid, römud, agga ka sured murred ja ahhastussed. Sured süddamed  ja pead hingawad saggedaste raudsika pessas, kui meie omma öllekou peal rahhuliste  puhkame. Karel, ärra püa nendega wahhetada, se saad petta! Zummal on keik targaste teinud ja igga üht omma kohha peale seädinud. Rikkal on mäest ja waesel rikkast, üllemal allamat ja allamal üllemat tarwis. Ja on meie suggu pölwe parrandamisseks  kül ülleültse meel mönda tarwis, noh, tänno Jummalale, siis on taewase ja mapealse aujärje peal weel armolessi silmi, kes sedda näwad  ja ommal aial seädust möda parrandawad. Sepärrast armas Kare!, tehkem meie ja keik Eestimehhed tännoga ja waggusi omma tööd, ja keik nukker meel ja nurriseminne seisko meitest  kaugel? se ei to mingisuggust kasso, waid enneminne kahjo; tullewad sea! pettised, libbedad  keled weel sekka, mis rummalate jallad paela aiawad, siis on sesuggune önneto luggu ka, nago nüüd Zärwa ja Harjo poolt kuleme. Se eest hoia meid armas taewane Zssa! Löppetusseks  kule weel üht Läne laulo salmi, mis pähha wöid öppida, ja siis panneme labbidad leikama. „Olle rahhul, tark ja rummal, „Sega, mis sull' annud Jummal. „Kuida mitmel ommad head, „Nenda neil ka ommad wead. „Midda ennam kaebad hädda, „Sedda rohkem tunned sedda. „Parrem te sa tööd ja pällu; „Tühja kaebdust, hinge wallu, „Sedda jätta hovis mahha; „Egga Jummal sedda tahha. „Kes sull' ihho, hinge annab, „Se so eest ka murret kannab. „Rahhul, römus olle sa „Omma tö ja pölwega." (J. R.) Nenda otti Läne meeste jut ja nenda olleme  sedda üllesse pannud. Kes parrem möistab,  se parrem tehko. Sönnumed ommalt maalt. Riast. Kindral-kubberneri herra, würst Suworow on 4. Junil omma ammeti tallitust?  pärrast Riast Peterburgi linna reisinud  ja 13. jälle terwisega Riga taggasi jõudnud. Balti laulopiddo teeb nüüd Ria linna rahwale paljo tööd ja tallitust. Sesinnane  laulopiddo, kellest meie, kui möda on läinud, pitkemalt same könnelema, arwatakse suur kül sawad; sest 18 linna (Moskwa, Peterburgi,  Kronstatti, Narwa, Tallinna, Tarto,  Willandi, Paide, Hapsalo, Kurresare, Perno, Lemsalo, Wönno, Ria, ja Kuramaalt: 188