Perno Postimees ehk Näddalileht M 46 t«66 Kümnes sPernus, kesknäddal 16. Nowembril.s aasta. Ses lehhes seisab. Ommalt maalt: Pernomaalt: Pulma piddo. Riast: Kindral kubbernersenna tulnud. Kindral  kubberneri herra könne. Tartomaalt: Weel Allatskiwwi kirriko önnistamissest. Tallinnast: Aurahbad. Armastusse  anne. Libawist: tormidest. Peterburgist: Sündinusse pääw. Ketserina käe-kirri. 10 tuhhat rubla waestele. Uhkus. Wals sönnumed. Telegraywist. Tormidest. Rabha maea tarbeks. Moskwast: Wäljarändasatest. Wöeralt maalt: Preifimaalt: Parlamentist. - Austriamaalt: Jesuitid. Pragist: Pusti ülle kulamissest. Italiamaalt: Prantsusse söawäggedest. Wenetsia rahwa römust. Äsiamaalt: Kurwad sönnumed. Neüjorkist. Mehhiko keisrist. Uus ramat. Ommalt maalt. Pernomaalt. sPulma Jubba minnewa näddala allustasime sedda jutto, agga piddime rumi kitsusse parrast näddal hiljemaks jätma. .Tänna tahhame siis söbrade kirjad, mis sest könnelewad, ette tua. Pennuja ja Abia sõbrad kirjutawad: Noh, Postimees, te körwad lahti ja kule, mis sulle tänna konneleme. Sa mõtled, et linnades üksi innimessed ellawad, kes omma Keisert ja temma suurt suggoseltsi armastawad  ja kui truid allamad temma römust ossa wötwad, ei, sellega sa eksid: maal ellawad ka rahwas, kelle südda armastussest Keisre Herra wasto tuksub ja kes möistawad temmaga rõõmsad olla. Põlle iggal pool Eesti rahwas ennam tonnis egga tannis, waid istuwad, selge päwa walgusses omma istme peal ja watawad lummalat tännades selge taewa pole, kust keik head anded mahhatullewad. Sõimaks  mönned meid ni rummalaks, kui tahtwad,  egga sellepärrast keik sedda ennam põlle. Ellago meie kallis Keiser ja temma suur ja armastud abbikasa ning keiserlik noor paar Aujärje pärria Aleksander ja ta armastud abbikasa  Maria! hurra!! Wist hellises se laul nende pulma päwal Peterburgis ja keiges Wennema linnades; agga kas seal üksi? Ei! waid ka Pennuja maldas. Sa töid isse omma 42 numris meile need rõõmsad sönnumed, et 26. Oktobril meie Suurwürsti ja Aujärje pärria pulma pääw saab ollema, mis keige selle sure märatuma Wenne rigile üks kallis pääw on. Keiser on keige omma allamatte Keiser, miks ka mitte meie Pennuja walla Eesti rahwa Keiser. Ausaid  mehhi ellab iggal pool, noh, egga meie wald neist ka puhtaks tulatud põlle. Seal tõusis, kui Postimees need rõõmsad sönnumed keiserlikkust pulmast tõi, meil se mõtte: eks meie woi ka sel päwal meie Suurwürsti ja Aujärje pärria pulmi liggi piddada, ning hakkasim selle wasto holega walmistama, et üht piddo päwa piddada, kuhhu keik rõõmsad issama allamad, kui neil nende Keiser kallis ja armas, woisid