üht piiblisalmi näddalas pähha õppida lasta ja sedda näddalasalmi igga Pääw pärrast hommikopalwet  peast küssida, ja peale selle laupäwal kolilõppetusseks pühhapäwa Cwangelinmi ja Epistlid ärraluggeda, lllhhidelt lastele ärraselletada  ja laulo ning palwega lõppetada. Koolmeistrid ollid selle poolt ja pallusid õpp. Hörshelmanni, et temma nisuggust näddala  salmikoggo kirriko aasta järrele neile kokkopanneks.  Ta lubbas sedda ka tehha. 12. ÕPP. Hansen sai konwerenzist pallutud,  üht koli tunni katalogi ehk kolipiddamisse tunnikirja üllespanna ja koolmeistridele kätte sata, ja selle sisse jubba ülleswõtta, mis siin konwerenzis  olli kokkorägitud. 13. H. Saarsen tulletas mele, kuida mõisa monameeste ja nende laste hulk ikka kaswada, agga nende koli üllespiddamisse abbi ülle mitte tossist seadust weel ei olle. Õpp. Hansen selletas arra, kuida nende asjade õiendus ja toimetus nimmelt koggokondade  ja mõisawallitsuste omma assi olla ning alles siis, km nende wahhel peaks waidlemine tõusma, siis koliüllemate jmest tulleb abbi otsida ja nõu küssida. 14. ÕPP. Hörshelmann lõppetas konwerenzi  sellega, et weel lühhidelt kokko wõttis, mis nõuuks olli peetud ja wõetud, siis lõppokõnnes koolmeistride tö rõmo kaswamisseks nende ammeti  au neile mele tulletas, et neid Jnmmalat ja temma rahwast tenida wäärt on arwatud, ja parrast laulo Nr. 396 uest lauloramatust: „OH meile Issand lesus, Ja omma armoga" lõppetusse  palwet piddas. Nõnda kaugele üllatas konwerenzi-protokoll. Meie ei olle middagi ärrawõtnud egga jurepannud, olgo siis pari kohha peal paar sõnnakest klamrde  wahhel. Meie ei wõi agga omma rõmo ka lõppetusses mitte tmmistamatta jätta, et ülleültse  nisuggused asjad, nago koolmeistride-konwerenzid,  meie keskel jubba sünniwad. Se ei tähhenda mitte taggaspiddi, maid eddaspiddi min Mmist Jägo seal jures nüüd ka ühhelt ehk teiselt Poolt mõnnele weel mõnda sowida, mis nõnda ehk nõnda peaks ollema, sel ehk teisel wisil temma moedo järrele suremat kasso saatma, - head mõtted ja sowimissed wõiwad mitmel olla, agga neid teuks muta, on nattuke raskem. Kes agga meie rahwale õiglasest süddamest head sowib ja teeb olgo se Eestirahwale, kuida üks sowib, ehk rahwale, mis ees tike elt rägib, kuida teine tahhab, ehk Maa rahwale, kuida,kolmandal  melepärrast on, ehk ?c. zc., üks puhhas, sellega astume meie allati ühte teed ja teme sedda süddamelikko tännoga. Kus ni paljo alles ürwe ja adra tööd tarwis, seal ei olle weel aega karma parrast kakkelda. Üttelgo nüüd üks ehk teine, mis tahhab, agga meie ei ussu polegi, et nisuggune konwerenzi piddamine kassuta peaks kadduma Üks assi on meil agga tõeste kurbdusseks, se on, et meie sedda Tarto, Wõrro, Perno, Harjo, Wirvo, Järwa ja Läne makonnast weel mitte ei kule. Mikspärrast mitte? Jah, mis meie teame! Kiwwi wõib liig raske tõsta, ehk ka weel mitte tõstjaid olla. Noh, olleme siamale ootnud, ootgem weel, kes teab, mis Jummal teeb. Agga süddamest sowime  meie, et kõige pealt Eestirahwa k oli asjad  eddenema hakkasid, küllad siis kõik mu ka järrele nihkuks. Näggial ei olle keppi juhhiks egga terwel karko toeks tarwis. Sepärrast aitge näggema ja omma jalla peal käima, mis ilma kolita ial ei lähhä. Agga, mo Eestiwennad, kust ial meile õppetust tulleb, seal wõtgem wasto, andkem aitummal ja prukigem sedda nobbedast;  selle sees on meie surem tullo. Murretsegem hõlega kolide eest, siis murretsewad kolid Parrast meie ja meie laste eest. Kegi ep olle mihdagi, mis ta mitte õppetusse Wbi ep olle sauud. Pehme kuub, lai põld, sured karjad, raske kukkur  ilma õppetusseta kõik mõistmatta laste käes. Ommalt maalt. Tarto nmkonnast. sKas kõik kohtomehheks  kõlb'wad, kes sedda nimme kandwad?j Ei tõeste mitte! Wiljast tunnukse puud ja teggudest innimest. Aitummal, meil on ka ausaid mehhi selle ammeti peal, agga mõnni seast ei kõlba kuhhogi. Kuulge siin, mis meile ühhest teada antakse ja mõistke isse, mis ta wäärt on. „Ma tullin suggulasi waatmast ja jäin sandi tee parrast 5. Okt. Tõrrawerre kõrtsi öseks. Agga se ömaea olli rahhota ja kolle, 330