Peterburgi sure koli peal on tännawo 510 studenti õppimas, kellest 216 ilma hinnata etteluggemessi skuulwad ja 52 weel üllespiddamist  jure samad. —, Mõskma linna surekoli peal studerisid wiimsel aastal 1506 noort meest ja peale selle ollid 331 Pri kuuljad. Perns makonuast. sHobbuse Margus.  1 Sedda hullo tempo peab ka innimeste seas ollenia! Kolme kunninga päwal, kui teised iunimessed Jummala koeas ollid ja nende hobbused  kirriko ümber pude al seisid, tulli jummalakartmatta  hobbusemarras arwatakse, et ülle Peipsi mees olnud ja wõttis Wandra kirriko  jurest kesk päwa aeal 2 hobbnst arm. Teine neist !olli Wanna-Wandra, teine Kerro Malla mehhe hobbune. Et kumbagil üks ainus hobbune  olli, separrast ollid mehhed parrast kirrikut korraga jällamehhed. Uih ja aih ütlesid mitto, ja watasid ruttu, kas ommal alles käes olli, agga liggmest hädda aeal awwitada, noh, sellega  on Eestirahwal enuamiste aega küllalt. Mitto tullid Wändramehhe jure, terretasid, ütlesid: „Mis Paggan, kas ruun läinud?" Se olli keik nende abbi. „Läinud jah," ütles Wändramees  kibbeda naljaga. „ Warras on nattuke eksinud, ja mitte teadnud, et meil kumbagil üks ainus hobbune olli; kes teab, mis ta mmdo õlleks teinud." Seal tullid teised, nende seas ka omma suggulased, ja üks neist ütles: „Pool hullo, sinna teed Meel nalja, minne jürrele! „Nenda tark olleksin ma isse ka," kostis kahjosaja,  „agga kas mul tiwad külg es on, et selle jarrele lendan, kes kahhe Marrastud hobbusega ees aeab? Ei, kulla onnoke,sähhardunenõuonsit." Seal tulli täddipoeg ja ütles: „Kahjo, ma annaksin  omma hobbuse hea melega, agga näed issegi, ma pean Marrule minnema, egga ma sedda jalta wõi tehha." (No muidogil!) Jälle ütleb wannem mees: „Wötta W..... meeste hobbused ja aea järrele!" „Wägga hea nöu!" olli wastus; „agga kas need minno wõtta on? Kas pean teiste hobbustega seddasamma teggema, mis warras minno hobbusega teinud?" Willetsad  trööstiad! Teise nahhast malmis kausto leikama,  agga isse ei tahha sammo teise heaks as- tuda.' Sõnno suud punnis täis, agga teo peale kaed ja jallad kohmetand. Aitummal, Eestirahwa seas on ka weel auwäärt  mehhi. Seal tungis üks noormees teiste wahhelt läbbi, nimmega Hans Assafrei ma nimmetan melega temma nimmi ja ütles: „Nüüd on paggan lahti! Warras wiib kesk südda lõuna aeal kirriko jurest kaks hobbust ärra ja meie seisame pärrane suga siin ümber ja kulame nende lörri pealis kes awwitada ei raatsi. Lähme järrele!" Kahjosaja wastas: „Kulla wend, kuida meie lähme? Mul ei olle rahha koppikut jures!" „Mul on," ütles Hans, „lähme agga; kül sellega same Pärrast õigeks." Sellepeale tõmbas ta kahjosaja omma sani ja laskis kargada, et tulli sani jallaste alt wälja käis. Targad nõuandjad  jäid takka järrele wahtima. Wõib olla, et mõnni ka ütles: Hans on aus mees;" agga et nad isse auutumad ollid, ei tulnud neil wist mele. Nenda äeasid mehhed 60 wersta warga järrele,  ennego jälge peale said, wõtsid siis 2 uut hobbust ja lasksid weel paarkümmend wersta järrele,  kuuni selsammal õhtul kello 9 aeal warrast ees näggid ja kanuule said. Se hakkas ueste aeama, nemmad tagga, künni warras wimaks sanist mahha kargas ja metsa jooksis. Mehhed ei julgunud pimmedas rabbasse järrele minna. Nenda peasis kül kurjateggia, agga mehhed said omad hobbused kätte, mis liggi Põltsamat sündis. Miks ma sest kõnnelen? Hobbuse wargus põlle jo mitte arroassi? Parrako! ma tean kül; agga ma tahtsin sellega ueste jälle mele tulletada:  Tehke nenda, kui Ue-Wändra mees Hans Assafrei, agga ärge aeaga tühja lörri, kui liggimessel  häddaste ja ruttu abbi tarwis on. Ma lodan, et nimmetud noormees sellepärrast harjapunnaseks  ei lasse minna egga omma liggemest hädda sees awwitada wiimseks korraks ei jätta. Paljo terwist meie poolt. K'ihu>landima sWina aksi--rahha.j Sedda  on mödaläinud aastal hea lossikond kokkotulnud  ja meie Balti kubbermanyudest omma teed läinud, ilma et ma just teaksin üttelda, mis napsiwõtjatel selle eest peusse janud. Nende aastade sees 1859—1862 tulli wina aksi-rahha sisse 539,099 rubl, ja se on jubba hea tük rahha; agga Septembri kuust sadik 1862 35