Eesti Postimees ehk Näddalaleht õs W«. ma ja linnarahwale. Gssimenne s Tartus, 29. Januaril.^ aasta. Ses lshhes seisab: Kuida külw nenda leitus- Omm alt maalt. Tartust- Studendid. Perno makonnast- Hobbule Margus. Lihwlandima- Wina aksi rahha. Wennemaalt- Söawäe muutmiSsest. Sala tollirahha.  Krimmist:  Ilmadest. Palumaalt- MäSsamiSse lämmataminue. Raudtee lödkuuünne. Talwe kelab taplemist. Leitud pessa.— Wöeralt maalt. Saksa ja Daui tullist.— Prantsuvsemaalt- Dani adbiotsiminne. — Prautsusse kolid. Omma Mekstko asjast. Inglismaalt- Parlament ja troni könne. Nemad sönnumed. Maeade ja platside krund rahha. Garibaldi.  Telegrahwi sönnnmed. Kirjawastussed. Ucd ramatud. Teadaandmissed ja kulutamissed. Kuida külw, nenda leikus. Ae on põllomeestel ammo tuttaw assi. Kes ohhakaid ja kibbowitso külmab, ei wõi nisso egga wigimarjo leikada. Agga se luggu ei olle Põllo peal mitte üksi nenda. Jnnimeste süddamed  on jo ka Põld, agga Maimolik, seestpiddme Põld, mis surema holega harrida tahhab, kui mullane põld. Külmad sa senna peale eksitust, seggadust, walleõppetust, siis olle julge, et umbusko,  kaksipiddimõtlemist, meleärraheitmist ja wimaks iggawest hukkatust leikad. Et nüüd mõnni jälle ei ütle: Postimees teeb jutlust, mis temma ammet ei olle, sepärrast tahhan teist küllameest pawa lode Poolt kõnneleda lasta ja pallun tähhelepanna, et astla wasto takka ülleslüa tõeste jamsi tö on. Eks se hullo tö ei olle, otsego Jummala kiuste isse ennast hukka sata? Agga kuulge sõbra kirja: „Terre, armas Postimees nüüd Tarto linnas!  Issand romustago ja onnistago sind sel uel aastal õiete rohkeste, sedda sowiwad min- noga ühhes keik meie poolt sinno sõbrad; kes soga tutwals sanud, ei tahha sust lahkuda, ja et neid meie pool kül alles kassinaste on, siiski kannata, armas Postimees: Kes kannatab se kaua ellab, ütleb Eestirahwa wanua sanna, ja ta: aega möda asjad kaunid; lodame et rahwal Lundminne tulleks, ja armastus kaswaks." „Ma tahhan nüüd ka omma waidlemissest uattuke räkida, ja pallun sind, armas Postimees, meie sobradele sest kõnnelda, kui se wõimalik on; agga kahhetsen, et pean omma wendade wasto tunnistama, sest surema hulga polest ollid  need, kellega minna waidlema sain, saksa innimessed, ja wata, need on lihha polest minno weilnad, sest minno wannemad ollid mvtlemad Saksama rahwa suggust; agga mis senna parrata,  tvdde peab tunnistud sama. Ka ollen pealege armsa Eestirahwa hulgas Paljo söbro ja armsaid wendi leidnud, kes lummalat armastawad  ja temma nimmele au andwad; ka tunnistan  rõmoga keige Eestirahwale: werri on meid ühhendanud, sest nore põlwe sees heitsin armaS-