ja warraga Lihwlandirnaal mõnda kirrikuv ehhitanud,  agga et se kullu wägga liig sureks lähhäb, keik kirrikud ja seks tarwilissed asjad ommast kaest murretseda, ei woi pühha Sinod  sedda ennam omma tallitada wötta, sest senna lähhäb ennam kui üks miljon höbbe rublad tarwis, sellepärrast pallume teid wennad  ueste: aidake waesid Lihwlandima koggodussi  nende kirriko ehhituste ja keige mu pühha asjade murretsemiste jures. Jgga anne,  mis teie selle pühha asja tarbeks Jummala  nimmel annate, tahhab Temma jälle rohkeste  tassuda: sest Temma ütleb, et kes teid ühhe mee karrikaga jodab Temma nimmel ei pea mitte hukka sama egga ommast palgast ilma jäma. (Mark. 9, 41.) Sepärrast ütleme  pühha apostliga: iggaüks andko hea melega  ja omma tahtmist möda, agga mitte pahha  melega egga kässo peale, sest römus andja on Jummala mele pärrast. (2 Kor. 9, 7.) Ommalt maalt. Pernust. sKolimaea allustus. Meie linna üllem tüttarlaste-koli-maea olli jubba mõnda aastat omma rumi parrast kitsas ja läks aasta aastalt ikka kitsamaks, sest et laste arru igga aastaga kaswis. Sedda tundsid  meie ausad raewannemad wagga ärra, ja olleksid selle häddale ka ammugi appi töttanud,  kui mitte mönned asjad neid põlleks keetnud,  sedda wägga tarwilist tööd ettewötta. Et rumi kitsus jubba liig sureks läks, se teggi  ehhitussele ruttu tahha ning sai siis pari aasta eest ue-maea plaan walmis tehtud ja üllematte  kätte kinnitada sadetud. Zubba minnewa  aasta tulli ehhitusse lubba wälja, agga siis olli weel middagi pöegeti ees mis kelas tööd allustamast: üks tük linna walli piddi weel eest ärra wetud sama, kuhhu maea woiwad ehhitada. Nüüd on keik tüllitsewad asjad eest ärraweretud ja ehhituö allustud. 17. selle ku päwal, se olli pühhapääw pärrast Zummalateniötust,  sai ue koli-maea nurgakiwwi paigale  pandud. Nimmetud aeal koggosid aulikkud  raewannemad, koli üllemad ja koolmeist- rid, selle koli kolilapsed nende wannemad ja paljo muid rahwast ehhitusse platsi peale kokko,  kus saksa üllem oppetaja Girgensohn, kui üht laulo passunatega ollid laulnud, üht wäggewat  könnet piddas, kus sees ta esmalt Jummala  õnnistust selle ehhitusse jure pällus ja parrast armastusse sönno laste wannematte, koolmeistrite ja kolilaste kohta könneles ja iggaüht  isseärralikkult maenitses sedda holega ja wässimatta truussega tehha, mis kellegi kohhus on. Ükski ei pea sedda ialgi unnustama  mis Zummal temma käest nõuab, et iggaüks  ommast tööst peab otsust ja arru andma.  Meie ei pea agga mitte selle peale watama,  mis wäljaspoolne, mis ilmalik on, ei, meie peame paljo ennam selle peale watama, et meie laste waimolik innimenne ka kossuks ja tuggewaks saaks omma lummala sees, mis agga wannematte ja koolmeistrite ühhendud abbiga woib korda minna. Kui alluskiwwi olli paigale pandud, siis lauldi weel: Oh wötkem  Zummalat :c. ja sellega olli se pühhitseminne  lõppenud. Parrast sedda läksid raewannemad,  koolmeistrid ja kolilapsed ühhes musse-seltsi sui-maeasse, kus lastele selle mällestusseks  mõnda süddame kinnitusseks jaggati. Annaks nüüd Jummal, et se maea tõeste ühheks taewalikkuks taemelawwaks saaks, kus meie tüttarlapsed kui paradisi taemed woiksid kaswatud sada. Oh et nemmad rikkaks saaksid ommas Jummalas. Temma täitko möllemate, koolmeistrite kui kolilaste süddamed omma kartussega!  Perno makonnast. sTallorahwa Sedda teab iggaüks, et tallorahwas  omma wannematte-wannemattest harjunud  wisist ei milgi kombel tahha lahkuda, waid se on neil nisamma armas, kui särk ihho  peal; kui se ka saggedaste terwise kahjuks on, siiski ei jätta nad sedda mahha; ütled sa neile middagi, siis on wastus kohhe se: kuida meie wannemad ja wannematte-wannemad ellanud,  nenda ellame meie ka. Ni kaua kui Eestirahwas ma peal on, ellad  ta ikka suitso toa sees ja se õlleks neil nenda, nago ei woiks nad muido ellada. Üks 170