Perno Postimees ehk Näddalileht M 66 1869 Alnes keftnäddal 5. Nowembril.^ sasts. Ses lZMes feisnb, Jä omma male ja toida ennast ausaste, eht: Omma pessa, kuldne pessa. - Ommalt maalt. Peruust: Õnnelik kukkumine. Tummade kotist. Mustlastest. Riast: Katse, issiennesele otsa tehha. Wolmarist: Õnnetusest. Tallinnast: Röwimisest. Head ja pahha. Peterburgist: Keisre Herra koddo. Wee tõus. Kietvist: Kolera. Permist: Ellajate többest. Nowaja-Ladogast: Kahjo tormi läbbi. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Preisi minister lahti. Jtaliamaalt: Austria keisre reisist. Hispaniamaalt: Mässamistest. Krekamaalt: Seggadused.  Mönnesuggused sönnumed. Jutto jätkud. Teaoaandmised ja kulutused. Kauba hinnad. Ja omma male ja toida ennast ausaste ehk: Omma pessa, kuldne pessa. Meie tännane peal-kirri, on üks ennemuistne wanna-sönna, mis meie wannemate wannemad wagga truiste meles piddasid, egga ial möttelnud  tühja asja parrast omma issa-issa kohhast  ja omma sündimise maalt wäljaminna parremat otsima. Piddi poeg issa ma east wäljaminnema, siis ollid silmad wet täis, otse kui peaks ta, kes teab kuhhu mailma otsa ärraminnema; iggaükö armastas omma issa kodda ja sündinusse paika. Agga sinna kallis aeg! kuida on nüüd keik teiseks läinud. Rored ja wannad, rikkad ja waesed, pannewad nago peäsokesed lendo ja lendawad möda maad ilma laiale, ilma selle peale watamata, kas onne woi õnnetust eest leidwad. Tössi kül, rahwas on nüüd paljo paksem, kui wannal aeal ja tarwitab rohkem üllespiddamist; agga kas siis siin üksi rahwas paksemaks läinud, eks sedda Wennemaal otse nendasamma põlle? Tulle Jummal appi! panne ommetige nattuke tähhele, et meie pöllomaad ka nüüd paljo laiemad  vn, kui wannal aeal ollid; jo wilja saak ka paljo rohkem, kui siis olli. Kus enne paks mets kohhas ja hundid ning karvud pessitasid, on nüüd Lalloperred ja weikesed küllad  peal. Keik pehmed sood ja rabbad, mis enne lindugi ei kandnud, on nüüd kennad pöllomaad  , mis kennast wilja kandwad ja meile toidust andwad. Meie ei hakka kaugemalt räkima, waid agga sest sadik, mis issi mälletame,  ja sedda aega on ka jubba peale 50 aastat taggasi. Sest sadik on sured metsad ja rabbad  ma pealt ärrakaddunud ja põllud assemele astunud, mis wilja kui pillirogo kandwad; perremees peab agga ta eest hästi hoolt kandma  ja korra järrele wägge peale pannema. Agga kule, wa külla wend, ma tahtsin sulle middagit öölda, mis issi kuulnud ollen ja se põlle sulle mitte kahjuks waid kassuks; —ma tahtsin sulle öölda, kust oddawalt maid osta saab: —ma ütlen sulle, ma ei walleta mitte, waid se on tõeste tossi -—minna ei lahhä sind mitte petma, uSso mind, mis sulle ütlen. Nüüd panne tähhele; agga enne tahtsin sulle