Eesti Postimees ehk Näddalaleht I. M! 6.. Äüüd jälle mütsi kergitan Za omma söbro terretan. Uut aastat meie algame, Uut õnne, joudo pallume. Meid teggk aasta wannemaks, Kas teggi meid ka targemaks? skas teame, mis tarwis meil' Ja köttame keik koido pol'? Kui mitte, wennad, siis on tund, Et wanna tuimust, wanna und Keik ühhel melel jättame, Uut meelt ja mõistust wöttame. ~JkS eddasi, iks eddasii" Keik wanna jägo taggasi. Aeg ueks saab, siis sago ka Uus cllo ue aeaga. On prius meil ja pürrismaad, Mis pimmedaS need aitawad? Sest uöudkem õppust, tarA meel-k, Kui wötmalik, ka mitto kHt. Meil olgo truus, aggaruS >. Ja issekeSkes armastus. Wend olgo toeks wennale, Üks keigile, keik ühhele. / Kes tahhaks kottis ellada Ja rahhul olla rahhaga, Kui wennad, öed eksiteel Ei leia öiget jälgi weel? Kül püaks teile „Postimees" Kui jöuab, lattert kanda ees, Kui tahhaksite ' Ta sönno järrcl mottelda. Meid awwitago Jummal nüüd. Kes keig' mailma ainus hüüd, Et meie temma kartusses Keik ellaksime rahho sees! Tartus, 5. Januaril. Kol»»as.«»«ska. Ue aasta palwelaul ja terretaminne.