Eesti Postimees ehk Näddalaleht 4868. Tartus, 31. IM. ma ja linnarahwale. Wies aasta. Millas on üks rahwas ni kaugel, et tedda õigusega omma ennese jalge peale wõib seada? Selle küssimise peale wastades õlleks meil wägga paljo räkimrst, ni paljo, et Lerwed ramatud omma juttoga wöiksime täita. Tänna ei õlle agga mitte meie üöu, sedda asja iggalt poelt ärrawadata ja põhjani läbbi katsuda, egga ka ülleüldstd öppetuisi anda, ehk sest räkida, knida meie omma rahwa luggu selle asja polest on, waid tänna tahhame üht weikest pilti ühhest täitsa ja tõeste wabba rahwast omma silma ette seada, et sealt parrast kui peeglist  näeksime, kui paljo m eil, kelle kätte ka jo kaunis  tükis ja wabbadust antud, ühhe ainsa asjagi polest jo pudud, kuuni õigusega omma ennese jalge peal tohhiks seista. Üks kulus Prantslane, Jüles Simon, ütleb: „Se rahwas, kelle! kõige parre mad kolid on, se on essimine rahwas mailmaS, kui ka mitte fo tänna, siis omm eti Home." Selle tähtsa sönnaga olleme omma luggejatele arro kätte annud, kuhhu pole meie tännane kõnne jälle kalud. Hea kool ello sool! On sest asjast ka jo kül rägitud, ikka on ta weel liig wähhe, sest et se assi wägga suur ja tähtjas on. Õppe ta g e rahwast"! olli. essimene nõu, mis William Penn omma ue rigile Põhja-Amerikas andis. Õppeta ge rahwast!" olli wimane sönna, mis Wäshinton omma republigiga (priirigiga) räkjs, „ Öppetage rahwast!" olli jälle selle samma rigi kolmandama kuulsa mehhe Jffersoni  iggapawane maeuitsus. Need maenitsused  ei olnud ka mitte tuulde rägitud, ja sellepärrast  on se maeti koloniidest (assutüsteft) wälja läinud ühhendud-rikide republik nüüs ni hästi onuna wäggewuse kui teaduste polest nõnda sigginenud,  et ta jo iggapiddi iggaft Eüropa rigist mõda hakkannd tõttama. Sellepärrast on ka rahwas seal jo ammugi isse hakkanud ärratundma, mis headus  rahwa-kolid igga rahwa ellule on; ja ehk ta kul isseennast wallitseb, on ta siiski onuna kolide ja laske koliskaimise kohta ni waljud seadused teinud, nago neid muial kuskilgi ei olle. Sest ni wähhe kui wannematel rigi seaduse järrel lubba on, omma laste eest ihhuliko toidust marjul hoida ja neid nälga ärra surra lasta, ni wähhe on neil ka lub ba, omma lapsi ilma waimo loiduseta ülles kas ma tada. Weel 30mal Aprillil l 862 tulli Amerika ühhendud-rikides üks seadus wälja, kelle järrel igga walla kobhus on, selle järrel wadata, et ükski laps omma ette seatud koliaega ärra ei widakS. Igga laps, kes selle seaduse wasto teeb, saab 20 dollariga (ehk 27 rublaga»trahmitud, kedda wannemad wälja maksku. Ühhe teise seaduse järrel