kõikil, kes Vallimaal iggaüks ommal kohhal ja seisuses ellame, on üks põ!d ihho-ja üks kirrik hinge röga murretseda, mis meie ka omma  issaliko Keisri wallitsnse al rahhulikult wõime tehha, kui üks teise ello kibbedaks ja rumi kitsaks ei te. Walla talli tused ei tohhi mitte arruta  eddasi aetud sada, waid arruga, ja seks on seadus meile wallawallitsnsed ja wollimehhed assutannd, kes asjad kohhe peawad hoidma. Neid walliteb mald isse, kui parremaid ja targemaid  ennese assemale toimetajaks. Jggamees tunneb ärra, et neil meestel terrewat arro, selget  meelt ja tru ning ustawat süddant tarwis on. Noh, iggas paigas ei juhto rahwa wallitemine  mitte sündsa meeste peale, ja seal lähwad siis asjad, nago märimata wanker, kiiksudes ja kääksudes waewaliste. Nõnda kirjutakse meile H. mõisast, kus walla wollimehhed 25. Sept. kous ollid, maksust arwamas. 1) Seal on wald 600 meeste hinge suur, agga 3 maggasini-wöörmündrit  samad kokko 13 rubl. Palka. Wallawannem  sowis palka üllendada, wollimehhed kostsid: „Sest on waese aeaga küllalt!" Et waese aeaga weel paljo rohkem tallitust ja aeawidnst  on, senna male ei allutanud wollinikude tarkus. 2) Kolme koli künalde peale olli 17 rubl. tarwis; agga nüüd olli kärra lahti. Monned ei tahtnud koppikut maksta, ei ka omma lapsi koli Panna. sü) Seal piddi neile siis sulla maakeli arraselletud sama, mähhärdused narrid nemmad nisugguse juttuga olla; lapsed piddada kolis ja künalde rahha maksetud ollema, senna ei awwitada  ei ullmnine egga aukumine. 3) Walla kirjutaja pearahha tahheti walla peale ärrajaggada.  Wollinikud wasto: „Mügo omma willi ärra, eks sealt sa pearahha? Temma saab jo 6 wakka rukk., 6 w. odre ja 30w.kaero, mis paggan ta weel tahhab?" 4) Kaks kolm wanna nõdra innimest piddid pearahhast mahhajäetud sama, kes maksta ei jõudnud. Wollinikud wasto: „Neil on poead, lassi neid maksta!" Teisel hommikul  olli üks häddine ilma wollinikude loata ärrasurnud. Mis nüüd tehha? Kes temma eest maksab? Muidogi need, kes poolsurnud innimest weel maksjate sekka pannud. Kus rahwas alles kaswatamata, seal ei wõi ka weel iggal pool härritud mehhe arrulisi wol- lnnehhi leida. Sellega peame parrako! kaebades weel kannatama. JärTve maakonnast. Uus kolimaea. Maddikse kihhelkonnas Aggeri wallas ehhitadi uus koolimaea, mis kesset külla kõrge kohha peal kõikide silma paistab. Mõisaherra v. Baggo kinkis kolikohha ja palgid mõisa metsast, kuid wald piddi waljaweddama ja üllesehhitama. Enne ehhitamist ollid kül mõnned oggara lapse nõuud kuulda, agga wõit jäi selgema arruga meeste kätte, ja nõnda sai maea ausaste üllesehhitud, mitte üksi wihmawarri, waid ka kindel külma ja tule wasto. Ehk kül lühhikese aeaga ehhitud, wõis maea ammeti 8. Septemb. sisseõnnistatud sada. Muidogi olli maea sel päwal rohkeste lillepärg  edega ehhitatud ja küünlatega walgustud, mis wallarahwas romoga murretsenud. Esmalt lauldi nelja healega: „OH wõtkem lummalat," pärrast ütles õpp. Nerling sõnnad ette ja lauldi kõige koggodusega. Pühhitsemise jutluse põhjasõnuad  ollid Ap. tegg. ram. 2, 38. 39. wõetud, mis õpp. ärraselletas, et seal lapsed peaksid Zppetud  sama truid ollema waimolikus ja ilmlikus ellus; ka maenitses õpp. lastewannemaid, koli armsaks  piddada ja koolmeistrile abbiks olla. Pärrast lauldi jälle meestekooriga: „Meil tulleb abbi lummalast,"  siis laulis koggodus, tehti Palwet ja korilauljad  lõppetasid pühhitsimist. Rahwas nähti wägga rõmus ollewad. Enne ollid nemmad palgatud  maeas kous käinud, nüüd wõisid sedda ommas pärris kolimaeas tehha. Nad istusid weel kaua seal ja rõmustasid omma kättetöö peale wadates. Nimmetud wallast õhto-Põhja pool seisab teine weike A. wald, kus ka pärrisherra v. Grünewaldt  kolikohta kinkis, et wald piddi üllesehhitama.  Herra, kes sel aeal Wennemaal ammetis olli, lubbas kõik maksta, mis weel piddi ärrakulluma.  Wallawannem ja temma abbilised, kelll se mokka Pärrast ei olnud, ei prukinud kül palgid mitte mu ehhituse peale, nago kord Willandimaal  tehti, waid teggid kolimaea üllesse, agga lummal parrako, mähhärduse! Wallawannem  andis nõu: „Meister tahhab suurt palka, teme maea enneste keskel üllesse, siis on malmis!"  Ta laskis omma sullase, kes koggemata puid raiudes kirwega kaks kord ühhe kohha peale juhtunud löma, meistriks heita ja seinad 332