aeama? Kas omma murre ja äggamissega mõnne juukse karwcr jubba pikkemaks ehk lühhemaks  olleme teinud? Ei olle. No sellepärrast! Palme, usk, kotus on tarkus, agga murre ja nukker meel on rummakus ja peakege week Jummala teotus. Tööd tehha ja palluda on meie, agga murretseda Jummala assi uel ja wannal aastal. Mikspärrast tükkime siis temma ette ja teotame tedda omma umbussoga, kui se meid ommeti ülle hõllekõrre ei aita? Ei, mo armad Eestiwennad, meie murre on tühhine olnud ja saab ka eddespiddi ollema. Wäetimad lapsed ei sa mitte weskikiwwi weretud, meie ennast ka mitte toidetud egga amwitud.  Jummal peab sedda teggema, on siamale teinud ja saab ka teggema. Sepärrast temmaga  ja temma nimmel algagem omma uut aastat. Kes temma käest kinnihakkawad, need ei jä mitte mahha, kui kommistawad ja langemad. On uus aasta meie wiimne aasta: kõik sündko ni kui Jummal tahhab. Aitgo ta meid sel aastal tedda ülle kõige asja ja omma liggimist kui isseennast armastada, siis on kõik sündinud, mis aastat pühhitseb ja õnnistab. Ja nüüd andkem kät ja astugem edoasi! (Wanna aasta pole matame hiljem  meel kord taggasi.) „Aestikülla" Kawkasias. Meie teame jo, et suur hulk Eestlasi Krimmi  sarest wäljarändas hommiko pole ja Kawkasias  Stawropoli kubbermangus asset leidis. Sedda on meile sesamma auustud sõbber Augusti  kuus 1866 31 teada annud, kes ka täimast kirja kirjutab. Miks parrast meie weike Eestisuggu omma wannemate mulla ja põllise põllo pealt jubba ui mitmes paikus mailmas, Oudowa, Pihkwa, Samara, Krimmi, Kawkasia paikades ja Siberiamaal laiali eksib ja ellab, sedda ei kanna südda siin uel aastal warsi arrutama halkata. Seal on süüd ühhel ja No olgo peale! Nõmustame parrem, et neist lahkund wendadest ikka jälle sõnnumid  same ja ommeti waimuski ühhendud woime  jada. Tänna kuleme jälle neist Eestlastest, kes Krimmi poolsarest Kawkasiamale rändasid ja nüüd Aestiküllas ellawad. Kirja jättame taieste seks, mis ta meile tulles olli. „Armas Postimees! Minnewa aasta essimessel  Augusti ku päwal sõitsin Stawropoli linnast  walja Ka sinka orgo. Seal, 80 wersta linnast lõuna pole, on Eestlased krono maad sanud. Kawkasimaal  ei olle harritud maanteed kusgil leida, saggede ka mitte silda süggawa jõe ülle. Söidedakse  ja käiakse, kuidas Jummalast lodud ma peal ja wee läbbi wöimalik. „Ma olli pea maggine, pea sille kui põrmand. Tihhe rohhi kaswis peal kui küllitud, ülle põlwe kõrge. Kasinka liggidal kaeti ämmariko korraga ni kui Pilwega: lendawad rohhotirtsud tõttasid kadduwa  päikse järrel. Kahhisedes ja söludes läks kül wersta pikkune parm ülle meie peade. Kui Eestlaste  jure jõudsime olli kotpimme, et kül kello weel 9. „Minnnle olli oksadest maea tehtud, sest hiljuti olli rahwas sia tulnud ja ep olnud weel mitte wöinud  ning jõudnud maeasi ehhitada. Mönni olli mulla kopa sees, teised telkide al. „Kes perremeestest teada sai minno tullemissest, tulli terretama. Seadsime hsomseks ja tunnahoomseks  kõik kirriko asjad, teggime öhto palwet laulo ning tännoga, ja heitsime maggama, rahhul omma lummala tiwa al siin kohhal, kus mönne aasta eest werre wallamine ja röwimine päwatö olli, ja kus kolme ku eest lagge, tühhi org seisis. --Teisel hommikul läksin minna sedda külla kohta watama. Kahhe, mitte kõrge mäe wahhel on pitk org, kelle süggawamas paikas pisfukene jöggi jookseb.  Temma selge ja terwe wessi wolab mitmest hallikaist wälja ja on külla löppetusses jubba nõnda tuggew, et üks Eestimees temma peale weski tahhab  ehhitada. Sesamma ehhitab jubba ommale mehhise tuliko. Wasto jõe kaldat senna ja tenna  pole olli mamöetja perre kohhad adraga arrajägganud;  kolmas maeade ridda ning rind tulleb põhja pole möda mägge. Liggi 199 maea asset sai ärramöedetud; nende peal seiswad praego jubba 19 maea ja paljo lauti ning mullahonesi. --Kui taggasi tullin, siis kirjutasin lauarahwa nimmed ülles, koggodus wallitses 3 kirriko wöörmündrit  ja nimmetasid koolmeistri, kes lapsi õppetab,  lummala tenistusse peab, kui mind seal ei olle, ja need kirriko asjad tallitab, mis temmal wöimalik ja loatud. . Siis läksime senna, kuhho koggodus sowib lummala abbiga kirriko ehhitadZ. ja õppeta ja maea kui ehk kord nende keskel hinge karjane saab ollema. »Ollid risti walmis teinud ja kandsid ühhe kõrge kohha peale, kelle möllema poolt oead möda 3