assemele teist rohto: ühhe õlle klasi täielinna seemne ölli sisse pannakse üks tee-lussika täis witrioli ölli ja sedda antakse 3 ehk 4 kord päwas sisse; ehk antakse igga kolme tunni parrast üks õlle klasi täis ma mina, kuhhu üks lussika täis kampre piritust sisse pandud, ellajale sisse. On paistus' wägga suur, nenda  et kael ja rind üllespaistetand, siis ei tohhi  mitte sesuggust hawa leigata, kuida üllemal öppetud, waid siis peab sedda paistust korra parrast ölliga öerutud sama ja linna seemne ölliga  wöitama; kui kampert sada on, siis peab sedda ölli sisse pannema. Se sünnib nenda: kampert wöetakse üks pähkle surune tük, oerutakse  peneks ja pannakse ühhe naela linna seemne ölli sisse ja siis pannakse puddeliga soea ahjo peale. Aptekis on sedda olli malmis  sada ja nimmetakse kamperi ölliks. Mönnikord  aitab se, kui törwa ehk linna seemne olli ja terpentini ölli, möllemist ühhe wörra kokko seggatakse ja sellega paistust märitakse. On paistus jubba liig sureks läinud, siis põlle sest suurt abbi lota. Kui se többi ilma paistusseta on, siis peab loma külma meega kallama ja mõnda üllemal nimmetud rohto sisse andma. Kui innimenne selle haigusse sisse jänud, siis peab tedda kohhe tohtre jure saatma. Keik sedda mis üllemal nimmetud, woib agga üksnes enne tohtre tull emist prukida; ni pea kui tohter tulnud, siis peab keik temma  öppetusse järrele tehtama. Tohter saab loma haigust tundma ja selle järrele rohhitsema. Sedda tunnistab tõeks: Jm sen. Ommalt maalt. Peruust. sßaske aeg.) Meie linna rahwas, olgo seisus mis tahhes, ohkab se aasta wägga, sest keik assi on ülleliga kallis, et ei jõua ennam ni paljo tenida, kui kõht tarwitab. Kõht ei olle weel mitte üksi, mis tagga sunnib, waid keik ihho tarwitab omma ossa, ja keik mis ta tarwitab, on kallis. Praego maksab rukki wak peale kolme rubla, odra wakka ei tahheta kahhe rublaga anda; pu-süld: kassed nelli, leppad kolm üks pool, kused, männad ja awad kolm rubla süld, eks põlle hulk rahha korraga wälja anda? Kui kauaks saab seal, kus perrekas leibkond, wakka wiljaga ja sülla pudega läbbi? Tehko perreissa,  mis tahhes, ta ei jõua ni paljo tenida, et senniks sedda wört rahha jälle teninüd, künni leib ja puud otsa sanud ja uut peab murretsetud sama. Waesed kallamehtzed käiwad päaw päwa kõrwas wäljas, agga ei to sealt ni paljo, et kassile kord woiksid ette anda; suremast sagist põlle juttugi. On kegi ommale lehma mullika ülle talwe jätnud, et pima tilk lastele leme walguseks õlleks; se ei tea nüüd, kuida tedda üllespiddada; sest heina puud maksab 39 künni 35 koppikat; sel kombel  lähhäb pima tilk kül kalliks käest. Mönni annaks pole hinnaga nüüd weel lehma ärra, agga põlle kes sedda tahhab sada. Kui manna  taewa tädike isse pea meile appi ei tülle, siis lähhäb ello kül liig raskeks. Praego, ehk kül Paasto ku jubba ülle pole ja Maarja pääw ukse ees, ei tahha talwe weel häbbeneda, egga kewwadile asset anda. Teed on jubba kaunid waesed, misläbbi ka linna-worid wähhenenud,  egga ennam ni paksult põlle nähha kui Webruari kuul ollid. Raud kiwwa wetakse arrutumast kokko: kül saddama ehhitusse  ja maante tarbeks. Neist tulleb ka wimaks  pudus kätte; hea õlleks, kui mönni jubba  omma sauna kerrest põlle ärraweddanud. Laewa mehhed hakkawad ka jubba, nago linnud, tiwo lahhutama ja ümber watama, kust tuul puhhub; otawad just kui pardid, kas lahtist wet jubba õlleks, et ojuda woiwad. Jggaühhel omma murre. Pernomaalt. Üks armas  söbber kirjutab meile nenda: „Armas Postimees! Sa könneleo ommas kümnemas numris wägga paljo Eestirahwa pahha teggudest,  mis juukse karwad püsti aeab ja se andis mulle julgust ka ommalt poolt middagit konneleda, misga sedda tahtsin näidata, et iggal pool meie Eestirahwas mitte ni raiskus põlle, waid meie leiame nende seast ka häid asjo, ehk kül liig kassinaste selle pahha wasto, mis saggedaste kuleme; siiski olleme rõõmsad, 91