Perno Postimees ehk Näddalileht M 32 I»6V Kümnes sPernus, kesknäddal 10. Augustil.^ aasta. Ses lekhes seisab. Ommalt maalt: Uppunusse surmast. Tuhhat rubla kasa rahha. Riast: Ellajatte surmast. Raudtede ebbitustest. Vargustest. Õnnetumast surmast. Rabhamarkidest. Tallinnast: Kolerast. Peterburgist: Mönnesuggused sönnumed. Moskwast: Kolerast. Kasanist: Wals rabha meistred. Uwast: Leitud laewast. Rjäsanist: Kahjust tormi ja rabhe läbbi. Wöeralt maalt: Nikolsburgi rahho nöupiddamissed. Raudte önnetussest.  Kolerast. Prankwurtist: Kolerast. Austriast: Rahho tingimistest. Jtaliaft: Wenetsia otus.  Tradift  särk. Nalja nattukessed. Ommalt maalt. Peruust. surmast.^ Sedda juhtub suisel aeal wägga saggedaste, et innimessi uppub ja sedda nimmetakse siis ennamiöte ikka önnetusseks. Agga õige päwa walges järrel wadates, ei woi meie sedda mitte iggakord önnetusseks nimmetada, waid peame temmale üht teist nimme andma, mis agga meie armas Eesti rahwas mitte hea melega ei tahha kuulda. Olgo et mönni lia julgusse, holimata wisi ehk ka laiskusse, woi mis tahte kombe! arrauppub, siis on kohhe: jo se temmale lodud olli; se õnnetus piddi temmale tullema ja nenda eddasi. Meie teame kül, et pühha kirri ütleb: „Jlma lummala  tahtmatta ei lange ükski juukse karw meie pea pealt", agga meie teame ka, et ühhes  teises kohtas jälle seisab: ..Hoia issi, siis Zummal hoiab ka." Sepärrast peawad meil iggas asjas ja iggal pool silmad lahti ollema, et üks sesuggune õnnetus ei tulleks.  Minnewa  pühhapäwa õhtul uppus üks soldat, Audro kirriko wallast parralt, ja esmaspäwal, 1. Augustil,  Koonga pima mees kesk päwa aegas meie jõkke ärra. Möllemad sadi kohhe jälle kätte, agga mis surnud, se surnud, widi pulwärki  tohtre üllewatamisse alla. Siin woib kül mönni küssida: kuidas se tulli, et nad ni õnnetuma surma said? Siis olgo neile wastuseks:  Pimamees istunud Heermeieri kõrtsi ees wankre peale, sõitnud jöe are hobbust jootma.  Et sure jonega läinud ja messi hommiko tulega wägga maas olli, olla hobbune järsust kaldast ülle pea ja kaela kohhe sisse läinud, mees istunud wankres. Jões olla hobbune ennast ojudes kalda pole pöörnud, wanker läinud  ümber ja mees wankre alla; jänud sennasamma paika; hobbune ojonud wälja. Õlleks ta rohkem ettewadanud, põlleks ta sesuggust  õnnetumat surma sanud. Soldat olli paggermassina peal töös, olla seal ühhe padi pealt teise peale hüppanud, jalg juhtund libbisema,  kukkund waene mees sisse ja leidnud seal surma! Nenda olli nende meeste ello ohto äkkitselt kätte tulnud. Mõda läinud teisi