luggemise rarnat käes, omma norema wendade ja õddedele warrest ärraselletas, et ta üks tullus lind olla ja ka sõnnu õppida järrele räkima, w. Seal jures teggid lapsed linnu nokka lahti, watasid  temma keelt, jalgu n. n. e. Ühhel teisel kohhal näggi issa omma weikest poega mitto tundi järrestiku koplis istuwad ja ikka ühhe ja sesamma kohha peale wahtiwad. Parrast jooksis ta tuppa, wõttis lug. ramato kappist ja otsis seal hulk aega sees, ilma et ta näitas leidnud ollewad, mis ta otsis. Lõppeks küssis issa: „Noh, kedda sa seal koplis tänna ni terraselt wahtisid?" Pois ütles: „Ei tea, issa, kas need õppetud mehhed sedda loma peaksid  tundma, kedda ma tänna näggin; luggemise ramatus ta ei Ma. Ta näitas pealt nago errilane,  kandis ühhe kaapsa ussi suus, wiis ta liwa unniko jnre, siblis senna ühhe weikese augu ja lükkas ussi augu sisse. Siis läks ta isse ka järrele, tulli agga tükki aea parrast jälle wälja, mattis ussi kinni ja lendas minnema." - Issa ei olnud sesuggust imme asja ka weel kuulnud, mis temma 13-aastane poeg praego isse Lähhele pannud, sellepärrast ei mõistnud ta poeale middagi wastada. Agga kui ta paar näddalat  hiljem Tarto linna hakkas sõitma, ütles korraga poeg: „Issa, ürra unnnsta linnas järrele  pärrimast, kas õppetud mehhed sedda loma jo tunnemad, kes ussi ärramattis!" Noh, sedda siis ka issa teggi, ja ei kuulnud mitte üksi sedda, et se loom, nimmega „surnomatja" õppetud meestel kiil jo tnttaw olla, waid ta sai ka teada, et weikene lomakene sellepärrast sure ussi liwa alla olli matnud, et ommad munnad temma sisse wõiks panna, kedda nored tõugud parrast ommale loiduseks Larwitawad. Neid kaht tükki olleme sellepärrast räkinud, et nad meie ue luggemise ramato tullust rohkem head tunnistust annawad, kni kõik pikkad kitusid. Muud meie ei wõi öölda: on hea tük maad, mis meie selle ramatuga omma koli asjus eddasi  olleme jõudnud. Mannast õppisid meie lapsed uest testamendist luggema; nad luggesid ilma järrele mõtlemata, sest et lapse mõistus neist asjadest isseennesest weel ei jõua arro sada, mis seal seisawad. Pühha kirri seisis kül lapse ees ja temma mokkad lobbisid sealt seest, agga temma mõtted otlid kaugel sealt ärra teiste asjade jures. Innimene peab jo ikka mõtlema; kus ta sedda ennam suggugi ei te, seal on ta jo ellajas. Sega sai ka kallis Jummala sõnna kmjaste prugitud, sest tedda lobiti hommikust õhtuni möda koli penka ümber ja wissati peale koliaea, kui ühhe koli riistapu, laste kingadega ühhes aida nurka. Nüüd õppiwad lapsed luggemise ramatust mõistusega ja järrele mõtteldes luggema, agga isse tundides wõttab  koolmeister nendega üksikuid tükka uest testamendist  läbbi, kedda ta siis igga kord lastele nõnda ärraselletab, et nad sest arro sawad, ning neil Parrast, kui kolist wälja lähhäwad, ka eunesel  himmo tõuseb, eddasi unda. Sel wisil agga õppiwad lapsed meie aeal kolis ka Paljo ruttemalt luggema, kui enne, ja Pühha kirja õppiwad nad üksi kui üht kallist Jummala sõnna tundma, Nago omma lapse põlwe aeal ilmlikus asjades luggemise ramato seest, nõnda ja nisamma saggedaste sawad nad selle õppetuse teel ommas järrel tullewas ellus hinge asjus ka Jummala sõnna seest nõu otsimas käima. Wagga waene luggu on nende kolidega, kus sedda weel ärra ei tunta, ehk kus asjad weel ui kaugel ei õllel K. R. Dalgast. Kirriko lõhkumised. Wui, hirmus kuulda! Eks kurjus lähhä wimaks ui sureks, et üllekohtused isse onuna silmad peast wälja nokkiwad. Kui wägga hukkas peab innimese  südda ollema, kui ta rojane loom Jummala  kodda ja altarit wõib risuda! Suwwiste pühhade aeal lõhhuti Ergmäe kirrik lahti ja warrastadi  kirriko riistad Ürra, mis agga warsi wäljatulli  ja knrjateggiad lõga sattusid. Nüüd on 24—25. Okt. Walga Lukke kirrik ärralõhhutud  altari tek, peeker, leiwa taldrek, 5 puddelit kirriko wina peale selle weel waestelaeka rahha ärrawarrastud! Nisamma hirmsaid asjo kuleme weel kaugemalt Lättimaalt Ue-Pebalga, Dserbene,  Arashe, Löserni Zehweina kihhelk., kus ka kirrikud ttrralõhhutud. Õiged lootwad waesel aeal Jummala peale, kurjad warguse peale! Dernust. Zkka pahha! Laupääw 11. Okt. sõitnud Arremõisa piinamees linnast koeo pole; seal tulnud temmale 14 wersta Pernust 2 meest wasto ja karganud warsi ta kallale, küssides:  „Anna rahha sia!" Mees aeannd wasto  ja selle järrele lönud teerööwlid ta Pea lõhki 356