kahwatand ja arralöpnud, et südda nuttab rindus nende peale wadates. Sedda keik ollen ma sulle kirjutanud, mitte üksi, et se teile ueks sönnumeks, waid ühhelhobil  mitmele ka maenitsusseks õlleks, et ennast sähhärduste kurja wallepuhhujate läbbi mitte eksitada  ei lasseks, kes nüüd seal kubbermangudes mönda aega neid paelo püüdwad katki kiskuda, mis muido Eestirahwast ni köwwaste omma issama, kirriko ja kele külges näitsid kinnipiddawad.  Kui waewalt sesinnane rahwa sugguarro ennast wöeral maal ja wöera rahwa seas wöib ülleöpiddada ja awwitada, wöin ma siin iggapääw  nähhä. Nemmad ei olle mitte üksi kohmetand ja ilma nöuuta innimessed, waid tahtwad ka, nago wäetimad lapsed, keik nenda  sada, kuida nemmad sedda koddomail enne harjunud olnud; nenda ei wötta nemmad ka head köwwa toito mitte wasto, kui se mitte nenda ep olle walmistud, kui neil koddo. Hospiddalis on mul sellega paljo tülli olnud ja kui G. mitte ni walmis õlleks olnud, minno,  ehk paljo ennam nende waeste innimeste tahtmist täitma, siis ep õlleks mu! ka mitte wöimalik olnud, mönnes tahtmisses toime sada, mis haigemaiades enne põlle kuuldud." Seal on nüüd se kirri. Kas kurwemat luggu weel tarwis? Oh waesed eksitusse ja rummalusse läbbi laiali pillatud Eestlased? Kuida ollete teie ning paljo muid weel teitega, nago tormist aetud kuiwad lehhed merresse langenud!  Oh et teie häddast teised märko saaksid!  Teie ello wöis enne issamaal raske olla ja parremad päwad ollid iggawad odata, agga mis pölli on teil nüüd? pealege wallelotus teie ainus lotus! Jummal önnistago sedda kallist saksa naesterahwast temma holekandmisse  eest, ja hoidko keik Eestlasi sel kombel teistele waewaks langemast! Siberiamsalt. Mawärriseminne. Ehk kül ruum jubba nappiks jääb, peame ommeti sest ka könnelema, et ni koggoni arruldane  assi on. Surema hirmo egga etzmatussega  ei põlle kül kegi rahwas tännawo omma wanna aastat löppetanud ja uut alganud, kui Siberia rahwas Irkutski ümberkaudo. Neari laupawal olli nende mawärriseminne keige kangem  ja üllatas hommiko pole künni Lena-jöest adik, ja öhto pole 86 wersta Irkutskist. Ehk kül mitte ennam ni kange, kui Neärilaupäwast künni 3. Januari ku päwani, ep olnud ma likuminne  ka kesk Januari kuud weel üsna järrele jänud, waid ennamist igga ösel weel tunda. Poolteist tundi on seal ma järgeste wärrisenud, uksed kukkund lahti, aknad katki, lubbi laest ja seinde pealt mahha ja korsnad ning ahjud purruks. Kiwrvimaiad on weel suremad kahjo sanud. Mitme kirrikute ristid  on üllewelt mahhakukkunud, ühhe kirrikul torn terwelt kiwwiwarremeks sanud. Mitmed maiad ei kolba ennam ilma parrandamatta ello maiaks prukida. Mawärrisemisse körwas piddand Irkutski rahwas weel hirmust külma ll. Jan. liggi 35 kradi.  Selenga-jöe  suus, mis Baikali jarwe jookseb ja seal ümberkaudo, teinud mawärriseminne ka hädda kül. Wessi on järwes äkkiste ni kangeste üllesse aianud, et pakso jae katki murdnud ja praggudest kõrgesse pirtsanud. Jnnimessed, kes peal olnud, sanud elloga kaldasse.  Kaldas on ka ma mittnest kohhast lõhkenud  ning wet ja mudda waljawiskanud; seddasamma  teinud ka kaewad., Mhes jarwe äärses küllas on üks nago kiwwi unnik kokkolangenud. Sülla kõrguselt on järwe  wessi maddalama kohtade pealt ülle kallaste  wälja wolanud. Paljo ellajaid on küllades  ärrauppunud. Jnnimessed peäsid hingega  pöggenema; üks naene ja weike tüdruk on uppunusse surma sanud. Wenne tallopoiad aitwad siin hea melega Burjäti rahwast, kelle peale se õnnetus järwe randas ennamist on langenud. Keik nende warra-nattuke ja rahha,  mis Burjätid ni hea melega kokko hoidwad,  on rikkutud. Ka Selengiski linnas panni mawärriseminne kirriko kellad isseennesest hüüdma  ja lõhkus nisamma tornid ja korsnad w., nago Irkutskis. Rahwa ehmatus olli otsata, isseärranis halle on raskejalge naeste luggu, kelle seast mitto selle ehmatusse pärrast enne aego mahhasanud?c. 86