lapsi oppetada ja juhhatada? Koli katsumisse aeal on laste wannemad kül selle peale käinud,  et ammetist piddid lahti sama, agga kes kulis nende palwet?! Teisel hommikul tahtsin ka kord Angelni makonda minna ja läksin sepärrast omma sõbraga  postimaea jure, kus ka parrajate üks posti tõld minnemas olli; agga mind ei woetud  kasa ja sepärrast satis mo söbber mind omma hoostega, künni teise jäma, kus siis posti töldas rumi leidsin ja kolme Angelni mehhega sisse istusime. Te peäl allustasin mitto korda juttu, agga ei sanud wastust nende käest, nad ollid nago tummad, ja wahtsid wilto mo peale, egga lausunud  ei musta egga walged. Ma katsusin nende ma asjust juttu tehha, sain agga iggakord  üht wägga lühhedat wastust omma küssimisse peale, künni wimaks üks neist küssis:  kellega teil Angelnis asja on? Ma nimmetasin neile kaht ausat meest ja näitasin, et mul kummagile kirri wia on. Oh wennike! kuida nüüd meeste näud lahkeks  läksid ja keled kammitsast lahti peasesid. Se kes mo körwas istus, teggi imme kentsaka  näo ja küssis: „kas teie Hagemanni watama ei lähhä?" (Hagemann olli sealt salla wallitsusse pea-kohtomees.) Se olli mul õnneks, et ma teadsin, kes Hagemann olli, sepärrast küssisin minna pool nukra melega: kas sedda Hagemanni kes Oorweldis?  Se on jo sesamma, kes minnewa Mai kuus, endise Jeltingi ausa öppetaja Walentineri,  kes praego Leipsigis öppetajaks, kohto  läbbi ähwardanud siit maalt wälja aeada, kui ta peaks julgema rentniko Zeigeri höbbe pulmale tulla. Keik kolm kostsid: Jah, kui hirmus suurt üllekohhut. teggid Daanlassed, et sedda kallist ja ausat meest ärra aeasid ja aina sepärrast, et Dani kele ei tahtnud jutlust tehha ja pannid  meile jälle mehhe, kes saggedaste üksi kirrikus  istub, sest et kegi sest arru ei sa, mis ta könneleb. Hagemann on ähwardanud, et kui meie wanna auus öppetaja Walentmer Leipsigist peaks meid wata tullema, tedda sandermidega  ülle piri sata. Kui sedda kuulsi- me, siis küssisime Hagemanni ennest käest järrele,  kas st piddi tossi ollema, agga ta punnis  taggasi ja ütles sedda walle ollewad, mis agga ommetige tossi olli. Sleswigi öppetajattest ja koolmeistritest, kuidas  nemmad ellawad ja öppetawad, õlleks meil weel mõnda könneleda, agga et meie sega kellegile  kasso ei sada ja muido omma rumi raiskama,  stpärrast pörame nüüd silmad ülleültse Dani wallitsusse pole, kuida temma raud kep Sleswigi-Holsteini male mõnda õnnetust tonud, kedda luggedes meil ihho karwad püsti töuswad ja südda selle ülle halledaks lähhäb, kuida üks ristiinnimenne teist ilmaasjata nenda woib waewata ja pinata. Zubba st olli selle rahwale liig raske, et neid sunniti Dani keelt õppima ja omma pärris  emma keelt mahha jätma, sest nad ollid jo Sakslassed ja stpärrast ka nende emma keel Saksa keel, agga st polnud weel middagiks  arwata selle wasto, mis Dani wallitsus keik nende öllade peale laskis panna. Neid sai iggapiddi pinatud ja waewatud, nenda et keik Dani wallitsusse raskus sedda rahwast,  kui nõrka pillirogo mahha rohhus. Ühhe sesugguse kannataja luggu tahhame nüüd omma armsa sõbradele juttustada; ja se on» ühhest Saksa kannatajast ehk märtirist Sleswigis. Se olli ühhel wägga kennal ja sojal kewwadissel  pawal, kui Sonderburgi linnas aastal 1861 üks endine rikkas, agga nüüd sure waesusse sisse sattunud nõrga melega innimenne  ärra surri. Üksnes ühhel üsna selgel  päwapaistisel ilmal wois se önneto kahhe kargo naeal monni sam eddasi tuikuda. Ta silma selletus ei ullatand sel silma pilgul, mil se jamsi-tujo pimmedus ta pealt wahhe! lahkus, mitte kaugemale kui häddaste jalge ette; agga kui jamsi-tujo ommä pimmedusse koormaga ta peale tulli, siis ta unnistas ja jandas maad ilmad kokko. Ta olla pöhjato rikkas ja õnnelik mees, kellel miljonide wäärt kulda, perlid ja kallid kiwwa olla ja ta ellada hommiko ma uhkusse ja illuga ehhitud maeas künni ta jandaminne tedda Dani sandar- 258