kögi tüdrukud, kelle holeks ellajad, nende eest mitte õiget hoolt ei kanna, maid pinawad ja waewawad ehk ka nälgas lassewad seista. Nüüd on need head innimessed kokko heitnud ja nöu piddanud, kuida selle ellaja waewamisse  ja pinamissele otsa tehha. Nad olla nõuks wötnud, neile kes selle polest hoolsad ja neid holega üllal piddawad, aastas kord middaglt kinkida, olgo rahha ehk riet mis läbbi lodawad, et aega möda se pinaminne saab lõppema.  Se aasta on üks kutsar, ja kögi tüdruk,  kellele saksad head tunniskirjad woinud anda, kingitussi sanud ja sedda tahtwad nad igga aasta tehha, kui agga tenijad ennestele tunniskirjasid jöudwad murretseda. Peterburgist. sSönnumed Keisre Proua Januari ku 17. päwal sanud Keisre Herra Nitsa linnast, tänno Jummalale, jälle need rõõmsad sönnumed, et temma sure Proua ja laste terwisega hea luggu olla. Keisri Proua emmalik südda on suur-würst aujärjepärria haiguse parrast liig murres olnud, agga tohtrite tunnistusse peale, et keik kartus mödas, on ta jälle rahhule jänud. Kronstattist. sOnnetus merre Kuida seitungid könnelewad, on minnewa Augusti  ku sees ühhe sure-tükki läbbi, mis lõhkenud,  suur õnnetus olnud. Assi tulnud nenda:  Noor sure-tükki wäggi olli merre peal laskma õppimas 750 sülla peale piddid märki laskma. Jgga mees olli omma platsi peal ja teggi mis kohhus ning keik laks ka wägga heaste, kui korraga üks suurtük, mis aastal 1840 Olonetski Vabrikus Vallatud, lõhkes  ja 12 meest kohhe surnuks lõi, 14 sanud raskeste hawatud, kellest 7 teisel päwal ärrasurnud.  Mislabbi se suurtük lõhkenud, sedda  ei tea weel kegi, seisab ühhe liig pakso katte al; wannadusse wigga ei woinud se kül mitte olla. Olgo mis tahhes, õnnetus on olnud ja ni mitto meest surma leidnud. Polamaalt. sPreestride Need Pola preestrid, kes mässarnisse aeal sure lotussega Roma Linna pöggenestd, et seal wan- na paawsti sülles rahho ja head pölwe maitsta,  laulwad nüüd koggoniste teist laulo: manna  paawst Pius ei pea suggugi nende wasto lahke ollema, egga armastusses nende wasto jõudma; iggast asjast olla neil suur pudus, sepärrast peawad aegsaste hakkama ümberwatama,  kuhhu pole jälle ronnida, et pea-warjo ja üllespiddamist saaksid; kas Prantsusse woi Türgi pole. Üks preester kirjutab sealt omma  söbradele Polamale, kelle süddamed alles meel turtsuwad, nago tahhaks ta neid rahhule  surruda: „Ma ei walleta mitte, kui ma ütlen: kergem on üht kiwwi pehmeks tehha, kui ühhe kardinali süddant! Hallastus on neil tundmata assi. Keige waesemal kombel woeti meid siin wasto ja peti üllewal; kegi ei holi meist; kui ka surremas haiged olleksime, ei tulle se kellegi mele meid watama tulla; wimaks  näitasid sõrmega meite peale ja sõimasid  häbbemataks. Se keik sunnib meid sedda pühha linna mahha jätma ja wöera rahwa jures ellopaika ja üllespiddamist otsima. Kui wahhest lähme ka nende käest middagi küssima,  siis ei kule meie muud, kui: „„Meie ei woi mitte, same nähha."" Need on nende sönnad, misga nad meid toidawad ja kattawad.  Lähme iggakord tühja käega taggasi. Nüüd ei panne ma koggoniste immeks, et pühha  issa wallitsusse ülle ki paljo kaebatakse." Pahhaid asjo on Polamaal ikka weel leida; keik pahhad innimessed põlle sealt weel wälja läinud. Grubeskowast kirjutakse, et mässajate  jüngrid seal möda mõisaid ümber hulkuda  ja nende heaks, kes Parisis ja Roma linnas pelgus istuwad, rahha korjata. Pealegi  olla nad ni häbbemata, et nimmetawad, kui paljo iggaüks peab maksma: ei olle sellega rahhul, mis hea mele polest antakse. Mõisnikud  ei tahha issi nendega teggemist tehha, sepärrast pöggenewad eest ärra ning jättawad sedda omma abbikasade holeks neile anda, mis woiwad. Neid pütakse ka holega jubba, ehk langemad  pea wenne wäe küsi, siis on assi sassis. Radoma kubbermangus ei pea assi mitte karwa wäärt parrem ollema; seal hulkuda otse nisamma suggused lomad mödä maad. 39