surres. Kellel ellades Jummalat ei olle, kust se tedda surma tunnil peab wötma? Ja Jummal  parrago, kui ilma surrematta hingel mailmaft  lahkudes iggawesse ello lokust Loeks ja troostiks ei olle, mis surma tund se wöib olla! Ztgga hirm tulleb peale mötteldes: pagganattega  on igga pääw sesamma luggu! Hindu rahwa ellust ja uösust slleme jubba mönda pilti teile nahhä annud, waatkem nüüd tänna ka, kuida nemmad surrewad. Mönned sured jöed, issearranis suur Ganges-jöggi,  samad neist pühhaks petud ja jum- malikkul kombel auustud. Önsamat surma ja matmist ükski Hindu ei tea, kui Ganges-jöe kaldal ja temma wee sisse. On emmal paljo lapsi, et leiwa palloke ei tahha üllatada, siis wöttab ta omma noremat ihyo suggu, wiib silmameega Ganges-jöe kaldale, ehhitab saggedast  lapsokest lillekronidega, panneb kibbeda nuttoga tedda wee sisse, messi wiib alla, agga  ta südda mötleb ommeti, et omma lapsokest  otsekui Jummala rüppe on pannud; sest kes senna pühha jökke surreb ja maetud saab, peab nende arwades otse teed taewa minnema. Keige surrejatte ainus kelekaste on Gangesse tvessi, kui sedda ial sada on. Keik haiged, kellest ennam elloloma ei arwata sawad, kantakse  jöe kaldale hinge heitma ja nenda önsaste  surrema. Surreja pannakse jubba ellawalt  surma ridesse, wiakse jöe äre, ehk ennamiste  ka keige wodiga wee sisse ehk pannakse  muido rami peale, temma kandjad seiswad  maoni wee sees körwas, preestrid ja suggulased  tewad omma tempusi, wallawad surrejale  Gangesse wet suhho, künni ta nende arwades  önsaste ärraläkkatab, siis lassewad lahti ja wessi wiib surnut parradisi. Agga möda jöe kallast otawad allati kotkad, kaarnad ja koerad, kes haisewad surnokehhad, mis „pühha Ganges" kaldasse aiab, ommale pärriwad. Sedda ammo tutwad hirmust asja ei panne kegi ennam immeks. Kennel se õnnetus on male ärrasurra, sellel arwadakse weel sureks õnneks, kui temma surno kehha Gangesse laenedes omma  wimist hingamisse paika leiab. Nen« dasamma maiad on Hindud ka surno pölletamisse  peale ja, kuida jubba enne ollete kuulnud,  surreb mees, siis pannakse temma surno kehha pu-rida peale, ta keige armsam naene ellawalt senna körwa ja tulli otsa! Agga tan- Kuida Hindud siit mailmast lahkuwad. 13