Waat armas noor wend: kes teggi? isse teggi!  Olgo wargus mis tahhes, kas aida, aea woi metsa wargus, seal seisab Jummala kasso luk ees, kes sedda löhhub on kange trahwi al.- -- Ma ollen agga nüüd mõnda neist pahhast asjust nimmetanud, mis meie risti usso teutusseks  ja meie rahwa hirmus sureks häbbiks nende keskel likuwad, kui paljo on weel neid, mis sallamahti iggas maeas prugitakse, mis minno körwo põlle ullatand, kellest agga sedda woin öölda, olgo sedda sakste woi tall ora hwa  keskes: kui middagi tehhakse ehk heaks arwatakse, mis Jummala kässo sönna wasto käib, sedda ähwardab ta mitte nuhtlematta jätta. Mikspärrast olleme siis ristiinnimessed,  kui paggana tempusi armastame? Jöulo pühhad on meil üsna ukse ees ja ma näen jubba poisikessi püsti seiswad, kridi tükkid näppo wahhel, et Jöulo laupääw öhto ehha aeal igga ukse peale risti tömbata, et pahhad waimud sisse ei sa. Oh armad perre-issad ja laste-wannemad! ärge laske sedda  tühja tööd tehha, se ei kela neid sisse tullemast, waid ma annan sulle üht teist nöu ja nimmetan üht teist ust, kus peale tarwis rist tombata ja se-on so süddame uks; senna peale tõmba üks rist ja sedda panne sa oige tuggewaste riwi, et sadan sisse ei pease, se on paljo. parrem, kui need ristid teiste uste peal. Agga mis tehhakse, keik weel ue-aasta laupäwa õhtul? Seal wallatakse õnne, wissatakse  puid ahjo, istutakse rist-tede peal! Oh sa armas aeg! mis peawad need tembud keik tähhendama? Kas need peaksid keik ollema  meie süddamelik walmistaminne ue-aasta wasto? Ei ma uSsu mitte! Keik selge sadana tenistus, mis meie otsa üht Kaini märki teeb, et peame pöggenema ellawa Jummala pühha palle eest; ja mis saab meie wiimne ots ollema? hukkatus! Mis eest meid Jummal  hoidko! Ommalt maalt. Pernomaalt. koli-maea pühhit- Meie peal-kirri ei ütle sedda am- mugi weel mitte, et meil üks uus kool õlleks assutud, wm d e t aulik mõisa wallitsus manna  kitsaks janud kolimaea assemele üht uut ja rumikat laskis ehhitada ja mis nüüd malmis  olli sanud ning pühhitsetud sai, et seal noorte laste süddamed ühheks malmis pöüomaaks  saaksid harritud, kuhhu kallist lummala  sönna semet woib külwatud sada. Söbber  kirjutab meile nenda: Armas Postimees! Tahhan sulle ka teada anda, et meie Ulu ja Surjo rahwal 30. Nowembril üks suur römo pääw olli, meie uus koli-maea sai sel päwal sisse õnnistud. Kirriko wöörmündrid ja koli-lapsed ollid selle päwa auuks ue koli-maea seest poolt kuse oksa ja poolga-warre krantsidega wälja ehhitanud, mis nago pruut omma laulatamist otas. Mis sedda römo weel suremaks teggi, olli se, et Ulu mõisa pärris herra v. Stael, kelle murretsemisse  läbbi se maea sai ehhitud ja kes ka ühtlasse meie kirriko wöörmündre herra, omma  wöerastega senna tulli ja sest pühhitsemissest  ossa wõttis. Temma kässo peale ollid ka keik Perno kihhelkonna kirriko-wöörmündrid,  koolmeistrid ja koli-wannemad seks pühhaks  senna tellitud. Meie omma rahwast olli ka rohkeste kokko tulnud, nenda et se uus kaunis rumikas koli maea punnis rahwast täis olli. Pühhitseminne hakkas selle lautoga  : „..OH wötkem Jummalat."" selle peale lugges öppetaja Taweti laulo ramatust 122 laulo ette ja selletas parrast neid sönno laiemalt  ärra: „„Meie j allad on sanud seista so wärrawate sees oh Jerusalem."" ja manitses rahwast römuga ja hea melega omma lapsi koli -maeasse sata, kus nemmad jubba norelt Zummala sönna öppetust sawad ning nende hinged maggusa ja kossutawa ewangeliumi pimaga woiksid toidetud sada, ja mitte ükspäinis  pikkuses, waid ka tarkusses kaswada  ning hea ja kurja wahhel wahhet tehha. Kui teie sedda maea tännoga wasto wöttate ja armastussega ommad lapsed sia kokko sadate,  saab ta teile lerusalemma wärrawaks, kelle läbbi teie lapsed tullewase lerusalemma sawad juhhatud. Selle peale langes öppetaja  ja rahwas pölweli ning öppetaja piddas 403