selle polest selget wet klasi sisse kallaks, mis meie jälle teistele laua peale wöiksime kanda. Sest könneleda, kuida nad omma asjo peawad tallitama, ei arwa meie mitte ennese kohhuse ollewad, sest sedda teadwad jo issige, et igga üllem peab tark ja mõistlik mees ollema, kui koggokonnal neist kasso peab ollema. Ni paljo kui meie sedda seadust tunneme, on ta isseennesest  tullus ja hea ja panneb meie tallo rahwast otse kui omma jalge peale seisma, nüüd on agga tarwis kohhe püsti seista ja otse käia, siis samad asjad otse minnema ja rahwas meie Keisre Herra armo selgeste maitsma. Agga seal jures ei pea kegi unnustama,  et üllem assi jälle on, sönna kuulma, mis meie keikide kohhus on. —Mu ttu linne söi ei te ial head ja isseärranis siis, kui kutseri silmad hästi lahti põlle; seal woib mönni ilmasüta terwisest ilma jada. Ammuks se on, et sanidega soita woime ja selle lühhikesse aeaga on jubba mitto hobbuste  jalge alla janud, kedda ommetige Jummal  hoidnud, et iggaweste wiggaseks põlle janud ehk koggoniste surma sanud. Hakkab nüüd jälle koli aeg , kus pissukessed lapsed salkas koli lähwad ja sealt koeo tullewad, kui sesuggune hirmus aeaminne ulitsail ei lõppe, siis peawad wannemad kül sure kartussega lapsed kotto wälja saatma ja nendasammoti neid taggasi otama ehk wötko wimaks waewaks neid koli wia ja kolist koeo tua. Meie lin põlle otse ni suur, et parraja sõiduga omma  asjo tallitud ei woiks sada. Õlleks kül wägga sowida, et politsei kohhus omma healt kord jälle tõstaks ja neile rohho seddelit kirjutaks, kellel seni suurt römo teeb, ulitsail kui hullud hobbustega aeada. Jgga többe wasto on lummal rohto lonud, ka selle sure aeamisse wasto on wägga hea rohhi, kui se agga aegsaste saab prugitud. Möda läinud kesknäddala hommiks piddi üks waene pesuker jälle maitsma, kui küllamehhe aisa ots on. Kollaka kassukaga kutsar, weikese musta hobbusega, olla linnast aeades wälja sõitnud ja wanna aptegi ukse ees pesukeri mahha aeanud, ning omma teed aeades allewile  läinud; mees jänud senna mahha ja on koes kantud, kus praego raske haige, et ei tea mis saab! Kui selle asjale politsei polest pea otsa ei sa tehtud, siis peame kül aegsaste omma  testamenti walmis teggema, sest meie woime  ka pea hobbuste jalge alla jada! Tallinnast. sUus seitung toob sönnumid, et sealane tohterdamisse  kohhus sedda ärranäinud, kui häddast maal tohtred ja aptegid tarwis olla ja sepärrast  on nende sowiminne, iggasse kihhelkonda  üht sesuggust assutada. Detsembri ku lv. päwal on Rapla Arriko jure, prowisori Schmidti wallitsusse al, üks uus apteek lahti tehtud. Nüüd tulleb sowida, et Eestirahwas omma haigete eest holekandmisses ka ennam aptegi rohtude, kui nöiade ja kalo naeste abbi peale lodaksid, egga omma pöddejaid koggoniste  mitte aina üksi Jummala holeks jätta ja ütle: „tehko Jummal, mis ta tahhab." Jummal on innimestele tarkust ja rohtudele wägge andnud ja kastnud, et meie neid peame prukima. On kegi omma többise parrast holimatta,  peab sedda istskord Jummala ees wastama.  Libawist. sLaewa Need hirmus rasked ja wallidad tormid, mis meil se süggise olnud, on paljo kahjo teinud, on kül laewo ja laewa mehhi merre põhja matnud.  Ennamiste igga näddala loeme seitungides  nende õnnetustest. 27. Nowembril öhto olla sealatses randas hirmus õnnetus sündinud. Üks Hannoweri laew, mis Riast linna seemnetega tulnud, olla torm senna randa aeanud; laewa meestest põlle muud elluga ärrapeäsenud,  kui kaptein, kes kange ojuja olnud. Kallamehhed, kes sedda õnnetust näinud, olla tahtnud önnetumattele appi minna, agga laenete  pärrast, mis maea kõrguselt käinud, põlle se neil woimalik olnud. Kaptein, kes ärranäinud,  et muud abbi lota põlle, wissanud rided seljast mahha ja hakkanud kalda pole ojuma. Sure waewaga ja külmast meest kangeks  tömbatud olla ta wimaks kaldasse sanud, kus kallamehhed tedda sure armastussega wastowötnud.  3