jälle truiste tööd ja piddas ennast ausaste ütles,  nenda et aega möda üsna  mehheks  sai ja mingist asjast ennam pudu ei olnud.  No aitummal. Ommeti ei olnud mehhel ellopaik wöera rahwa seas melepärrast, jättis 5846 teiste Eestlastega, kes ka nimmetud paikas  ellasid, wenne külla ja kohta mahha ja läksid  teist elloasset otsima. Sest Zeniseiski kubberner  olli teäda annud, et ärrasadetud Latterusse  usso rahwale Minussinski makonnas  maad antakse, kes senna tahtwad minna.  (Ka Rishkowa rahwal tulli lust senna assuda, agga ma-kohhus olli keetnud rahwast sealt ärraminnemast.) Nimmetud Jürri läks agga wenne küllast nellipühhil 1847 nelja teise perrekonnaga uut elloasset otsima. Ma on seal ennamist tühhi, tee peal olli karjamaad  küllalt, sepärrast wötsid omma lojuksed kasa ja kõndisid, nago Lot Kanaanis, keige omma karjaga eddasi. Sähhärdune teekäik lähhäb kül pikkalt, agga mis rut neil tagga olli? Jani ku löppul jõudsid senna paika, mis 200 wersta Minussinski linnast al pool, suve Jenesei-jöe kaldal nende tarwiö olli antud.  Agga paljad, kaljused jõe kaldad, waene  rohhi, lagge ma, mis talwe kange tuiso ja tormide eest warjo ei annud, teggi meeste silmad lahti, et siin nälg ja willetsus neid otas. Nad läksid eddasi, möda jõe kallast lõuna pole, künni süggise jälle ühte wenna küllasse tallikorteri said. Ilma kohhata hulkusid nüüd waesed innimessed wenne küllades ümber ja nende süddamed iggatsesid jälle rahhul ühhes kous ellada. Kes muud kui Pöltsama Jürri olli jälle essimenne, kes peale hakkas. Kahhe aasta parrast jättis ta wenne külla selja tahha  ja otsis ue kohha, kus kegi enne ei ellanud,  Sujetuki-jöe kaldal, ja senna ehhitas ta 185Y omma essimesse maiakese üllesse. Se olli nüüdse Soomlaste külla, Werhni-Sujetuki  algminne. Ma on wägga hea, kaswatab head rohto, 30 ja 40 wersta ümber ringi ellopaikadest  tühhi, ja 3 weikest jögge tullewad seal kokko, mis läbbi talwe lahti seiswad, et nende  weskil põlle tarwis seisma jada, mis muido  keik Siberia weskid talwe kange külmaga peawad teggema. Ei olle ka siamale Sibe- riama lojuste-katk weel Sujetuki küllasse putunud.  Parremat egga iüusamat ello kohta ei wöinud nemmad ennam leida, kui se kenna  org sure metsa ja mäggede wahhel omma  jöggede ja asa-madega. Ka Siberias on meie Jummala lodud maal omma kennadus ja ills. Nüüd pattusid ka teised Latterusse usso rahwas,  kes wenne küllades laial ellasid, üllematelt  lubba senna ellama minna. Neile anti krono polest 175 mehhe hinge peale maad, 15 Dessätini hinge peale, se on kokko 2625 Dessätini, ehk kül eest otsa seal ennam ei olnud,  kui 19 meeste hinge. Zöulus 1852 läks meie usso öppetaja Butske küllarahwast  watama. Ta leidis jubba 7 tallo eest mis 2 aastaga ollid assunud. Need kallid Zöulopühhad, mis seal küllas essimessed ollid,  on praego alles küllarahwa meles; sest pitka aia järrel kuulsid nemmad jälle armoöppetusse  kulutamist ja wöisid Issanda lauale minna. Nimmetud öppetaja eestpalwe peale anti küllarahwale weel 16,177 Dessät. maad jure, et nüüd 817 mehhe hingel küllas rumi ja leiba on. Agga nüüd tulli rahwale hingeleiwast nälg kätte. Enne ollid ommeti kord aastas Jummala  sönna kuulnud, agga nüüd läks üks aasta teise järvele, ei tulnud abbi. Se lokus,  et igga näddala usi usso wendi piddi jure tullema, jäi ka täitmatta. Hädda pärrast  seädsid enneste kestest ühhe wanna mehhe, kes nende lapsed ristis ja surnud mattis. Se olli hinge polest waene ello. Sedda surem olli nende rööm, kui Neäripäwal 1857 nelja aastase otamisse järrel, öppetaja nende hulka astus. Südda öse jooksis keik se pissuke karjake kokko  karjast terretama. Essimenne palwe olli warsi se, et ommeti üks kord keik tühjamale sadetud meie ussulissed senna küllasse saaks savetud ja et neile koli- ja palwemaia saaks ehhitud. (Jääb polele.) . Sõnnumed wõeralt maalt. Saksamaalt. HeSsima seadusse tülli 165