mis öige on, sest nad tahtwad asjo, mis ei wöi antud sada, ja neile ennestele kahjuks tullekstd.  Et nüüd Keisri Herral ni issalik öige nöu nendega on, ja nemmad ni kangekaelsed, kiusakad ja tännamatta on, siis põlleks mitte immekspanna, kui Keiser neile armo assemel hirmo annaks ja neid ommast tõotustest ilma jättaks. Agga nenda ep õlle meie Keiser. Kes hirmo wäärt, saab hirmo agga mis töötud,  antakse neile terwelt katte. Keiser teab kül, et rahwas keik rahhorikkujad ja kurja nõuandjad ei olle, waid mönned rahhotumad  pead teiste seas, aiawad ka teisi ktssama ja teggema, mis ei kõlba. Sepärrast kui üks ingel taewast meile nöu annaks, middagi räkida ja tehha, mis Zummala kässo wasto on, siis wöime temmale julgest üttelda:  „taggane minnust, sadan! stnna ei nõua mitte, mis Zummala, waid mis innimeste mele pärrast on." Keisri kässo peale murretseb ka Polama wallitseja, würst Gortshakow,  selle eest, et neil, kes tööd tehha tahtwad, ka tööd leida õlleks ja ussina jnmmessel  pudust ei pea tullema. Polakade surem lust on nüüd Warsawis unnikusse kokko joosta ja siis kissa tehha, mis keige hõlpsam surno matmisse jures sünnib. Sepärrast on awwalikkult ärrakeeldud, et senni kui rahwas  möistlikkumaks ja waggasamaks jääb, ei tohhi kellegi surno pusärgi tagga egga haua jure ennam innimessi kokko minna, kui üksi surno suggulased, muido tullakse söameestega wahhele. Sönnumed wöeralt maalt. Austrias on ikka alles paljo arrotamist ja korrutamist. Omma ue seäduste jarrele, mis neile, muist minnewa Oktobri, muist tännawo  Webruari kuus anti, ei möista nemmad  nago lapsed ue kingadega, ikka weel töeste käia. Mitme rahwa seltsidel on mitmesuggused  mötted. Ungrima tahhaks omma tahtmist,  Bömima omma tahtmist, ja nenda mitto muud ning se teeb nende enneste wahhel paljo jäggelemist. Omma ue seäduste jarrele hakkawad  nüüd ka Parlamenti piddama ja selle tarwis tehti ruttoga üks suur maia kergelt  malmis, se essimenne, mis selle nimme al Wini linnas seisab. Nende rigiwannemad ja rahwa sadikud on jubba wallitsetud ja makonnade kaupa essimessed nöud petud, nüüd astmad omma ue Parlamenti maiasse kokko ja hakkamad ka nenda nöupiddades waidlema, nago sedda Prantsusse, Inglisse, Preisi ja Ztalia Parlamentides praego jggapääw  tehhakse, et kui ma sest keik tahhaksin könnelda, siis peaks igga paäw üks Postimehhe  nummer walja tullema, ja tulleks ommeti  rumist pudus; agga siis õlleks meil ka ilma asjata asjust ni paljo luggeda, et meel, mõistust ja aeg arrapuduks, ja targemaks ei saaks meie mitte märki. Jtaliamaalt Tunni Unna rahwas tahtwad, kui Jtaliama kunningas, kes siamale  Tunnis ellas, fealt eddespiddi Roma Unna peaks ellama minnema ja Roma Un (mis alles teadmatta on) Jtaliama pealinnaks sama, et siis keik riik Tunni Unna työllad ennese maksta wöttaks, se paik kindlaks paigaks  jääks ja keige suremad söamona maggaflnid  ning söa-kolid Tunni linna jääksid. Mässamissega sai Neapoli riik wöe- Lud ja mässamisse järg ei tähha sealt ikka weel kadduda. Nöggestest kaswawad ikka jälle nöggesid. Hiljuti on seal jälle 40 innimest,  kes pahha nöuga Roma linnast Neapoli  tullid, kinni wöetud ja wangi pandud, nende seas ka üks hertsog, kes teiste peamees olli. Nemmad ni hästi, kui mitmed muud seal maal, tahtsid rahwast endise kunninga heaks mässama ajada ja nenda pahha tehha, et head peaks walja tullema. Kahjo kül, et kunningas Prants omma aujärge kautanud, pealege ennamist mässamisse labbi, mis Zummala sönnaga kokko ei sünni ja sepärrast ial temma mele pärrast ei olle: agga mässamisse  läbbi ei peaks ta sedda mitte taggasi püüdma; sest kui mässaminne pat ja pahha on temma waenlastest, siis on ta nisamma pahha ka temmast ennesest ja iggast ühhest, kes sedda ettewötwad. Ommeti katsuwad 134