(Kl —5-). 11. Koggokonna liikmete aNookirja eestotsalissest kokkoseadimissest (S 6 —B). I!I. Wollinikude, eestkostjale, nõumeeSle ja koggokonna  annnetnikude wallitsemissest (S 9—18). IV. Ue koggokonna - mõimussepiddajate ammeti peale seadimissest, ammeti ullesMõLn-issest ja koggokonna-koeast (519—24). V. Ue koggokonna  wõimuSsepiddajate ja üllewaatja- ning politseikohtude wastaStikusest korrast (S 25). VI. Mõisa politsei parrast (S 26. 27). VII. Koggokonna seadusse täitmisse üllewaatmissest (S 28.. 29). Setlesinnatse liösa jure on ka koggokonna liikmete arwokirja Promid pandud, knida koggokonna - tabbelid peawad walmistud sama. H. Koggokonna warrawallitsemissest ee. I. Wiljawarra-maggasinidest (Sl —9). 11. Koggokonna rahhalaekast (S 16—15). 111. Waeste, tõwwiste holekandmissest ja holetumate laiskade töösse pannemissest (S 16—19). IV. Ellamissc kohhas ehk metsapaikns juhtuwa tullekahjo,  külgehakkawa tõwwe, lojuksurma, kui ka näitsmma' korral tarwitawast nõunst (S 20). Selle lühhikese registri ehk juhhataja lävbi olleme  nüüd omma luggejaid ue koggokonna seadusse jure tahtnud juhhatada. Olgo nüüd iggamees nobbe, sedda ennesele warmalt murretseama (sest aeg on ammo käe) ja kui kätte on sanud, siis ka holega ja järrelmõeldes luggema, et omma kassuks arro mõiks sada, mis seadus ui hästi nlleültse, kui ka igga paragrahw isseärranis kässib ja õppetab, et pudulisse arrosamisse parrast kegi isseennesele kahjo ei teeks eggakahjo tehha ei lasseks. Ommalt maalt. Tartust. makele sõnna-ramat."j  Kui ikka jälle ueste peame kaebama, et meie eestikele ramatokoggo ehk kirjawarra alles wägga weike ja pudulinne on, siis wõib se mõnuele,  kel käppotüis ramatuid laudil ehk kappis seisab, nattuke weider kuulda olla, agga sellega ei olle weel wigga parrandud. Meie kirjawarra, ui hästi omma hulga, kui tuma Polest, on ka weel wägga weike ja pudulinne. Hakkago iggaüks omma ramatokoggo kappis ehk laudil kord holega ülle ehk läbbiwatama, küllab siis näeb, kui Paljo ta ramatokeste seast ramatuid leiab. Nimme ja lou järrele lähhäks ka, agga hakka neid kaluma ja nende tuma raskust tähhelpcmnema, siis tabtwad  sõggedad kätte wahhel 3/4 kestaks ja lestaks  sada. Õppe tusse ramatuid, mis kassuks olleksid koddo ja kolis, noorde ja mannadele paljuks neid on? Ja kui neid mõnned ka mr, paljuks neid holega prugitakse? Keige meie kirjawaesusse  jures on kirjaprukiminne meel waesem. Ostab mõnni issa ehk emma kord ramato, siis watab ikka selle peale, et winasutäiest ehk pekresaiast  mitte kallim ei olle, sest ramatub petakse jo uksi laste asjuks! Sellegipärrast ei wabbanda  se meie ramatokirjutajaid mitte. Tumakamaid,  Paljo tumakamaid peaks kurrule todama, kui sedda ennamist siamale sündinud. Ramatuid, kust luggeja, olgo koddo ehk kolis, middagi wõib õppida, mis tal ellus tarwis lähhäb. Tulleb nüüd mõnni nisuggune ramat wälja, siis peame sedda tännoga wastowõtma. Eestikeel jW Eestimehhele  iggal aeal keige armsamaks, sellepolest ep olle tarwis sõnna raiskada; sellegipärrast, kes ial wõib, se õppigo ka muid kelesi, misläbbi temmale mailm suremaks ja teed tarkusse pole tassasemaks lähwad. Selle abbiks on nende päwade sees siin E. J. Karowi jures üks „weike makele sõnna-ramat" wäljatulnud, endise Wändra õppetaja K. Kõrb eri kirjutud. Ramat on kahhes jaos: essimenne jaggo saksa-eestikele ja teine jaggo eesti-saksakele sõnnad. Eestlastele, kes saksakeelt ja Sakslastele kes eestikeelt õppida tahtwad, wõib nimmetud ramat sureks abbiks ja kassuks olla, kui mõistwad prukida, isseärranis senni kui akademikus vr. Wiede manni suur leksikon ehk sõnna-ramat weel walmis ei olle, mis ka wist iggamehhe kukkur ei jõua wäljalunnastada.  Kõrb eri sõnna-ramat on 214 suurt lehhekülge paks, pabber walge, trük selge ja hind, walmis köidetud, 90 kopp. hõbbedat. Kust neid ramatuid sada on, leiab luggeja tännase  lehhe kulutuste seest. Et ni kitsa rumi peal, kui sellesinnatse sõnna-ramatule pandud, weel keik sonnad ei wõi seista, on muidogi teada, agga sellepärrast ei nimmeta wäljaandja tedda ka mitte „ täieline" ehk „suur," waid „weike sõnna-ramat," mis ni paljo taieste awwitab,  kui temma surussest wõib nõuda. 374