sedda ilma asjata pinamisseks, kui lapsele ramatut  õppeta kse. Juhhan olli häddast kümne  aastane, kui jubba kolist ärra woeti ning issa körwas ammetisse hakkas. Se olli agga luhhanile koggoniste wasto meelt, ta õlleks enne, kes teab mis tööd ärra teinud, kui kasse oksi ludade tarbeks walmis leikanud ja et se tö temmal ni wasto meelt olli, sepärrast sai ta issa käest ka saggedaste luggemata hopa. Kui ta nenda pääw päwa körwas hommikust õhtuni raskeste töös olli, ei antud temmale ohtugi aega egga silma walgust, kord ramatut  kätte wötta ja senna sisse wadata; agga midda ennam tedda keeldi, sedda suremaks kaswis se ihhaldaminne ta süddames, ramato polest targemaks sada; hulgal aeal ei polnud ta ennam omma ramatut näppo wahhele janud.  Ta himmo lua teggemissest olli ni täis, et ta iggapääw õlleks läinud ja sedda tööd senna paika jätnud. Kui näggi mõnda laewa möda purjutawad, olli ta kurb, et ei woi sellega liggi minna, agga kuhhu? sedda ei teadnud  ta issegi. Pühhapääw olli temmal se ainus römo pääw, seal wois ta kirrikusse minna.  Jmmelik pois! ta õlleks kas tullest läbbi jooksnud, kui ta kussagilt ühhe ramato õlleks woinud ennese kätte luggeda tua, agga kes andis temmale seks lubba?! Olli tal wahhest  ön ka mõnda kasso-koppitat tenida, sedda  ei raisanud ta mitte ärra, waid korjas senni, kui selle eest wois ennesele ramato osta,  mis siis allati taskus kandis. Agga kus sedda luggeda? Koddo ei antud seks aega egga  silma walgust. Agga mis ta teggi? ühhel wisil piddi ramat loetud sama. Kui tedda wahhest öhto kuhhugi wälja läkkitadi, pistis ta omma ramato tasko ja jooksis et jälle õigel aeal koddo olla ni kui wähhä jõudis,  tallitas, mispärrast olli wälja läkkitud, siis istus küllas kuhhugi akna tahha lumme peale mahha, wöttis ramato taskust ja lugges, kus saggedaste külm näppo otsi näppistas ja lummi ninna otsas tantsis! Põlleks ta ommast  emmast jummalakartust õppinud, siis õlleks  ta omma wannematele saggedaste suurt kurwastust woinud tehha, sest seks olli ta südda  tuisakas küllalt ning pahhast ahwaldustest po!nud seal küllas otse pudust. Ta olli kui sälg mis ohheliko otsast lahti sai, kes eest ja takka ülles lõi. Tuderima! tuderima! senna tahtis ta hea melega minna ja ta õlleks  kes teab mis selle eest annud, kui ta senna  õlleks woinud minna. Omma täddi poeale kirjutas ta aastal 1781: ..tullewa Januaril  saan ma jubba 13 aastaseks, igga aastaga kaswan ühhe pea jao pikkemaks ning iggaüks, kes mind näeb, rõmustab, et ma ni joudsaste kaswan, agga isse ei römusta ma sest suggugi; sest ma mõtlen: pik kui Koljat agga rummal kui Esel; mis kasso mul sest on, et ma ni pik ollen ja middagi ei mõista? Oh, et ma ka üks tudent õlleks! agga mo issa körwad on seks kinni ja mis woib emma  üksi!? Ükskord olli tal õnnetus, kukkus wankre pealt mahha ja murdis jalla-lu. Sure wallo sees kanti tedda koeo ning pandi sängi, kus mitto naddalat piddi seisma, künni jälle omma  jalla peale wois toetada. Sedda aega pWdas ta ühheks önnelikkuks aeaks, sest seal on ta woinud holega luggeda; ta õlleks hea melega sowinud, et se aeg weel ükskord ni pik õlleks olnud, ehk et teise jalla-lu ka katki lähhäks.  Ühhe tommingase keppiga tahtis issa ta ramato luggemisse himmo surretaoa, agga se sundis tedda middagi teggema, mis neljandama  kässo wasto olli issa ju rest ärrapöggenema  ja sedda teggi ta selle köwwa nõuga: jaewaga wöerale male minna; kuhhu üks üllekohtune laewa kaptein tedda tahtis kasa  wötta. Se olli otse pühhapääw, kui ta omma wannemate jurest ärra läks ja ta piddi kas tahtis woi mitte kirrikust möda minnema. Sealt möda minnes kulis ta errelite  healt, mis kui inglite halle nutto heal ta körwo hellises ning temmale sedda mele tulletas, mis ta olli ettewötnud. Se kurwastas ta süddant wägga, nenda omma armsaid wannemid kurwastada ja Jummala  kässo ülle astuda, pöris kui ärrakaddunud  poeg ümber, läks merre äre, istus senna  ühhe kiwwi peale mahha, nuttis omma üllekohhut,  künni päike loja weris, siis läks taggasi ja pällus sedda omma wannemate käest 10