Eesti Postimees ehk Näddalaleht M 52. 4864. Tartus, 23. Detsembril. MNKmit- ja lmnarahwale. Essimenne aasta. Sss lehhes seisttb; Jöulo room. Ommalt maalt. Postimehhe" luggejad. Äru teenri mattus» feb. Jälle wina läbbi rulnud. Naesterahwas telegrahwi ammekis. Rigk rahha laen. -- Wöeralt maalt. Saksamaalt. LutteruSse mällestusse kujo. Hollandi rahwa hulk ja uösoseltsid. Onno wennapoea abbiks.  Uemad  sönnumed. Uus kindral-kubberner. Meksikoma metshohbosed ja nende jaht. Mönnesuggused sönnumed. --- Kauba sönnumed. Rasukesed. Kirjawasrussed. Teadaandmissed ja kulutamissed. Jöulo-rööm. armas maearahwas, terre! Pühhad on ukse ees ning Home kallis JVulo laupäwa vhto kä, kus pühha Jõulolapse parrast Petlemma sõimes, ka wannemad innimessed lapsiks sawad ja lastega end romustawad. Seal tullcn ka minna „Postimees" teie tuppa, terretan, pannen mütsi pengi peale ja pakknn teile omma lehti, sowin tnhhat õnne ja õnnistust ja tahhaksin Leitega ühhes rõmus olla. Ma näen kenna Jõnlopuud kesket tnbba särrawad ja lapsed ning mannad ennast seal ümber romustawad. Oh, et Ewangelium meie süddames ka nenda sarraks! Tõeste, olgem rõõmsad,  sest Jõulo-rõõm on puhhas ja Pühha rõõm, kui se mitte palja sögi egga jogi parrast ei olle. Ms helde taewane Jssa meile Jõulus kinkinud, on peale temma mu luggematta armoandide ni suur, ni Pühha, et ka inglid sedda kummardades püüdwad ärramoista, agga se on neile ja meile arrosamatta. „ Arrosamatta jnmmalik salladus!" hüab süggawus ja kõrgus. „ Arrosamatta! "kostab lunnastud mailm ja kummardab sedda nõdra lapsokest alwa sõime sees, kui omma OnnisteggiaL- Jggawenne Jummal Jummalast ja iggawenne ello ja walgus walgussest on lihhaks sanud! Tulge Laewade taewad, inglid ja innimessed kokko ja katsuge sedda ärramoista, kui häbbi sisse tahhate "jada! Tännada, kummardada, rõmnötada, sedda wõime, ja õnsad olleme, kui sedda ka teme; agga ärramoista ei, wennad sedda wõime ni wähhe, kui rinnalapsed emma pima, kellest nad ommeti ellawad. Nõmustagem siis ka tänna jälle ja tännagem suust ja süddamest omma heldet Jummalat, kes meid Poea sees ommaks lapsiks, taewa warra ning iggawesse ello ossalisseks ja pärriaks on teinud. Oh et taewa Jssa meile Jõnlus ka lapsemeelt ja lapsesüddant  kingiks! Siis wõiksime ommad Jõulud õigel wisil Pühhitseda. Ja nüüd laulgem teine teisega weel paar salmi, siis kõnnelgem muist asjust.