male sedda tallokohta olli näidata lasknud, läks ta kui essimenne oige mees P. tallusse, ütteldes: temma olla posthones kuhhu ta saggedaste hobbusid müüb kuulnud, et perremees  onuna halliga, mis ta ladal temma käest ostnud, mitte ei pea rahhul ollema; sellepärrast  olla temma iggakord, kui üks oige kaupmees, walmis - kui perremees muist kahjo ennese kanda wöttab kas rahha eest ehk teise hobbuse wasto jälle taggasi wötma. Perremees, kes sest juttust middagi ei arwanud,  ütles lühhidelt: üks kord ennast petta laska, olla parrem kui kaks kord, ja nüüd ilmaski  nende wahhel kauplemissest ennam jutto ei sa ollema. ~Ei se woi olla kössi", ütles Juut „on minnul  weel iks sesuggune ha!, kellega nad just pari passiwad, minno maksab 30 rubla." .Minna ollen jubba kord üttelnud, et kauba  jut meite wahhel otsas on; peale selle, kui ma nende pissukeste wiggade peale ei tahha wadata, on se hal omma waggadusse polest mulle üsna parras." Keigest wäest pudis nüüd Juut ennast wabbandada,  et need wead, mis selle hobbusel olla, temmal tõeste teadmatta olnud ja omma head nimme mitte petjate kirja ei anna, wiskas  need 40 rubla perremehhe katte ja pärris  hobbust taggasi. Selle peale ei lausunud perremees sönnagi, waid pöris ennast toa-ees, kus nad seisid, nattuke ümber; korraga jäid ta silmad ühhe kantsiko ehk ratsa piitsa peale seisma, mis parrajate seal warna otsas rippus;  jälle taggasi wadates seisis meie Juut jubba kesket öuet. ..Noh, kui mo hal sul ni armas on, siis woid sa tedda 60 rubla eest sada," ütles perremees  pool naerul. Selsammal silma pilgul hüdis kõrtsi pois wärrawa takka, kes Judi järrele sadeti, kui ta mitte rutto hobbusega ei tulle, siis minna se ostja ärra, sest temmal ei olla mitte ennam aega odata. „Äha!" hüdis perremees, ..nüüd ma näen, mikspärrast sa mo hobbust kossid, üks ostja, minne -agga peale, ma ollen silmapilk isse omma hobbusega seal." Nüüd ei tohtinud Juut ennam aega wita. Kül pudis ta selle ürrikesse aea sees weel wimast kawwalusse nota wälja heita, keiki teadmatta ja teatud wiggasid ülles luggedes, mis sel hobbusel  piddid ollema, ommetige weel 5 rubla sest küssitud hinnast mahha tingida, agga kui perremees omma mütsi toast kössis, siis ei aitnud muud, kui ühhe süggawa öhkamiösega  need küssitud 60 rubla wälja luggeda. Nüüd sai ta hobbuse kätte, kargas selga ja läks tuhhatnelja kui ma sedda wisi selle hobbuse kohta tohhin üttelda kõrtsi pole, kus meie underwits ennast selle wahhe sees körtsmikkule, kui wanna tuttaw olli tunda andnud ja kui Juut hobbusega kõrtsi ette tulli, läks temma takka uksest wälja. Kui taewas õlleks üllewelt mahha langenud ehk ma jalge al kõikuma hakkanud, põlleks need meie Judile mitte suremat ehmatust teinud,  kui se sönnum: hobbuse ostja olla jubba werand tunni eest ärrasoitnud. Wärrisewa kattega siddus ta omma halli aea teiwa külge kinni. Ühhe tunni aega kissendades, omma kassa öerudes ja selle kahjo ülle kaebades, tulli temmal se hea nöu mele, ommetige Weel ükskord  P. tallusse minna, ehk wöttab perremees,  kui ta ka mönni rubla seal jures kautab, omma halli jälle taggast. Agga kes jõuab siin sedda lühhikest römo, mis Judi silmast wälja paistis, ärraselletada, kui ta sedda hobbuse  kauplejat, pik piip suus, P. tallo ukse ees näggi seiswad. Ma ütlesin: lühhikest römo! Emalt hüdis jubba underwits selge makele: Tänna olla kord Judi käe, ennast petta laska ja pealegi woib ta weel römus olla, et ta nenda kergeste omma pettust jälle on woinud heaks tehha: ka ei olla nemmad temmale ei milgi kombel üllekohhut teinud; üks kahhe näddalinne hobbuse üllespiddaminne,  arstiminne ja puhhastaminne olla ommetige  middagi wäärt. Kassust, mis mailma seadusse järrele õigusega iggal müal peab tullema,  olgo räkimatta. Ilma sonna lausumatta poris Juut halli ümber ja läks omma teed. b 336