ja minna ütlesin, et muud Põhja egga allust ei olle, kui lummala sõnna, ehk piibli ramat, kust innimesse hing rahho sõnnumed wõib sada, ütles temma: „„Minna ollen temma otsast otsani labbi luggenud, agga ei mingisuggust leidnud, mis sinna kidad."" Selle peale kosisin minna: „ Armas...... sep, sinna õlled Pühha kirja luggenud, nago sönud innimenne leiwa tükka ja terwe aptegi rohho potta loeb, temma ei tunne neid tarwis ollewad. Kui so hinge hädda sind aeaks palwega Inmmala sõnna luggema, küllad sa siis teist wisi kõnneleksid. Knrwad leidwad sealt rõmo, näljatsed hinge röga ja ahhastud hinged troosti ja jahhutamist, nago sedda miljonid jubba leidnud. Piibliramat on jo pättustele, agga mitte ui õige ja ilma wiggata innimessele, nago sinna õlled, ja sinnO sarnatsid on parrako weel paljo mailmas. „Se olli temma metest jõlle ja wõeras, aeas wasto, üttes: „„Kes on innimesse süddant ärrarikkunud? Mis tal wigga on? Hea kül, kui isse kurja ei te!"" „So! ütlesin minna. Panne ommeti üht wäetimat last tähhele: kust tulleb temma wallatus, kius ja tõrkuminne, kui La sedda emma ihhust ep olle kasa tonud? Temma  tulleb pärrispattoga ilmale ja sest kurjast jurest kaswawad kurjad wõssud.  Temma  aeas omma punni wasto, ütles keik tühja ollewad ja sowis polemeelne nenda surra, kui ta praego olli! „Südda pimme, ello pimme; pahha külw, pahha leikus; se ei wõi teiseti olla. Meie.... seppa assi olli nisamma. Omma ümmardajat piddas  ta naese eest ja hunt metsas olli neid kokkolaulatanud.  Neil olli kaks tüttarlast, kes altari ees laulatud wannemist ep olnud sündinud, agga issakaswatas neid sure holega, mis mitte laidowäärt ei olnud. Kord ollen isse omma silmaga näinud, et Lemma nendega kambris palwed piddas, ja pannin sedda temma kohta immeks: sest kelle pole pällus sestnnane uskmatta innimenne, kes ommeti awwalikko pordo elloga isse lummalat teutas? Keik sündis palja kombe parrast. Ellust ei paistnud  keige wahhenlat parrandamist wälja. Wimaks  tulli temmal nõu ennast laulatada lasta, agga sullane jõudis ette ja wõttis ümmardaja arra. Lapsokestel õlleks wist auuta ello mailmas olnud, agga Jummal korristas neid norelt ärra. Sest aeast hakkas mehhikese õu allaspiddi mm- nema. Maea sai wimaks wõlla parrast ärramüdud,  ta isse hakkas joma, ja ni rängaste, et peast rummalaks jäi. Kui wähhe parremaks olli sanud, wõtsid kohtowannemad nõuuks, tedda ommale male taggasi sala. Nüüd olli keigest lahti: ilma warrast, ilma terwissest, willets, kui waene sandike, ei mõistnud temma ennam lummala  armo nõuda eggapalwes temma pole pöörda. Mul olli temmast halle meel. Olli kuulda, et tee peal ärrasurnnd. Waene mees omma umbussoga!  Pahha külw, pahha leikus. „Sealsammas maeas sündis agga weel ennam  õnnetust. Kolm hinge on õnnetuma otsa sanud. Kord olli seal tüdruk tenimas, kellest  jubba luggemiõse aeal nähti, et kerge melega innimenne olli. Kui sõelumisse aeg kätte tulli ja kiusatusse tuul puhhus, olli temma nende seas, kes omma kroni kautasid. Ta lebus ühhe raisko läinud selliga ühte ja sai lapse emmaks. Ma Põlle ta süddamesse waatnud, egga tea üttelda,  mis läbbi, agga ta waene loom jäi parrast  sedda peast nõdraks. Ühhel ööl olli ta omma lapsokesega särgiwäel 3 wersta kotto kangele  jooksnud ja siis talwe lumme sisse mahha langenud. Sealt leidsid tedda kirrikolised essimessel  Iõulopühhal, agga külma wõetud surnud maast ja laps surnud rinna peal! —- „Sellega polnud weel kurwad asjad lõpnud. Sesammas maeas ellas weel üks saksa rahwa lapst õppipois, isseennesest tassase mele ja wisidega  innimenne. Ta ei mõistnud paljo, sest wannemad ellasid maal ja ollid waesed innimessed.  Parrast sai selliks ja langes ka ühhe tüdrukoga kuendama kässo rikmisse sisse. Kui laps olli sündinud, läks ta T. . ... linna, agga tüdruk lapesega tagga; sest ta olli lubbanud tedda ärrawõtta. Se käis nüüd kangeste peale ja nõdder sell, kes Jummalat ei tunnud, wõttis köie, laks pöniugule ja ...., Olgo parrem nimmetamatta. Kui ma pärrast seppa käest selli järrele küssisin, kostis temma hirwitades: „„ponud ennast nattuke lillesse!""  Agga tüdrukul olli ommeti teine meel, ütles: „Ma temma kasüallune tahhan temma eest Jummalat Palluda, senni kui ma ellan!"" Oi, need ollid mustad pildid, mis küllamees  meile siin näitas! Agga annad luggejad ja sõbrad, nenda lähhäb iunimesse luggu, kui 50