Perno Postimees ehk Näddalileht 33 t»kv Neljas sPernus, kesknäddal 24. . assta. Mönni sanna Eesti kolidest. (Löppetus.) „Hea kül, armas N. , ütles herra, laske mind nüüd ka paar sanna rakid a. (Minna kuMMärdasin.) Teie panneksite kihhelkonnakolide  assemele „pöllomeeste - kolid" , kus esmalt  üksi perremeeste järgmissed peaksid kaswatud  ja kolitud sama; se kool peaks aasta labbi petud sama; sellesinnatse koli allus peaks isseärranis pöllotö ja keige mu maiapiddamisse öppetusses seisma; koolmeister ja kotipoisid peaksid nisamma hästi sulge, kui ka adra ja äkket, kirwest ja labbidast prukida mõistma; koli üllespiddaminne, koolmeistri ja kolipoiste töit ja katte peaks keik koli pöllo peal kaswama  ja sealsammas walmistud sama; needsinnatsed  nored mehhed, kellest perremeestejärgmissed  peaksid sama, peaksid siis ka iggast asjast, mis öiges ja korrapärralisses rallomaias  tarwis on, tundmist sama ja ennam ehk wahhem igga üht maiariista isse omwa käega tehha möistma :c. :c. Kas olli nenda? „Nenda jah, aus herra, wastasin minna, egga minnosuggune pissut sannadega ni paljo möista üttelda, nago se herra käes lähhäb; ma tahtsin agga nenda nattuke nimmetada ehk külgi putu, et herra arro saaks, mis ma mõtlen." „Pea!e sedda tahhaksite Me , ütles hetrN eddasi, et nored mehhed sesugguses wannadusses  peaksid koli wöetud sama , et neil kolist wälja astudes täie innimesse märk peasMeks, ja issal koddo neist ka öiget kasso jsabbissaks ollema; ja et nende kolis öppitud taßusst nattuke kodduses töös jaAe,tule katte ei Whs, peaksid nemmad, kui ia! wöimalik, iggas kuus üks laupääw kolimaias kous käima, et tukkuma  ei ja, waid endises öppetusses kinnitub saaksid ja ikka üdist kukeks ja näeks zc. zc. Kas olli nenda? „Zustament nenda, aus herra, ütlesin minna;  Teie ollete nago mo süddamesse waatnud.  Kui mu! jõud ning nöu käes õlleks, nenda katsuksin minna omma Eestiwennadele  head tehha ja neile teed juhhatada; agga  kes teab, mis herra arwab; herra mõistus  on surem ja herra silmad näwad kaugemale,  kui minnosuggusel." „Kuulge N., kostis herra, Teie nöu ei olle mitte  isseennesest pahha, waid se wöib kül olla, et sel kombel tallo rahwa sekka hea taim saaks istutud,  mis aega möda häid wösso aiaks. Nende pölloharriminne lähhäks teiseks, nende maiad ei saaksid ennam, nago kuiwase unnikud kokkolautud; nende mustad suitso-onnid, kus Neärist Neäri silmi wessttawad, tahma ja tob-