ha tool", kus pea! ta istub ja kus muido würstid  ta jallale suud andsid, ei tahha ennam wanna wisi paigal seista. Ta kunninglikko  wäel ja wallitsussel on hing nidiga kaelas.  Hiljuti tullid 134 üllemat Roma linnas kokko ja kirjutasid ommad nimmed ühhe kirja alla, kus sees nad tunnistasid, et keige temma rigi rahwal, üllemattel ja allamattel Ei armsam põlle kuskil maal, Kui paawsti arme tiwa al. ja se olli temmal wägga maggus kuulda. Agga  kauaks se maggus rööm kestis? Mönne päwa parrast ollid neist innimestest, kes Roma linnas ellawad, mitto tuhhat kous, kes öiskasid: „Ellago Napoleon! Ellago Wiktor  Emanuel! Kadduao preestri-wallitsus!" Oh sedda melehaiguft! Wöeti kül mönnedkissateggiad  wangi, agga Prantsusse kindrali tahtmisse  järrele, kes Roma linnas rahho peab jalgul  hoidma, piddid needke lahti lastud sama, ja paawst peab pahha melega tundma, et temmal  ku ja päike kustumas on. Kes tahhaks  nüüd paawst olla? Wenetstas peab Austria wallitsus Italiamehhi  piggistama, et neil werri nahha wahhele  tulleb. Kes ial peased, se lippab ülle Mintsio-jöe Sardinia wallitsusss alla. Peale sedda sadab Austria trop troppi järrele wägge Wenetsiamale, ja ni hästi Austria, kui Sardinia  ehhitawad Mintsio kaldal ue raja äres wastastikko  kantsi kantsi körwa, mis mitte suurt sõbrust  ei tähhenda. Suritükkisi peab kantside ja losside  peale wetama, nago saepakkusi weske peale, ja möllemil pool hakkatakse jälle hambaid ja söariisto ihhuma. Kui taewa Zssa isse wahhele  ei tulle, siis on Tsürihhi rahho paljas kirja täht ja tullewa kewwade jälle tulli lahti. Prantsussemaalt. Selle ma asjad on nüüd ennamiste Jtalia lõuga kous. Prantsus  aitab ommal kombel Jtaliamaad, sedda ei wöi salgava; agga ta ei unnusta seal jures  isseennast ka mitte arra. Omma tö ja waewa eest tahhaks ta hea melega Sardinia poolt Sawoijemaad ja Nitsa makonda (essiminne  pöhja pool mäggedes ja teine löuna pool merre kaldal wasto temma radda) tasko  pista, kui rahwas ka nenda temma nöus olleksid, kui hertsogirigid ja paawsti wallad Sardinia nöus on. Agga sealep se wigga on. Surem hulk Sawoiardid ei tahha sest kuul» dage, et nemmad Prantsusse allamaks peaksid sama, waid tahtwad omma wapra kunninga Wiktor Emanueli al, kes ka nende suggust  on, ellada ja surra. Et Prantsus nende mötted selgem teäda saaks ja ilmaasjata ei lodaks, on nende wannemad 17. Zanuaril tuhhandide  kaupa Kamberi linna kokko tulnud, hulgani  kubberneri maia ette läinud ja allandlikkult  järrele küssinud, kas se tössi peaks ollema,  et kunningas neid keige maga Prantsussele  tahhab ärraanda? Za kui kubberner olli wastanud, et kunningal sedda unneski põlle ckeile tulnud, öiskanud nemmad römo pärrast sure heälega: „Ellago meie wapper kunningas  Wiktor Emanue! 11. ja temma suggu, hurra!" Sähhardune assi aianud Prantsussel  wägga ninna kärsso, et temma raja äärne  rahwas ni wähhe tedda armastab; agga mis tehha? lodab neil eddespiddi parremad mötted tullewad. Hiljuti söitis Prantsusse keisri proua patserima ja kutsar laskis hobbused kargada. Korraga olli üks waene naene, laps sülles, tee peal ees, kes keige lapsega pea õlleks hooste jalge alla jänud. Waene innimenne olli sel kombel üht palwe kirja tölda tahtnud wiskada. Keisri proua kulas ta hädda kaebamist lahkeste  pealt ja wöttis kirja wasto; agga keiki Prantsusse waesid innimessi maenitsetakse, mitte sel wisil ennam tulla, mis läbbi õnnetus  wötb sündida, waid ommad palwe-kirjad lossi warrawas ärraanda, kus nad keik keisri silma alt läbbi kaiwad ja sedda wastust sawad, mis nad wäärt on. Kes kiwwiga Jummalat wiskab, selle ennese pähha kiwwi kukkub. Üks kurri Prantsus olli sedda teinud. Seal tehhakse  raudteed, mis ühhe sure külla trahteri ukse eest möda käib. Se trahteri perremees on keikile kulus rikkas mees ja sedda kuulsam midda ruttem ta rikkaks olli sanud. Minne- 43