Perno Postimees ehk Näddalileht 3». tSKH Kahheksas sPernus, kesknäddal 16. Detsembril.^ aasta. Ses lehhes seisab. Pahhad kombed. Ommalt maalt: Ue Koli-maea pühhitseminne. Abbiellusse heitmissest. Tullekahjud. Pibu pölletamissest. Hundidest. Raua ja terrase wallamisse wabrikud. Mõrtsuka tööst. Wöeralt maalt: Sleswig-Holsteini ja Lauenburgi rahwast. Prantsussemaalt. Telegrahwist. Enne ja nüüd. Kurtvad sönnumed. Uemad sönnumed. Pahhad kombed. Kurwastussega peame tänna omma könnet alluötama, sest siit ja sealt kaevatakse, et meie Eestiwendade ja öddede keskes, ikka weel mitmesuggused  pahhad kombed likuwad ja otsekui ohhakad öitsewad, mis, kui neist kuleme, süddant  kurwaks tewad. Paggana pölwest pärritud  kombed on meie pölwe rahwal weel ni armsad, et nad neist koggoniste ei tahha lahkuda,  et kül Jummala sönna wäggewaste nende  wasto söddib ja meid maenitseb ausaste kui päwa aeal ellada! Kas peaks se üks päwa  aeal ellaminne ollema, kui warrastakse, walletakse, roppu-ellu ellatakse, juakse, prassitakse  ja nõidust ja lausumist ehk muud selle sarnast pahha armastakse? Ei ma ussu mitte! Eks põlle Jummal omma kässo luda annud, misga omma süddame kammert keigest prüggist  woime puhtaks pühkida? Eks ta põlle meile omma armo öppetusse künalt pöllema sütanud,  et woime sedda kaddunud trahma rahha otsida? Agga parrako! kes prugib neid?! Seisawad  nurkas, kuhhu nad pandud ja südda jääb puhhastamata ning harvimata; sured prüggi unnikud kaswawad senna sisse, kus ussid ja maud al pessa tewad. Sealt tullewad  siis pärrast keik suggused pahhad mõtted ja teud, kui lapsed ilmale! Hilja aea eest olleme issi omma körwaga kuulnud, mis innimessed keik ärra tewad ja mis nad keik ussuwad! Zhho karmad tõusid püsti sedda kuuldes, et kesk ristirahwa seas sesuggused tembud tehhakse! Mis aitawad keik kolid, kui rahwas ommas ellomaeas sedda kallist semet, mis kolis sure waewaga külwatakse,  umbrohho ja ohhakatega lämmatawad! Tahhan siin agga msnda nimmetada. ..Maddise päwal ei tohhi kedrata, siis siggeneda sui paljo kärblassi ja seäska; Tuhka  päwal ei pea pead suggema, siis minna  pea koma; Tönnisse päwal peab pöldo  äästama, kui seal ka sülla paksune lummi peal on, siis peab willi hästi kaswama; Paast - Maarja päwa õhtul peab ilma tulleta maggama minnema, et luttikad ja muud pahhad södikud ei siggine; Surel-Redil peab armastusse rohto ostma, et peigmees