Perno Postimees ehk Näddalileht I»k« MS« Wi-s tPer»»«s, kesknäddal 24. Mail.^ naSta. Ses lehtis seisab: Wabbandus ja palwe. Omma.lt  maalt: Peruouus posti-seädus. Järwama ellajate näitminne. Odessa mawauminne. —-Wö erältmaalt:  Saksamarahhad, inöedud ja kalud. Rom.a palwe -tirri.- Külm ke)vwäde. Pöllo tööst: Oad ja läätsed. Mönnesugg. sönnum.: Jnaliswa seitungide Saksama evbausk. Kallis sMul. Austria rigi-wälg. —-Prantsustd tarkus.. Svmema kidoMMt udis. lUtto jätkud: Naese . unm -ja- mehhe laul: Tössine teadus. Ühhe Eestlase wabbandus ja palwe omma rahwa eest. Kas teate ka, et Eesti nimmi nüüd saggedasre  saksa seitungides seisab ja sured pilkad juttud seal tagga, Mis kord parremad, kord pahhemaö on? Minnewa naddala andsime teile Tarto „Znlandi" kirja terwelt luggeda, mis üks saksa mees, meie teada truist süddamest,  ehk kü! mitte libbeda sönnadega, olli kirjutanud; tänna wöttame ühhe kirja seest, mis seitungis" seisab, mönni sönna teile luggeda anda. Selle kirja kirjutaja („Z. U.") nimmetab ennast meie fuggu rahwa lapseks  ja wennaks, wabbandab meid ja pallub meie eest, nago wend wenna eest teeb. Kahjo,  et meie tedda lähhemalt ei tunne, muido hakkaksime temma kaela ja ütleksime: ,Ml!e tühhandeks terwe, kallis wend, et sa sedda kätkit ep olle ärraunnustanud, kus sees sind ennast ehk so armsaid wcinnewaid on kigutnd k Aitko Lummal meie süggu rahwa suitfustd silmad pääw päwakt selgemaks minna ja pango  omma rohket õnnistust sv wabdandusst ja palwe sönnade peale, mis sa meie eest üb- rahwa silMa ette õlled pannud." Tehkem agga , kes iak möistab, holega tööd ja könnelegem wassimatta ommast rahwast sa omma rahwaga sest, mis neike tarwis on ; küllad Jummal aitab ommal aia! eddasi. Kui ka meie silmad külwi watmisfamist ennam ei na, mis sest wigga? egga se meile kahjo ei te, kui meie suggu meid parrast haua pöhja weel künnab. Meie ei wöi jo künni ja külwiga  senni odata, kui sötind pöld isseennestst puhtaks ja lahkeks lähhäb. —- Meie' wend ~Tallinna seitungis" tullekab esmalt Mele, et mu rahwas Eestlasi nende rummaluSse, tui musse, tünnamatta  mele ja ka ssi m a tka e l l o parrast laikwad>  ja et se laitus mitte ilmaakgo ei õlle ; tä ei salga sedda, agga ta tunneb omma rahwast  jal keab, et mönned asjad müilmas olnud  ja praego weel on, mis neid keelwad parremäks samast. Nemmad on rummatad,  agga mitte sündimisse, waid öppetusse pudusse polest. Omma iggapawast Md ja M-tzWttz tehhüj Ms sees Mad maast maddalast