Eesti Postimees ehk Näddalaleht IBKB.' Tartus, 35. Detsembril. Wies aasta. „Au olgo Jummalale kõrges, rahho maa peal ja innimestest hea meel!" hommikut, tänna Jõulud! Terre jummalime. Jõulud jah; kes sedda ei teaks? No jah, sedda teab kõige wähhem laps, se on tõssi. Joulopuud ehk heinad, kirriko kellad, pühhaderided, worstid, lihhad, saialeiwad, mõnnesuggused  kingitused:c., kõik tulletawad mele: tänna  Jõulud! Agga kuida on luggu üllemal seisma  inglilauloga? Mitme saddatuhhanditel helliseb ta tänna suus, kas süddames ka? Ello toob ello, surin surma. Mis kaugemale ei üllata, kui kõrwo ja pahhä, ei aita paljo. Süddames peab parreni löulopu haljendama, kui silma ees. Süddames, kus lummal kuleb, peal? parrem kituselaul hellisema, kui ulede peal, mis innimesed kuulwad. Jõulud wõiwad sureks  õnnistuseks agga ka sureks õnnetuseks olla, sedda möda, kuida neid parrem ehk pahhempiddi peetakse ehk pühhitsetakse. Agga se on, mis jälle kõik lnggejad teadwad; kas ka tewad? seks ei olle meid kohtomõistjaks pandud, ei sallita ka nisuggusid kõnnesid paljo zeitungides. Separrast  sowime siis süddamest, et kõik meie Eesti- ja ristiwennad Jõulus teeksid, mis nad Leadwad, siis ei saaks IõuloZnmstus neil mitte puduma. Ommalt maalt. Tartust. Jõulud on rõmopäwad noorde ja Mannadele, ja Jõuluks tahhaksime meie ka hea melega üksi rõõmsaid sonnumid tua, kui jah kui neid Paljo õlleks! Wahhel sekka tulleb neid ka süddame kinnituseks, agga surem hulk sel waesel  aenl on knw ebk kurjad. Meie ussoissa Lutterusel olli wägga õigus üttelda: „Ewangelium  üksi on taieste rõmozeitung; umde zeitungidel on Paljo pahha kulutada." Agga mis tehha, peawad sest kõnnelema, mis sünnib ja ei tohhi musta walgeks egga kowwerat õigeks nimmetada,  kui isse mustaks ja kõwweraks ei tahha sada. Olgo siis esmalt nattuke rõõmsat