tikkuwad wäggise tulest ärraminnema. Üks saksa seitung könneleb: Austria! olla se nöu, ilma, et ennast Preislasse siggimatta tallitustega  seggab, hertsogi made üllemid kokko kutsuda  ja neile sedda nöu anda, isse omma asja eest mönni tos sine sönna nendega räkida, kellel ka õigus nende asja wahhele mönni sönna räkida. Peaks ka Preislane selle ülle nurrisema ja nukkert  näggo teggema, siis on nende wallitsuste kohhus, kes 1852 Londoni protokolli ollid allakirjutanud,  tedda manitseda, rahhule jada ja sedda truiste täita, mis Saksa ühhendud rikide  sadikud aastal 1864 Londoni konwerentsis läbbi räkinud ja heaks arwanud ja seal seista selgeste: Augustenburgi hertsogi õigus on Sleswig-Holsteini hertsogi maid pärrida. Preislane ei sa selle ülle kül wist liig lahket näggo teggema, agga kes woib sest holida. On Austria esmalt Prantsusse ja Jtalia wallitsustega  sõbrust teinud, põlle tal Preislasi ennam tarwis, saab ilma temmata wägga hästi Labbi ja siis woib hertsogi made asjo nenda tallitada, kuida õigus ja kohhus. Prantsussemaalt. Ct Prantsusse rahwas ennast igga piddi omma tarkusse ja möistussega teiste ees arwab ollewad, on keigil  ammugi tuttaw ja mönnes on nad sedda ka, agga nõidust ja ebbausku on nende seast nisamma rohkeste leida, kui raud - nöggesid aedade arest. Kussagil maal, kus rahwas omma tarkusse polest weel kaugel nende tagga, ei prugida ni paljo nõidust, lausumist ja ebba-usko,  kui seal. Mönne päwa eest nenda kirjutakse sealt olli üks noid omma abbilissega Parist linnas kohto ees, kus omma  kunsti piddid näitama. Seal olla nad asjo ette tonud, et immekspanna ja ettekulutanud,  mis ülle wanna sarwilinne wist on römustanud,  et ta lapsed ni terrawast tähhele pannud, mis ta neid öppetanud. Ka olla seal awwalikkuks sanud, et needsammad targad  rahwale möndasuggust rohto münud, ja mis rohto? Noh, muidugi sedda, mis nende meister, wanna sarwilinne neid öppetanud; nenda kui armastusse rohto ja muud selle sarnast,  mis ma stin ei tahha nimmetada, kelle järrele noor rahwas, isseärranis nored tüttarlapsed  wägga maiad olla, ja neist keigist keige üllemad naesterahwa retseppad, pessopessiad  ja putsmakerid. Ka wannem naesterahwas,  kes pealt nähha kaunis mõistlik ja nored tüttarlapsed, kes illusad kui paradist õunad,  ostwad sesugguste käest armastusse rohto,  mis tarbeks, sedda arru põlle ka kohtowannemad  sanud. Keik rahwas uskuda wägga nende sisse, et se kohtowannemal raske olnud, sedda neile selgeks tehha, kui kahjolinne se olla, nende pilli järrele tantsida. Kohhuö pannud möllemad 15. päwaks wangi. Kas meie ma sesuggustest puhhas ja rahwas neid ei usso, sedda jättame nende enneste wastata. Seitungid ei könnele Prantsusse ma asjust mitte head, waid tahtwad teada, et seal mõnda  olla, mis weel ennam haiseda, kui mönni sant haaw ihho kulges. Mönned arra werrega  innimessed kardawad, et nende asjad koggoni pahhaks lähwad. Mönnes asjas olla rigi wallitsus liig kammitsas ja kahhe wahhel, ei teada eddast egga taggasi, mis ette wötta. Ta nõuaks omma söa-mehhed Meksikomaalt koeo, agga jättab neid jälle; Roma linnas on meestel käsk käes ärratulla, ommetige ei tulle kegi ärra. Tahtminne- on õige kül, agga täitmist ei leia ta enneses; sepärrast lähhab koddo mail keik nenda, kuida.ta lähhäb. Mönni  maggus assi lähhäb appuks, kui ädikas. Sedda keik parrandada põlle kerge assi. Inglismaalt. sHirmsad Need hirmsad tormid mis se aasta müllamad, ei te mitte ükspäinis merre, maid ka ma peal suurt kahjo. Hilja aea eest olla ta Londonis ühhe maea kattu st pealt ärrakiskunud ja ulitsa peale mahha wiskanud, kus arrutumad innimessed  ulitsal eddasi ja taggasi möda sõitnud ja jalla läinud; agga tänno Jummalale, põlle kegi alla jänud. Paljo surem õnnetus olnud Hulli linnas, seal olla torm üht üsna uut maea, mis weel täieste malmis põlle olnud, mis agga omma liig kitsuse ja ka kõrguse pärrast naabrite süddamid kartussega täitnud, ümber wiskanud, ja mitto lähhedal seisawat maea ärra purrustand kus wns innimest sur- 22