Perno Postimees ehk Näddalileht äk. s. tükk Kümnes sPernnS, keflnäddal 2. Märtsil.^ aasta. Ses lehhes seisab. Meie koli assi on liia tähtjas:c. Ommalt maalt: Pernomaalt: Lapse warjaminne. Wargussest. Riast: Kindral kubberneri herra koddo. Tru tenia. Ued laeno pabberid wöidudega. Wangid ärrajooksnud.  Raudteest. Tullekahjo. Äkkilinne surm. Tartust: Prohwessor Jesson. Libawist: Talwe.  Tallinnast:  Laakneri mõrtsukate nuhtlus. Holekandja abbiselts. Warras käes. Peterburgist: Mällestusse söma aeg. Kiewist: Surma nuhtlus. Odessast: Talline sui. Wöeralt maalt: Preisimaalt: Sassis asjad. Sbleswigi  rahwa kissendaminne. AusMamaalt: Wöib pea tulla. Jtaliamaalt: Wälja lunnastud. Romast: Kartus.  Prantsussemaalt: Kartus. -- Inglismaalt: Lojuste többest. Donimaalt: Kronprintsi reisist. Meie koli assi on liig tähtjas ja tarwilinne, kui et se mitte põhjani ei peaks läbbi rägitud sama. Kuida luggeja teab, räkisime ommas 39. numris minnewa aasta pengi peal istudes mönne sönna laste wannemattega, ning pällusime  meid kannatlikkult kuulda. Kui paljo meie nöu kasso ehk kahjo on tonud, saab ommal  aeal awwalikkuks, agga et mönnigi selle ülle kulmo on kortsutanud, ning omma ennese arwamist parremaks piddanud, ei olle suggugi imme, sest ühhe nöu ei olle iggakord kümne, weel wähhem hulga mele parrast, nenda kui ka ühhe kokka roog mönnele magge, teisele jälle liig solane mekkib. Ehk kas siis eksitussed  puid kända möda peaksid käima, eks mitte möda innimessi? peaks siis Postimees üksi se mees ollema, kes millalgi ei eksi? On Adama lapsed keik eksijad, kus jääb siis Postimees,  eks ta ka Adama poeg põlle, kel omma  nödrusega küllalt wöitlemist on, ja tenib ta körwa lopsu, noh, siis peab ka sellega rah- hu! ollema, kui neid tale jaggatakse, wöttab agga, mis jubba isseennesest mõista, igga söbralikko  wea parrandamisse ja manitsusse eest mütsi allandlikkult tännuga mahha. Eesti Postimehhe Peterburgi söbber kirjutab  selle aasta 3. numris selle küssimisse al: «Kuidas teme rahwale koli asjad armsaks?" Eestirahwa rummalussest, kes kolide wasto seisab, ja arwab, et mönnigi mees üksi selle parrast koli wasto seisab, et tal koli kasso mitte selge põlle, annab agga ühtlasse nöu, et need kel koli kasso selge, ka teistele sedda selgeks peawad teggema, mitte agga selle loma  wisil, kes kople wärrawa ees seisis, teised temma selja tagga, ikka päikesse otsa wahtides  mägis, ning kelle mõistus ei kannud, ülle maddala aea kargudes teed leida. Nimmetud Peterburgi söbber ei woi mõista, kuidas meie ommas minnewa aastases üllemak nimmetud numris 1 Korintusse ramato I peatükki 59 ja M salmi põhja peal woime öölda: Mailma  tarkus on jölledus ning kuida paljas teadminne  woi tarkus woida uhkeks tehha, ning