rahha meeste peale olli, kes sedda ehhitust omma kanda piddid wötma; agga nüüd olla rahha nisammo hästi kui näppo wahhel. Aasta  eest olli se agga paljas jut, agga nüüd on tossi tagga; ei pudu muud middagi, kui lubba üllema wallitseja polest, mis ka wist kohhe saab antud, kui küssitakse. Kellele Zummal  terwist kingib ja ello pikkendab, saab issi omma silmaga näggema, kuida mässin seal eddasi tormab ja kellel Narma ja Peterburgi  pole asja- on, ka liggi woib soita. Hea assi on hea ja sadab kasso saksale ja tallopoeale,  kel koppik taskus, woib ruttu eddasi sada. sUus Et kussagil jälle monni uus kolimaea malmis ja Zummala sönnaga  pühhitsetud sanud, sedda ei leia meie kellegi seitungide seest, maid kui monni hea innimenne siit ja sealt neist wahhest teadust annab, siis olleme wägga rõõmsad ja sedda olleme sepärrast, sest et kolis se allus saab pandud, kus peale pärrast kirrik, se meie usso emma omma iggawest taewaliko kodda ehhitab.  Söbber kirjutab meile hommiko Harjomaalt,  et senna hilja aea eest üks uus kolimaea  ehhitud ja assi on nenda: Armas Postimees! kui sa jälle omma paunaga  Tallinnast möda Peterburgi maanteed Narma pole lähhäd, siis näed sa wersta kolm nelli teine pool Legelehtme jama üht uut maea, seal pea nattuke kinni ja tulle sisse, se on meie uus koli maea, mis nago se essimenne  iddu sesuggu wiljast senna tõusnud ja se ainus Jegelehtme kihhelkonnas on, kes omma ninna mullast wälja aeanud. Agga pea nüüd meles Postimees, kui sa eddespiddi meel neist kihhelkonnadest könneled, kus koli maeasid põlle, siis jätta Zegelehtme kihhelkond nimmetamata! Armas Postimees! just selle pärrast kirjutan ma sulle sedda, et sa ikka wahhest juttustad, et kirrikute ja kolide ehhitaminne  põlle mitte iggapäine assi maid wägga arrudlane. Wist mõtled sa, kül on se rahwas ennast römustanud, et ka ni kaugele  sanud, ommas küllas koli-maea nähha, kus lapsed woiwad õppetust sada, agga ma ütlen sulle Postimees, na enneste wahhel: wötta näppust; nad on tulli wihhased ja nim- metawad sedda walla waemamisseks ja ilma asjata kulluks ning mõisa herra ja kirriko öppetaja kiusuks» Oh kui wägga eksid sa, kui sa mõtled et mõisa herra ja öppetaja tänno samad; agga ärra panne immeks, kui ma sulle ütlen: tänno assemele on nad kül manduda  sanud ja samad meel. Agga kui sa peaksid armas Postimees küssima: mikspärrast nad siis wannumad, nad on neile jo head agga mitte pahha teinud? siis kostan sulle: kui sa peaksid meie ranna rahwast tundma, ei sa siis sedda mitte küssiks! Minnewa talwe sai meil jubba hädda parrast  ühhes kortso rehhes kool petud, kus tükki nellikümmend lapse hinge mõisa herra suudmisse  ja armsa kirriko öppetaja maenitsemisse labbi kokko tullid, agga kuida olli se kplis käiminne?. Noh, sedda woid sa jubba isseennesestki  arwata, kes tänna olli, egga sel Home  ennam tarwis polnud tulla, ehk kui ta terme näddala otsa kolis olli ja pühhapääw meel mitte nago kirriko öppetaja ehk köster tark ei olnud, noh siis hoidko agga waene koolmeister eest. Koolmeister saab kirrutud ja ma põhja ärra mannetud, et üks sesuggune  södik ilma asjata neile kaela pandud kes nende higgi ja merd immeb. Armas Postimees! ütle"ommetige, millal peaksid meie armsa Eestirahwa mõtted selle polest teiseks minnema ja nemmad ärratundma,  kui ütlematta suurt head neile sellega pakkutakse,  kui nende lapsed sawad kolitud? Kui nad sel kombel ikka koolmeistre kukkile tikkuwad,  siis saab ta leme nattuke kül wägga liig solaseks ja kibbedaks tehtud? Selle ue kolimaea  assutamisse eest tulleb suur tänno laggala  mõisa pärris' herra ja meie armsa ja wägga auustud Zegelehtme kirriko öppetajale kes selle eest issalikkult hoolt kandsid. Agga mis ma piddin unnustama, kas sa ka tead, mis meie ranna äärne rahwas õige tahtwad? nad sowiwad omma emma kelest lahti sada ja selle assemele wenne ja prantsusse  keelt õppida. Nüüd küssiks minna: kas Eesti keelt jubba küllalt möistwad? Parrako! jago nimmetamata." Mis meie söbber tänna könneleb, teeb mulle 261