wähhendud sama; rahho ei prügi suri wäggesid, waid saab wähhemaga läbbi. Saksenimale  jada üksnes Preisi wäed seiso wäggedeks.  Hannoweri kunninga proual põlle parremat luggu, kui mõnnel perrenaesel, kes perrenaese ammetist lahti sanud, wadako ümber  kelle jure mannulisseks woib minna. Preisi poolt olla temmale lubbatud, ommas mannas  rikis ellokohta murretseda, agga mitte ennam kui enne, rigi emma, waid kui mönni mannulinne. Woib kül raske olla?! Kui grahw Bismark ikka nenda kaswab, kui jännini, siis ei Lea meie, kui sureks ta lyimaks saab. Inglismaal mõtleb jubba mõnni  selle peale, tedda sealatseks aupürjeriks tõsta ja temma auuks mõnda piddo anda.  Breslau  seitungis kirjutakse: „Kui kunningas Gorlitse  tulli, ollid mönned nored naesterahwas nobbedad kunningale ja nendasammoti ka printsile  losrbeerkrantsisi andmas. Üks neist pakkus  ka grahw Bismargile üht stsuggust, agga ta ütles: ....Minno armolik preilna, sedda au põlle minna mitte teninud. Minna põlle mitte söas olnud, egga põlle mul neist wöitzudest  ossa!"" Se noor naesterahwa ei lasknud  ennast agga mitte eksitada, ehk ta eest otsa kül ka nattuke immestles, waid ütles: teie ollete ommetige sedda södda allustanud!""  Nende sönnade peale wöttis grahw naerdes pakkutawat annet wasto. Austriamaalt. Sealatse rigi kassale on josikud ammugi jubba augud sisse närrinud, et rahha ennam ei tahha sees seista, separrast olla keiser Prants losep käsko annud aastal 1867 keiserlikko masa üllespiddamisseks, mitte nenda km enne, miljoni, waid wiis miljoni  kuldnat anda; tahhab katsuda wähhemaga läbbi aeada. Et wähhema rahhaga woiks läbbi sada, olla teenrid wähhemaks lastud ja katsuwad ennam kokko hoida. Södda ei kuiwata kellegile silma-wet, waid ta panneb neid weel ennam wet jooksma. Loeme  ühhest wäljama seitungist üht halledat surma  sönnumit, mis nenda seisab: „Süggawa kurwastusse alla mahharöhhutud annan ma seläbbi keige mo suggulaste ja söbradele teada, et minno armas ja kallis mees eila hommiko warra rattuste agga waggusaste selle kohtunusse  peale siit mailmast lahkus, et. meie wiis poega Prants losep, Ernst, Georg, Leopold ja Heinrich von Stwolinska meie issama ja keisre eest söaplatsi peale langenud. .Minnoga leinawad praego nelli noort leske ja nende ainus ödde Josepine! (Kes issi lastewannemad,  need teadwad kül mis ühhe naesterahwa  südda ütleb, kelle mees ja wiis taiskaswanud  poega ühhe teise järrele hauda kannetud!)  * , Teine assi, mis sestsammast seitungist loeme, tarwitab ka üht wägga suurt tähhele pannemist.  Pääw parrast sedda suurt lahhingit, mis Kustatsus olnud, olla üks Ztalia wäetohter  surnute ja teiste hawatute seast üht noort korpurali leidnud, kes, ehk kül raskeste hawatud,  weel hinge tömbanud. Temma hawo kinni siddudes sanud awwalikkuks, et se noor korpural üks 20 aastane noor naesterahwas Erminia Manelli olli. Mönni pääw enne sedda, kui Wiktor Emanueli wäggi tulle ette astunud, olla Erminia wend, kes korpuraliks ühhe wäe jau jures olnud, haigeks janud, mispärrast ta Wlorentsia linna, ommakste holekandmisse  alla janud. Kohhe lasknud Erminia  omma juuksed mahha leigata, pannud wenna mundre selga ja astunud ta assemele rüggementi, mis praego waenlasse wasto läinud.  Se kelmus olla tal seläbbi hästi korda läinud, et nad wennaga wägga ühte näggo olnud. Peale selle, kui tohtre läbbi olla awwalikkuks  sanud, kes ta olnud, sanud ta omma  wannemattele taggasi antud, kus ta monne päwa pärrast omma hansadesse ärrasurnud. Se assi annab meile öppetust, et igga issama  armastaja, olgo ta meeste- woi naesterahwas  , omma ello ei pea hoidma, waid iggal aeal walmis ollema, sedda issama eest ärraandma. Kirjawastussed. E. L. P. Söbralikkult pakkume Teile kät ja ütleme: olge tuhhandest terwe nende kalli sönnumitte eest; on kül essimenne, agga wägga hea. Kuida näete, olleme ka kohhe prukinud. 287 Lerantwortlicher Redacteur: C. F. Lorenzsonn. Von der Censur gestattet. Pernau, den 6. Septbr. 1866.