Amerika söast põlle ennam rumi pitka jutto tehha, kuid ni paljo, et ühhest linnast, kust lõunapoolsed pöggenesid, ollid nemmad keik toito, mis nad kasa ei wöinud wötta, kihwtiga segganud, jä 42 põhjapoolsed peälikut  ja soldatit, kes sest sõid, piddidj silmapilk kihwti surma surrema. Nenda hulluks ja õelaks  teeb kurja innimest temma kius ja wihha!  Muidogi sawad nisuggused kihwtiseggajad,  kui wangi sattuwad, nago koerad oksa tömbatud. Põltfamalt. Kori-laulust. Enne sellesinnatse  lehhe löppetust tulli meile Pöltsama koggodussest armas kirri, kus nenda sees seisis.: „Postimees, sa räkisid hiljuti laulopühhast, mis ühhel Sarema koggodusses Nellipühhil odata on, agga pea kinni, ma tahhan sulle ommalt poolt ka middagi räkida. Jummal tännatud, meil lauldakse ka ja lauldakse jubba ammo; agga lauldi nende päwade sees isseärranis  jälle ning meie kogg. waeste heaks. Meie kirriko laulo-koor sßass ja Tenor koolmeistridest  ja Alt ning Sopran (Diskant) koggodusse  poislaötest ja tüdrukutest kokkopandud, 25 laulis köstre juhhatamisse al 1. ja 4. Märtsil siin mitmed wägga illusad 4-, 5-, 6- ja 8-heälega kirriko korilaulud läbbi, esmalt  saksa ja pärrast ma-koggodusse ees, muist ilma ja muist orreli abbiga. Ka sai üks Solo-laul  (kus üks laulja üksi laulab) Soprani heäles lauldud, mis jubba, nago ehk tead, ennam mõistust,! heäleselgust, taktikindlust ja julgust nõuab, kui kõris liggi laulda. Kuida uimmetud, se laulminne sündis kirriko waeste holekandmisse heaks ja tulli nende kahhe korra  peale kokko 120 höbberubla sisse. Aitummal,  eks ep olle assi? Õppind laulotundjad,  kennel terrawad körwad on wiggasid läbbi  kuulma, ollid meie lauloga wägga rahhul, ja se on paljo wäärt. Nad kiitsid isseärranis  heälde mönno puhtust, selgust, taktikindlust,  Bassi heälede täiust ja wägge, kui ka Soprani selget, örna ja puhhast laulo, mis ka keige kõrgemas heäldes ikka selgeks, taösaseks lauluks jäi ning mitte kärrisewaks karjumiseks  ei sanud, nago se muido ennamist ma- kirriko laulo-kõrides saggedaste õppind kõrwadele  waewa teeb." Nenda paljo Pöltsama kirjast. Noh, armsad  lauljad ja laulosöbrad, liggi ja kaugel, kuhho ial Postimehhe jallüd ullatawad, mis teie nüüd sest arwate? Eks te meile römo? Eks aia süddant köddisema ning järrele astuma?  Meie arwates ei teeks se mitte kahjo, kui meie armsad laulo-kõrid önneks on neid jubba? mitmes paikus — ühhest teisest ennam teadust saaks ja selle tarwis Postimeest  omma kirjakandjaks wöttaks; ta teeks sedda ni wägga hea melega. On 4-heälega korilauludest weel pudus, siis wöime üttelda, et selle peale Tarto pool ka holega jubba mõeldakse. Lasko Jummal keik head ettewötmissed  korda minna. Olgo sellega keik laulo-wennad ja igga hing, kes selle eest hoolt kannab, süddamest terretud! Jutto jätkud. Naeste rõõm. emmand Lilli ja Lukkoseppa em» mand Ma tilde ollid sured söbrad ja kaisid tihti teine teisel wöerstl. Agga ennamist kui Matilde tulli, ollid Lilli silmad nuttust punnased,  ja Matilde koddone ello ep olnud ka paljo parrem. Uhhel päwal tulli agga Lilli röömsa näogo Matilde wasto ja sel ennesel ollid tänna ka silmad römo täis. „Kas sa tead, armas Matilde, mis mind tänna ni röömsaks teeb? Mötle ommeti, minno  mees on minnewa öse kõrtsist tulles nisugguse  nahha täie peksa sanud, et mönnel aial ennam toast wälja ei sa! „Za mis sa arwad, Lilli, kes se peksja olnud?  küssis Matilde. Kegi mu, kui minno mees! Lukkoseppal on jo head russikad. Ollen  neid parroka küllalt tunda sanud! Agga wahtmeistrid on eile öhto peale juhtunud, tänna  kutsuti mehhike kohto ette, ja mötle römo, pandi neljaks näddalaks torni istuma. 103 Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacoby.