on, mis Roma ja Neapoli asjadest rägitakse, siis peab luggu hul kül ollema. Hiljuti rakis üks mees, kes mitto aastat wangis istunud ja nüüd pool wäggise lahti sanud, Sardinia ja Znglisma sadikuile omma luggu nenda: „Minna tullin 1853 Amerikamaalt Genua linna ja läksin sealt Roma linna. Et mul passi ei olnud, mis Amerikas ei prügita, pandi mind Roma linnas wangi, kus 3 kuud piddin istuma, ja mönda pörgo pina kannatama. Ms käed tömbati nahk rihmadega ni kangeste taggaöpiddi, et küljeluud praggisesid. Ösel, kui silmad kinni läksid, wallati mulle külma wet kaela; peale sedda olli mo wangihone üks korristamatta auk, mis enne peldikuks olli prugitud. Kolme ku järrele, minna ei tea mikspärrast, widi mind teise wangihonesse, kus mul mangi kohta 21 kuud wägga hea ello olli. Seal ollin ma paawsti ministre Antonelli wang, ehk kül ükski mulle ei üttelnud,  mikspärrast? Aastal 1855 sadeti mind Neapoli linna, esmalt Wikaria ja pärrast San Prantsisko wangihonesse, kus jälle poolwiet aastat piddin istuma. Eest otsa müsin ma tük tükkilt omma rided ärca, et nattuke parremat  toito sada, (sest mis mulle anti, ei sönud  koerad ennam) ja suitsetamisse rohto osta,  sest mo wangikodda haises hirmus; pärrast müsin muist ommast kuiwast leiwast ärra, et terrake sola kuppatud übbade peale wöisin sada. Pesso-wet ei olle mulle ial antud, waid sedda piddin ommast jogiweest korjama ja nenda pessin ma marja lappiga kord ühte ja teine kord teist kohta omma ihho peal. Päwa olli mul nattuke ello, agga öse tahtsid mind täid ja muud södikud ärrasüa. Habbeme - nugga egga pea-harja mo silmad ial ei näinud. Mo wangi ridid ei tohhi ma kellegile näidata. Särki mul ei olnud, ja keik muud rided ollid selga ärramäddand, et isse mahhalangesid, kui ennast ligutasin. Ma ollin ennam lojukse, kui innimeöse näggo, ja nisuggusi, kui minna, ollen wee! saddade kaupa Wikarias ja San Prantsiskus näinud; se on seal iggaühhel harjund  assi, ja Neapolis põlle parremat." Se önneto innimenne Prantsisko Kasanowa on ta nimmi ei olle ial omma südi kuulda sanud! Sedda modi peawad ka mitmed muud asjad ollema, ja Neapolil ning Türgil mitte muud wahhet ollema, kuid et mönned Türklast nattuke parre maks piddarvad. Piddagem meles, et „hea wallitsus" iggapäise leiwa körwas  seisab ja kallis taewa anne on, mis eest meie kül ei jöua tännada. Prantfussemaalt. Prantsussed on wägga pahhased, et Muhamedi usko Drusid ristiusko Maronitidele Siriamaal ni paljo pahha  tewad, ja on nöuuks wötnud, söalaewo ja soldatid senna sata. Agga luggu peab seal hul kül ollema. Beiruti linna, merre äre, on jubba 20,000 Maroniti omma waenlaste eest pöggenenud, et ristirahwa käest abbi ja kaitsmist leida. Türgi Sultan on selle lou pärrast issegi wägga kurw ja on Prantsusse keisrile, nago opmann omma herrale, halleda palwe-kirja kirjutanud, et se olla mitte temma sü, mis temma Türklased teinud. Mis temma  senna wöida parrata? agga ta tahta süüdlastele  wallo anda, et nahk paugub selgas, olgo nemmad, kes ial on, ja selle eest hoolt kanda, et jälle Siriamaal peab rahho tullema. Sel wisil saatnud temma ka üht kirja Jnglismale, mis kül ni paljo peab tähhendama, kui: „ärge tulge mulle omma pallumatta abbiga kumbagi kaela peale, sest ma ollen jubba Krimmi söas tunda sanud, kui kattis teie abbi on, ja kuida teie söbrus piggistab." Ommeti on karta, et wanna Sultan mitte isse ommast wäest ei sa rahho tehtud. Ränga mürristamisse sajs läbbi sn Partsis  5. Julil maddalama linna jaggude sees üsna upputus ka ja keik ulitsad ja platsid lausa wee al olnud. Prantsusse seitungid teadwad kulutada, et need Je süiti, kedda Garibaldi Palermust  Kalja kihhutanud, esmalt Roma linna läinud, „pühha issa" tiwa alla, sealt tahta nad Saksamale minna, otsekui Sakslased neid just ootwad. Need on mehhed, kes omma nimme kandwad, nago raipehaud kuldristi. Pealt allati lambad, agga seest kiskjad ja mm- 230