taks ja iggaüks omma jures iggapääw öhto neid lapsi ennese jure kokko nõuaks, kes argi päwal aega ei sa koli tulla, siis õlleks se nore rahwale räkimata sureks kassuks. Agga mis woiwad koolmeistrid üksi? Kedda woiwad nemmad  wäggise senna weddada? Sedda ei woi ka kegi koolmeistre käest iggatseda; sest on jubba kül, et ta walmis on omma pühhapäwa õhtut, kus ta omma naese lastega rahhul woiks istuda,  seks prukima. Lastewannemad ja nenda  samma ka leiwawannemad peawad selle eest hoolt kandma, et nende lapsed ja kasso- ehk leiwa - lapsed, kedda nad iggapäaw tö jures prukiwad ning kellel aega põlle argi päwal koli minna, pühhapäwa õhtul koolmeistri jure sadaksid, kes neile head ja tullust öppetust saab andma. Sest pühhapäwa kolist tulleks se ütlemata  suur kasso, et nored innimessed mitte kõrtsidesse kokko ei jookseks, kus nad muud ei nä egga õppi, kui sedda mis üht ristiinnimest  ta innimesse auust allandab ja ühheks mõistmata lömaks teeb. Kui paljo nori hingesi  on seläbbi raisko läinud, et pühhapäwal omma tahtmist möda minna woiwad, ja kes nenda omma tahtmist tagga aeanud, neist põlle middagi muud sanud, kui paljad innimesse nimme kandjad, kellest Issand wiimsel päwal tahhab häbbeneda. Teie, armsad wannemad, peate kolid omma lastele armsaks teggema ja neile targa! kombel tähhendama, kui suur se kasso on, mis nemmad sawad, kui nad holega seal käiwad ja õppiwad; agga mitte nenda räkima, kuida monni rummal wannem omma wallatuma lapsele ütleb: oot, oot! ma tahhan sind kärna-konna koli wia, kül koolmeister sind rogib, et werri möda reisi mahha jookseb. Nenda woiksite körtsmikkudest  öölda, et need nenda rokiwad. Wannemad,  minge issi pühhapääw öhto koolmeistre jure ja wötke ommad lapsed kasa, se on paljo illusam, agga ärge wigi neid mitte kõrtsi, se õlleks otse nendasamma, kui ahwaldaksite neid tullise ahjo; sest kõrts põlle muud kui . Olgo peale, monni mõtleb, ma tahhan  ennast, kes teab mis asja mehheks tehha. Ei mitte, wanna külla söbber, ma rägin sulla  töt; kui se mitte tössi põlle, siis tulgo monni ja üttelgo mulle sedda su sisse. Eks põlle neid küllalt olnud, kes raisko läinud? Kust tullewad need jodikud, prassiad, riidlejad  ja muud nende sarnatsed, kedda ma nimme  parrast ei tahha nimmetada? Kuida said nad aega kõrtsi minna ja seal keik suggu pahha  õppida, agga kolimaeasse polnud mitte aega minna? Sepärrast pallun ette: wabbandaminne  ei maksa middagi. Jnnimenne woib keik, temmal peab agga hea tahtminne ollema; põlle tal sedda, siis on keik asjata. Wimaks pallun ma omma söbro, juttustage  sedda asja omma naabrile ja kui kellegi ennesel ka selle ealessi lapsi on, siis allustage sedda asja ülles, ehk teeb se naabrile himmo ja ta tulleb wimaks omma lastega ka senna ja sel kombel olleme kui töteggiad Issanda wina mäel pissutki tööd teinud ja ma ussun wist, et se üks kassulik tö on, kelle pea! Jummala  õnnistus saab ollema. Kui olleksid need kolm, kellest minnewa näddala könnelcsime, kes mehhe ollid tapnud, kassinam kõrtsi sõbrad olnud, põlleks nende käed nüüd innimesse werrega,  olgo se nüüd melel ehk koggemata sündinud,  sedda ma weel ei tea, ommetige on se werri, mis nende näppude otsas, innimessi werri! Kust tullewad wargad? Kas nad on wargaks sündinud? ei mitte! waid kõrts on neid wargaks teinud; kui ei woinud ennam öigussega  wina sada, siis piddi üllekohhus aitama.— Ühhest sesuggusest tahhan ma tänna ka juttustada,  kust selgeste woite nähha, et mul õigus  on. Nüüd löppetame sedda juttu; minna  ei woi muud, kui palluda, et mo nõu wöttaksite  ja sowiksin wägga süddamest, et monni  mulle wastaks, kas ta moga selle polest ühhes nõus, woi mitte. Ommalt maalt. Pernust. sSaea aastane mällestusse Üht sesuggust kallist mällestusse päwa  pühhitseda, põlle mitte iggapäine assi, waid sedda juhtub wagga arwa, et ühhe ehk teisele sedda onne jaggatakse, kus ta omma issa ja issa-issa peale römoga woib möttelda. Siin 44