kasftnud,' olgo nenda head' ja lissago - mis kellegi kässi üllatab, olgo kedo wilja woi leiwa Mest senna jure, mis iggal aeal kedo maeas, seltsi nimmel, tännoga wastowoetakse. Jummal  õnnistab igga annet ja igga andjat;—- sest pühha kirri ütleb: ..Römus andja on Jummala  mele parrast." Pallutakse ka wägga, et eddespiddi kegi ennam kerjajatele middagit ei anna, waid agga ükspäinis kedo maease, olgo anne suur ehk pissuke, keik wöetakse tännoga  wasto. PKHMVMMatt. Mattuks appo taignast.)  Midda kõrgemasse päike tõuseb, sedda selgem on temma walgus ja kaddund keik pimmedus  ja pahharetti tö; agga ommetige kaswab  ka päwa walguses paljo umbrohto, ohhakaid  ja kibbowitso. Otse nendasamma on ka waimoliko walgusega. Kirrikutes ja kolides öppetakse ja manitsetakse rahwast, pimmeduse teggusid mahha jätta ja selges waimowalguses  omma Jummala palle ees käia; ommetige  kaswab ja õitseb wanna appotaigen ja pahharetti tö ikka weel kesk risti rahwa keskes. Immeks pannes kuulsime kui ustaw  söbber meile kahhest N. N. walla norest mehhest könneles, kes enne nekrudi lisutamist nõia tädi jures käinud, kes sedda piddand teggema,  et lisowötmises taggumised numred piddand  sama; kummagi maksnud targale kolm rubla; kes ka ommast kohhast neid öppetanud,  ennast nenda hoida, et kegi nende külge ei putu, siis ei aita middagi. Ennäh õnnetust!  lisowötmise korral olnud liig paljo numre wötjaid; iggaüks tahtnud essimene olla omma nummert wõtmas, russunud ka nende peale, kes kolme rubla eest taggumised numred piddand  sama; möllemad sanud essimesed numred  ja kui meie ei eksi, on möllemad ka eddasi läinud. Noh parras! Minne anna wanna nöiatadile weel kolm rubla jure, kui sul sedda wanna koppikat ni paljo käes mängida. Oh rummalus, oh rummalus! kui paksult õlled sa weel, kui pea kot, ülle meie armsa Eestirahwa peade tõmmatud, et ükski walgus sealt ei tahha jõuda läbbi paista! Kui kaua tehhakse jubba so jures tööd, agga weel ei tahha so kuiwad oksad so küljest mahhalangeda. Nutto waärt assi/ mis ikka jälle peame kuulma! sLeitud Mödaläinud «äddalas,  on üks tundmata, umbes kahhekümne aastane noor mees, soldati mundreS, Killingi metsast leitud ja Perno todud, kedda tohtred üllesleikanud ja ütlewad meest nälja ja külma surma surnud ollewad. Tallinnast. sKubberneri Uus Eestima kubberneri herra von Galkin on 14. selle ku päwal, ohto kello kuus Tallinna linna müride wahhele jõudnud ja 16. on ta keiki Tallinna kohtowannemaid ja muid rahwa eestseisjaid  ning üllemaid ennese ette tulla lasknud terretama ja tutwastama. Peale selle, kui ollid terretanud ja iggaühhega issiärralikult könnelenud, piddanud kubberneri herra allamal seisawat könnet wenne kele: ..Enne kui ma teist lahkun, mo herrad, pallun ma teid meel mo sowimist kuulda ja se on, et minna keige minno ammeti kohhuse täitmise jures, wägga teie abbi peale lodan ja ka ussun, et teie minnoga ühhes  meles sate ollema, sedda tallitamas, mis meie igga ühhe kohhus, ilma kelleta üks kubbermango  wallitsus hästi ei woi minna. Ma ütlen: ma lodan; ei mitte maid ma ussun, et teie mo nõus sate ollema. Ellage terwisega.  . sWilja laew.s Stettinist odataw wilja laew olla, kuida rägitakse, kaks kord jeä sees kinni olnud, enne kui jälle lausa wee sisse sanud; sest olla se siis ka tulnud, et õigel aeal põlle Tallinnasse jõudnud ja õnnetumaks on ka nüüd just Tallinna merri kinni läinud. Kesknäddalast, 8. Januarist sadik ei pea lahtist  wet ennam nähha ollema. laste Tallinna seitung 20. Januarist könneleb, et redisest päwast  sadik seal kerjaja laste korter omma uksed  lahti teinud, neid waesid õnnetumaid omma  sülle wastowötma, ja kuida kuleme, on essimesel päwal 25 last senna wastowoetud ja sest sadik kaswada nende arro iggapäwaga kaunis rohkeste. Ehk kül linna lapsed sealt wälja lastud, on kahhekümnemal 50 last, kes keik alla 12 aasta, seal korteris koos olnud, keik ennamiste narrudega kaetud, mustad ja ärranälgind. Maalt tulnud lapsed näitawad mitmes asjas linna laste ees ollewad; ennamiste  mõistawad keik nattuke luggeda ja lauk- 36