Kes ei tahhAs neil Wiwil ka imtte Rigas ja mu mmmetud Migade Peal olla! Lasko Jummal  kelk MeNbe teekäiko hästi korda minna ja andVo källist termist. Üllamate armastus saab Reite iggal pool eel ja tagga käima. Tallittttast. 18. Junil on Tallinnama öppetajad omma kubbermango Sinodi piddamist  allustanud. Peterburgist. Õnnetumate troost, Peterburgi seitungid kulukamad sure tannoga, kui armolinne Keiser ja Ketserina nende waeste ärrapöllenud inmmeste wasto olla, kes ilma peawarjota Simenowa platsi peal telkide al ellawad. Nad käia neid isse watamas ning mitte tühja käega. Emmad peawad omma lapsi käe peale töstma ja neid maenitsema: „waatke, se on meie Ketserina, kelle näggo sa pead melespiddama ja ial mitte unnustama,  kuida Temma meile ärrapöllend innimestele  adbi ja troosti on saatnud."  Peterburgi  tullekahjo* õnnetus on allamate armastust  omma Keisri ja keige temma sugguseltst  wasto, kui wöimalik, meel kaswatanud. Rahwa undamissed ja arwamissed  ep olle ial suremad, kui sähherduses juhtumisses,  nago Peterburgi tullekahjo. Wöib olla, et mönni hulga seas kelm on, ehk kül tärmini keddagit ep olle nimmetud, siiski kandwad  tuhhat ilmasüta rahwa silmas süallusse nimme ja rahwa undamissed ja tühjad juttud  kaswawad iggaühhe suus ikka suremaks, nenda et ka üsna jölledaid asjo nisamma holega rägitakse, kui ustakse. Kord ööldakse: „Polakad  on linna pöttema pistnud?" ja rahwas  tikkub nende kallale: kord jälle: „Tudentid  on sedda teinud!" ja neile näidati russikast; sealsammas jätte; „Need, kes tallorahwa  priust ei salli:c." jah mönned teadsid  koggoni üsna töeste könnelda, et ühhe kindralil olla sähhärdune weewli ja wosworussega  tehtud selg, et kus temma omma selga  kord wasto seina nühkida, seä! olla tulli tagga, ja nenda paljo muid jölledaid juttusid,  mis ei sünni kuulda, ehk kül rummalad sedda rummalust nago Ewangeliumit ussuwad. Sesuggusel aial on WWils ikka ühhelt poolt ilmusklik, teme poolt lirgmWik, se on? töt, mis mõistlik, ei ussu ta mitte, sgM Mis jõlle, ussub ta wägga hea «MM; on wangis, südda lahti! sest sure aml on wessi allati seggane ja sel aial laDivad pahhad innimMed ommad wörgud sisse, et rummalad sedda hõlpsam lõnga jääksid. Sedda  olleme ommal maal parraks ka näinud, m hästi MaltsWeti eksitusses kui ka Dackara ja Krimmi haigusses. Rahwas on üsna nago  peast uimane, et issegi ei tea, mis ta teeb ehk tähhab. llhhslt poolt jookseb ta palja käega lõukoerde wasto, teine poolt ehmatab arm ja wärriseb, kui hirike ülle pörmanda teisest nurgast teise jookseb. Rummalus on se hullem kütke igga innimesse jalgas. Õlleks meil wöimalik rahwa pähhä ennam mõistust pista, siis lähhaksid nende silmad seddamaid selgemaks ning nad tunneksid ärra, et peaga ei wöi kegi läbbi seina joosta, waid igga! asjal  on omma äeg. Jlmusklikusi jääb ikka wzM agga kes mõistlik on, se teab, et suur JÄlkna! ei maikma üllespiddamisses egga igga  innimesse ellosaatmisses weel ia! karwa wäärt ep olle eksinud. Kurja ei jätta temma ia! nuhtlematta egga head tassumatta. Meie ütleme weel kord: sewöib olla, et Peterburgis  mönni pahha innimenne ka sest surest  tullekahjust süüdlane on, agga siamale ei seisa weel mitte kirjas, et sedda mönne peale töeks tehtud ja rahwa undamist ja arwamist ei panne meie mjksgi. Sönnumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Sandi ilmade parrast on tännawo sui mönned asjad sandid. Znnimessed  nurrisewad. No se on neil wanna harjund assi algmissest sadik. Millal sai taewa  Jssa innimesse tahtmist? Mis ühhele hea, se teisele pahha, kedda üks ihkab, sedda teine wihkab. Usklikko palme ja kannatlikko lotusse assemel arwatakse nurrisemissest abbi tullewad. Hiljuti öllen isse nisugguse nurrisejaga  sönnalemas olnud. Püüdsin ka, —et 202