tada mitte kaugemale wadata, km praeguse kasso peale, sepärrast ei tulla nende inele, metsaga hoidlikkult  ümberkäia ja sedda tullewa aea peale hoida w. w. Nüüd selletakse weel pikkalt ärra, kuida mitmel mail, kus metsad nenda tallorahwa  kätte sanud, nüüd suur metsa pudus olla. Iggamees armastada metsa, agga kegi ei tahta Lemma eest hoolt kanda. Ehk kiil mõnned metsakasvatajad  ammo maenitseda, olla ommeti meie ma metsahoidminne ja holitseminne alles lapsemähkmes. Lõppetusses maenitsetakse weel sure metsaperremehhi, metsa enneste käes piddada ja mitte arraanda. Selle eest ei tännada mitte tiksi mets, waid keik tullewa põlwe rahwas. Nenda rägib nimmetud metsahoidja. Mis t'e arwate, armsad sõbrad, kas küllamehhel ka mitmest tükkist õigus ei olle? Ma kardan kül. Metsa on endisel aeal meletumalt kül rikkutud ja raisatud, sedda ei wõi kegi mõistlik innimenne  salgada, ja seal on ka tallorahwas mehhewisi  liggi aitanud, isseärranis weel omma kuini  aste ehk küttispude labbi. Agga kas mönni mu rahwas meie rahwa assemel sedda parrem õlleks teinud? Wotta kukke nokkast! Aus küllamees „Balti toge kedda tahhate ja pange neid sellesamma seisusse alla, kus al meie tallorahwas enne ellas, ja siis waatge, kas nemmad sured metsahoidjad on, kellest  neil mingisuggust kasso ei olle. Nüüd tulleb weel waese tallorahwa harriwatta ja õppetamatta  meel senna jure, et nad mitte kümme luggeda ei mõistnud ja muud ommaks ei wõinud nimmetada, kui sedda, mis neil kohtus olli, kas need Piddid metsahoidjad ollema? Kellele? Üsna teine assi on nüüd meie päiwil. Keik warjud, kellest endine Pimmedus olli kokko pandud,  ei olle kül weel kaddund, agga tänno lummalale,  päike on paistmas. Kui nüüd küllamees keigest meie pärrismapiddajatest, kennel metsa on, teab üttelda, et nemmad sedda pea ärraraiskawad  ja laggastawad, siis ma kardan, tahhab temma 50 aasta peale middagi ettekulutada, mis mitte tõeks ei lähhä. Temma laidab metsamümist ärra; agga kas ta sellega ühhes kohtade ostmisse himmo ka ärra ei aea ja sedda mõllemilt poolt tamilist kaupa kängo ei panne? - Kes on ilma metsata koh- ha peale maijas ja walmis selle eest suurt hinda  andma? Neid on wcihhe. Omma metsa nimmel peab pärrismapiddaja mõisametsast warrastama minnema! Kasse mitte üllerinna jut ei olle? Kas nenda mitte üht terwet  rahwast lodud wargaiks ei ninuuetata? Mis pahhemat kät õige on, peaks ka parremat kät õige ollema. Kui tallokohha ostja muud middagi ei pea Püüdma, kui üksi müale head hinda anda ja sedda ärrawõtta, mis teisel ennam tarwis ei olle, noh, küllad siis ostjaid wõib otsida. Kohta ostes  isseennast ärramüa, selle peale ei olle kellegi!  lusti. Peab kaup sündima, siis peab omma parras jaggo seal jures „maggo müal, maggo ostjal" ollema. Tallorahwas olla lodud metsar ais kajad, nago sedda seal ja seal maal nähha olla ?c. ?c. Hm! meie jälle arwame, et tallorahwas lodud metsahoidjad on, kui neil metsa on, mis ommaks wõiwad nimmetada. Olgo ui illus kui on, agga omma asja mõistab iggamees hoida, miks mitte ka tallomees? Tallorahwas ei mõistada korraparrast metsa kaswatada ja tallitada zc. Hm! talloperremehhed  ei olle jo ka mitte kunstkcirnerid, agga kas nemmad  sellepärrast õunapuaeda ei Lohhi piddada? Mis hea, on iggamehhele hea. Tallo põld ja karri, kodda ja maea, õue aed ja heinama, Lemma  sai ja Zllut, reggi ja rattas :c. peaksid ja wõiksid mõnnes paikus kül teisemad olla, kui nad on, agga kas temmal neid sellepärrast ei Peagi ollema? Nendasamma on ka Pärrismetsaga. On laps rummal ja purrustab leiba mahha, siis õppeta tedda tännoga sedda prukima, agga arra kissu leiba temma suust arra. Oppetage, kes parrem mõistate, tallo pärrismapiddajaid ka mõistlikkult omma metsa eest murretsema ja sedda korrapärrast prukima, se õlleks kidowäärt. Jäetakse pärrismapiddaja ilma metsata, siis põlle tal tuld egga wet ka mitte paljo ennam tarwis. Meie lõppetame hakkatusse palwega: Kullapai  kohhamüad, kui teil metsa on, siis müge sest omma jaggo ka kohhaga ühhes, et „maggo müal, maggo ostjal" jääks ja meie tallomade kaup eddasi  lääks. Metsahoidjal wõib ommast kohhast õigus olla, agga meil ommast kohhast ka mitte ilmõigus.  312