käest kinni, mis meie eest on läbbi uritud: se üksi sadab meid julges-te ja kindlaste; keik mu on tühhi ja lähhäb tsthjG HosiaMa kirmkutes, AMB, mWonitöös, lossides ja saunades,  Hosianna ülleültse! Mis asjast on meie rahwal pudus? Pudust on mitmest asjast: mönnel leiwast, mönnel ridest; ühhel peawarjust, teisel ahjoküttest;  se tahhaks ennam rahha, teine laiemalt pöldo, ja kes neid pudussi keik jõuab luggeda?  Agga keigest neist pudustest ei rägi üllamal  seisaw söbra kirri mitte, waid ühhest pudussest,  mis surem hulk pudusseks ei peage, muido nõuaksid nemmad isseennestele ja omma  lastele sedda pudust täita. Se on möistusse  pudus, ja sest rägib külla söbber. Kuulge isse: „Ztrmas Postimees, sa tead ehk mönda, kas tead sedda ka, et meie Eesti rahwas kirja luggemisse peale, mis igga laps peaks mõistma, meel wägga waewalinne ja wöimato  on? Ma ragin agga ommast koggodussest.  Meil õn siin ka „ramato - mehhi", se on, kes luggeda möistwad, omma arwades „nago wessi" ja selleparrast, olgo meeste- ehk naesterahwas, ka ramatoga kirrikus kaiwad. Se põlle agga mitte ennam nalja assi, kui innimenne luggeda wöib „nago wessi." Jah tössi, just nago wessi, agga mitte parrem. Kui luggeja ennam igga sanna peal, nago adder känno tahha, takkitsema ei jä, waid sanna  sanna järrel sorrinal eddasi loeb: se on „kirja-mees" ja uhke selle peale; ei wärrise ka ennam, kui koolmeistrit ehk kirriko öppetajat  näeb, mis muido norematel ihho karwad püsti aiab. Jah, agga kus luggemisse mõistus?  kus kirja wahhetähhed? Need on surema  hulgale teadmatta asjad ja otsekui koggematta  ehk ilma asjata sannade wahhele juhtunud.  Sealtep se nüüd tulleb, et ni mitto sedda isse ei mõista, mis nad loewad. Surem  hulk wannemid, iöseärranis emmad, kes omma laste öppetussega koddo esstmest hakkatust  teggewad, on luggemisse polest isse alles  lapsed, ei tea õigest werimissest, sanna-liikme  jautamissest, kirja wahhetahtest ja mis muido õige luggemisse jure tarwiö on, mitte märki, kust peab siis laps öppima? TA toed „nago wessi", sellega on issa ja emma rahhul  ja kirrito ja koli wannemad peawad parrast  ka rahhul ollema, kui parremat ei tulle. Agga mikspärrast on kolid ja koolmeistrid? No jah, kolid, ma tean kül; agga kui laps „nago wessi" luggeda möistab, kes tedda siis ennam koli tahhab panna? Sago ta ommast luggemissest arro ehk samatta, ta möistab agga  luggeda ja wöib „issiennast peästa", muud wannemad ei nöua egga tea nöuda; „egga ta'st kirrik'sandat egga köstrit ei sa", ütlewad nemmad. Ollen mönni kord ka omma öppetaja  jures koli-tabbelid näinud ja nattuke sisse wahtinud, oh sa kallis aeg! nende hulk) kes „möistussega" loewad, on allati teiste wasto wägga weike! Lasse lapsed laulo ramatud  ja Ewangeliumid luggeda, siis lähhäb öige lobbinal eddasi, agga panne neile Epistlid  ehk Taweti laulo ramat:c. ette, wata, siis on warsi tuul taggast; tullewad weel nimmed ehk muud raskemad kohhad jubba kinni! Nenda kaswawad lapsed innimeSsiks ja pärrast ei wöi luggu ennam parremaks minna. Kes agga ommast luggemissest issi arro ei sa, mis maggo wöib se luggemissest tunda? Põlle siis ka immekspanna, et meie rahwas ülleültse luggemissest  weel suurt luggu ei pea. Seks on nemmad, selge sannaga üttelda, alles liig rummalad;  ma ussun mitte üksi meie koggodusses.  Sa ütled issi, Postimees, et meid Eestlasi  peab ennam kui 500,Wv hinge Zummalast  lodud ollema: kust se siis tulleb, et sul paljo peale 2000 luggeja ei olle? si põlle jo ennam kui 500 hinge peale waewalt kaks hinge,  kes seitungi luggewad. Se ep tulle mitte paljo 1 rubl. 35 kopp. pärrast , waid sest, et meie rahwal weel luggemisse möistussest suur pudus on. Oh, kui kaugel olleme meie seal Rootslaste ja Soomlaste tagga! Rootsimaal on waewalt üht maia leida, kus rahwas kottis  tahtwad ellada, pea nendasamma ka Somemaal;  agga Eestimaal, se on: kus Eesti 370