ma ial Krimmi läinud» Nüüd ollen ma seitungide  läbbi kuulda sanud, et Eestima herrad  tallokohtasi. müwad, sest sowiksin ma enne ühhe EeWma kohha ennesele pärriseks, kui sim KmNmi sares; nüüd on agga se weel se wigga, et ma ei tea kui kallis üks koht seak on, sest et ma omNa tuntud kohtadest week seitungides volle luggeKud; sepärrast sowiksin ma teada, kas aulik herra omma pärris maid jubba ka müüb; nad on mul keige tuttawa-- mad, ja missugguse hinnaga? Siis soroikstn ma teada: kas herra sedda kõrtsi kohta, M ma enne ellasin, keige nende madegs, km nad alles msamma hästi harritud kui kui minna seal ollin, nende nelja heinamaga, mis enne selle parralt ollid, ärramüüb ja kui sure hinna eest? Ma sowiksin selle peale auliko herra käest wastust ja pallun wägga, sedda mitte keikile teada anda, mis ma Teid pallun. Sedda sowib Teie endine allam ja pällub mitte pahhaks panna. Teie endine allam 29. Januaril 1865. - Abram N. Ommalt maalt. Koggokonna ühhendus. Sure Röngo mõisa koggokond on omma ühhendussega keige teistele üht eel-märki andnud,  mis sepärrast ka teistele tahhame ette panna. Nimmetud koggokond olli kohtomeeste wallitsemisse  parrast mõisa kokko tulnud ja kui sellega walmis ollid, anti hea innimeste polest  neile nõu omma koggokonna rahha, mis ühtekokko 3000 rubla, muist sepärrast, et marga  näppud ta kallale ei üllata ja muist jälle selle parrast, et suremat kasso sisse toob, selle eest üht tükki maad pärriseks osta. Assi näitas  meestel essi otsa nattuke wöeras ollewad, agga kui ennam said järrele arwanud, näggid asja hea ollewad, ning jäi nüüd meel järrele möttelda, kust üht kohhast ma kohta peaksid leidma, mis osta wöiksid. Se assi olli nüüd wägga hea ja römus kuulda, et nad ni ühhes  meles ollid. Kes agga meie Eestirahwast tunneb/ se peab kül tunnistama, et se wägga raske on, neid ni kaugele sada, kui middagit peawad maksma, mis eddespiddi neile enttestele  ja laste lastele weel sureks kassuks tul-- leb; agga ka se läks siin kennaste korda. Mnnewasui nuhtles Jummal raske rahhesao läbbi seal enuamiste keikide wilja põllud ärra; surem ossa e: wlnud sirpi wäljale, rahhe olli keik mahha lönud; ei sänud wilja egga pöllo pöhko, mis parrast mõisa wallitsus surema ossa renti neile mahha kinkis ja nüüd sedda nöu aMs, ennestele rahhe aösekurant-kassat assutada,  et kui rahhe jälle põllud peaks ärraraiskama,  assekurant sedda wäljamaksab, ning igga perremees selle peale woib julge olla, et kegi ta rendi kohta temma käest ei woi sada. Antud nõu olli sedda wisi: „Et selle walla maad ueste möedetud ja keik tallo poead nüüd ühhe surused, sepärrast tulleb iggaühhe! selle kassa allustusseks aastas  5 koppikat taalre pealt sissemaksa, mis protsent - protsentide läbbi kaswab ja parrast, kui sedda rahha kümme aastat maksetud, igga perremees, kelle wilja rahhe purruks lönud, sealt kassast saab tassutud ja nimmelt nenda: et wakkama rukki pöllo pealt, sedda kahjo peawad walla wannemad wälja arwama tassutud saab; rukki wakka hind armutakse  üks rubla 50 koppikat ja igga wakkama pealt 6 wakka. On siis eddespiddi sellel, kelle põllud rahhe purruks lööb 9 rubla wakkama pealt lota." Se assi aeas meeste mokkad essi otsa õige torrosse 5 koppikat taalre pealt igga aasta maksa kümme aastat järges  urrassid ennestele habbemesse. Agga kui sedda neile weel laiemalt selletati, läks assi selgeks; wimaks said arru, mis kasso sest tulleb, lasksid selgeste protokolli ülles panna  ja kirjutasid nimmed alla, ja sellega olli se essimenne tallorahwa rahhe - assekurantkassa  Lihwlandi maal assutud. Agga lissasid weel senna jure: Kui kegi enne kümmet aastat  ommast tallust wälja lähhäb, siis astub temma järrel tulleja keige õigustega temma assemele ning maksab wasto räkimata sedda makso eddasi. Peaks se ka ollema, et rahhe 112