Loppetuseks luhtsime ommalt Poolt weel ni paljo küssida: Tinna karrikate assemel on altarite  peal jubba ammo hõbbe karrikad, ja se on kidowäärt; agga kuida on luggu ristmise pekkidega? Kas need ka iggas kirrikus jubba hõbbedased on? Ja kui mitte, mikspärrast mitte? Uks sakrament on ni pühha ja kallis kui teine. Wõib olla, et mõnnes paikus weel seddasamma pekki, kellega kirriko ukse ees rahha korjati, warsi parrast sedda, wahhest ilma Pühkimata, ristmise pekkiks Prugitakse. Se õlleks halle luggu. Heateggemine ei ja ial ilma wil j ata. Toiama mõisas Räppina kihhel. Ollid  27. ja 30. Sept. tähtjad päwad, mis rahwale  mele jäwad. Endise Perno konsul Hans Diedr. Schmidti poeg H. D. Schmidt on Tolama mõisa pärrisherra. Kümne aastaga on temma mõistnud omma wallarahwa süddamed nõnda omma külge kinnisidduda, et nemmad 27. Sept. sure halleduse ja silmameega temmast on lahkunud, kui omma mõisast ärra Pihkwa linna ellama  läks. Te head, siis leiad head, ja herra Schmidt olli nende kümne aasta sees head teinud, sepärrast  ka head leidnud. Temma olli omma walda kõige hea õppetuse, armastuse ja kolide eestmurretsemisega 10 aastat wallitsenud: se ei olnud  mitte mahhawissatud, waid on wilja kannud ja wastoarmastust! sünnitanud, mis lahkumise jures ni lõbbusast wäljapaistis. Au herrale, au rahwale. Agga sest asjast antakse meile nõnda teada: „Tolama mõisa minnes näggin ma suur hulk rahwast mõisa rehhe jures kous seiswad, kõik pühhapäwa rides, agga mitte rõõmsad. Nende seas olli ka Räppina koolm. Prits Kirrutson omma passunapuhhujatega. Lähhemale  tulles näggin sure walge lippo musta serwadega,  pealkirri: „Tolama koggokond." Selle lippokandja olli Samuel Mälberg. Nattuke maad emal seisis mõisawallitseja Karel Turman  n, wiljapeadest Punnutud kroon 6 jalga pikka ridwa otsas käes ja kroni keskpaikas ridwa kulges olli walgest plekkist tehtud sirp, wikkat ja rehha, eht Põllomehhe märgid, ühheteise peal kinni. Sedda anti peasullase J. Luthi kätte, herrale anda, temma holeliko pollo harrimise  mällestuseks. Walla perremehhed ollid 8 kõigeparremat musta hobbust kokko tonud ja tõlla ette pannud, ja kui tõld rahwa sekka jõudis, istusid wallawannem Hiob Mcilberg ja peakohtomees  Josep Ot siug, Pukki peale kutsariks ja walla wöormündrid Kustas Mälton ja Ado Konsberg astusid tõlla tahha teenriks, ja pärrismaapiddaja Peter Liwamag gi istus kolmanda järgo hobbuse selga eessõitjaks. Nüüd seati auutõlda kõige ette, siis üllemat metsahoidjat  Hans Lubergi, jummalaga jätmise kirri peus, ja lippokandjat tõlla järrele, nende järrele tullid passunapuhhujad ja nende järrele mõisawallitsus kroni kandjaga, ja nende järrele kõik watlarahwas. Kui kõik korras olli, mängisid  passunad üht koraali ja kõik rahwas laulis  ühhes. Nõnda lauldes ja mängides jõudis rong rehhe jurest (wersta) mõisa treppi ette, kus metsahoidja omma kirja läbbi herra ja proua alla pällus. Peale koraali piddas herra lühhikest tänno ja lahkumise kõnnet, mis nisuggusel  tunnil iggaühhele süddamesse tungis ja silmad  wessiseks teggi. Parrast sedda lauldi jälle koraal ja nüüd piddas wallawannem lahkumise kõnnet, mis herra ja rahwa süddamit ueste ligutas.  Su andmisega jättis herra wimaks wallawannemat  ?c. Jummalaga ja astus tõlda, wallawannem ja peakohtomees istusid pukki peale, wöormündrid astusid tõlla tahha, lip, mängomehhed  ja kõik rahwas ees, nõnda läksid jälle pikkalt künni rehhe jure; seal peeti weel kord kinni, herra jättis armsa wallarahwaga Jummalaga  ja nüüd hakkas tõld ruttem werema. hobbused ollid, sõitsid künni Wõõbsi allewisse  kasa, teised pöörsid koeo pole, südda halle, silmad niisked. Kuuni herra sealt aurolaewa peale läks, anti temma kullu peale saatjatele trahteris  süa jua, siis läksid kurwa, ligntud süddamega  koeo pole. Herra sowimise peale sõitsid wallawallitsejad ja wöormündrid temma tõldas Tolamale taggasi. „Kolm päwa pärrast sedda, 30. Sept., olli proua ärrasaatmine nisamma. Jälle olli paljo rahwast kous ja proua tõlla ees weddasid koggoni  9 musta hobbust. Passunad hellisesid, rahwas  laulis ja kahhetses. Tolama piri peal piddas tõld weel kinni ja Proua jättis kõiki Jummalaga, ja Wõõbsi trahteris said saatjad jälle üllespeetud. Prouaga ühhes sai lip ja Põllomehhe  kroon herrale ka järrele sadetud." 372