Perno Postimees ehk Näddalileht H?. 26 t«63 Uhhekfas Wernns, kesknäddal 23. Junil.) aasta. Ses lehheS seisab. Sõbra kirri ue Eesti kele kirjutamisse wisist. Ommalt maalt: Peruust: Jubba läinud. Pernomaalt: Poeg issa wasto. Riast: Lanstoa koggo otsus. Ue kirriko ehhitus. Tartust: Hobbuste näitus. Mitawist: Hul koer. Libawist: Mönnesuggused sönnumed. Peterburgist: Keisre Herra könne. Odessast: Raudtee. Wennemaalt: Tullekahjud. Rohke laste..õnnistus- Wöeralt maalt: Sleswig-Holsteimst.  Jtaliamaalt:  Leppitus woimata. Prantsussemaalt: Äkkilinne torm ja raske saddu. Inglismaalt: Õnnetus. Uemad sönnumed: Riast. Peterburgist. Moskwast. Sõbra kirri ue Eesti kele kirjutamisse wisist. Olleme tannini kolm kirja vmma söbradele luggeda andnud, mis Eesti kele ue kirjutamisse  wasto ollid kirjutanud, tänna tome kirja, mis üks aus söbber meile saatnud ja se könneleb  selle poolt; sepärrast anname sedda ka sönna sönnalt teie kätte, et pärrast öölda woite, kummal õigus peaks ollema, kas uel woi mannal;  agga pallume sedda kannatlikkult luggeda, egga koggoniste selle ülle äk' wihhaseks sada, se ei teeks muud, kui sütaks uut tuld. Kannatus  on kuldne, mis keik mässamist ja tülli tassandussega löppetab. Siin on kirri: „Armas Postimees! Sa töid ommas lõmas ja hiljeminne 19mas numris sõbra kirsasid, mis selle ülle kaebawad, et Tarto Eesti-selts ~„Lühikese õpetuse õigest kirjutamisest parandatud wiisi"" matimasse  läkkitanud, mis Eestikeelt püab solkida, rojastada,  sellega rahwale püab kahjo tehha ja jalge alla tallata. Need on rasked kaebtussed, egga anna polegi järrele sellele, kui ue kirja perremehhed wasto pannejaid Tuisolisseks j. n. e. nimmetamad, maid näitwad neist pilkamisse sönnadest hopis ülle kälwad. Seal kutsutakse nüüd keik öppetajad, köstred  ja koolmeistrid kohtomöiftjaks selle asja parrast, kumma pool kirjameestel õigus on. Kül on selle asja parrast jo öppetud meeste seas paljo tülli olnud, nihästi mannal kui uemal aeal; ning wimaks on ka tallorahwa koolmeistrid Perno makonnas (Märtsi ku 22. pämal) selle tülli wahhele  selletajaks astunud. Agga kas need wiimsed sesugguse asja selletajad on? kes julgeb sedda tõega tunnistada! Kas köstred, kes ennamiste kihhelkonna  koolmeistrid on, sedda asja suutwad selletada?  Ei wist; ei need suda sedda! Sest kui wiimsed kül keik ka Saksa keelt, ja esfimestest monned (ni kui sõbra kirri näitab) sedda möistmad räkida, siis ei olle sesuggusest tundmissest ammogi meel kül, et selle läbbi kirja ja kele asjus kegi woiks otsust anda, kus likumatta tössidus õlleks. Sedda asja suutwad üksnes sesnggused mehhed selletada, kes kele-nmrrete tundmisse peale õppind ja ka Eesti keelt põhjani möistmad. Seie aeani on kül kirriko öppetajad ennam ses asjas tööd teinud,  kui ükski mu; agga et igga ühhel neistki ühhesuggused waimo anded kelemurrete tundmisse polest polnud antud, siis põlle nad ka ammugi ja allati ühhes nõus selle polest olnud; maid on esmalt  paljo waidlemist ja tüllitsemist nende wahhel olnud, enne kui tännine kirjutusse mood jonele sai. Ning kui Eesti-kele ennemuistsis kirjades ümber