nüüd tehha? Habbi olli möera linna ulitsa pea! Hiinlasega rielda wiskasin tale meel kolmandama rahha kätte, arwates: ehkommeti löög saab mahhelMis, agga kõik läks nago ölli tullesse. Tohho tont! Mo süddn sai õige täis ja käskfiu meest ennesega politseisse tulla, mis peale ta marsi ka malmis olli, agga tee peal jäi ommeti kiunudes m innu st mahha. Teine kord jälle palkasin üht kulli (tömeest), mönningat  asja laewa peale mima. Teggime kauba ärra ja läksime omma teed. Kui jubba nisugguse paiga peale saime, kus teisi kullist polnud sada, siis panni ta asjad mahha ja ei läinud enne eddasi, kui piddin  teise.hinna meel jure pannema. Peakelm!  Nisu  gg ust nalja juhtub nendega tihti kesk päwa aeal ja meel kesk Eurooplaste seas; kes neid siis meel pimmedas  ehk koggoni nende ommas pessas wäib uskuda? Eüropa kwartalis mõis kül iggal aeal kartmata käia, sest seal ollid iggal pool politsei teenrite silmad walwamas (igga linna jaggo sai omma rigi politseiga wallitsetud); agga pärris Hina linna ei julgenud paljo kegi muido minna, kui Prantsuse politsei  teenrite saatmise al, ja linna wärrawas ennast nlles mollides, ni hästi sisse minnes, kui mälja tulles. Egga nisuggune ettewaatmine mist ilmasjata  ka põlle prügiks wöetud. Sealt mõis siis nähha, kes olli sisse läinud, ja kas terwelt taggasi sanud.  Ma lubbasin luggejat sedda kmartali matama mia, agga et mul põlle aega politseisse minna, saatjat  palluma, selleparrast wöttan kätte: lähhän nisainma  ilma üllesmõllimata senna, saab mis saab! Egga luggeja wist ei julge minnoga ka sa tulla. Küllab üllamal könnelen, mis mul seal silmi juhtus. ..Ma sain siin ühhe kaupmehhega õige heaks tutwaks. Se olli isse jubba kõik ilma otsad läbbl käinud, ja mu keelte seas mõistis õige heaste jaksaja  ka nattuke wennekeelt. Ta ütles ennese Sakslase ollewab, agga iggaüks teadis, et ta Hebrea snggust olli. Ta olli meel peale selle siin Ma songi koggoduses  üks pea lige, kuida selle koggoduse polest tale antud diplom ja üks lai sinnine sidi au-pael, kubho peale kullaga suur tärn mäljaömmeldud, ja muud eht kirjad tähhendasid, mis tal õigus olli ülle ölla kanda, kui koggoduse hulka läks. Neid näitas ta söbruse polest ka mulle, agga omma koggoduse  asjadest ei lausunud muud, kui et kõik liikmed  manduda üks teise wasto truid ja igga äpparduse  sees teine teist malmis aitamas olla. Peale kauba ei kiitnud ta ülle pea selle koggoduse luggu, agga ei üttelnud, mispärrast. Agga ta olli hea mees, mis siis mulle sellega teggemist olli, et ta seal jures meel Juut ja Masong olli? Tedda pallusin  ma ennesega Hina kmartali tasa tnlla, agga et ka temmal siis aega ei olnud, andis ta mulle omma Hina teenri saatjaks. Linna müür nähti hallidest telliskiwwidest ollemad, kust läbbi meike kangi allun e linna sisse läks. Ulitsad ollid kaunis mnddased ja ni kitsad, et innimesed agga jalla mõisid käia, ja hobbusid ei olnud nahhagi. Hiinlased isse weddasid  nende assemel ni hästi kraan, kui ka omma uhkeid mandarinisi, midda surem mehhe au, sedda rohkem olli tal kandjaid ees ja tagga. Möllemil  pool ulitsaid seisid tihti pu maead, ja peaaego  iggas maeas olli pood ühhe ehk teise kaubaga, nõnda et kõik lin kui üks suur turro wälja näis. Mõnnest kohhast käisid solgised wee kanalid läbbi, kitsukesed isse, mis kü! linnale head haiso ei annud. Ulitsaid möda hulkus, mu rahwa seas, karri katkend  innimesi, kel wist mingi ammetit ep olnud egga muud taggawarraks, kui tühhi kõht. Üks kippus waggise minno wäikse kimbo kandjaks, teine pakkus ennust juhhatajaks, kust piddi üht ehk teist head kaupa sada ollema, kolmas pakkus kes teab mis tenistust,  ja mönni sirrutas muido kat, pälludes: .-tsäu tsau!" üsna tütasid ärra! Wimaks korjas neid õige hea hulk minno tahha ja tõstsid nisugguse waenolise karra üllesse, et õige nattuke kartma jäin. Mo saatja Hiinlane praggas teistega kül, agga se ei tahtnud paljo aidata. Õnneks jõudsime  jubba linna wärrawa liggidale, kus mehhed äktiste rahhuliseks jäid. Ma ei sanud essiteks arro, kust se rahhuline meel neile ni korraga tulli, agga pea juhtus üks kurw pilt minno silma, mis sedda asja ärraselletas. Ühhe seina äres olli ma sisse tei iras test kõrge aed lödud, kelle tagga ma peal, lausa taewa al, üks kümmekond Hina wangist istusid,  igga ühhel waesel suur neljanurgeline laud arwata arsin ehk rohkem iggapiddi lai -- ümber kaela; kesk lauda olli agga ni suur auk, et kael läbbi mahtus. Kõik need õnnetumad sirrutasid silmameega  pälludes käsfa: ..tsäu tsäu!" Ragitakse,  nad ellada seal üksnis sest, mis rahwas neile armo põiest annab. Raske süddamega lätsin ma linnast wälja. .-Eurooplasi põlle siin ka suremat kiita. Nõnda kauplesin minna kord nhhest Hina poest mönni pea suhkurt ja et mul polnud rahha kasas, käskisin kauba  wälja laewa peale tna ja lubbasin seal rahha kätte anda; kaupmees ei leppind mitte selle peale, sest ta olla nisamma kord ühhe Inglis laewa peale kaupa winnd, agga sanud sealt ilma kaubata ja ilma rahhata taggasi aetud, teist korda ei uskuda ta ennast mitte nisugguse wörgo sisse. Nõnda jäigi kaup katki. Kuida Prantsus söe wälja andmise jures Hiinlastega ümberkais, sest ollen ma jubba räkinud. Ülle pea Eurooplased nähti Hiinlaste wasto liig karredad  ja tihti üsna ilma süddameta ollewad. Juhtus  ka, et Eurooplane tõukas Hiinlast, nago koera keppika tee pealt kõrwale, misga wiimne piddi maitselt  röhhutud wihhaga leppima, ehk kül siin omma koddo olli. Ka opiumi kauba karjus kissendab Eurooplaste  peale taewa pole. Selle kauba sisseweddamiue  kaswada igga aastaga suremaks, nago ma ühhest ramatust luggestn 50 aastat taggasi on tedda kõige Hina maa sisse todud waewalt 4 226