meie allamad ellawad ja kuida nende jummalakartusse,  puhtusse ja kassinussega luggu? Selle jutto peale naeratas herra isseenneses,  ommetige olla proua sedda näinud ja ütles:  «Armas abbikasa! Sa naeratad kül selle ülle ja tead jubba ammo, et se mo nodrus on, liajomisse wasto söddida; agga ma ussun,  et mul se kord otsuke õigust ülle jäeb, ja et puhtus ja kassinus ühhes waldas mõisa herrale paljo rohkem intressi saab toma, kui liig lakkuminne, priiskleminne ja prassiminne.  Lähhäb üks laew merresse, siis ei arwata  mitte üks päinis sedda kasso, mis se kaup saab sisse toma, mis laewas on, waid ka selle laewa perremeest, kes sedda laewa laenetawas merres juhhib. Kas wöiksime sedda kül immeks  panna, et meie walla rahwa pattud meie wasto hakkawad kissendama, kui meie mitte nende hingede eest ei hakka hoolt kandma ja parremaid kortsimehhi seadima?" ..Waene kõrtsmik," ütles herra. ..Kül Lemmal  tänna körwad hulluwad!" ..Lassi hulluda, et nad kül sawad," kostis proua; ..agga ma ütlen: aeg on, et ta ükskord  kõrtsist lähhäb. Meie perre emmand räkis  mulle weel eila asjo, mis ma sulle koggoniste  ei woi jälle könneleda ja need põlle mitte laimo, waid tõe könned; oh meie waene Kadri,  kes ka senna sekka kistud! Armas abbikasa, sedda ei tohhi sa kauem ennam kannatada, egga pealt wadata. Sa põlle jo kellegi rentnik, kes agga selle peale watab, kui paljo se ja teine assi koppikaid ta kotti korjab, waid pärris herra, kellele Jummalast paljo suremad kohhused,  omma walla rahwa wasto, selja peale seutud, kui ühhe rentnikkule ja sedda ei pea meie ial mitte unnustama." ..Sul woib õigus olla, mo armas abbikasa" ütles herra! ..Kas sa tead, et meie wanna öppstaja  mulle jubba pari aasta eest otse seddasamma  könneles; agga sa tunned tedda, et ta selle polest kaunis walli mees on, egga woi kirriko kortsmikko silma otsas sallida; agga ma ei pannud sest selkorral sureste tähhele. Agga mis ta mulle ettekulutas, on keik toeks läinud.  Ta lugges mulle siis üht karristusse jutlust ette ja ütles: ....Zummal on teid omma kohta pannud, et teie ka omma tallopoegadele üks kristlik herra peate ollema, mitte et teie neid agga ihho polest prugite, maid ka nende ihholikko ja waimolikko ello eest hoolt kannate. Teie ei peaks keige wähhäm neid keelma kristlikke  ello pole saatmast."" Kas ma siis sedda ollen keelnud? küssisin ma pahha melega. ....Jah, ütles ta otse wälja. Ühhe tallopoeal on kaks oppetajat; üks on kirrikus, sedda ollen minna ja se teine parrast kirrikut on üks körtmik.  Üks kõrts on mailma kirrik ja kõrtsmik  seal sees se präsident ehk peawannem; ta on nende nõuandja, nende warrandusse hoidja ja mis weel muud. Üks hea kõrtsmik on ühhe tallopoeale üks suur mees, kes paljo woib tehha ja teil on kirriko kõrtsis mees, kellel keik üllekohtused  teed need keige armsamad ja õigemad on, kui ta agga neist omma kotti woib täita. Selle polest saab teil ükskord üks suur wastaminne  ollema,"" ütles ta tõe sönnaga; ja sedda pannin ma selkorral temmast wägga pahhaks, et ta mulle sedda ütles. ..Mitte nenda," ütles proua, ..waid meie wanna õppetajal on surem kui õigus. Õlleks mul siin middagi öölda, siis peaks kirrikokörtsmik  Jurri päwast wälja marsima." Se ei lähhä nüüd koggoniste korda, üht innimest ni ülle pea ja kaela, kui se weel selgeste  teada põlle, et ta süüdlane, wäljawissata. „Noh, sedda pead sa parreminne teadma," ütles proua, ..minna ei sa sest õiget arru ja sellega tõusis ta ülles ja läks jälle omma tuppa." Kui nüüd herra jälle üksi olli, ütles ta: ..Ma pean selle asjale ommetige otsa peale teggema. Laskis körtsmikko weel selsammal õhtul ennese jure kutsuda ning ütles tedda lahti, ja Jurri päwal, selsammal aastal, ollid kolm suurt praht-wankert kirsto ja kastidega täis laetud ning hakkasid kõrtsi eest eddasi minnema  ja kõrtsmik omma pakso punnase naesega käisid wandudes ja kirrudes koormate körwas. Mönned endised kõrtsi sõbrad seisid kõrtsi ukse körwas tormawad pibud suus ja sowisid neile Zummalaga jättes head teed. Kõrtsmik hüdis wasto: kui juhtute senna pole külge tullema, siis ärge minge möda, teate omme- 226