ärranis Wittenbergi linnas, on pühhade näddalas  3 päwa Melanhtoni mällestust petud. Wittenbergi lin, kus önnis Lutterus ellas ja öppetas ning omma suurt öige Asso ülleswötmisse  tööd teggi, olli ka sel aial Melanhtoni öppetusse ja ellopaik. Nüüd> on (7. Apr.) ka temma surmast sadik jubba 3W aastat möda läinud, agga Issanda tru sullaste mällestus ei wöi kadduda. Paljo tööd on Issanda hea Waim selle pitka aia sees meie armsas Ewangeliumi  usso koggodusses teinud; agga kus rahwa rummalus ja süddame tuimus temmale rumi ja maad ei annud, on ka mönda sündinud,  mispärrast Lutterus ja Melanhton, kui nad alles ellaksid, ommad rided löhki kissuksid. Agga  kui pühha lummal taewas kannatab, ei tohhi pattused innimessed teiste pättuste parrast  nurriseda,' waid peawad neid Zummala holeks andmo ja isse omma jalge ette watarama.  Melanhtoni mällestusseks on nemmad  Wittenbergis 7. ja 8. Aprillil ka Zummala  tenistust piddand ja sedda armo ja usko,  mis lummal temmale olli kinkinud, sureks kitnud. Ka Preisima wallitseja prints olli sel päwal seal käinud ja isse omma käega kunninga nimmel Melanhtoni ausamba allust pannud. Öhto kello just sel tunnil, mil Melanhton 3W aasta eest silmad kinni panni, peti ka kixrikus  selle mällestusseks üht palwetundi ja rahwas läksid parrast hulgani surnoaeda temma haua jure, nago õlleks ta tänna alles surnud. Saksamaal,  kus luggu lauloga koggoni teine on, kui meil, ei olnud ka seal kallist neljaheälega laulust pudust. Hingago Melanhton ja Lutterus, meie ussowannemad, rahhoga ommas hauakambris,  agga ellago nende mallestus ka meie seas; ja kui meile nüüd lummala sanna selgeste  ja puhtaste kulutakse, siis ellagem ka pühhaste, kui lummala lapsed, selle jarrele, muido kanname omma kahjuks öige usso nimme. Würtembergi kunmngrigist tullewad sannumed, et meie Keisri Emma tännawo smvwel Nitsa linnast senna peab tullema Wildbadi  terwisse-wet prukima; üks suur essik on jubba seal käinud ja korterit malmis kuianud» Zuni kuus odetakse Keisri Emma Ztalia- Maalt senna jöudwad, kus Temmal armastaja tüttar, printses Olga, Würtembergi aujärjepärria  abbikasa, ja muud suggulased ees võt- mas on. Austriamaalt. Zubba pea parrast Jtalia  söa löppetust töusis Austriamaal kölla wälja,  et söa aia! krono rahhakoppikoga mitte keik asjad nenda põlle läinud, kuida kord ja kohhus  on; mönni miljon juhtunud (wist koggematta)  senna tasko minnema, kuhho se seadusse  järrele mitte ei õlleks piddand langema. Selle peale tulli kohhus ja järrelekulaminne, mitto meest jäid jalgopiddi lönga, nende seas ka mönned wäeüllemad. ühhe käes nende seast olli püstol lahti läinud ja mehhele otsa teinud.  Järrelekulaminne läks ömma sodo eddasi  ning üllatas wimaks ka rahha-ministre ennest külge, et piddi kohto ette astuma ja arroteggema omma maiapivdamissest. Näddal parrast pühhi kirjutas keiser lemmale tähhe, kus peal nenda seisis: Winis, 10. Aprillil 1860. „Armas Baron Bruk! Ma näen tanvis ollewad, Teid ommast ammetist lahti lasta ja rahha-ministri tallitust eest otsa ühhe teise kätte uskuda." Nisuggune seddel ei olnud sure üllemal mitte kerge luggeda ning ta on selle kallal ennast surnuks luggenud; sest teisel hommikul leiti minister wodist omma werre seest, hingas weel, agga pärrast löunat olli külm. Nüüd on sest keik Austriama kissa täis ja iggaüks küssib: kuida ta surnud ja miks ta surnud? Ta olli isseennesele otsa teinud; kaela ja möllema käcwarte peal ollid werresoned lahti leigatud. Arra sada meid mitte kiusatusse  sisse! Jtaliamaalt. Sawoien ja Nitsa on nüüd Prantsusse ka ning jamad ka tennna kätte. Keik asjad on Prantsus ni kennaste tallitanud, et wäljaspoolt paistab, kui olleksid rahwas isse keigest süddamest lemma hölma alla jooksnud, ehk kül seest poolt luggu koggoni  teiseti peab ollema. Prantsus on sel kombel 25 linna', 52 allewit, 760 külla ja 132