2. Laps kidab vmma wannemat, Ehk kü! on läinud halliks, Ka nõnda onuna issamaad, Keik rahwas peab kalliks. Koor: Oh, meie kallis issama zc. 3. Kus innime' on sündinud, Se paik on lemmal armas. Ja saab ni kaua armastud, Kui jälle hingab muldas. Koor: Oh, meie kallis issama :c. -i. Siin sündsid meie wannemad Ja issa-issad ilma; Siin meie järreltullejad Ka kannawad meid mulda. Koor: Oh, meie kallis issama:c. 5. Siin meie orras haljendab Ja nabrad põllul seisivad; Siin südda wates römustab. Kui karjad rvainul söwad. Koor: Oh, meie kallis issama zc. 6. Ehk sidi-ussid, sitronid, Kül meie maal ei kaswa, On ikka sell', kes teinud tööd, Ta pattokene süa. Koor: Oh, meie kallis issama :c. 7. Ei olle siin kül kullamaad, Ei kallid kiwwid leida, Ja siiski wöiwad meie kääd Meid rahhuliste toita. Koor: Oh, meie kallis issama:c. 8. Ei kai kül sidis, sammetis Siin meie Eestiwennad, Ei kanna ehtet rinna ees On mustas kubes kennad. Koor: Oh/meie kallis issama:c. 9. Nad tewad tööd ehk kaiwad teed. On ommas pölwes rõõmsad; Kõik meie põllud, metsad, weed, On allati meil armsad. Koor: Oh, meie kallis issama zc. w. Sest laulan ma kui Eestimees, Mo Jummalale tänno, Ja leian onuna pölwe sees Mo leiba, römo, rahho. Koor: Oh, meie kallis issama:c. Keiser ja issama ei olle Eestimehhe suus mitte kaks, waid üks mõtte ja üks sõnna; temma ei wõi üht ilma teiseta ei üttelda egga mõtteida. Nõnda ka rõõmsal kronimisepühhal.  Meie laulame omma õnnelikust issamaast ja teame künni kõige wähhema lapseni, et meie issama peale Jummala õnnistuse selleparrast ni õnnelik on, et Keiser tedda seks teeb. Tanno sure Jummalale, 13 aastat kannab meie kallis Keiser omma wannemate kroni, ja 75 miljoni innimesi peawad tunnistama: Wennema ja allamate sureks kassuks ja rõmuks! Temma issalik ja helde südda omma allamate wasto on ni igga lapsele tuttaw, et meie nõdra sõnno seks ennam tarwis ei olle. Wallitsejaid ja kronikandjaid on paljoge mailmas, agga omma armolise Aleksander 11. sarnast otsime muialt ilmasjata. Temma on, Jummal pikkendago temma kallid ellopäiwi, sõnna täielikumas tähhenduses omma rahwa issa! On selle rahwale, kes nõnda kui meie, omma keisrit issa-nimmega wõib nimmetada! Wallitseb meid Keiser armoga, siis kostkem meie allati kindla truuse ja wibimata sõnnakuulmise  ning selle labbi, et pääw päwalt ikka ennam rahwa õppetuses ja harrimises eddasi astume,  temma issaliko head nõu meie wasto ärratunda ja selle järrele tehha. Ni mitmed heateggemised ja armonäitmised on meie peale langenud ühhest krommise pühhast teise. Sepärrast hüame meie süddame põhjast: Ellago meie kallis Keiser ja kõik temma suur sugguwõssa kaua, kaua Wennema õnneks ja rõmuks. Hurrah! 266