Se õnnetus seisab jubba? wannast aeast sadik nende suggu peal ja lastelaste järreltullejad peawad  essiwannemate sü eest kannatama, kes wannal  aeal piiskop Martini pelgopaika annilautas ollid wäljalobbisenud ja se neid selle wande alla pannud. Agga kuida L. kõrtsmikul Mardi õhtul  annipraad meel ahjust wälja lendanud, on ka weider kül. Mõnne innimessel on ni piggised  sõrmed, et keik asjad senna külge kinni jäwad, olgo nemmad ka anni raswased. L. kõrtsmikul  pradis Mardi õhtu! anni ahjus ja tüdruk  jures wahtis, et wälja ei lenda. Seal tullid nüüd Mardisandid: pil hüdis, tants sündis,  sapakand lõi kop, kop, kop! Anniwaht tahtis ommeti ka nalja nähha; sest pilli heal teeb jo tüdrukuid hullem keplema, kui kilid ja parmud weisid. Kui tantsiad pea omma teed ollidläinud,  läks tüdruk annipradi ahjust laua peale toma, agga —oh meie waesed! polnud kusgil ennam! Ehk kül raswane, jänud Mardisandide  wõi mõnne mu piggise näppo külge kinni ja läinud lendo. Muidogi kurjustas kõrtsmik  nago Türklane, agga su jäi sel õhtul anniraswaft  Puhtaks. sHobbuse warras.j Paar näddalat taggasi tulli üks unsak Tammiste mõisa kõrtsi ja tahtis 5 rubl. ümberwahhetada. Kõrtsmikul ei olnud. Selle järrel kaddus ta kõrtsist jälle Ürra. Agga mis La teinud? Leidnud Tammiste mehhe Nimiski Andresse hobbuse rauad kõrtsi ukse eest, spotle ka wist tahhele pannud, et hobbnne  külgis olnud) wõtnud alla ja siis: lass' käia! Arwata pole tunni Parrast läinud Andres hoost watama; agga wiska takka järrele, jubba läinud!  Mõtte langenud Marsi rahhamahhetaja peale. Ehk kül ei teadnud, kuhho pole kelm läinad, aeanud ommeti õnne peale Ria pole järrele ja sanud ka Surjo kõrtsis tagga. Lippanud agga koer jälle wälja ja hobbusega eddasi aeama. Andres pallunud 2 meest ratsa abbiks ja järrele. Liggi Töitawa kõrtsi sanud kelmi kätte. Seal siddanud uemmad La käed selja Peale ja lasknud tedda esmalt 8 wersta nöri otsas soppa sees tagga sõtkuda. Se olnud trahwi hakkatus. Nüüd peab mees puris ollema ja parremat ootma. Äänbrast. Aus  Kmdaminmwa  kord nimmetud, piddime rumi pudusse M- rasi sedda asja tännaseks jätma. Et kolid meie rahwa smem tarwidus on, olleme jubba mõnda korda üttelnud. Jgga ue koliga pistetakse mis künal pöllema, mis jälle omma nattuke walgust annab, ja walgust, ennam walgust ja waimo harrimist on meil wägga tarwis, et keik Pimmedusse  teud ja warjud, kellest ni saggedaste peame kuulma, nago aur ja uddo päikese ees, cirrakauksid  ja meie rahwas selgema silmaga omma aealikko ja iggawessi asjo watama ja mõistma hakkaksid. Andko lummal! Agga Wändra poolt kirjutakse meile nenda: „ Pühhapääw, 34. Oktobril olleme meie siin illust ja armsat piddo piddanud. Sel päwal sai meie ueste assutud Ue-Wändra Wõiewerre  külla (rahwas ütleb lühhidelt: Wõiere) kolimaea, mis pahhem pool Pernojõe kaldal seisab,  sisseõnnistud. Km õppetaja ja köster parrast  kirrikut aegsaste senna jõudsid, (koht on arwata wersta 8 kirrikust kaugel) olli keik küllarahwas  kolimaeas kous ja koolmeister Jakob Wechterstein omma kolilastega wõttis neid 4-healse lauloga wasto. Kohtomehhed ja wallawannemad  saatsid neid ue kolimaeasse sisse, mis pude ja halja oksadega ni kennaste, nago Jõulo õhtul,  ehhitud olli, ja akna peal paistis tullekirjaga; „Wõiere kolimaea." Teises toas seisis lastele Jõulopu, kus suhkrosaiad ja õunad külgis  rippusid. Maea on keige rehhe ja talliga 300 rubl. eest üllesehhitud, 10 sülda pik ja 5 sülda lai. Kolitubba 50 lapsele suur ja koolmeistril  rmnikas etlokorter. Tüttarlaste maggamisse  kamber koolmeistri korwas ja poislastel teise korra peal, kuhho trep kolitoast üllesse lähhab.  Uksed ja aknad on holega tehtud. Sisseõnnistamisse könne Põhjaks panni Zpp. Sokolowski Rom. 10, 17. Könnet ja maenitsust  ei anna meie runm sia üllespanna. Lõppetusses maenitses õpp. koggokonna wannemid, kel ommast kolist suur rõõm on, Lutterusse mäeni  tsüst melespiddada, kes ommal aeal ütles: „Tahhate teie wangikoddasi tühjendada ja sõawäggest  wähhendada, siis assutage kolisi, et teile wagga ning harutud noorsuggu Peale kaswaks, mis keik head ja lõbbusat asja armastab." Sago kõrtsid ja kohtotoad tühjaks jäma, agga keik ma kolimaeasi tais sama, Jummala auuks ja meie rahwa mõistlikkuks ja mehhiseks kaswa- 392