Wõeralt maalt. Berlinist kirjutakse 5. selle ku päwal, et meie armolist suurt Keis re Herrat 14. selle ku päwal Potsdami linna odatakse, kuhhu ta kolmeks päwaks tahta Ida ja Baden-Badenisse odati tedda jubba 5. selle ku päwal. Mönned wäljama seitungid wad teadwad, et Austria keiser meie Keisre Herraga tahta kokko nõuda. . Kas se nenda tössi pegA ostema, selle eest ei woi meie kosta. Meie suurt ja armolist Keiserinat odati IH. selle- ku päwaks Münhem tullewad. , - Peale selle, kui Preisi kunmngas omma suise üllespiddaMsse kohhast koes saab tulnud, säab kunmnglikus lossis suur walMistaWim »eie Keisre.-Wqa tullemisse - wasto- olleM-a. Mynprznts Alleb Baden-Nadenist kunningaga ühhis koes ja tahhab alles Rowembre kuul ZnglisMale, SNma kunkmgliko ämma eidele WserqN minna, kuhhu temma suur abbikasa vMma Ustega jubba Badenist kohhe tahhab minna. Ühtlasse on ka Berlmi rahwa suus se jut likumas, otse kui tahhaks Prantsusse keiser  Oktobri kuul Preisi kunningast watama tulla;  km- selle..jlltto sses>seWO ei tea-meie».' - ' BttAMUWsalt« Ungri ja Galitsia maad SM mõlleMad Austria rigi parralt ja rahwas Me keisre allamad, kes iggas asjas temma fWNa peawad kuulma ja temma käsko täitma.  Galitsia rahwas olla hiijoti katsuuud nattoke takka ülles lüa ja rigi wallitsusse wasto hakkata, mis Ungri rahwas mönne surema mchhe süüks annab, kes neileselle polest Muks ja abbiks olnud ja se olnud Ungri rahwale sureks melepahhandusseks, et arwatud muist süüd nende kaela langemad ja ütlewad ennesteb  jubba Ullalt teggemist ollewad omma asjadega,  ja sepärrast ei woi se kellegi! meM tulla, ennast teise rigi jao rahwa asjadesse seggada, olge se asjus mis tahhes» Woib neil ka üsna õigus olla, et többi Pola rahwast  Galitsia male läinud, sest et wägga paljo PslakaK mässmniGe aea! ülle piri karmnud ja seal warjo pMa kes nüüd, et Polamale  taggasi ei tohhi tulla, stal omma süddame  kangust näitama hakkawad. MsliK«astt« Silm on kuKMngas,Nis tc-MWa näeb se on oige ja tössine, sedda ei woi kegi walleks aeada. Seal ta on l Meis silm ei ulläta ülle mäggede Watama, kuiva ja mis luggo Jtalia maal on, sest muido ott M jo üks wägga kenna ma; agga üks Sakslane konnsleb. ühhes wäljaMa seitungis Austria ja ma asjadest nags mmmessest, ksö smmale kenna kue selga pannud, agga kue al narmendab särgi narro ja jalla watwad wahhiwad  sabaste haknatest wälja. Kes innimest agga ta kue järvele taksirib, ss eksib wägga süggawaste, sest ta watab agga pealt. Dtse nenda on ka Austria ja Jtalia ma asjadega luggp; pealt nähha wägga kennad ja kido wäärt, agga seestpoolt ei kõlba kuhhugi» Ts näeb Austrialast käiwad ja arwab tal kindlad jalla marjud jalgas ollewad, agga mmgs piösut  lähhemale, küllad siis leiab, kulda asjad on, zalla peal on weel kinga nähhs, agga talvast  põlle ollemaski käib otse km palja jallo. Sesuggused loud on parraks Austris maal; agga nüüd ütleb kirjutaja, peawad Jtalia  -ma asjad weel ssdda kord pahhemad ollema.  EssimeKses leppi b ommetiga rahwas ühhe teisega, agga Jtalias sedda ei Ms, wsid seal on asjad za rahwas ni sassis, et üks Sakslane mitte pswsgi seal ellada ei tahhaks. Jtalia rahwas on üks wägga üllemeelns ja nurjato rahwas ja sest tulleb siis ka, et asjad  ni waesed; ta ei holi kellegi kässust ja ellab omma üllemelelissel kombel eddasi. Eks meie näe ka omma jures mõnda innimest, kes otse nisamma ellab, et ta ei ennese terwisest egga kettegist ei holi, kui agga kässo wasto woib tehha. Minister Menabrea katsub kül igga piddi Prantslassi kirriko rigist wälja sada, agga ei tahha se täl kuidagi korda minna ja siis õlleks ka tulli seal kohhe jälle lahti, ni pea kui Prantsusse soldatid sealt lähhäksid,  sedda otab Ratatsi ja warritssb sega, mil wälja wsiks karrata. Sea! on rahwast, kes Prantslassi keige suremaks kelmiks sõimawad,  agga ka neid, kes neist wägga luggo piddaWad. On uks rahwas üllemeewe, sus ei tea ta mN ta tahhab; ka sesuggusid olla seal, kes sowida, et kunmngas Wiktor Emanuel ennast  peaks ammetist lahti wötma ja kronprmts Humbert wallitsusse ohjad omma kätte wöt- 306