se uus wannast peab parrem ollema. Wähhem  tahta, muud middagi. Agga kas meie siis trükkia heaks meleks omma armast ja tutwat kelemurret peame jalge alla trükkida laskma! Ei, selle »wasto pallume wägga! Läne Mart: Agga kule, Postimees, mis ma ammo tähhele ollen pannud, sinna ei kirjuta  ka mitte keik nenda, kui piiblis ja mu kirriko ramatute sees seisab. Mis sa selle peale kostad? Eks õlled isse ka sähhärdune u end aja? Postimees: Ei olle; ja ärra karda, armas  Mart, uendajat minnosuggusest ei sagi. Agga kui ma kärblast kalli toido seest leian ja wäljawiskan, egga sa sedda ommeti hakka pahhaks pannema? Et messi maggus on, teame  möllemad, agga sellepärrast ei hakka meie kumbagi kärblast egga puttukaid, mis innimeste  sü labbi sisse juhtunud, alla nelama. Minna pean kül pühha kirja pühhaks, agga mitte temma kirja wiggadussi, mis innimeste läbbi meie kele ümberpannes senna sisse juhtunud.  Ja siiski tead sa issegi, kui pikkalt ja aega möda ma pühha Rrja parrast sedda teen. Kes esmalt pühha kirja meie kele ümberpannid,  ep olnud mitte Eestlased, ja kui kegi pahhaks ei panneks, ütleksin ma weel jure: kes neid wiggadussi nüüd parrandawad, ep olle sedda ka mitte, ja separrast tehhakse meie päiwil weel mönni kord weast wigga, nago sedda Uest Testamendist (mis 1857 ja 1861 trükkiti), katekismussest ja lauloramatust  ennam leiame kui tarwis on. Sakslaste surem hädda meie keelt könneledes ja kirjutades  on se tähhekenne ö, kellest nemmad ikka ö tewad ja sellega isseendid ja meid widdewiko  wiwad. Sähhärdusitähhe wiggadussi parrandada ei peaks kegi pahhaks pannema. Piiblis seisab: monni, sanna, sõudma, jõudma, nõudma, tõusma, söäl, nöäl, woöras, moök, peal, seal, teal, heal, seadus, pöiad ?c. :c. Kes rägib nenda ehk on nenda räkinud? Eestlane isseennesest  kül mitte, olgo siis, et mönni keik trükkitud  sönno oigeks piddades neid melega järrele  ütleb, agga muido iggaüks meist ütleb: mönni (mönningad, mönned), sönna, sõudma, jõudma, nõudma, tõusma, söel, nõel, wõeras, mõek, peal, seal, teal, poead, heal, seadus, peastma, seased zc. zc.; ehk kül wiimsed neM sönna Lihwlandi jaus hääl, sädus, päästma,  säsed wäljaööldakse, siiski on parrem ja mönnusam neid trükkis Eestima põhja peale jätta, et pari sönna pärrast põhja- ja löunepoolsete  wahhel seggadust ei tulle. Et löuneöhtopoolne  Eestirahwas mönned aea-sönnad köwwem wäljaütleb, nenda kui: waldas, randas, makondas zc., ehk: wiskand, kand, leikandzc. ja pöhja-hommikopoolne Eestirahwas  needsammad sönnad wallas, rannas, makonnas zc., ehk wissand, puhhand, leigand zc. ütleb, se ei eksita egga pahhanda keddagit  Eestlast. Kui ausad parrandajad üksi sellesarnatsid tähhe wiggasid Testamentis, katekismusses  ja lauloramatus parrandaksid, õlleks  minno melest tännowäärt assi; agga nemmad  astuwad libbeda tee peal kaugemale, pannewad  usi sönno wannade assemele, mis saggedaste  nenda mödajoostes rahwa suust noppitud,  ilma õige põhjata on (nago: kinnipeawad,  appihüawad, pealtkulewad, üllestöusewad  ja wägga paljo teisi, ja ommeti on põhja- ehk allussönnad kinnipiddama, appihüüdma,  pealtkuulma, üllestöusma zc.) ja istutawad  sellega wasto tahtmist kaddakad öunapude  ehk pahhändused parranduste assemele. Sest õlleks weel paljo jutlustada, agga Läne Mart: Agga kui ma töt pean ütlema,  so omma ..Postimees" mis sa arwad? Postimees: Ei olle ammo weel keigist wiggadest terwe ja puhhas, ma tean kül; agga  jättame muist tullewa korraks. Ommalt maalt. Pernust. sKeisri Herra kronimisse pühha ja said ka Peruus, nago Lgga aasta, ennelõunat Jummalatenistussega  ja öhto autulledega pühhitsetud. Et rahwas öhto poleni öni Linna ulitsail likumas olli, wöib iggamees issegi mõista. Zummal andko meie kalli Keisrile keige Temma sure sugguwössale paljo termist ja lasko Tedda 277