wahhe!. Küllameeö olla agga, kui näinud otsjaid järrele tullewad, kotti senna mahha wissanud ja omma teed läinud; egga põlle ka tännini weel teada, kes se teggia olnud. Sa kallis aeg! kui paljo on weel meie aeal ristirahwa  seas neid, kes ei tea wahhet hea ja kurja wahhel tehha, nago Zummal ei peaks sallajasse näggema. Wägga hea õlleks, kui sesuggune ka nattuke kohto selletusse alla langeks."  R. K. sEttewatamist on allati tarwi  Üks teine söbber kirjutab: „Se aasta palwe päwa näddalal sundisid mönned tallitussed  mind hommiko Zärwa male minnema ja sealt taggasi tulles, kui liggi kuuskümmend wersta ollin ärrasöitnud, jõudsin ma õhtuks Kerro mõisa Orrawa kõrtsi. Sisse astudes leidsin saksa kambris kaks pikka pu täit märgi lõnga wihtisi ning üht torest wassika nahka pot-ahjo liggi kuiwama pandud ollewad. Lasksin  ennesele wihk õlgi wodisse tua, ning pal- Lusin kõrtsi naest neid löngo ja sedda nahka sealt ärrawötta, mis innimest haigeks woiwad tehha ja wist jubba teist päwa seal kuiwamas olnud. Kõrtsi naene korristas kül Lõngad ja nahha ärra, agga se näggematta aur, rössi ehk wing mis neist olli kambre jänud, jäi senna. Umbes kello pool kümme lükkasin kambre ukse kinni ja heitsin wodisse. Te käimissest  wässinud, uinusin ka kohhe maggama, agga pari tunni pärrast ärratas mind wist Jummala ingel ülles ja kui silmad lahti lõin, tundsin pea uimase ollewad ja südda sant, tõusin wodist ülles ja tahtsin uksest wälja minna, agga mo jallad ei jõudnud mind kanda,  waid kukkusin mahha ja otse wasto kõrtsi naese rautud riete kasti; kus jures mitto werrist  hawa pähhä ja silm näo peale ollin janud  ; häddast jõudsin weel omma süllast, kes teises kambres maggas, appi hüda, se weddas mind ette koea ukse alla, teggi ukse lahti, et wärsket puhhast tuult wöisin sada. Senna jäin ma senniks mahha, künni walge wälja jõudis. Olleksin ma paar tundi kauemaks maggama janud, siis õlleks mind wist surnult koes widud; agga ello päwad polnud weel täis. Seal tulli mul mele, mis ühhes laulo salmis seisab : ....Sa surma põues kannad."" Pean sellega rahhul ollema, mis on olnud ja tännan lummalat, kes mind enneaegsest surmast on peästnud." K. F. Lissame sia jure, et igga kõrtsimehhe kohhus  on, selle eest hoolt kanda, et kõrtsi toad ja kambrid puhtad ja harritud, ning hästi tulutud on, et kui kegi reisia tulleb ja ömaeale  jäeb, temmal õnnetust ei saaks ollema. Mis lomad mustlassed  on, teab wähhem kui laps, agga missugguseks  nad ennast peawad, teab ennamiste igga külla eit, sest et nad nende kaest mõnda kallist tarkust omma ebbaussu kinnitusseks samad.  Eks olle häbbi, ristiinnimenne ussub mustlast, agga mitte Jummala sönna, mis temma ussu põhhi peab ollema? Söbber kirjutab  mustlastest: ..Neid kes mustlassi ei tunne,  woib kül wägga pissut olla, sest sedda ma nurka põlle ka wist mitte, kus neid põlle nähtud. Siin K. maldas on neid otse nisamma  paljo leida, kui prussakaid kallameeste ellomaeades ja keik samad omma toidust, ihho kattet ja pealegi ka rahha koppikaid, kellega  pead enne kõrtsis woiwad täis lakkuda ja siis aido raido surnut mahha wies laulda. Sedda teggid nad alles minnewad näddala siit möda minnes ja praego piddamad nad pikkakattuse al mattusid. Agga mis eest antakse neile sedda keik, kas tö ja ma ema eest. Õlleks se nenda, siis põlleks  mul asja sest kirjutada, agga et ebbausk tännini nende üllespiddaja, nende toitja ja katja on, sepärrast piddin omma suud lahti teggema ja sest könnelema. Peaks se hirmus pimmedus ommetige ükskord wähhenema, ja rahwa unnised silmad selgeks sama, et oskaksid wahhet hea ja kurja wahhel tehha." Chr. E. Wändra tummade kõlisti Se kool olli tännini üks wägga suur pudus meie rahwa keskes ja ehk kül mitto öppetajat selle sure puduse peale möttelnud, põlle nad ommetige nõu leidnud, kuida selle pudusele appi ruttata, sest et se keige tarwilissem asst rahha seks pudus; woib ka olla, et seal meel muud wiggad ees ollid, pudus ehk wast ka armastust, sedda meie ei woi teada, 102