ksik hingama läinud; praegune põlli rahwast on kui wössa-mets, mis pärris pölwe seisuse Mnust ülles aeanud ja sureks kaswanud, eMä selle pölwe häddast ja waewast middagit ei tea; nad on keik parrast sündinud ning selle yoda läinud wiekümne aasta sees, otse kui noor mets wanna.Memele Meskaswanud. Teine suur tänav/ mis rahwa süddamid ligutas  ja ülles wMÄ'pole lendis, olli Me Zummalale selle eest, et temma ommast surest armust meile teist Keisre Herrat, Aleksandert  I!. on andnud, kes keik sedda, mis essimene  Aleksander allustas, täielikult korda on saatnud. Temma suur arm on teo-V.rjust ja ihho nuhtlust, mis weel wanna pärris pölwe lapsed ollid, ärrakautanud ja rahwast täieste priiks teinud. Ta on, ja teeb sedda ka praego weel, kolide eest hoolt ja murret kandnud, et rahwas, kes nüüd täieste prii on, tarkust wöiks sada, ommas priuse pölwes, kui prii rahwas ellada. Jggaüks, kes tännawusel aastal  ellab ja sedda suurt römo mällestuse päwa pühhitseb, on kui prii innimene sündinud, kes pärris pölwe ahhelate raskust põlle maitsnud egga selle kibbedust katsunud. Jggaüks tännab  römo silma pissaratega omma praegust Keisre Herrat, kes ni issalikult omma üllamate  peale möttelnud ja neid wiimsid wangi pölwe ahhelaid meie kätte ja jalge ümbert mahha rewwinud, et Eesti rahwas ka rahwaks sanud, nago keik muud Eüropa rahwas, kes jubba liggi seitse sadda aastat prii pölwe sees ellab, nenda kui Inglased, Prantslased, Sakslased,  Rootslased ehk mis nimmed neil ial on, priid on. Zummalatenistuses said tänno ja kituse laulud  erreli ja musekantide liggi mängimisega lauldud ja meie wanna halliks läinud armas ja kallis üllem öppetaja Hesse herra, kes jubba  36 aastat meie koggoduse hinge karjane ja kui Issanda tru sullane ta wina mäel tööd teeb ja waimo semet külwab, piddas üht wägga  sündsat ja wäggewat jutlust, et ka se keige rummalam, kes wahhet pahhema ja parrema käe wahhel ei tunne, selget arro wois sada, kui suur mällestuse wäärt pääw se tõeste meie rahwale on ja et neil nüüd weel head ja tullusat  koli öppetust häddast tarwis lähhäb, et nemmad ka sedda neile ommal aeal kingitud peiust õiete WöistaMd prukida, egga mitte kui rummalad lambad (nago neid siin kaunis rohkeste  on) ei et temma ka sM Mii rahwas on, kui ta ka kellegist ei tea; ei, need on omma rummaluse paelus weel hullemas ahhelas, kui 59 aasta eest meie wannemad, pärris orja põlwe ahhelas ollid! Peale jummalatenistust, se on parrast löppe-laulo,  läksid musekandid ülles kirriko torni ja mängisid sealt: «Jummal keisrit õnnista" omma waljo passuna healtega, mis wägga kaugele kuulda olli ja rahwa süddamid römuga  täitis. Kui koggodus pühhast kojast olli wäljatulnud,  Ällid ka meie linna üllemad herrad pürjermeister  v. der Borg, sindikus v. Schmid, politseimeister Steinbach, raeherra Rascha ja teine öppetaja Girgensohn, kes ka sest tänno jummalatenistuses ossa wotsid, kirrikckst wälja, astusid seltsi liikmete ette ja hakkasid seltsi maea pole minnema, kelle järrele keik selts ja seltsi järrele arruto rahwa hulk künni seltsi maeasse, käis. Seltsi maeasse sades, piddas esmalt Meie üllewägga armastud ja auustud pürjermeistri herra üht piddo mällestuse ja tänno könnet, mis meie üllem öppetaja Hesse pärrast eddäsi konneles jä seltsile täielikult ärraselletas,  et nihästi Eesti selts, kui keik Eesti koggodus wottaks sedda ühhendust nenda üyhes  meles ja waimus eddasi piddada ja ka sestsammast  päwast ette wottaks, üht täieliko rahwa  koli assutada, kus ka wenne ja saksa kele öppetust saab antud ja üks oige rahwa juur ja jõud wottaks mõistlikult keige ma ja rahwa  kassuks siggineda ja korda minna. Selle peale said winad Keisre Herra terwiseks,  siis priuse mällestuseks, siis kubberneri herra, siis linna ja kirriko wannemate ja wimaks  ka rahwa eddasi samiseks jodud; iggakord  said klasid kokko lõdud ja kolm kord hurra hütud. Suurt nimmetamise wäärt asja kullude pärrast, mis seltsi maeas olli, põlle meil ennam  nimmetada, kuid tahtsime löppetuseks weel öölda, et seltsi liikmed öhto kello kümneni  rahholist kokko jäid ja weel mönned klasid  jodawat wina ja õllut ärra jõid, mis peale saggedad hurra öiskamised köllasid. Sedda wahhe aega wiitsime maggusa ja löbbusa jutto 172