Perno Postimees ehk Näddalileht M/P M « 1869 AAMs sPernus, kesknäddal 2?. Augustil.^ aasta. Ses lehhes seisab. 350 aastane mällestuse pühba. Ommalt maalt: Pernust: Wilja sagi lotus. Maggasini willi. Riast: Põrna többest. Tallinnast: Hirmus önnews. Järwemaalt: Wilja sagist. Kuramaalt: Röõwli tööst. Saremaalt: Randa läinud laew. Peterburgist: Telegrahwide sissetullikust. TwerK: Kurvastus römo järrele. Wjätkast: Torm ja rahbe 'saddo. Odessast: Suur küllaline. Liwadiast: Rumäni würst. Wö eralt maalt: Saksamaalt: Politika seiso aeg. Austriast: Uus koli-seadus. Warrastud tüdruk. Teadaandmised ja kulutused. Kauba hinnad. 250 aastane mällestusse pühha. 11. Köppetasime minnewa kord omma könnet sellega, kui piddo andjad herrad ja piddo-wöerad  Keisre Herrale au andsid lemmale kallist termist sowides ja kolm kord hurrä öisates. Tänna möllame jutto otsa. sealt jälle ülles ja lähhäme piddo woerastega ühhes, pärris piddo piddamise paika, kellest meil siis mõnda meel könneleda. Kui meie sest ka ennam pikka jutto ei tea tehha, siis ommetige ni paljo, kui mele on janud, mis silm on näinud ja körw kuulnud.  ' Pange nüüd tähhele, kuida ni hästi herrad, kui keik piddo wöerad kabbeli jurest sui maea jure piddo platsi peale läksid. Keige nelja wallawannemale anti üks lip kätte, mis könnede ja piddo jummalatenistuse aeal kabbeli  lähhedal püsti seisid. Keige ette pandi Tali- ja Testama wallawannemad lippudega, need piddid keige ees käima, nende tagga käis Tali herra omma proua ja lastega, ning nende järrele tullid Perno Eesti mängo koor omma Passunatega, siis Tali ja Testama laulo kõrid teine teine teise järgi, ja nende järrele Torri meeste-laulo-koor ja nende järrele Tali ja Testama  walla rahwas igga wald issiärranis wiro seatud. Teine järk tulli nüüd ja selle ees käisid Ulo ja Surjo wallawannemad lippudega ning Ulo herra issi keige ees, nende järrele tullid nende lauljad ja siis keik Ulo ja Surjo rahwas. Nende wimaöte hulkas ollid ka sealt ümberkaudo kokko tulnud saksa rahwas. Mi nüüd keik nenda ollid rodo pandud ja keigNe kätte öppetud, kuida se tee piddi käidud sama, siis hakkas rahwa rong kabbeli sui maea pole eddasi minnema, kelle wahhMumbes kaks wersta maad on. Nenda eddasi minnes, laulsid üksikud laulo kõrid kordamesi ja igga lauto kori wahhel mängisid mängo mehhed. Selle tee peal olli ka üks wägga kennaste ehhitud au-wärraw, kelle alt läbbi läksime, mis selle tee peale olli tehtud, mis sure tee pealt mõisa, pole pörab. Sui-maea jure sades, mis, kuida jubba teame, piddo platsiks olli seätud, pannid wallawannemad ommad lippud selle tarbeks püsti lödud waiade külge püsti seisma, kuhhu neid kinni siddusid ja mis ka keige piddo ae-