wend ehk kes sa õlled, nöu: te arro ommast maea piddamisest, sest sa ei woi ennam maea piddaja olla! Sedda on se üttelnud, kes meid sia maea piddajaks pannud ja et temma sönna peab, sedda näeme jo sest, et ta ni paljo möda läinud aastal maea piddamisest lahti teinud; kuhhu on ni paljo jänud, kes möda läinud wanna aasta päwal weel meie kestes ollid, agga nüüd ennam ei õlle? Eks nad põlle keik läinud arro teggema ommast maea piddamisest, ja ta saab ka ikka sönna piddama. Tänna olleme meie weel siin, agga kas meie aasta parrast weel keik olleme? Sedda kül wist mitte! ja kas meie issi same ollema, sedda teame» nisamma  pissut, kui teistest, kes meiega ühhes sedda elloteed käiwad; sepärrast anname sedda nöu: „Te arro ommast maea piddamisest," ei mitte innimeste, waid Jummala pühha silma ses tõelikult ja allandliko melega. Siin peame nattukene seisatama, ja kui otnma Jummalaga,  nago peaperremehhega tahhame arro tehha, siis peame ilmalikud asjad körwa wiskama  ja temmaga üksi könneleme, temmale omma süddant wälja puistama ja temmaga arroteggema ommast maea piddamisest. Ehk se kül igga pääw meie kohhus tehha, siis on se sedda ennam wiimsel wanna aasta päwal. Et laulgem siis: . Nüüd wanna aasta möda läind, Meil õlled, Jesus head teind; Sest tänname sind süddamest. Et õlled hoidnud kahjo eest. Sind Jssa, Poega pallume, ' Oh kaitse ikka heldeste Sa omma pühha koggodust Ja anna tale siggidust. Ommalt maalt. Pernust. Meie lin. ja makond olli enne üks rahhuline manurk, kus lal* röwimisest egga risumisest middagi kuulda polnud; igga tee käia wois, olli se päwa ehk oss rahholist omma teed käia, tal polnud middagi karta; agga nüüd tahtwad meil Jtalia rahwa päwad katte tulla, kus üksik innimene ei pea julgema kotto wälja minna. Nüüd rägitakse meie ma nurgast otse sesamma  suggusid asjo. Jubba mitto on omma hädda kaevanud, et nad rööwlite kimpus olnud, sedda pannime agga esmalt naeruks, agga nüüd näeme, et assi tahhab tõeks minna, sest selle ku essimese pole sees olla üksteistkümmend meest kinni todud, kes praego kohto al ja kelle assi weel selge põlle, kui pissut ehk paljo nad sest süüdlased on, mis nende peale tägitakse. Meie ei tahhaks kül nende nahha sees mitte seista. Kust tullewad keik need allalised hobbuste  wargused, aitade löhkumised ja muud risumised jü röwimised? Eks nad tulle sest, et norepärralised mehhed laiskuse ja weddelemise peale heitnud ja muul wisil üllespiddamist ei olle sada, kui warguse, risumise ja röwimise läbbi, ning nenda Keisre Herra suurt armo, kes sedda hirmust ihho nuhtlust ärrakautas, kurjaste prukiwad. Enne said margad, risujad ja rööwlid postis nuhheldud ja siis läksid Siberi  male; nüüd pannakse neid mönneks aeaks mangi, ja siis peab assi oige suur ollema, kui Siberi male lähhäwad. Kui rahwas ennast ei parranda ja ikka omma manna kurja tee peale jäwad, siis ei pea nad immeks pannema, kui Keisre Herra ka omma armo sönna taggasi  wöttab ja ihho nuhtlust jälle kinnitab. Pange tähhele! Kui se tossi, mis kaks meest laupäwa õhtul, se on 13. selle ku päwal könnelesid, siis on reisimine meie linna ümberkaudo wägga kardetaw. Esmalt könneles üks Tallinna ma postkommissar, ta olla rede õhtu! kello seitsme aeal Lima kõrtsist möda Perno pole sõitnud; umbes pole wahhe peal Lima ja Rae kõrtsi wahhel sõitnud ta mehhest möda, kel suur toggimus kaenlo al olnud; paar kümmekond sammo olnud teine essimese sarnane ja kui jälle mõnni kümmekond sammo olli eddasi sõitnud,  olnud kolmas, kes ni kohhe hobbuste su körwa kinni karranud. Sedda nähhes andnud  ta hobbustele paar korda piitsaga, kes kui noled eddasi karganud ja mees mahhakukkunud  ning wankre rattad temmast ülle läinud. Tal põlle Luremat aega olnud taggasi wadata, maid lasknud hobbused ruttust eddasi minna, et mitte ueste pallumata wöerastega kokko ei peaks sama. Teine, otse nisamma suggune luggo on Rusalemma kõrtsi jures olnud, kus ka kolm meest ühhe worimehhe kallale tulnud; mees tännab ka willedaid hobbuste jalgo, 413