pops ja perremees, üllern ja allam, kes ial meie wallakohto laua ees seisab, neid trigin minna ühhesugguse trigipuga. Ehk kül sures allandusses ja omma nödrusse tundmiöses, ütlen ma ommeti mehhe sönnaga: minna ollen  önsa Kulmo Tohwre poeg, istun siis lemma  assemel, ning ei tahha teise melega seal istuda,  kui temma önnis, et ta mitte omma poia parrast ennast haua pöhjas ei pea ümberpöörma.  Seks olgo mulle Jummal isse abbiks!" „Amen!" ütlesid teised mehhed ja andsid Aadressele kät. „Se olli mehhe jut, ja sest tunneme jubba ette, et sa önsa To hwre poeg õlled. Muud pitka jutto põlle ennam tarwis. Tühjad sönnad jäwad ikka tühjaks. Mis tahhetakse muud maiapiddaja käest, kui et tru peab ollema. Aitab Jummal sind sedda olla, siis on te allati lahti ja sest põlle luggu, kui ka mönnel kord mokkad wilto wenniwad,  et sedda ei sanud, mis õlleks tahtnud; kui agga öigus sünnib, siis on keik hästi." Nüüd läksid weel näddalat kaks kolm möda,  enne kui kihhelkonna - kohhus ufl kohtomehhi  wandele kutsus. Sedda aega prukis )lndres, kui ristiinnimenne, omma walmistamisseks.  Ta lugges nisamma saggedaste piibliramatut, kui ka tallorahwa seädusse ramatut,  sest möllemid on kohtomehhele kvggoni tarwis. Andres teadis, kui waene luggu meie kohtomeestega selle polest on. Ei olle naljalt willetsamat asja, kui üht rumm alat kohtomeest; ja siiski on nende hulk weel rvägga  suur. Mönne pea on ni önes ja tühhi, nago sandi wiljasalw, ja ommeti rippub lemmal  ka rahha rindas ja temma on ka seadusse  mees, ehk ta kül seädussest ni paljo ei tea, kui kass sabba peal jöuab ärrakanda. On tal nüüd piibli ramat ka tundmatta assi, no mis kohhut nisuggune wöib mõista? Paljas  nimmekandja ja muud middagi! Pühhapääw enne sedda, kui kohtomehhed wandele läksid, käis Andres keige omma perrega Zummala laual ja pällus ka öppetajat,  keige nende eest kirrikus koggodussega palwed tehha, kedda se kord sealt koggodus- sest ammeti-wandele kutsuti, et nemmad mitte omma hinge koormaks wallet ei wannuks. Wannutamisse päwal ollid mitmest wallast 46 uut kohtomeest kihhelkonna- kohtus kous, ja kohto saks wiis neid isse kirriko ning seädis  walla kaupa altari ette. Noremat kui Kulmo Andrest, ei olnud nende seas mitte nähhä. Sellegipärrast wöis iggamees, kel terwed silmad ollid, temma näust luggeda, et ta kül teädis, kus ja kelle ees ta seisis. Temma  ei kuland öppetaja könnet mitte nago lammas  karjatse lulli, waid kui ristiinnimenne Jummala sönna. Ta hüdis Issand at omma ammetisse abbiks ja mandus omma Issandale, ja nenda peaks se keikide jures ottema, kedda ammeti peale pannakse. Parrast sedda anti ue kohtomeeste ammetirahhad  katte ja siis ollid nemmad öigussemöistjad  malmis. Andres sai just sellesamma  rahha kaela, mis ta önnis Lssa olli kannud,  kuid uus lint anti tahha. (Jääb Pvlele.) Mönnesuggused sönnumed. Õppigem lomadest truust. Piible ramat ei häbbene sest könneleda, et koerad mönni kord heldemad ja truimad olnud, kui innimessed (Luk. 16, 31.) miks siis Postimees peaks häbbema. Oi, ses asjas wöiksid koerad weel saggedaste meie koolmeistrid olla. Jnglisma aujärjeparria prints töi minnewa süggisi ülle merre Kanadamaalt üht suurt Neüwundlandi koera kasa. Merre peal tulles olli üks laewapois temma tallitaja ja söötja. Kui Znglismale ollid sanud, kinkis prints poisile 30 höbberubla ja laskis tedda koerapoisi  ammetist lahti. Agga ota senni, koer ei tulnud poisi jurest ärra. Pois piddi Londoni  kasa wöetud sama. Siin anti temmale uut kingitust ja sadeti taggasi; agga jubba teisel päwal sadsti tee peal järrele ja todi pois jälle Londoni, sest „Milord" ei pistnud mitte ninnage sögi külge, enne kui omma söbraga  kous olli. Kui mitme inmmessele teeb se koer häbbi! 103