omma poeaga, kes jubba naeft mees, metsa rabba leikama läinud. Issa ja pöeg hakkanud  seal sönnadlema ja wimaks läinud koggoniste  tüllisse. Otse kui poeg ennast kummardanud  ja labbida ma sisse waotanud, olla issa temmale sönniko hargiga, ni kui wähhä jõudnud, pähhä lönud, et ta ni kohhe uimane mahha kukkunud. Sellega põlle issa weel leppinud, waid andnud tale meel mönne hobi pähhä ja pole tunni parrast olnud poeg surnud.  Eks olle hirmus, issa tappab omma lihhast poega!! Liwimaalt. sHunta  LLwima  kubbermango wallitsus annab kubbermango  seitungi läbbi teada, et 1868 aastal, kuida sillakohtud teada andnud, Liwimaal hunta on tappetud: Walga makonnas 14 manna ja 5 noort. Wolmari .. 1 .. „ Perno .. 11 .. 16 .. Willandi .. 4 .18 Tarto „ 4 ..12 Wörro .. 35 .. 12 Saremaal 1 . . 22 Ühtekokko 70 manna ja 85 noort. Tartust kirjutakse 18. Zunil öhto: „Zlmuke  on wägga hea ja sepärrast ka Eestlaste laulo piddo üks tõeste römulik piddo. Peale 1500 innimese on Domi-orgus laagris. Piddo rahwa rong turis möda minnes kümme minutid  ja ülleüldse ollid 60 lippu neil nähha. Öppetajatest keige wannem, Pölwe koggoduse öppetaja Schwartz, olli kesk tallorahwa seas ja witis nende keskes aega. Peterburgi Eesti koggoduse öppetaja Laaland olli ka senna tulnud  ja igga piddi olli keik, ilma kellegi politsei  abbita, wägga sures korras ja rahhus. Tallinnast. Kui wägga koli öppetust Eestirahwa lastele tarwis, sedda näitab  Sakko uus kool, mis se aasta Januari kuul assutud. Keigist alles häddast wiis kuud wanna, ommetige on jubba last kolis - poisid ja tüdrukud ühtekokko; kes selle lühhikese  aeaga, Januari kuust künni Aprillini, eesti-, saksa- ja wenne-kele wägga hästi luggeda möistawad,  esfimest nelli rehkendamise wiit tund- wad ja ka mailma õppetusega nattukest tutwad  ow. Zssiarrams on neil juur himm o musikut õppida. Laste laulo öppetuste sure tekkiwad ka paljo täiskaswanud innimesi ja on nemmad teisel lihhawotte ja teisel suiste pühhil Haggeri kirrikus keige koggoduse ees nende ütlemate sureks römuks, wagga kennaste  laulnud. Eestotsa on mõisa herra üht karjamõisa maea kolimaeaks andnud. Kenna ja rumikas kslimaea saab se sui mõisa herra ja koggokonna kullu peale ehhitud ja et koggokond  ka üht sesuggust kolimaea sswib> kannab ta heamelega sedda kullo ja lahhab ka ehhitus ruttust eddasi, et lsdawad süggiseks walmts ja sisseönnistud sada woiwad. Tallovahwas on koli aega pikkendanud, egga põlle lastel pikkemad koli wahhe aega, km sm heina ku, otse kuidas se linna kolides on. Koolmeister on endine Kaarli kirriku köster Wurmberg Tallinnast. Laste seas olla kaks last linnast, kedda koolmeistre jure kosti peale ja öppetuse alla antud üsna temma kaswatsda. Tailisel  seal, kus õhtud pikkad, olli ta ka õhto koli seadnud, et need, kelle! pawa aega põlle koli tulla, õhto tulla wöinud; neist tünnidest  on ka möisasullased ja ammetnikud ossawötnud  ja omma õppimisega ni rõMulikult eddasi sanud, et sedda, mis kellegi ammeti tallituses  tarwis ramatusse kirjutada, woiwad kirjutada. sWäljarändajate Lakspä maggi, mis Tallinna linna lähhedal, on wäljaränvajate  laagre koht; sealt on neid iggal aeal, ööd kui päwad leida. Olgo ilm mis tahhes, ja tulgo üllewelt, mis tulleb, on nad ikka lausa taewa al. Pahhad külge hakkawad haigused  olla nüüd seal taastama ja puhhastama hakkanud. Kartus, et többi laiemale lagguneb  ja sealt ka linna allewisse tulleb, on tohterdamise  wallitsus kohhut pallunud, neid õnnetumaid  iggaüht temma walda taggasi sundida,  ehk kui nad sedda ei mõista, siis taggasi  sata; kas agga nende jõud, neid taggasi sadetud ja wäljarändamise läbbi koggoniste waeseks jänud hingesi, aidata kannab, on üks raske küssimine. Tallinna eestmurretseja komite  on nõuks wõtnud, neid õnnetumaid, ni paljo kui se temmal wöimalik, nende koggokonna  wallitsuste läbbi aidata laska; agga 214