dasi sama, ja Eestlased tühja wankert tõstes ja uppiwdes sam sammult porris röbbelema! Nago Saksade asjad peaksid üksi parremaks ja eddasi, Eestlastel pahhemaks ja taggasi minnema! Ma palluu, mo wennad, ärge aeage ni Pärdikut jutto,  muido näitab se, kui loeksime Lorro- Mardi katekismust. Mis teeb wahhet ühhe ja teise rahwa wahhel, ehk üht raswaks ja teist meeks? EnnaM ehk wähhem õppetust, muud middagi! Kõigesuggu rahwa essiwannemad ou enne harrimata  innimesed olnud, agga nende lapsed ei olleseks jänud, Maid on eddasi läinud, onõppinud, ja kess es asjas aggaramad ollid, on teiste ette sanud, neist ülle tõusnud ja teisi alla jätnud, seal ep se suur kunst on, lyuud middagi. Oppetusewõtmine  on agga enne tõstnud ja tõstab parrast meel, kes melega mahha ei tahha jäda. Kes agga sedda tahhab, se ärgo kaebago kellegi, kui isseennese peale. Sesamma luggu on kõige meie asjade ning ka tedega. Mis nad on, sedda ei olle neil mitte tarwis olla. Meie wannemad ollid pärrisorjad, kellel wägga wähhe olli, mis ommaks wõisid nimmetada, kui nende maead, põllud, teed parremad ei olnud, siis ei olle seal middagi immeks panna; agga meie rägime siin nimmelt omma aegsest pärrismaapiddajatest,  kelll omma põld ja karjama,  omma tubba ja lubba käes, ehk kül mõnnel,  kes ostmise jures isseennast piddand ärramüma,  suurt jõudo käes ei olle. Mis maksab siis sähhärdune küllamaante kuuni sure maantee peale wälja?  Silmahammast  missist mitte, ja se tö ja waew on agga üksainus  kord; sest mis parrast parrandades tarwis lühhäb, ei olle igga aasta ennam suur assi. Muidogi  peawad seal kõik ühhe külje perremehhed ka ühhes nõuus ollema ja Naitma, et meie mehhed  ka kokko middagi mõistwad tehha, nago sedda muialt mailt ni mitmes töös wõiksime kõnnelda. Mis surem hulk nõuuks wõtwad, selle järrele peab wähhem hulk kasas käima. Kuida maanteed  tehha, senna ei olle meie õppetust tarwis, sedda mõistab iggamees: midda kohhem, sedda tDhem, midda hoolsam põhhi pandud, sedda kergey  parrast parrandada. Ma tunnen üht külla, peale 2 wersta sure maantee ärest kaugel. SügMe ja kewwade sõtkusid enne hobbused kõhhoni sawwi sees, agga perremehhed ei sanud teeteggemisega korda. Seal laskis mõisaherra tee walmis tehha, perremehhed teggid parrast kullutud Päwad mõisatöös jälle kätte, tännasid weel pealege ja tännawad praego alles, kui nüüd kõrrinal sõitwad, kus enne sawwikastis röbbelesid. Kas se muial paikus mitte nisamma ei wõiks sündida? Et tö mitme tehhes mitte tiikkiline  ei saaks, õlleks muidogi parrem, kui ühhe holeks ehk üllewaatmise alla tehha antakse ja parrast taalri arwo järrele tassutakse. Sellegipärrast,  kuida tö tehhakse, on meil kõrwaline assi, pea assi se, kui agga tehtud saab, ja meie küllarahwa luggu ka aega möda hakkaks nõnda sama, kuida harritud innimestele sünnib. Kus kullateed stsse ja wälja käia alles Asta ja Ahwrika tvist on, seal ei Või meie tahta, et wäljateed peaksid parremad ollema Olgo külla wälli 3 sammo ehk 3 Versta plk, innimeste  tehtud teed ei leita ommeti kusgilt. Jälle sesamma wanna jut: wannemate wannematel  ei olla ial tehtud wäljateed olnud, egga meilgi parremat tohhi olla, eks meie põlweks sada sest kül, nago stamale olnud. Oi jah, meie Võime kül nõnda jäda, nago olleme, wäggise ei sunni meid kegi parremaks sama; agga ma mõtlesin, et meie ka harritud innimeste wisil tahtsime sammo eddasi astuda, ja sellepärrast ma rägin. Tunneme üht tallorentniko, kes mõnni sadda sammo maantee arest emal ellab, ja Lemma  jurest olleme jubba wie aasta eest wisipärrast  tehtud wäljateed kahhe wälja wahhelt leidnud. Tossi kül, ta olli tallopoeg, kelll surem lubba käes on, mõistlik olla, sest et temma rent kindlama  põhja peal seisab; ommeti, mis rentnikul Võimalik  olli, peaks jo pärrismaapiddajatel ka Võimalik  ollema. Se terrane mees, ehk kül üksikus kohhas ellab, tundis arra, et ilmasjata aeawidust, hobhuste  tapmist egga Vankri lõhkumist mitte tarwis  olle, ja teggi kenna tee Väljale, mis meie sure rõmoga isse olleme näinud ja seal peal käinud. Kui sedda judba iggalt poolt Võiks leida, ei õlleks mitte meie rahwa kahjuks egga teotuseks,  waid kassuks ja auuks. Ommalt maalt. Tartust. Ilmad on meil fiamale ni korralised  olnud, kui meie süggisel aeal mitte par- 290