sellcsamma seadusse ramatus kulutab, kui neile müdi ja kui jõuda olli osta. Priussega tulli nüüd 1819 täielinne Pärris made ostmisse õigus; agga sedda õigust on rah- Mas eestotsa, kus taalri hinuad oddawamad ollid,  wägga hilliue olnud Prukima, olgo uüud, et neile paigoti ei uindud, ehk et jõud ei jaksanud  ja mõistmatta kartus laggasi hoidis m., ja sealt on se tulnud, et Pri rahwal 47-aastase priusse järrel - ehk kül wiimsil aastail ostminne  ruttem läinud keigcst müdawast maast ennam pärrisekS ei olle sanud, kui 19 protsenti ja 87 protsenti ootmad alles ostjaid. Seal wöib uiiüd takkistusi ühhelt ja teiselt poolt olla, agga süddamest õlleks sowida, et se wägga tarwilinne kaup ruttem lähhäks! Peab meie rahwa pr'us tossist kassa toma ja mitte kui liuno prius oksa peal ollema, siis peab pri rahwas omma Pri ja pärrismade peal käima ja tööd teggema, uago meie sedda ui mitto ja mitto kord ollcme ütteluud.  Põld ja ma ou Eestirahwa ainus tossiue  allus, olgo Liwi- ehk Eestimaal, ja kes ei tahhaks onuna etlomaea mitte kindla allusse peale rajada? Agga mo armad Eestiwcmlad, kuida meie just tänna selle priusse mällestusse jutto peale olleme juhtunud? Noh, koggematta mitte. Waatge, mo armad, aastal 1869, kui lunimal meid sennamale peale ma jättab, saab meie prius öl) aastat mannaks. Kas siis 36. Märtsi ku pääw 1869 mitte sedda tänuo wäärt ci olle, et meie aegsaste, kils ial Ecstirahwas ellawad, selle peale mõtleme ja selle masto ennast walnüstame?  Aiis saaksid muud rahwas meitest mõtlema ja ütlema, kui meie ui suurt ja tähtjat püwa ilma tännopühhata lasseksime möda minna? Ärgo sedda sündko! Kui ka meie ja Eestima weudade priusse kulutus just mitte ühhe päwa peale ei lange, sest ep olle wigga, sellepärrast woiksime ikka, kui üks mees, ühhel hobil uhhete.se  rõmuft ossa wõtta. Makouna radda ei olle mitte suggukouna radda. ljhhed wennad ei wõi jo mitte allati ühhe kattukse al ellada egga ühhe laua äres süa, sellegipärrast on neil snggukonnapiddul ühhes rõõm ja tännoandminne.  Ntenda tehkem meie Eesti pessakond sel rõõmsal pümal ka. Meie teeksime ka omma õppetajate ja ilmalikko üllematele tvist selget üt- lekohhut, km mõtleksime, meie rmu ust ja tännnst ei tahhaksid ossa wõtta. Peate selle tänno, mis onima helde lummalale ohwerdame, kes ihho ja hinge orjapa elust peastab, Peaksid seal jures õnsa keisri Aleksandri l. ja keige nende ausa meeste nimmed tännoga mällestud sama, kes sel aeal nleie priusse parrast waewa näinud ja mõidelnud. Agga mo ariuad, seks sureks tähtpäwaks peaksime ka üht tänuomallestust assutama, nus meie jarreltulliatele weel mõiks mällestusseks jada. Eks olle lõssi? Jah, agga missuggust mällestust peaksime siis assutama? No waatge, kui meie õnsat keisrit Aleksandrit ja muid temma aegsid priusse holekandjaid mehhi wöiksime  knssida, kas nemmad ellawat ehk surnut mällestust sowiksid, siis saaksid nemmad missist kostma: „muidogi ellawat, mis sellesamma rahwale  kassuks tnlleb, kes Priust on katte sanud?" Jah, tõeste, ühhe ellawa mällestussega saaksid nemmad paljo eunam auustud, kui ellota ausambaga, mis meie kes teab kui pikka teeksime. Mis agga õlleks meil tarwis ja mis sadaks priikslastud Eestirahwale kasso? Egga meie wöi teada, mis nõu teistel ou, agga meie mõtleme,  nago mitto enne meid jubba mottelnud: üht koli peaksime keisri Aleksandri auuks ja omma priusse mällestusseks assutama,  kus terrased Eestipoead laiemalt õppetud samad, klli se koggokonna- ja kihhelkonna kolis, mis meil ikka peawad ollenia ja jama, wõimalik  on. Kuida mälletate, ou sesuggusest kolist jubba uiõuda korda -jutto olnud, rägiti jubba kullust, õppetusse planist zc., agga Parrast jäi keik jälle waggusi, et mõtlesime lapsokese jubba enuesttndimist ärrasurnud ollewad. Õnneks ei pea se mitte nenda ollema. Hiljuti olleme kuulda  sanud, et assi Baltima üllema wallitsusse käes olla läbbiwadata, ja sellepärrast ei olle weel aeg sest siin pikkemalt kõnnelda. Sündko nüüd, mis lummal tahhab, kes ial pahha ei tahha; agga mönnus ja tullus õlleks, kui seks päwaks middagi sünniks, mis õnsa priusseandja mällestusseks kõlblik õlleks. Willets  õlleks meie tänno, kui se süddant mitte ni paljo ei soendaks, et rõmoga malmis olleksime andma, mis sähhärduse tänno mällestusse assutusseks  tarwis on! Hulgal on igga koorm kerge