Perno Postimees ehk Näddalileht SL. t«63 Ühheksas kesknäddal 7. Aprillil.^ aasta. Ses lehhes seisab. Eestlasse kirri Krimmi sarest. Ommalt maalt: Koggokonna ühhendus. Rubla böbbedad päwas. Margus. Eestlaste julgus. Merri lahti. Penikesse rahha pudus. Õnnetus auro katla läbbi. Nälja bädda. Wöeralt maalt: Preisimaalt. Inglismaalt. - Amerikamaalt. Asiamaalt.  Möunesuggused  sönnumed: Naene tapnud mehke. Pissukesest asjast tulleb suur õnnetus. Kahhe liikmega sönnn mölstatus. Eestlasse kirri Krimmi sarest. Armolinne ritmeistri ja ritteri herra! Minna, Abram N. Teie endine allam ja N. kõrtsi perremees, läkkitan Teile ja minno endiste mõisa wannemattele paljo terwisid isfeennese,  omma maea rahwa ja minno laste polest. Keige esmalt pallun Teid andeks, et minna Teie mitmesuggust armo mitte põlle mõistnud wasto wötta (siin wahhel on sandi tindi läbbi kirri ni waene, et arru ei woi sada) ja se kartus  on mind kaua keelnud Teile kirjutamast. Nüüd on agga minno õe-poeg Kustas P. ? kirjutanud, et temma ikka wee! Lehtsi sakste al ellab, Aegwido kõrtsi käest ärraannud ning Aegwido karjamõisa maad rentinud - minna põlle temmale se aasta weel sanud kirjutada. Minno ello on tänno Jummalale sest sadik ühhest päwast teise wägga hästi eddasi läinud. Keik minno perre ja? olleme terwed ja ellame. Minno öe-poeg kirjutab: temma olla kuulnud, et minno wannem poeg Jaan olla surnud, se põlle agga mitte tossi. Keik minno lap- sed, kellega ma Eestimaalt wälja tullin, ellawad  ja on prisked. Ma olleksin muido omma elluga wägga rahhul, agga kolm asja on, mis meid allati kui tulle ja.kartusse sees piddawad ja need on nimmelt: hobbuse-wargad, rohhotirtsud  ja külm-többi. Mo ennesel warrastasid nad keige esmalt ühhe hea hobbuse, kelle eest 67 rubla andsin, kui ostsin; minnewa aasta sõid rohho-tirtsud mo wilja põllud paljaks ja arrutumad innkmessed on allati haiged; sepärrast  on lust siin otsas; muido põlleks wigga,  willi ja hein kaswawad prisked, lin on keigist  5 wersta emal, nenda et keik ennestele woime murretseda, mis meil tarwis; lapsed käiwad linnas rahha tenimas ja nenda woin ma rahha korjada. Ma ollen ennesele siin pri-ma ostnud, kellest omma wilja ja heina saan; minno ellajad käiwad mõisa ma peal, mis eest ma aastas 12 päwa teen, muud makso  põlle mul. Agga, armolinne herra, minno sowiminne on, kui ma ellan, Eestimale jälle taggasi tulla. Õlleks seal siis maid müdud, kui ma alles seal ollm, kuida sedda nüüd tehhakse, põlleks