ja madega ui wahhe teggemist on, kui sellega, mil pämal meie kaapsa ehk kartohwli leent kedame.  Neist ei tulle meile kcigewähhemat kasso egga kahjo. Et agga need mehhed on arrosannd,  mis tühjad mõtted ja lotussed ossast meie rahwa süddames liguwad, siis on nemmad sealt ka nattuke omma kasso Püüdnud ja mõnni kergusklik  Eestimees sellega petta sanud. Kui tahhate,  ma ragin teile, mis neil Päimil meile kirjutadi.  Kuulge. „Siin Ellistwerres," ütleb kirjasaatja," käisid krono mamõetjad, nago sedda iggal pool tewad, ka usi Lesid ja maeasid üllesmärkimas, mis krono kaardi peal meel ei seisa. Seal jures olla nemmad  siis räkinud: „„Meie olleme hingemade jaggajad  ja lähhäme tänna Tarto se otti 2. Julil ja esmaspääw, 4mal tulleme Saremoisa maid jaggama, kui seal malmis olleme, siis tulleme  Ellistmerre feddasamma teggema, ja keik sawad hingemaad, olgo nemmad ka 60 aastat mannad.""— No maat, se otti Emangelium, kuid kahjo, et mitte üht ainust sõnnakest tõt sees ei olnud!— Agga miks soldatid muda malletasid  —Minne ikka, neil on ka Parrem sutäis ja kergem jallatäis armas. Nemmad said kergemeelse rahwa polest selle kenna jutto eest ilma maksota üttes petud ja Tarto widud, mis sa Meel tahhad? Agga nüüd otas tark rahwas esmaspäwa, mil Saremõisas hingemade koit piddi tõusma, kuid jälle kahjo, jäi ning jääb keik tullematta! Mis kergusklik otsib, sedda ta leiab isseennese pettust. Teine nisuggune tulli meel helledmua lauloga, ja silmalt kohtomehhe jure küüthobbusid  nõudma, agga enne ka jälle küllas tallo maeasid ja tesid matama. Ühhe ue tallo jures, mis küllast emal, üttelnud temma: se tallo piddada  küllasse taggasi sama, kui mõis ei mi, wiib krono. Tallo ahjo, mis parrajalt tehtud, käskinud  ta Polele jätta, kuuni maad hingede peale ärrajaggatud sawad. Agga pea assi tulleb takkajärrele:  kohtomehhele kinnitanud temma: „„Katsu nüüd hästi munne ja Mõid kokko murretseda, meie tulleme esmaspääw 40 meest sia ja teist 40 teise tallusse ja teme igga Dessätini, se on 3me makkama peale kuppitsad ülles."" Noh, mis nüüd ennam! kohtomees annud seddamaid küüthobbuse, mamõetja soldatiga peale, pois ette, lassi käia tuhhat nelja Allatskiwmi mõisa Pole. Tee peal mässinud hobbune ärra, siis mõtnud jälle teise ja ikka eddsi, minna ei tea, kui kaugele. pinud otas rahwas jälle esmaspäma ja mahti  s kohtomehhe maea Pole, kas seal middagi piddi sündima - ei tulnud küppitsaid egga hingemaid, ei tulle ka!" Nendap se hnllo karjatse kannikas süakse! Mssugguse õige issama lapsel, kel Eestimerri soonde sees tuksub, ei peaks mitte halle ja happo meel tullema nisuggnsi asjo kuuldes? Kui uddune peab meel ühhe rahwa meel ollema, kes ni kergusklikkult  ennast petta lasseb?! — Waesed Eestiwennad, ärge sage ni jõlleda teggude läbbi mailma naeruks! Meie seas on jo neid küllalt, kes ennege mönda teinud, mis tännapäwani silmameega  kahhetsewad. Eks jubba üks kord aeg ei olle, et rahwas mehhisemaks saaks ja meel selguks? Wõera rahwq wisi „hingemaid," mis seal kellegi ommad ei olle, ei sünni ka kellegi! iggatseda. Rendid on kallid ja kahtlased, mis sa omma rahha eest ostad, on so Pärrisma,  nimmeta sedda siis hingemaaks ehk kuida isse tahhad. On se ühhes kohhas liig kallis, et isseennast seal jures pead ärramüma, stis minne teise kohta, kust oddawamalt saad, agga ärra olle möistmatta, kes igga tühja tuult ussnb, ka mitte jännes, kes igga wankre põrrinat piksemürristamisseks  peab. jTullekahjo ja ebbausk.j Parrako, mis õnne ehk kahjo jures õppetamatta rahwal ebbausk käepärrast ei elleks! Pikne lõi 11. lulil Ellistmerre Seppa tallo laudad Põllema ja kahjo surus ööldakse peale 200 rubl. ollemad. Seal jures wõis jälle käppoga katsuda, mis ebbausk teeb. Wee auk seisis lauda jures, agga rahwns jooksis rõõska ja happut pima otsima! Kust ehk kui paljuks Piddi sedda sama? Senni laks tulli eddasi, et pea ennam piim egga wessi ei aitnud kui ka pima jõggi õlleks lauda jurest möda jooksnud.  Oh jõlledust, tulle ja tulle wahhel petakse wahhet ja piksetulle peab pima jannns ollema! Sealsammas wallas lõi mullu pikne 20-saost heinakuhja põllema, krls mõistlikkumad innimessed  mitte pima järrele ei jooksnud, waid wiskasid wet peale, kiskusid muist kuhja mahha, kustutasid ärra, Pari saowäärt Heino läks raisko, sellega olli assi tehtud. Seal ta nüüd on! Mis peale on mõistlikko innimessel ebbausko tarwis! 232