ikka peawad haiged omma poetamisse ja tallitamisse  eest maksma, ni hästi krono- kui mu haigemaeades, ja keige allam hind on 13 taalrit  kuus. „Kuida on nüüd meil se luggo? Meie Tarto sure-koli-klinik on weel paljo rumikam ja sündsam, kui wõerama klinikud, haigede tallitus paljo hoolsam ja täielikkum, sest et iggas toas wähhem haigid tallitada on, toad on ka kõrgemad, ja keik se ei maksa middagi, sest krono kannab  keik kutlo ommast käest. Ja ommeti wõiks meie klinik weel Paljo ennam haigedele abbi ja tallitusse  polest kassuks olla , kui siamale, kui se rahwa omma sü ei õlleks. Kuida nenda? Eks selleparrast, et rummal, ebbausklik, lapsik hirm neid klinikust emal hoiab, ja saggedast ka nisnggusi, kes jubba oppetud arsti käest hakkawad  abbi otsima ja mitte ennam nõidade egga sola puhhujate jure ei lähhä. Kliniko eest on keigil hirm, mis ommeti nimmelt keikide kassuks on. „Küssime müüd, mis asja nemmad siis kartwad? mis pahha peab neil seal sündima? Noh, eks ikka jälle se Manna „tohtre leikaminne,"  kellest jubba enne olleme kõnnelenud ja ärraselletanud, kui tühhine ja ilma asjata nisuggune  hirm on. Klinikus ei sa ükski haige  temma tahtmisse wasto leigatud. Olgo kül mõnne haigel häddaste leikamist Larwis,  kui haige isse ei tahha, ei putu kegi temma  külge; kegi ei sunni egga melita tedda, omma  hawa ehk muhko leigata lasta. Sedda peaks  jubba iggaüks isseennesest mõistma, ja siiski on rahwal se rummal mõtte, kui peaks siin ka wasto haige tahtmist leigatama. Peale selle, paljuks on neid haigid, kelle jures ülleültse leikamist  tarwis on? 3000 haige seast aastas samad  arwa 50 leigatud, kui tarwis on, ja kui teiste 1950. ka mõnni leikamist pälluks, siis ei tehta sedda mitte, kui ial wõimalik on jätta. On nüüd kegi haige, kui muido ennam ammutada  ei õlle, leikamist lnbbanud, ja arwatakse leikaminne mallo Leggewad, siis antakse Lemmale klorowormi nusutada, mis tedda, maggama panneb  ja keik wallotundmist ärrawZttab. „ Teiseks kardetakse kliniko põetamist pahha ollewad, ehk mitte ni hea kui koddo, sest et nored  arstid seal tohherdada, kus nad hulgakaupa haige jures käida ja iggaüks omma wisi katsuda, kuid haige piddada kei? ärrakannatama, senni kui weel hinge sees on. Tohho hullo! mõistlik  innimenne ei wõiks mitte mõttelda, et kegi * ui jõlledat jutto wõib aeada ja teised sedda uskuda,  agga ammeti on se nenda. Et tudendid ehk nored tohtrid kliuikus mitte ei tohherda, waid tohherdamist õppiwad, peaks jnbba mnma  tuttaw assi ollema. Protvesser üksi tohherdab;  ja et temma sedda keige parrem peab mõistma, on jubba sest mõista, et teised arstid temma käest õppiwad; sest meister mõistab omma  ammetit ikka parrem, kui temmä jünger ja õppia. Mis tewad siis nored arstid seal jnres? Nemmad õppiwad haigussi tnndma, andwad Prohwesserile  teada, mis kegi leidnud, se küssib nüüd, mis haigus se wõiks olla, miks ta se ehk se, ja mitte mvnni mu haigus ei olle, kust tunnukse, et se ehk se haigus on, mis seal jures tarwis tehha, ehk missuggust rohto tarwis prukida ja kuida peab sedda prugitama ja muud sellesarnast. Kui se keik on küssitud ja kastetud, siis kirjutab noor tohter rohhokirja ehk aptegiseddelit, prohwesser  watab läbbi, parrandab kus tarwis ja kirjutab omma nimme alla, muido rohto ei anta. On rohhi todud, sus saab haigetallitaja sedda omma kätte ja annab eeskirja järrele sisse. Nenda õppiwad nored tohtrid, ja nenda sünnib kaks head korraga: haiged sawad tohherdud ja nored tohtrid ühhel hobil ka õppetud. Kus on seal nüüd õppimatta ehk teadmatta tohherdaminne,  nago rahwas arwab? Jgga haigel on isse noor tohter tedda kulamas ja tallitamas, kes igga pääw tedda watamas käib, temma haigust  tähhele panneb ja Prohwesserile kõnneleb, kas haigus parremaks ehk pahhemaks läinud, ja panneb sedda keik kirja. Eks sejälle suur kasso ei olle, et haige igga pääw õppind innimesse silma al seisab,  kes, kui tarwis on, warst prohwesserit senna kutsub? Peale selle on tähhele panna, et haigede toad allati tulutud, kõrged ja walged on, nenda et jälle mõisnikul parremat ei olle. Pesso  on allati puhhas, haige seisab raud sängis pehme madratsi peal, kahhe pallaka wahhel ja soja willase tekki al. peatsi kõrwas on temma! laud ja selle peal keik käepärrast, mis temmal tarwis on. Haiged, kennel söma isso on ja wäggewat toito wõiwad wõtta, sawad 2 K' Pülileiba Päwas;  lõuna aeal suppi ja pradi. Tähhendus* 402