Perno Postimees ehk Näddalileht 55 42 t«64 Kahhsksas kesknäddal 14. Oktobril.^ aasta. Ses lehhes seisab. Rummal laste-kaswataminne. Ommalt maalt: Piibli pühha. Pärris madest.  Terrass  wallamisse wabrik. Suur põud. Jekatarinoslawist. Warrane talwe. Rööwlidest. Salla wallitsusse  trükki maea. Hirmus tö. Wö eralt maalt: Rahho kinnitusse lotus. Sleswig-Holsteinist. Uus koli kohhus. Suretükki wallamisse wabrik. Söa-wäe wähhendaminne. Garibaldist. Printses Dagmar. Süggise - laul. Sönna-mõistatus. ' Rummal laste-kaswataminne. Tunneme üht waest lesk naest, kes isse ennast  ja omma pissukest poega kätte-töga jummalakartlikult  üllespiddas, juhtus nore rahwa rummala halpimisse parrast, - kes tedda teadsid wägga arra ollewad, ni rängaste ehmatud sama, et temma parrem pool hopis sai alwatud. Olgo selle asja parrast siin monni töesönna rägitawaks. Rummalad innimessed püüdwad sennest nalja, et lapsi ja arra süddamega innimessi  kohhutawad ja neile hirmo tewad. On ka rummalad lapse wannemad, kes omma lapsi mitme wisiga hirmutawad, kui neil ennestel ei küllalt mõistust põlle, neid öiete juhhatada. Nisuggused issad ja emmad ähwardawad omma  lapsukessi liig saggedaste konni, sandimardi,  kirrikissanda ja saksaga, kui nemmad monnikord  sönna pealt owmas mängimisses ehk wallatsemisses ei tahha waggusi jada; agga se on üks wägga rumckal ja ütlemata mõistmata  assi, mis mittokord sesuggust süddamewaewa  sadab, mis ello-aeal ei ialgi lõppe. J. .. . kihhelkonnas N. makonnas ellas üks rätsep, temmal olli üks wägga terrane ja näggusa pallega lodud pojokenne, kedda mollemad wannemad ja keik innimessed, kes tedda näggid, kohhe armastasid. Poisike olli wägga terrase waimoga ja teggi monnikord ennam kohhinat ja kahhenat, kui wannemad õlleks tahtnud. Olli siis Mardi-päwal ommas  eddewusses juhtund monne kiwwi riista katki teggema; emma olli sepärrast kaunis kurri, ja andis temmale ka monne hea hobi. Ei kuigi kaua pärrast sedda, tullid Mardisandid,  mütsid ja kassukad pahhempiddi peas ja selgas; silmad mustad ja sured witsa kimbud käes. Emma olli ni rummal, et kartwat ja karjuwat poisikest kätpiddi kambrist sandimardide  kätte weddas ja ütles: rokige sedda wallatumat  nüüd rokimisse wisi! Laps nõrkes kohhe selle hirmsa sonna peale omma emma käe körwas ärra. Said tedda kül jälle hinge; agga sest aeast hakkas langetöbbi selle õnnetuma  peale käima; nenda, et sedda wannemaks  ta läks, ka többi sedda saggedamaste temma peale hakkas käima, mis tedda wimaks