liselletcmine ja kuuljatel olli lubba, kes selgeste arro ei saaks, warsi küssida, et pikkemalt saaks ärraselletud. Sähhärdune ettewõtmine wõib waimolikus asjus suurt kassa sata." Kingitused koli heaks. Neist ei olle meie rahwa Poolt weel paljo kuulda olnud.  Mis üks ehk "teine mõisawannem selle ehk teise koli heaks teinud, olleme kül saggedaste kuulnud, ja se on tännowäärt assi, agga se ei tunnista weel rahwa koliarmastust. Mis eest innimene middagi ohwerdab ja sündimata  ärraannab, se assi on temmale armas. Meie Mid, tänno Jummale, on kül jubba hea tük teiDmaks läinud ja lähwad weel, agga tõeste õitsema ja kassuliko wilja kandma ei hakka nem-snad  enne, kui rahwas ärra hakkad tundma, et head kolid meie kõige tarwilisemad asjad  on. Tuntakse sedda ärra, siis hakkataksenende eest ilma sündimata murretsema ja siis  hakkab  assi nihkuma. Sure rõmoga kuleme sepärrast,  kui siin ja seal jubba mõnni wald sündimata  lapsi koli sadab, rõmoga koli ehhitab, hea melega koli heaks ohwerdab w. Tehko sedda ka mõnnes paikus mõnni üksik innimene, ikka on sest rõõm kuulda. Nõnda kuleme Kambia kihhelkonnast, et seal üks wahwa wallawannem Z. R. ennast kolisõbraks tunnistanud. Temma aus mees olla omma U. walla kolile kinkinud: 1) sure musta tahwli, et tarwis ei õlleks soega ' ahjo peale kirjutada; 3) sure kolilaua 8 suhwliga,  kus äres lapsed wõiwad kirjutada ja ommad  tahwlid ja ramatud sees hoida; 3) kaks kõlilampi ja tarwilist õlli, et kolikastel kõlblik  silmawalgus õlleks mõistuse walgust koggoda. No mata, nisugguse wallawannema al ei olle kool ennam waenelaps, kui kül waldas weel teisi õlleks, kes temma kasso ei mõistaks ärra tunda. Mis aus, on aus, ja sedda ausam, kui ka wald hakkab tundma, mis wallawannemad tundwad, siis õu wallale ja tänno lummalale. Seal põtteb tulli ommeti aega mäda wakka alt wälja. Meie walla- ja küllakolid on jo ennamiste ka alles surema  hulgale meie elementari-, kreis-, ja gümnasikolid,  sest et meil nende sarnatfid weel ei olle. Kui wcigga on siis tarwis, et meie kolid pciäw pawalt  seestpiddi selgemaks lähhaksid ja wäljaspiddi  tõuseksid. Se sünnib agga sel wisil, kui wald ja temma w anu emad hea melega koli ja temma tarwituste eest hakkawad murretsema. Sedda tundmist andko Imnmal! WManbi maakonnast. „Eduardi kolist." Nõnda nimmetakse üht uut koli, mis Addawerre  walda assutud, ja sest kirjutakse meile nõnda: „Mõnne aasta eest surri Addawerre pärrisherra  Baron Eduard v. Stakelberg ärra ja wald leinas tedda kui õiglast mõisawannemat  tagga. MõisapärMks sai temma wend Otto v. Stakelberg. Et nüüd Addawerre wald endist herrat ial ärra ei unnustaks, wõtsid pärnad  nõuuks, õnsa wenna nimme peale üht tillemat  koli assutada. Selle tarwis said 2 tallo 38 taalri maad ärramõedetud ja koolmeistri palgaks  kinnitatud ja uus illus kiwwi maea üllesehhitud,  mis omma sarnast otsib; peale selle weel rehhi, ait, laut ja wankrikuur. Essimest 5 aastat kannab hea moisaherra koli honete eest hoolt ja annab isus neid korralikus ollemises omma käest ärra. Et honed Parrast ilma walla  kulluta wõiwad korras hoitud ja kohhendatud sada, on pärnad 1530 rubl. intressi peale pannud,  kelle intressidest sedda mnrretsetakse. Puud ehk turblad annab ka mõisa koli tarwis, agga wald teeb töö ja weab wälja. Lapsed, kedda senna koli wõetakse, peawad küllakolist käinud ollema. Kolis saab neile ka saksakeelt ja mitmesuggust kassulikumat teadmist ja tööd õppetud. Kool saab aasta läbbi, mitte üksi tal.we  peetud. Kolirahha on 3 rubl. lapse pealt ja selle rahha eest sawad koliramatud, silmawalgus  zc. murretsetud. Klst kolimaea omma walla  lastest täidetud ei sa, siis lubbatakse ka wõiraid  wastowõtta. Kolwel Addawerre lapsel on ikka pri kool. Laste tarwis on suur, kõrge ja walge kolisaal kenna laudade ja penkidega nago parremas lmnakolis; suur maggamise saal, sögi tubba ja kassikammer, ka isseärralik kodda. „LauPääw, 16. Nowembril sai kolimaea sisseõnnistud. Maea olli rohkeste halja pärgadega  ehhitud, kroonlühter salis ja aknad sõnasid  küünla tulledest; maea ette ollid kused püsti  pandud ja kirjud latred põllesid külgis. Rahwas ootas wäljas künni Pillistwerre ja Põltsama õpp. ja muud saksad senna ollid tulnud. Kui kolilapsed  laulsid: „Wõtta nüüd Issandat wäggewat kunningat kita w./ känas Baron Otto v. Stackelberg  maea ukse lahti ja andis wõtme nore kool- 387