wanna tuimusse ja rummalusse rooste mitte ni suur ollema, agga ta on omweti ja meie keik peame kannatusses temma aega möda kaddumist  ostma. Ka „Postimehhe" püüdminne  ja nöudminne need kolm aastat ep olle muud olnud, kui omma piösukese latre tallega  Eesti rahwa seas ümberkaia, et siin ja seal mönni wöiks nähhä ja tunda, kuida loud on ja kuida nad peaksid ollema. Igga innimessel  on omma wistrikkud ja wead külgis,  nenda ei pea ka „Postimees" ennast ilma  weata, waid peaks ehk kord selle, kord teise asja polest taielikkum ollema: agga mis tehha, innimeste asjad, ka neil keige parremail ja targemail (kelleks ta ennast ammo ei kiitle) jäwad ikka pudulisseks. Kui temma siis ka iggaühhe melepärräst põlle könnelenud, (sedda oi sa jo kegi), siis on temmal ommeti se trööstlik  teadminne, et ta muud ial põlle nöudnud, kui allati omma ülleültse Eesti rahwa kasso. Nende kassuks ja mele heaks ellada, on ta nöu need kolm aastat olnud, ning jaeb eddespiddi  ka; kui ta sedda ennam ei olle, siis kaewage  minnopärrast Home temmale hauda. Keikile nüüd, kes tärmini temma sõbraks janud,  temmaga kannatanud ja tedda aitnud, ütleb ta süddame põhjast: olge tuhhandeks terwe! Meie iggaüks teame jo: püüdko innimenne  ni süddamest kui ial tahhab, teistele head tehha: keik tedda ommeti ei tänna ja laitjatte ning wihhameeste pudu põlle kellegi!; peale sette on teise tööd paljo kergem laita, kui isse parrem tehha. Kitusse parrast potte „Postimees" wälja tulnud, ei jookse ka täitusse  eest kohhe nurka, waid püab ni paljo, kui Jummal aitab, omma tutwat teed eddast astuda, ja minna arwan, nenda peaks se meie keikidega ollema. Undko Jummal nüüd meile keikile kallist termist omma tööd tehha, teed käia ja könned könnelda. Wimaks astume ühheteise järrele keik hauda, ja kui surel pühhapäwa hommikul jälle kokko same, siis attko Jummal, et parremal käel seisame ja uut laulo laulame. PaLjo tuhhat terwist sowib keiae omma söbradele „ Poötimees." Sannumed ommalt maalt. Pernust. Kas teate, meis Dõo rvhwas  olleme se kord ka nattuke uhked. Küida nenda? Jah, meil on ka üks aurolaew. Kas se põlle assi? Uhkus põlle kül ial kido ussi, agga mis tehha, kui südda köddiseb? Ommeti  on meie uhkus nago lastel, kui emma kirjo kue selgu panueb, ehk issa linnast saia toob. Rigas, Tartus ja muial linnades, kus wessi jookseb, ollid ammo omma nimme peale aurolaewad, meil ei olnud; agga ennäh! nüüd on kä. Meie M. Strahlbergi 6c Co. kontor on nimmetud rauast tehtud aurolaewa, mis 111 jalga pitk ja peale 16 jalga lai ning kelle massina! 43 hobbuse kangus on, Inglismaalt 25,W0 höbberubla eest ostnud. Laewa endine  nimmi jäeti mahha ning pandi nüüd kindral-kubberneri  herra loaga uus nimmi: „Würst Suworow". Temma tormab ni rutto, et Z pennikoormat ehk 21 wersta omma wessirattastega  tunni sees eddasi söuab. Z6O innimest  wöib ta ärra kanda ning peale sedda weel 2660 puda kaupa kasa wötta. Temma teekäiminne saab Perno, Ria ja Libau linna wahhel ollema, ning eddespiddi wahhel sekka ka Windaus, Kurresares ja Sallatsi-jöe suus kinnjpiddama. —' Öissa pois! M. Strahlbergi  kontor on meile ning iggaühhele, kennel  käimist on, hõlbust teed lahti teinud. Essimest  korda tormas ta minnewa redi Pernust Riga. Andko Jummal head önne! Taewa taat lööb kawahhel omma  witsaga sekka. Jah, sedda peab ta kül mönni kord öige ilmsi teggema, muido lahmad  meie asjad kurja süddame parrast koggoni  raisko. Kui temma heldus, mis ta igga päaw rohkeste üllesnäitab, meie silmi lahti ei te, siis peab sedda kibbe karristus teggema. Nenda teme meie js ka omma lastega, ja tahhame,  et karristus neid peab targemaks teggema  ; seddasamma tahhab taewa taat ka. Ja muidogi. Eile hommiko astus üks „Postimehhe" söbber  maalt temma tuppa (ta ellab nenda 50 wers- 202