rikide wahhel töeste södda ja werrewallaminne  töuseb, on alles teadmatta; pärrisorjapiddajad  kül walmistawad holega selle wasto. Minna ei tea, kust need innimessed puhhast süddametunnistust tahtwad wötta, ilma kelleta  ennast söa wasto walmistada, üks hirmus  willets assi wöib olla. - Pöllo ja mu maia tööst. Kaerad ja erned. Mis te arwate, kas lähme hulga aia takka tänna Rammo Reinule küllalisseks? Nüüd on jälle kewwade aeg ning nemmad rägiwad seal wilja teggemissest. Mis kahjo se meile teeb, kui sedda pealt kulame? Möistab mönni isse parrem, noh parrem on ikka parrem, kuid se on pahha, kui kegi parrem teeb, kui ta möistab. Otsa Hindrek: No kaerdega same wist ruttem walmis, kui mu wiljaga, sest kaer on allam mees, kellega ni suurt tüllitsemist ette ei wöeta; ta leppib ka alwema ma ja lahjema  polloga, kui mu willi. Rein: Za siiski, armas Hindrek, on ka temmaga tähhelepannemist tarwis. Sa tead jo, kuida ennemuistne jut kulutab: kaer üttelnud:  „kui mind rukki assemele peaks külwatama,  siis panneksin ma warsi perremehhele nahkpüksid jalga." Kaero on ka mönda seltsi, agga meie maal eL prügita ennam kui kaks seltsi: „ma kaerad" ja „Türgi kaerad", mis teil jo möllemad tutwad  on. Mis selts neist keige parrem on, ei tea kegi töeste üttelda, sest nemmad andwad  hea aastaga ja waggewa pöllo peal möllemad  rohkeste wälja. Meie ümber on ikka alles „ma-kaerad" essimesses numris; „Türgi  kaerad", ehk kül nattuke jämmedama terraga,  tahtwad warrasemat külli ja parremat maad, puddenewad ka ruttem, kui ma-kaerad. Silla Tönnis: Agga sedda peame keik ütlema, kaerdega on hõlbus malmis sada; põlle ta n i örn kuiwa egga märga kartma, kui mu willi. Rein: Tissi kül; ommeti mis parrem, on parrem. Kaera pöllo uarriminne ei jä ka ilma nuhtlematta, kui pöld holetumast Harrita  kse. Kaero tehhakse kas ühhe ehk kahhe künni järrele, nenda kui ma on. Wira Mihkel: Mis sa arwad, Rein, kas se peaks hea ollema, kaera pöldo süggise enne körrest üllesse künda ehk mitte? Rein: Wanna tuttaw seädus on kül ikka, et kui jöud üllatab, keik rukki-körs süggise  saab ümberküntud; agga siiski on ka neid maid, kus se parrem kaerde parrast peaks teggematta  jäma. Raske ja soja made peal aiab süggisene künd umbrohto, isseärranis Pungad, sedda ennam mühhama ja kaera rammo kurnama,  ja ma tunnen maid, kus kaerad allati ühhe ainsa kewwadise künni peale mahhatehhakse,  ehk kül meil süggisene künd parrem on. Sarwe Andres: Mis ma piddin küssima:  mis peaks parrem ollema, kaero äkki alla mahhatehha, ehk sisse künda ? Rein: Kaerad kaswawad möllemat wifl; siiski kui neid äkki alla tehhakse, peab neid holega  mulla alla siblitama, sest et nemmad smma kergusse läbbi muidogi ma pinda kippuwad.  Pöllomehhel on äkki sedda, mis kärneril  rehha on. Kirsi Mart, küllad sinna tead, et ilma rehhata tö mitte suur assi ei õlle. Kaera kölkadest ja hagganattest on ka suur pöhho abbi, agga lüpsi-lehmadele ei sünni neid mitte anda, se kissub pima taggasi. Ka emmalammastele põlle nad mitte kidowäärt anda. Kaera korrista mis sega peab ni paljo ettewatama, et kui malmis, on, peab ärrakorristud  sama. Kui ta jallal liig mannaks lähhäb,  tulleb kahjo pöhhust ja terradest; tares maas seista ning ka wihma sada, se ei te kaerale  middagi wigga, kui mitte liga allalist saddo ei olle, maid se kaer, mis maas wihma sanud, on kergem peksta. Mäe Tomas: Se on tissi, sedda ollen ma isse tähhelepannud, ja sedda just tännawo alles. Rein: Nenda potte meil flis kaerdest st kord ka ennam pitkemat jutto Lehha, ja peame  kedowilja kassile wötma; agga kedowilja  seast on 110