need head ja prugitawad mehhed sada? Kas ta selle labbi jubba hea kül on, kui ta omma  aeg seminaris olnud? On se üks keik, kas koolmeister on kui innimenne öppetud, ehk kui ellgjaö harjutud ja mässin seätud?"  Kuida sellega nüüd Tallinnamaal luggu on, ei tea meie mitte selgeste üttelda. Seal on 3 seminari,  kus neid ammeti peale malmistakse; agga kas se tössi on, et nende seas wähhe kölbmaid  mehhi peab ollema, ei tea meie tunnistada.  Äin wöib ehk kirjutajal keige ennam õigus  olla, agga nisamma hästi ka nored koolmeistrid  ilma aego laimatud sada. Agga kui se nüüd ka tössi õlleks, et Tallinnamaal hea koolmeistride  pudus on (neid põlle meel kuskil liga), kas sepärrast ei pea kolisi ülleültse mitte tarnas  ollema? Se õlleks jölle jut. Kus parrandamist  tarwis, seal parrandago, olgo koolmeistrid,  olgo kolikohhad (mis ka mönne koolmeistril karmad püsti aiawad), agga murretsego, et koliöppetus  siggineks. 3) „Enne rikkus, siis tarkus." Jah, missist.  Esmalt peawad wähhemad tarwidussed tallitud sama, siis üllemad. Köhhul on wannem  öigus kui peal. Senni kaua kui tallopoeg  weel keik aega ja rammo iggapäise leiwa  tmistusseks peab prukima, ei olle tal aega egga lusti, muid asjo tagganöuda. Rikkus ei olle mitte tarkusse witti, waid temma juur." „No siin tal näitab ommeti õigus ollewad", ütleb inönni, ja meie kostame: malle! Watame enne järrele. Meie ei ussu just mitte, et Tallinnani  a rahwas nisso-salwes istuwad ja sidi kedrawad;  meie ussunle paljo ennam, et surema hulgal neist ommas ihholikkus ellus meel hädda ja pudust küllalt on egga põlle meel liig raswa läinud, ehk kül sedda peame tunnistama, kes kannatada  jõuab, et asjad pääw päwalt parrema pole lahmad, mis eest tünno Jummalale, Keisrile  ja keikile, kes Eestlastele head sowiwad! Seal on nüüd hea kül, kui mönned head innimessed ka „köhho õigusse" peale mötlewad. Agga kui ööldakse:  „köhhul on wannem õigus, kui peal", siis peame küssima: kas kõht ja pea, ehk paljo ennam ihho ja hing siin ilmas mitte ühhe wannadussed ei olle? Pea ei tohhi köhho parrast ja kõht pea pärrast nälga jäda, maid peawad möllemad sama, mis neil tarwis on. Ühte peab tehtama ja teist mitte teggematta jätama. Antakse rahwale rohkeste  leiba, aitummal selle eest, agga jätakse neid waimo leiwast ilma, siis petakse neid ellajaks, ja mis seal leiwa rikkus aitab? Andke köhhule mis köhho ja peale, mis pea parralt on, muido ei aita keik üksipiddi assi middagi. Kes wöib üt- Lelda, et rikkus tarkusse juur on? Eks ma peal rummalaid rikkaid ja waesid tarko küllalt ei olle? Kui se tössi on: „te rahwast rikkaks, siis teeb ta isseennast targaks!"— siis on meel ennam tössi: te rahwast targaks, siis teeb ta isseennast rikkaks! „Anna köhhule hästi süa", on kenna kuulda; agga kes sedda ütlewad ja tahtwad waimo nälga jätta, need ei murretse kummagi eest. Agga kindlaks jääb: nisamma häddaste kui ello kergitust,  on meil mele Valgustust tarwis! '4) „Ko!i läbbi hakkab tallopoeg omma seisust  pölgama." Miks ta ei pea sedda mitte teggema, kui temma melest talloseisus se keige willetsam seisus ma peal on? Kui issa omma  poega koli sadab, siis ei püa ta Lemmast mitte wahwa tallopoega öppetada, waid et tedda parrema pölwe peale wöiks panna. Ta ei wöi ka teiseti. Temma mötted ei wöi enne kui temma ellokord, teiseks minna. Tallopoeg  jääb hea melega tallopoiaks, ni pea kui omma ellokorda parrema ja julgema tunneb ollewad." Se on kenna peatut! Siin ütleb kirjutaja muist isse, mis meie peaksime ütlema. Sedda ei salga tegi, kes enne tallo seisussest kuidage wisi peäsis,  se läks; jah, kes aasta soldat olli olnud, kuhho ta esmalt kül nuttes läks, se tännas Jummalat, et olli peäsnud ja ei tahtnud ennam taggasi tulla; agga kes sedda kolide süüks aiab, se eksib koggematta  ehk melega. Ülleültse ei olle sedda koggoni  immeks pannas et innimessed ühhest seisussest,  kui nad wöisid, lahti püüdsid sada, kus nemmad  ial muud ei olnud, kui keppi allused orjad, kellel saggedaste tühhi kõht meel kauba peale olli. Se on endisest aiast iggal mehhel parrem meles, kui meie sest rägime. Tössi kül, kui möllemad, ni häste kes adra ees, kui adra tagga käis, muud ep olnud, kui tömassinad, siis olli koddosest öppetussest  ülle arro küllalt ja polnud kolifi tarwis, sest kellele piddi neist kasso ollema? Kes ommeti üht ehk teist wisi ennam öppetust olli sanud, no muidogi püdis se nisuggusest rummalast ja röhhutud  pölwest lahti sada ja muul wisil omma leiba tenida. Kes wöis sedda öigussega pahhaks panna? Noh, mönni kerglane (neid on iggal pool) läks ka omma suggu rahwa wasto upsakaks, tahtis  saksa rides sündind saksik olla ja nenda sest willetsast seisussest kaugel seista; agga sedda ei wöi jälle kegi kolide süüks aiada; kolid kau talvad  Nsuggust meelt, agga ei kaswata mitte- Laskem agga parremat öppetust ennam ning laie. male lautud sada, siis lähhäb luggu ses asjas ka 314