Kes „Eesti Postimeest" ja essimest lissalehte ühhes tellib, postirahhaga 2 rubla ja ilma postirahhata 1 rubla 90 kopp. ette. Kes „Eesti Postimeest" ja mõllemid lissalehta ühhes tellib, maksab ülleültse postirahhaga 2 rubl. 36 kopp. ja ilma postirahhata 2 rubl. 36 kopp. ette. Kes ennam korraga telliwad ja ette maksawad, sawad ni hästi Postimehheft, kui temma lissalehtidest igga kümne lehhe peale üht lehti ilma hinnata, nago se ammo tuttaw assi on. „ Agga kus peab siis tellima, kui kegi tellida tahhab?" Sellega leiame ka nõu. Linnades sawad ni head ollema ja „Eesti Postimehhe" tellimist ning hinda wastowõtma: Tallinnas F. Wassermanni ramatopood ja kaupmees Böckler sure turro äres; Narwas tislermeister J. Wilhemson; Rakwerres kanter Hahn; Paides ka endised sõbrad Kabrutzk ja C. Sion; Hapsalus kolide üllem Russwurm; H. J. Jürgensi ramato pood; Willandis köster Briesemeister; Wõrrus kaupmees Bergmann; Pernus (künni Jõuloni) koolmeister Joh. Jannsen ja Tartus ramatotrükkia H. Laakmann. Maal pallugo head innimessed omma ausaid kirriko õppetajaid,  köstrid, mõisawallitsussi ehk igga auwäärt innimest, kelle kätte rahha wõiwad anda, sedda asja tallitada. Agga tellimessi pallutakse selge ste üllesanda, se on: kas „ Eesti Postimeest"  üksi, ehk kas ühhe ehk kahhe lissalehhega kous? Ka on korralisse kättesaatmisse pärrast wägga tarwis, et telliad kihhelkonda ja posti- ehk jamamaea selgeste nimmetawad, kust omma seitungi kätte sawad. Neile, kes teadaandmessi ja kulutussi „ Eesti Postimehhele"  tahtwad sata, anname warsi teada, et trükkitud ridda ehk selle ruum 1 kord 4, 2 kord 6 ja 3 korda 8 kopp. maksab. Need, kes „Eesti Postimehhele" middagi kirjutada tahtwad, pango saksakele addressi nenda: An die Redaction des ~Eesti Postimees" in Dorpat, Haus Hermann am Winter-Fischmarkt, ja eestikele nenda: „Eesti Postimehhele" Tartus, kullasep Hermanni maeas kallatmro äres. Ma lodan nüüd, et mo Eestiwennad ja muud ausad innimessed sest kül arro on sanud, ja pallun sedda ka keige teistele üttelda ja selletada, kellega ial kokko sate ja arwate neid seitungi luggejad ollewad. „Agga pea kinni ütleb mõnni sest sa ei rägi middagi, kes selle ue „ Eesti Postimehhe" ja temma lissalehtide leiwawannem ja tassotäitja saab ollema? Ehk on mõnni wõeras, kedda meie ei tunne?" Ärge kartke, armsad liggimessed, ta on teile jubba ammo tuttaw. „Eesti Postimehhe"  kirjutaja ja wäljaandja ei olle kegi mu, kui teie wanna suggulane Johann Jannsen, kes, ni hästi kui mõistab, jübba seitsmet aastat „Perno Postimehhe" tasko täidab ja nüüd, kui Jummal ello jätkab, ue aastast sadik Pernust ärra Tarto ellama tulleb ja siin nimmetud  „Eesti Postimeest" wäljaannab. Teie ollete, armsad Eestiwennad, ma tännan teid süddamest, temmaga seiamale Pernus rahhul olnud, kannatanud ja tedda toitnud, ma lodan, teie sate ka eddespiddi, kus ta nüüd terwelt teie tenistusse üksi heidab, temmale ni päljo leiwapallokest murretsema, et ta pea üllewel seisab; rikkust ta muidogi ei püa. Noh, sõbrad, nüüd peaks teil minno arwates arro kä ollema. Prowilehhed näitwad pealegi selgeste, mis teil uest „Eesti Postimehheft" odata on. Et temma kirjutajal ue aastast sadik muud ikket ennam kanda ei olle, saab ta keik omma nõdra jõudo selle peale kullutama,  mis Postimehhe ammetis temma kohhus on. Ommast wäest ei jõua meie kül middagi,  agga annab taewa Jssa omma õnnistust meie waewa jure, siis lodan ma, et meie teine teisega same rahhul ollema. Olge nüüd, head innimessed, tellimissega terrased, et uel aastal lahke meel õlleks teil ja meil. 3