2. Nüüd jälle pühhitseme Uut kroni pühh< teal: j On meile kui rveel näme ! Neid paljo selle peal ! ! Lass', helde Jummal, kaua j Mei' õnne õitseda, ! Ja ruttu appi jõua, ! Kui tahhaks närtsida! :jj i 3. Laab kroon Neil' raskeks kanda,! Siis sinna kergita, j Ja wötta jöudo anda, ! Keik kurja lämmata! Sa õlled armust annud, Et jalge alla saand, jj: Kes Keisri wasto pannud Ja Tedda pahhandand.*) :jj 5 Ni Eestiwennad, laulge Ja lootke julgeste: Ka meil on Keiser helde Ei jätta häddasse. Ta on mei' Pea, kuulge Ta sõnna rõmoga, jj: Ja ikka walMis olge, Mis kässib, Leggema. U Jummalatenistust ja eestpalwet peti kül iggas kirrikus Keisri eest, agga kuida au ja rZmo Lulledega luggu, sedda same alles tänna õhto nähhä, kus ka Eesti aknad ei peaks Pimmedad ollema. Tsherkesstd ja Polakad. Ommalt maalt. Tartust. sPärrismadest.j Nende päwade  sees sai Balti näddalaleht kirja, kus sees wägga pärrismade nõudmist kidetakse. Iggal pool kus parrismaid leitakse, on assi koggoni teine: maead wisakamad, Põllud holega harritud ja karja peale lust wadata. Enne ei nähtud -sedda keik mitte, mis nüüd pärrisperredes iggal pool wõib nähha. Se keik ei tähhenda siis muud keddagi, kui et onuna pessa ikka onuna pessa on. Teoorjasse jures ei wõinnd sedda ial olla. Nendasamma ou ka rent ja seggarent wägga kahtlane assi. Kus Pärrisma perremehhi on, seal näikse innimessel käed ja jallad lahti ollewad. Kui meie Saksama ja ounua ma põllomeeste  peale Matame, siis leiame hirmus suurt wahhet. Agga se wahhe ei tulle mitte sest, et Saksama tatlopoeg meie tallopoeast ui wägga paljo targem on, waid paljo enuam sest, et Saksama  tallopoeg parrisperremees on, kes teab kellele ta tööd teeb; agga meie ma tallopoeg, kui teoorri ehk rentnik, ei wõi ial julge olla. Meie Lihwlandima ei olle ülleültse mitte sant wiljama, kui ka meie ilmad karredamad ja suid lühhedamad su, kui Saksamaal. EL agga meie maal meel ni paljo sood ja rabba on ja wägga paljo muud maad' pmkimatta maas seisab, tulleb  sest, et se nende omma ei olle, kes tedda Harriwad. Ni pea kui meie maal jubba ennam pärriskohtasi on, kui siamale; ni pea kui külla külla ja maea maea korwas ennam egga rendi al ei seisa, ni pea peab ka keik assi rnttem  ning parrem eddasi minnema. Parrismade ostmist wõib iggaüks heaks kita, kes omma issamale  tõest head sowib. „Agga nüüd Pakkutakse jo maid tihti müa, miksparrast rahwas siis ei osta?" Selle peale põlle mitte wägga raske wastada. Ei olle paljo neid, kel jõudo on osta, ja pealegi nisugguse hinuade eest, kui niiüd mõnnikord küssitakse. Tossi kül, lubba küssida, lubba Pakkuda, agga kaup seisab. Siamale ei olnud mitte rendid pissukesed, agga ostes lähhaks intressid weel Imemaks., Seeb se on! agga lobame siiski, et assi aega mäda parremaks saab minnema. WMandi sinodist. Kuida teame, ollid meie koggoduste õppetajad neil pästvil (11. — 2lug.) Willaudis tous sinodi piddamas. Nende 282