maeasse wangi mõistetud, nüüd agga lahti lastud ja koeo sadetud. Stuttgardist. sTullewärk sündimisse  Meie sure ja armolisse Keisre Herra tahtminne olli, omma proua ja lastega 39. Augustil omma õe Würtembergi  kunninga proua Olga sündimisse päwaks senna minna; agga et keisre proua sel päwal häddine olli, jäid minnemata. Muialt ollid wöerid kül kokko langenud ja et seal üks suur tulliwärk sai tehtud, sepärrast langes iggalt poolt wägga rohkeste rahwast kokko kes neid kül luggema hakkas agga arwati keige  wähhemast, 29 künni 25 tuhhat pead koos ollewad. Ilm olli eest otsa wägga kenna, läks agga pärrast pilwe ja lühhike aeg peale tullewärgi löppetust, hakkas wihma kui oawarrest  mahha wallama, mis terwe kaks tundi  turis. Keik se rahwa hulk olli lausa taewa  al, mis läbbi nad ni wägga märjaks said, et kellegil hamba al ennam kuiwa polnud,  agga kegi pannud sedda immeks, waid ollid rõõmsad, et nad üht kenna tullewärki ollid näinud. Prantsussemaalt. sMörtsuka huk- Monne aea eest taggasi, leiti seal üks suurt suggu mees, omma kolme teenriga temma korteris arratappetud ollewad ja sedda kurja tööd arwati kohhe ühhe peale, nimmega Latour. Mees pandi kinni ja jäi kohto kulumisse  alla. Sedda asja on nüüd kohhus wägga sure holega järrele kulanud ja tunnistusse  meeste läbbi ni kaugele toeks sanud, et se hirmus tö Latouri süüks jäi; agga ta issi, kes üks wägga kurja süddamega inmmenne, põlle omma suga sedda mitte tunnistanud. Kül on kohhus tedda ussutanud ja manitsenud,  sedda kurja omma süddame pealt üllestunnistada,  janud ta ommetige köwwaks kui kiwwi, kes ka ei tunnista, kui ta kellegi kaela murdnud. Kui ükski assi põlle aidanud, temma  süddame tunnistust suust wäljakiskuda, on kohhus tedda tunnistusse meeste kinnitusse peale surma mõistnud. Selle ku essimessel päwal sai ta kohtomoiötusse järrele möega läbbi ärra- hukkatud. Wiimse tunnini põlle ta pöörnud, egga muud teinud, kui keiksuggu roppu laulust  laulnud. Wagga pollastamisse wäärt' on se, et sadan  ni suurt wöimust selle waese hinge peale olli sanud ja temma nenda parrandamata, otse kui se röwel ristisambas, Issanda pahhemal  käel, siit ilmast ärraläks. Ükski preester  põlle tvhtnud ta liggi minna, egga ka tedda, nenda kuida muido se pruuk on, temma  surma paika sata. Agga wagga immeks olli panna, et rahwas ni ütlemata römus selle ülle olli, et se mees surmatud sai. Jubba warra hommiko olli neid arrutamast senna kokko langenud, sedda pealt watama; nad läinud otse kui üht kommetid  watama. Ka on seal wagga paljo naesterahwast  olnud, kes agga, et mitte teistest ei saaks tuntud, omma silmad rättikuga ollid kinni katnud» Pühhapäwa tö kasso. *) 1. On kegi sures Soewas käind, Üht lua-meistert Jurrit näind: Kes kolmat käsko jalgega, Siin sagge'st püdis tallata. 2. Ei olle tal kül pöldo maad. Ei lusti sõiduks, laia teed: Waid wähhikenne ellokoht, Kus pölleda woib küünla-toht. 3. Ta kaswo polest maddal mees Ja hobbo köpsub lauda sees. Käih sagge'st rahha tenimas Ja ludi linna worimas. 4. Ei pühhapäwa pea mees, Tük heinamaad tal metsa sees. Käis sedda ikka teggemas Ja heina sada luggemas. 5. Tal olli igga puhhapä Kas wikkat woi ka rähhä kä Ta nitis heina mahha keik. Et süa saab sest wanna wöik. 6. Kui wimati meel kuhja löi Ja waewa peale öllut jöi Siis läks tast möda küllamees. Kes olli ka üks julge mees. 7. Se ütles: kule Jurri Küst So peale Jumma! kurri wist *) Laul mis sisse sadetud. 310