metud päwal ennelõunat kello 10, tulli aulik Liwima kindral-supertent selle koggoduse kirriko  wöörmündre herra ja üllema kirriko wöörmündre  herraga kirriko platsi peale. Nende jure tullid sealatse makonna praust ja mönned seks pühhaks kokko pallutud naburi koggoduste  öppetajad. Keik koggodus, mis rohkeste  olli kokkotulnud, otas pikkisilmi sedda aega, mil ude kirrikusse piddi minnema; korraga  hakkas rahwa hulk lauloga kirriko pole minnema. Kirriko ukse ees piddas kindralsupertenti  abbiline öppetaja latti kele könnet wäljas seisawa koggodussele ja parrast jälle kirriko wöörmündre herra, üht lühhikest könnet,  kus ta rahwale selle päwa tähhendust meletulletas. Peale selle andis kirriko wöörmündre  herra kirriko wötme kirriko pühhitseja katte, ja kui kirriko uks lahti tehtud olli, läks koggodus lauloga kirrikusse ja pea olli kirrik rõõmsaid kuuljaid täis. Kirriko õnnistamise ja pühhitsuse järrele, mis kindral-supertenti herra teggi, piddas makonna praust üht pikkemat  pühhitsusse könnet ja löppetas sedda ühhe palwega, keige koggodusega pölwili maas olles, ning selle järrele hakkas igga pühhapäine  jummalatenistus. Kes ühhe koggoduse waimoliko ello armastaja, ja omma öppetajaga  ni hulk aastaid kurwastuse ja römo päiwi jagganud, woib kül arwata, kuida nende süddamed  nüüd römuga täidetud ollid, ommas udes pühhaskojas, omma lummala ees pölwede  peal maas temmalt armo pälludes ning sedda tunnistust andes, et se tõeste tossi, mis se suur laulo laulja kunningas Tawet ommas 84 laulus 2 künni 4 salmis ütleb: ..Kui armsad on sinno honed, wäggede lehowa! lehowa öuesid ihhaldab mo hing, et ta ka ärranörkeb; mo südda ja mo lihha, need kissendawad  sure heälega ellawa lummala pole. Lind on asseme ja päsoke ennesele pessa leidnud,  kuhhu ta ommad poead panneb; sinno altari jure, wäggede lehowa, mo kunningas ja ms Zummal"! Jutlust piddas koggodusse  öppetaja nende pühha kirja sönnade järrele:  ..Ja wata, minna ollen iggapääw teie jures mailma otsani". (Matt. 28, 20.) Parrast  jutlust laulis koggodus sedda kallist Lutteruse  laulo: ..Meil tulleb abbi Jummalast". Ei woi meie ka nimmetamata jätta, et, kui- da meie päiwil siin ja seal mitme heälega laulo eest wägga hoolt kantakse ja kus ial üks issiärralik kirriko pühha pühhitsetakse, ilma mitme healega kori-lauluta ei sa pühhitsetud, mis nendasammoti ka selle praego rägitawa kirriko pühhitsemisse jures ei pudunud, ja se pühhitsus wägga kenna kori laulo läbbi weel ennam sai üllendud. Parrast latti jummalatenistust hakkas saksa jummalatenistus. Kuida se jubba igga makoggudusses on, et seal kahhekordne koggodus altari ja kantsle ümber kokko koggub, siis on se sedda ennam Lindeni koggoduses. Selle kirriko järrele on sured saksa assutuse kohhad Hirshenhowi ja Altene moisade järrele, kuhho nende wannemad  rohkem saea aasta eest, kui üks peotäis senna assunud, agga nüüd on nende arro tuhhandete  kaupa luggeda; on seal, otse kui Jsraeli  rahwas Egiptuses, rohkeste sigginenud. Ka neile olli se pääw üks suur ja kallis pääw, üks melespiddamise wäärt pääw, kuida kindral-supertenti herra ommas könnes näitas, „ho!ega ühhes maimus kokko hoida, rahhosiddeme  läbbi"; jutlust piddas üks naburi oppetaja  Matt. 9, 18 —25 salmi järrele Zairi tütre ärratamissest, sedda tähhendades, kuidas ellowäggi õnnistuse armo sees, sedda mis surnud  ehk mis surreb, jälle ellawaks teeb. Jutluse  järrele tutti kori laul, kui jubba päwa walgus udduse ja pilwes ilmaga kadduma hakkas.  Peaks selle pühhitsuse pühhandus, keige selle koggeduse hingede süddamesse süggawaste tungima. Peaks järrel» tullew noor suggu, sedda ärramöistma, mis Zummala arm selle kirrikule teinud, et se uus pühha kodda, keige omma illuga wanna kohha peal, wanna ellopöllise  pärna-pu al, kiwwast ehhitud, seisab! Peaks kristlik waim selle auwäärt ehhitud pühhakoea  illuks temma altarist künni errelini, temma j alla tallast ta pea laeni, se on ta allusmürist  künni torni otsani, weel paljo römoliko  andjaid ärratama nenda, et ka eddespiddi  annetest pudust põlleks, sedda mis weel tarwis, jure murretseda. Pernomaalt. Wargaid ja warresid arwatakse kül ühte kilda> nende ammeti-tö järrele; sest et möllemad wöttawad, 412