otse kui Sodsma ja Komorra prüggi unnikud järrele janud ollewad. Pea üht ainumast maea põlle nad ennam omma kohha pealt leidnud  ja mis just põlle ärrawaonud, need olnud  purrustud. Liggi 30 maea olnud pärris  prüggi unnikud! Kiewist. sSurm papirossi pölletamisse  Kes ussub sedda, et selle tühja asja läbbi, üht papirossi pölletada, innimenne  ello woib kautada, ja ommetige on se tossi. Ütlema! nimmetud linnas olla üks kindrali proua aea witeks nattukest pipirossi pölletanud ja ei tea kuida temmal se õnnetus tulnud, olla ta ennast sellega nattukenne ärrapölletand  ja 7. Mail selle pöllend hawa tötto  ärrasurnud. Eks olle ikka! nüüd peab ennam  ette watama, et tubbakane tulli nappo peale ei kukku: woib jo pea surma sata! Krimmi sarest. Päwa tõusust ta loja minnemisseni on se mailm tais önnetussi. Mingo innimenne kuhhu ta tahhab,  önnetussed käiwad temmaga ühhes, egga sa ta neist enne lahti, kui ommale ükskord pusärgi  selga panneb, siis on keik mödas. Üks tru söbber kirjutab sealt: „Mai ku essimessel päwal, öhto kello kue aeal on siin meie jures üks suur õnnetus sündinud. Lihwlandi rahwa  keskes, Sawa küllas, mis Krono ma peal, juhtus öhto karja jootmisse aeal se õnnetus, üks naene kukkus kaewo mis 13 —14 sülda  süggaw. Selle kaewo seinad on raud kimmidest  üllestehtud, agga peal ma põlle rakkid, separrast olla naene sisse libbisenud. Se önneto  põlle kül mitte kohhe surnuks kukkunud; kui wälja tömbatud, olnud hinge weel pissut sees, agga surnud warsi selle järrele ärra. Teine naene, Urka küllas, kukkunud ka kaewo, mis 16 sülda süggaw, agga õnneks on ta püsti senna kukkunud, separrast olla nad tedda ka ellusalt kätte sanud. Keik kaewode üllewataja  holetus, et sesuggused önnetussed juhtutuwad.  Keisre Herra ja ministre polest on kowwa käsk, et ni hästi kaewud, kui muud asjad, peawad korras ollema, agga wötta nappust!  kuhhu jääb siis wina klaas ja õlle toop, need peawad holega järrele wadatud sama, kas nad kähko käiwad. Kas ei peaks waeste laste silma wessi paljo wallusam ollema, kui klaas wiin piritust. Meie tännawused ilmad näitawad jälle põua modi ollewad; rohhi hakkab jubba siin ja seal ärrakuiwama." Ühtlasse kirjutab weel söbber: sönna, armas Postimees, on sulla tossi, mis sa omma  15 numris ue Eestitele kirjutamisse wasto  könneled; ta on tõeste üks kahjolik ja ilma asjata ettewötminne ja mitto sadda aastat hiljaks janud. Minnust temma kirjutajat ei sa, sest mo kassi on jubba kange; öppigo noremad,  kui arwawad parrema ollewad? Wõeralt maalt. Preistmaalt. sHertsogi  Augustenburgi  hertsog ellab jubba, et kü! tal wallitsust seal põlle, monni aeg Sleswig-Holsteinis,  mis isseärranis Preislasse kulmo wägga  kortsu kissub ja temmale pahha meelt teeb; sepärrast on ta tedda kastnud sealt wälja minna.  Hertsog olla nüüd mollematte wallitsustele  kirjutanud ja küssinud: kui nemmad mollemad sedda tahtwad, et ta sealt peab wälja  minnema, siis tahhab ta sedda hea melega tehha ning omma õigust, nende made ülle, mollema wallitsuste kätte uskuda, egga koggoniste  selle polest kartlik olla, et nemmad middagi sawad teggema, mis temma kahjuks õlleks. On se agga ükspäinis Preislase tahtminne,  et ta peab wälja minnema, ehk tahhab  ta tedda wäggise sundida, siis ei olla tal suggugi tahtmist sealt wäljaminna, waid senni odata, künni tedda wälja wissatakse.  Austria  rigi wallitsus ei olle Preislasse nõudmist  Augustenburgi hertsogi wäljaminnemisse pärrast, Sleswig-Holsteinist, koggoniste mitte wastowötnud, waid temmale lubba andnud senna jäda, mis agga Preislasse! liig wasto meelt. Preisi ja Austria rattad, Sleswig-Holsteini asjus, ei tahha koggoniste ennam ühhes röpes  jooksta; kus ühhel heaste jooksewad, seal ei tahha teine suggugi eddasi sada. Immeks 196