Ommalt maalt. Tartust. ja rõmotnlled.j Tänna uäddala eest põllesid need ka Tartus, ning mil piddid nemmad siis weel põllema, km mitte Keisri kronimisse pühhal? Sesinnane ptthha on jo igga õige rigiallamale süddamest armas püäw. Üllemad ep olle muido kui Jummalast seatud ja antud ning on meile õigusse ning seadusse üllespiddamisseks ni wägga tarwis, kui iggapäine leib. Kas se innimenne õlleks, kes iggapäise seiwa eest ei tännaks? Kas se weel atlama nimmewäärt õlleks, kes ni kalli ja armolisse  Keisri ja issamaissa eest tänno ei annaks, kui lummal meile on annud? Ka Eestirahwas on ennast sel Päwal rõmustanud, kuise ka mitte nenda põlle wäljapaistnud,- kui mu rahwa jures, kel ennam kä on, omma rõmo nllesnaidata, kui Eestirahwal. Olleme minnewa kesknäddal süddamest ennast rõmustanud, Zhto moda linna ulitsaid käies ning nende mitto tuhhat rõmotnllede  peale wadates! Se tähhendas armastust Keisri ja tänno Jmnmala wasto, ja särras wägga kennaste. Rõõmsa rahwa hulk waus ulitsal eddasi ja taggasi ja nende süddames Põllesid  ka armastusse ja rõmoküünlad, muido ei õlleks need wäljaspiddised küünlad neile römo teinud. Se otli armas ja rõmns õhto, Inmnial  andko meile weel Paljo sühhcttdnsi.  Ommeti  läks meel happuks, kui walgustud maeade kõrwas ka pimmedaid nähti ollewad, ja nende seas sühhärdusi, mis meie arwades teiste ees keige pealt olleksid piddand walgustud ollema. Mis tehha, teiste seas peab ikka ka puust inmmessi  ollema. Sellega ei lasse agga meie kegi omma rõmo rikkuda. Kes ei mõista rõmotulle läbbi omma römo üllesnäidata, se istugo pimmedas  nurkas ja norrotago, kui teised ennast wmustawad; meie ei lähhä nisugguse käest mitte küssima, kas ta snur ehk weike, rikkas ehk waene on tühhipaljas ta ommeti on. Teisel pamal Parrast kronimisse pühha saime maalt Nõo kihhelkonnast kirja, kus ka Eesti wtnolulledest kõnneldakse, mis üks meie söbber omma silmaga näinud ja nenda kirjutad: „ Armas  Postimees! Eile õhto, 26. Augustil sõitsin minna teise Eestimehhega L. walda ning juhlustn  seal wanna tntwa rentniko A. B. maea ette, kus meile km uus assi, kennad autulled aknadest  wastosärrasid. Senna ei wõinud meie sisseminnematta  jätta. Ennäh, toas olli rahwal, ommadel ja wõerastel, suur rõõm ja hüüdsid awwalikkult: „„Etlago meie kallis issalik Keisri Herra keige omma sure snggowõssaga ka meie Eestirahwa sureks õnneks ja rõmuks pvlwest põlweni,  kellest meil mapealses asjus üksi lotust on! Ta on meie põlwe parrandannd ja saab lummala abbiga weel parrandama, kui temma aeg on tulnud."" Parrast olli meil õhtusel sömalanal maggus jut suus ning meie olleme ka mu rahwa wisil omma Keisri terwiseks klasi kõllistanud. Ma ütlen sulle, Postimees, mo südda olli rõmo täis, nisuggust kronimisse pühha  Puhhitseda, ning sedda kesk omma Eestiwendade  seas!" -- Minnewa naddala olli ka kubderner von Õttingen herra meie linna kohtuid ja muid awwalikko asjo Mewatamas. Kronimisse pühhal  käisid keik kohtowannemad kubberneri von Õttingeni herra ja keik koliwannemad kuratori herra grahw Keiserlingi ees õnne sowides terretamas. Laupaäw õhto ollid mõllemad nimmetnd üllenmd musseaedas ka Tarto „hantwärgi seltsi" korilaulmist  ja mänginlist pealt knlamas, mis kenna tnllewärgiga löppetas. Peenust. jUpPumisse surm. j Ülleminnewa  rede, 21. Aug. uppus Sauga walla talloperremees, Abram Niggnlas, ärra ja jättis naese ning 3 last ennast taggaleinama. Kuida se tulnud? Ta otti omma wennaga läinud linno jõest wälja wõttua, ja et lvessi liig suur olnud, pallunud nemmad Nurmsi möldri kaest lubba, liasitmawärrawaid eest wähhemaks wõtta, ja seal jures on se õnnetus sündinud. Niggulas  olnud isse ka uattuke liig jnlge, ei olle teiste keelmissest holinud, seal on siis üks lahtine wärrawapost tedda sisse tõmbanud ning teised mitte ennam piikhakidcga, ei ka ojndes appi sanud. Nenda piddi mees surma sama. Teisepäwa õhto leiti surnokehha üllesse, sinnine ja porsund. jÕnnetus noa läbbi.l Sedda õnnetust  tulleb tihti karjalaste sest et nende jures se hirmus rummal pruuk leida on, paljast pulknngga taskus ehk kaelakottis kanda! Seal on Audrus Jürri Mängusse poea Jünnl, 291