petaja läbbi sanud. Wörro makonna praos, kes Tarto linnas makoggodusse öppetajaks on, otti mönned näddalad Balteskis merre-wet prukimas  olnud ja siis ka pühhapäiwiti sealt koggodussel  waimolikko külla leida jagganud, mis neid üttewagga römustanud. Esmalt teinud wöeras öppetaja linna rahwale saksakele jutlust, agga judba kolmandamal pühhapäwal ei olle marahwas ennam järrele annud, waid pälludes  peale aianud, et nemmad ka wöera öppetaja  kulutamissest ossa wöiksid sada, ja nenda on siis weel 4 pühhapäwa järrestikko, enne lõunat  saksa ja parrast löunat ma jutlus olnud, ja kirrik igga kord püsti innimessi täis, kes mönned kaugelt ollid kokko tulnud. Rahwa tänno on sedda surem, et wöeras öppetaja pallumatta nende sekka tulnud ja palgata neile Zummala sanna warrandussest uut ja wanna ette tonud. Andko Zummal, et se ka töe polest ning mitme jures nenda õlleks, kui sealt tulnud kirri tunnistad  : „Selle armsa' öppetaja maenitsus olli meie koggodussele, isseärranis marahwale, kes Maddisse kihhelkonnast ollid tulnud, nago messi su laes." Nälg ja jänno ello leiwa ja wee järrele, on Zummala armo anne, ja Issand isse kidad neid önsaks, kes sedda nälga ja jänno tundwad; agga sedda peame teadma, et Issanda Ewangeliumi armo miin ei tohhi meile mitte üksi aioti egga paiguti egga sellepärrast  maggas olla, kui illusama karri ka seest meile antakse. Agga lödbus on, kui selle eest mõistame tänno anda, ja kui se tänno, nago näljatse sandil puhta leiwa eest, süddame põhjast  tulleb. Zummala pühha sanna, selgeste ja puhtaste meile kulutud, on allati keige surema  tänno wäärt anne; sest se toidad meie surrematta hinge, mis räkimatta üllem on, kui surrelik ihho. Öppetaja lessed Määrnamaal. Maärnama  on Austria keisri rikis ja sepärrast ehk paawsti usso ma. Siiski on seal ka Ewangeliumi  usso rahwast leida, agga need ellawad  nago ärrapölgtud rahwas, sures waesusses.  Nemmad isse, nende kirrikud ja maiad naitwad wälja, nago sandid pühhapäwal kirrikoliste  seas. Wähhe on öppetajattel ello- päiwil ellada, weel wähhem on neil ilmast lahkudes omma leskede ja waeste lastele järrele jätta, ning sepärrast on öppetaja leskede luggu seal koggoni kehwa ja halle. Baseli linnas,  Sweitsimaal, surri minnewa aasta üks jöukas mees (!)>'. de Wette) ärra, kes nende hädda tundis ning ommas Testamentis hea hulk rahha nende heaks järrele jättis. Selle mehhe lesk abbikasa on neid minnewa aasta isst omma silmaga watamas käinud ning näinud,  et assi willetsam ei wöi ennam olla. Temma kirjutab sest lõust nenda: „Ma teadsin kül ette, et ma Määrnamaal paljo kehwust ja hädda saan leidma, agga mis silmaga näggin, olli ikka weel surem, kui enne julgesin möltelda. Kuus Lutternsse usso koggodust on Määrnamaal. Minno korter olli Sauhtali küllas, öppetaja Sepesi jures. Meie käisime ühhes ka Krakau linnas, kus öppetajat Ötrem bat näggin, kes jubba 139 juti on ristinud; sest se lin kubbiseb neid täis. Sepesi on sea! otsekui praose ammetis ja saab keige surema palga, mis siiski aastas waewalt 120 höbberubla walja teeb. „Kirrikomöisa"  on üks wanna laggund maia, nago meil mönni holetusse sisse jäetud kolimaia, kus seest ja wäljast igga piddi pudus on. Öppetaja  ramatokoggo põlle surem, kui üks pibel ja paar laulo ja katekismusse ramatut; ennam  ta osta ei jöua. Ta õlleks mo käele suud annud, ni römus olli temma, et ma temmale  mönne ramato kasa ollin tonud. Ma ollen seal mönda korda Sepesi jutlust kuulnud; ta põlle kül mitte suur kulus könnemees,  agga mis ta kulutab, on selge Ewangelium,  ja se on iggast öppetajast se pea assi, sest Waim üksi teeb ellawaks. Temma abbikasa  on, nago öppetaja abbikasa peab ollema, allandlik, tassane, ussin innimenne, kes omma mehhega nurrisematta omma waesust kannatab. Neil on kaks tüttart ja üks poeg. Pöiast peaks kül jälle öppetaja sama, agga kust temma  ennese öppetusse kullo peab tullema, on alles Zummala käes. Wannem tüttar pällus mind wägga, et ma tedda omma tüdrukuks peaksin wötma ja lubbas mind truiste tenida. 295