meie, et nikaua, kui meil praegusest Eestikelest kül on, ialgi Some rahwa käest kerjama, egga selle sarnast kerjatud tööd heaks kiitma ei lähhä. Nenda ei olle Tartlane Tallinna mehhe käest, egga ümberpöördud omma kele egga kirja põhja otsima läinud, waid iggaüks sedda omma  kele seest otsinud. Ommetige näitab söbber,  et tal Saksakeles ennam tundmist on, kui Eesti keles; ta tunneb ärra, et, ..Tee peale, ep olle: aus der Straste, waid aus die StraDe" agga jättab meile sedda Eestikeles selletamatta,  kuidas ..Lühikene õpetus" neid sönno: tee peale, ja te peale omma kirjaga selletab.  Söbber woib julgeste trükkimaeasse minna  ja sedda sissesadetud kirja omma silmaga ülle wadata, kus ka koggematta..aus die Strasie" seisab, mis nendasammoti ses, kui ka 26. numris  ..julgega tallata" üks trükki wigga on. Selle essimesse lehhe wäljatullemisse jures ollen  ma saatja sõbraga sest issekeskes könnelenud  ja jubba ette ärranäinud, kuida monni targem omma ninnaga senna wasto jookseb. Nende kahhe heäleta tähtedega sönnade jures,  kuhhu söbber werima hakkajaid lapsi kohtomoistjaiks  kutsub wastan minna: meie ei toeta omma keelt egga kirja-põhja mitte laste könne ehk werima hakkajate, waid Eestikele  täieste wäljaräkimisse lomo peale; sest kuida lapsele suhhu juhtub, nenda temma ka werib ja kirjutab; sepärrast moistko kirjatundjad  ühhe lapse kirja ülle, kes isse kirja tähhed ollid kätte õppinud, agga weel werida ei mõistnud, (sest siin ei öppetada lastele koddo  suggugi werimist, ennego 13. aastaselt koli tullewad) kohhut, kas ta õige woi kuhhu pole ta kalub. ArrMas N. N. anna Muule seta kilb Lasde Rammadud lukkete min- Na tun iäle warrsdi häräde :c. zc. Peale sedda on weriminne laulmissega wägga ommane  woi suggulane, et ka söbber ommad keige köwwemad, kahhe heäleta tähtedega sönnad,  kui: süwwa, löwwä, läwwa :c. lauldes ühhe ainsa tähhega wälja rägib. Kuida ja kust meie kele kirja pöhhi on wöetud, sest olleme jubba ees pool kõnnelenud. Mis õppind söbber mönne öppimatta etteluggeja ülle ütleb ja neile süüd annab ei õlleks minno arwates mitte oige; sest nemmad räkiwad  omma könnedes koddo se on: selle ma nurga ehk kihhelkonna woi walla keelt: nenda kui ka siin meie nurkas, kus rahwal keik Tallinna kele kirri ja ramatud käes, agga koddo keel ja könne wägga Tarto murdega ühte lähhäb. Nendasammoti on ka luggu nende sönnadega: önsa, õndsa mönnes makonnas  koggsni öntsa kui ka kurrad, kurrat?c.  zc. meie laulo ramatus, kus need sönnad  ettetullewad, wist sest tulnud, et need nimmed ühhe rahwa suust pehmemalt teise suust agga waljumalt wälja tullewad ning nende öppetajad neid sönno nende kele järrele muutnud,  mis agga meie arwates mitte ni suur sü põlle, kelle parrast tohhiksime kohto lauda istuda ja neid uendajaid hukka mõista, kuida sobber sest könneleb. Se on ka selge, et ükski tark kelemurrete tundja, omma kele põhja tundmist  ei taewa tähtedest, waid omma rahwa suust sanud. Mis meie ue laulo ramato parrast öõldakse, ei mõista minna muud selle peale kosta, kui: wanna kuld ollewa selgem ja wanna höbbedat otsitakse keige rohkem. Uus ramat ei olle weel kortert leidnud ja wöttab wist weel aega, enne kui parris asset leiab. Wimaks kelab söbber ilma asjata tühja tulli ja hilparrakast teggemast, mis peale minna  ka wastan, et meie seddasinnast uut polikut  kirjutamisse wisi enne selle wanna, monnes  asjas ka mitte täieliko, wasto ei wahheta,  künni uus täielinne meie kätte pakkutakse; sest nüüd põlle teggiad ennam tundmatta ja rummalad, kuida nad wannal aeal olnud. — Mis söbber löppetusseks weel ommast mõdust ja tähhendamistest ütleb, sest olleme enne jubba  arru sanud kuhhu pole ta hoiab ja põlle sellepärrast karta, et kellegi! weel teise poe rehnungi  woi tasko ramatut tarwis õlleks läbbi nüsida. Et ka se wiis, misga ta kirjutab, mitte just önsa Masingi kirja wiis põlle, waid mis mönni kümmekond aastaid peale saea wanna on. Jummalaga jätmisseks tahhab söbber wist weel sedda öölda: et kui eddespiddi monni peaks ue modo wasto omma suud julgema 304