hoida, unnustanud agga ärraminnes mehhele omma ellokohta ja nimmi üllesandmast. Mehhel  olnud rublat 13 taskus ja ka kaunis hea leiwakot temonaks, möllemad Mid läinud ja mehhel ei > janud muud nõu ülle, kui tee pealt ümber pöörda ja tühja köhho, tühja tasko ja tühja wankrega koes taggasi minna. Kes teggi? Wiin teggi! ' Wolmari makonnast. Wällestuse Lätti seitungi „Mahjas weesis" läbbi kutsub J. C. Grünberg keik linna ja ma lättirahwast ni hästi Liwi kui Kuramaalt ühhest ülleüldsest koggodusest, mis 29. Junil tahtwad piddada, ossa mötma, kus nõu piddada  tahtwad, 59. aasta priuse mällestuseks üht iggawest mällestuse sammast panna. Sedda  kokko tullemise lubba on kindral kubberneri  herra neile andnud, sepärrast tahtwad ütlema  l nimmetud päwal Wolmeri kokko tulla ja sedda nöupiddamist, mis nad jubba 13. Märtsil allustanud, weel kord ülle höweldada ja korda sata. Nende nöu on priuse mällestuseks  üht tarwilist koli assutada ja se olla «pöllomeeste kool", sest seal on neil ka õigus sedda on keige häddalisemalt tarwis. Sellepärrast  tahtwad igga koggokonna ja kihhelkonnaga  selle polest issiärralikult nöu piddada ja asja põhjani läbbi räkida ning kindlaks kinnitada. Kurressarest. sJubeli  Sealane  linna Eesti koggodus on 22. Aprillil, se on: wimasel lihhawötte pühhal, omma 50 aastast priuse Zubeli piddo piddanud, kellest meie tänna rumi kitsuse parrast pikkemalt ei woi könneleda, sest et teised asjad jubba ette Md puggenud; agga tullewa kord tahhame täieliko kirja, mis sealt olleme sanud, kasa wötta; pallume sennist odata. Tallinnast. sßaudteest ja to pu- Sealt kirjutakse 1. Mail: .Kila slli meie linna lähhedal üks wägga tähhelspannemise  wäärt assi, mis isstärraliko tähhelpannemist  tarwitaö. Jani kirriko lähhedal Mi hea kord Eestlasi linna walli mahha kärrotamas,  teine tõug Jngermannima pastioni peale kokks koggonud gümnasiumi ja Domi koli laste Laulmist kulatama, agga kolmas seltskond olli Sawwiwärrawa tahha kokkokoggonud  ja senna laagrisse janud, kes keik selle lotusega liggidalt ja kaugelt linna ollid tulnud,  raudtee ehhituse jures tööd ja tenistust leida; agga nende lotus läks tuulde ja pik tee asjata käidud. Tarwitawad tömehhsd ollid keik jubba Wennemaalt tellitud ja said praego odatud. Kartuse ja lotuse wahhel ollid nad klassina peale mahha heitnud, et nähha kuida luggo piddi minnema; kui korraga pik rong wenne tö-mehhi, kes praego auro laewaga senna olli tulnud, ülle klassina wennis, mis läbbi Eestlased maast ülleskargasid ja neid km imme lomi parrani suga ja pölgtes järrel watasid,  sest et nemmad otse kui need on, kes Eestlaste leiwa sutäied suust wälja kissuwad. Mis omma ma lastele häddast tarwis, antakse  wöerastele, ja se olli, mis neile ärraräkimata  suurt kurwastust teggi. Kidetakse, wennelasi tublid töteggiad ollewad ja sepärrast  Eestlaste ette woetud, ommetige ei arwa teised neid sedda ollewad, mis neist kidetud; sest surem hulk olla neist alles poisikesed. Eestlased  olla keik pikkemad ja tuggewama kehhaga mehhed, kellel ka wist rohkem rammo rasket tööd tehha. Wennelane põlle õppinud mulla sees tööd teggema, waid armastab ennam kauplemist ja ühhest teise käimist ning jättab heamelega pöllo harrimise ja mu raskema tö teiste holeks. Et nüüd Eestima wägga sure hadda ja willetsuse sees, sepärrast õlleks ka selle rahwal surem õigus nende ma peal ehhitawa  raudtee tõde peale ja õlleks wägga sowida,  et neid seal prügitud saaks". Hapfalust. Joannesse Ilmutamise ramatus  20. p. 13. salmis seisab: „Ja merri annab ommad surnud wälja, mis temma sees on." Se pühha kirja sönna on se aasta Palmipude  pühhapäwal ühhe leinaja lesse kohta tõeks läinud ja sureks troostiks sanud. Kuida minnewa aasta 43 numris könnelesime, leidis temma mees 9. Oktobril merre Laenetes surma.  Asjata sai tedda kül otsitud ja marsi peale selle tõmbas manna taewa tädike merrele kane peale, et kegi ennam otsida es moinud, maid piddi ta kehha merre süggawuse sisse jama. Se aasta leiti temma kehha 13. April- 165