omma kassuks nõnda wöltaks prukida; agga et waldade  kullest kullad, ehk tallud saaksid ärramöetud, ja teiste wallade külge raeatud, ei seisa seaduSscs weel mitte, ja kui se ka seisaks, siis ei saaks se ra sinale  neel mitte ncuda suurt kasso saatma, kui küllasöbber  arwab. Mikspärrast mitte? Luhhidelt sepärrast,  et selle külla esik tallo rasiwal siis mitmega teggemist tulle ks : l ) omma mõisa sierraga, kelle krundi peal uemmad ellawad, 2) selle wallawallitsussega,  kus hingekirjas uemmad on ja 3) selle wallawallitsussega,  kelle alla uemmad ennast on anuud  ja seläbbi wöiks paljo seqaadust keige walla tallitusse sekka tulla. „Söbra kirja jarrele samad siis tulli ja riid seggase piride parrast rahwa wahhel ärralõpma, kui üksikud tallud, ehk küllad lähhemba wallawallitsusse alla sada. „Kas mul siis tarwis on sellepärrast, et riid minuo ja mo naabri walla perremehhe wahhel seggase  pinde ülle ärralõppeks, ennast wöera wallawallitsusse  alla anda? Eks meie isfe ommad pirid ei wöi õiendada, kui meil omma krundide ülle wolli käes on? Ehk kas siis walla pinde peal ellawa perremeeste wahhel üksipäinis seggase piride parrast  riid on? eks sedda ka nisamma ja weel kümmekord  ennam, keige teiste naabri perremeste wahhel  ei olle? Ja minno arwates wöib iggaüks omma tahtmist mvda ommad pirid õiendada, kui tal omma krundi ülle wolli käes on, ilma et tal tarwis õlleks ennast sepärrast wöera wallawallitsussc alla anda. ~Ja kui nüüd mönned küllad, wöi tallud ennast  lähhemba wallawallitsusse alla on annud, siis olla neil, ni kui tüllasõbber arwab, nende maksud  ja ehhitussed kergemad tallitada. „Minna arwan agga, et se mitte neuda ei olle! Ommad wallamaksuv peawad nemmad selle wallawallitsusse kätte maksma, kelle alla nad ennast on annud, ommad kronomaksud ja nekrudid agga selle walla seadust möda tallita ma, kelle krundi peal nemmad ellawad ja nenda õlleks neil mitmed mnud asjad kahhele pole tallitada, mis neid, kui kabhe tule wahhele seisma pann eks ja nende asja tallitust koggone seggasemaks ja raskemaks teeks, kui siis, kui nad ühhe wallawallitsusse al ja krundi peal ellawad. „Küllasöbra kirja järrele ei jõuda üks wallawannem  mitte suremat malda wallitseda, kni WVV meestehinge ja sepärrast olla tarwis sured wallad mitmeks jauks ärrajautada ja igga jaule isse wallitsus  seada, ehk mõnned küllad surema waldade kullest wähhema waldade wallitsusse alla anda. ~Sellest tükkist on nahha, et meie küllasöbber mitte meie makoggokonna seadusse 17. paragrahwi ei õlle tahhelepaunud, kus seisab, et suremad wallad  wöiwad iöseärralikko politseijaggudeSse jäetud sada, kus wallawannema abbilissed temma wolli ja wöimoga wallitsewad. „Issecnnesest on jubba mõista, et wähhembal waldadel, walla wallitsusse - maeaehhitamisse - ja muud walla kullud wägga raskeks üksipäini kanda lähwad, kuis wõiwad siis suremad wallad, kellel nisuggused  kullud üsna kerged kanda on, meie küllasõbra  nõuandmist möda ennast lahhutama hakkata, üksipämis agga sepärrast, et igga wallawannema wollikond lemmal ringirattast ümber õlleks, mis ta omma tarre läwwe eest silmaga wöiks üllewatada ja kus jures tal middagi waewa ei õlleks? ! Se õlleks  koggokondadele kümmekord suremaks kahjuks, kui kassuks; sest üks suur koggo jõuab paljo kanda,  paljo head omma kassuks taide sata, agga pissuke  koggo tüddineb keige wasto pea ärra. ~Küllasöbber sowib walla kohtomaeade ja maggasinide  ehhitamift walla kolimaeade jure. Küsfime meie nüüd, kas ühhes koggokonnas, kus WW, wöi peale sedda meestee hingesid on, üksainus kool peab ollema? ja kui se ka, lummal parrago! m õnn es koggokonnas nüüd weel nenda on, kas se siis ka eddespiddi nenda peab jäema? Eks se mitte 'rahwal paljo kassolikkum ei olle, kui neil mitte üksainus  kool kesket walda kobtomaea jures, waid rahwa hingede arro järrele iggas walla jaus omma  kool õlleks , ui kui se jubba seal koggokondades  saab ollema, kus mitto wähhemat walda kokko, heitwad ? Ja peale selle ei sünni min no arwates wallakoggomaea ja kool teine teisega mitte kokko, sest et kool ühhe waikse rohhoaea sarnane peab ollema,  kus lapsed, kui nored taimed ossawa kärneri, se on tubli koolmeistri käe labbi armsuste sawad kaswatud  ja kust keik ilma lärm ja kissa eemal peab ollema. Agga kui nüüd walla koggomaea seal jures on, kuhho saggedaSte hulk rahwaft, mitmekessitsed,  kokko tullewad, päewad otsa kouS istuwad, seal ei wöi siis ka mitte sündimatta jäeda, et paljo neist kolimaeasse tullewad, koolmeistrit temma  ammetis tüllitawad, lastele halwaks eesmärgiks on ja nenda kolile suurt kabjo tewad. Ka ütleb kullasõbber isse ommas kirjas, kui ta selletab, et se mttte hea ei olla, kui walla kobtomaea ja maggasiniait  mõisas olla, et seläbbi paljo rahwast mõisa kokko tulla ja mõisawallitsussele mitte õiõet rahho ei anda, waid temma tallitussele saggedaSte seggadust  teggewa, ja kus allati paljo rahwaft kokko käida, seal ei wõida mitte immeks panna, kui ka sinna mönni ülleanneto üsna kurja tö peale wäljatulla  üsna oige. „Kui nüüd meie sõbber möisawaüitsusse east nenda muretseb ja keik kurja Lemmast emal tahhab hoida, kes ommeti iggas paigus üks tubli täis mees on ja mönnezi köwwa pähkle jõuab katki hammustada  pealegi ka meel wahhet hea ja kurja innimesse wahhele tehha; kuis wöib ta siis sedda hulka innimessi, nisamma Häid, kui kurje keige omma teggudega meie wäetima koli ja kolilaste kaela fowida? Kas selle koggomaea jures, mis ko- 10