Whhus M kord» Jummal on koggokonnad teie sülle pannud ja selle nöutamissega, et ükski neist ei peaks hukka sama; Jummal saab ka neid teie käest jälle küssima; sepärrast õlleks wägga tarwis, et teie iggaüks ommas koggokondas  sellepärrast nöu peaksite, kuida sedda keelda, et lapsed mitte kerjama ei lähha. Paljas  susönna keeldus ei lõppeta sedda, sest tühhi koht aeab neid ommetige jälle kotto wälja, seal on ennam tarwis; meie arwates õlleks keige parrem, et teie iggaüks omma koggokonna  lapsed omma kolimaeadesse koolmeistrite wallitsusse alla sunniksite ja senna neile walla kullo peale mona annaksite, se õlleks siis nende ihho ja hinge eest hoolt kandma, neid kurja eest taggasi hoidma. Tunneme ka koggokondasi,  kus selle toga allustust tehtud ja kus wallawallitsus köwwaste selle ülle walwab, et kegi, issiärranis laps, omma koggokonnas ei tohhi kerjamisss parrast teise pervesse, weel wähhem ülle piri teise walda ehk linna kerjama  minna nende eest murretseb koggokond  issi. Eks olle se wägga kido wäärt, kus Wallawallitsussed ni issalikult omma ksggokonna  mis nende holM antud, hoolt ja murret kandwad. Meie põlle kül kellegi käskiad egga sundiad, waid meie anname agga nöu; teggemine jäeb igga wallitsusse omma tehha. Ja nendasammoti ütleme ka körtsmikudele:  wadake ommetige ette, kellele teie wina sisse kallate; neile annaksime sedda nöu: tulleb  laps wina küssima, siis olge nenda head, tõmmake temmale rihmaga paar Mrda ülle pükste ja juhhatage tedda kaewule wet joma, siis tete ristiinnimesse kohhut. Holimatad wannemad on metsa loma sarnatsed, kes ommad  poead wälja immetab ja neid siis issi omma tahtmist möda jooksta lasseb, toitko ennast, kuida sawad ja mingo kuhho tahtwad, sellega põlle neil ennam asja. Kristlik innimese  ello tarwitab rohkem ia innimesse lomake on paljo ennam, kui ellaja lomake, sepärrast peab temma ka mõistlikult kaswatud ja iggawese  ello wasto walmistud sama. Ommalt maalt. Peimsmaatt. Ahnus aeab Lnnimest hukkas on jubba manna tuttaw assi ja sedda näitab meile ka Mamal seisaw sündinud lWgü,  kellest söbber kirjutab» Rikkas U. wMa talloperremees, kellel omma parrisma koht ilma  wöllata käes, pealegi weel rahha, wiljG metsa ja maid; mis siis iMimeftl wigga ellades,  kui Zummal terwist kingib? egga sel ei peaks ka raske ollema ZumMala kässo sönna järrele ellada ja tedda auustada' ning omma liggimest armastada? Ugga parraks ! Rikkal tallopoeal olli raske armastust liggimese Masto näidata. Kuulge mis ta teinud: Rikkas A. perremees wöttis ennesele ue süllast,  kes agga warsi selle järrele, kui maeasse olli tulnud, haigeks jäi, nenda st rikkas perremees  süllast kartis ärrasurrewad ja mattus temmale asjata kullu tehha. Seal öppetas wanna sarwiline, mis nõu keige parrem ja mees teggi ka temma tahtmise järrele, panni loma aiste wahhele, tõstis haige sullase peale ja wiis omma pirist wälja naburi piri peale, kuhhu ta tedda mahha panni: ella woi surve, sellega põlle mul teggsmist ja seal heitis ka waens innimene hinge; muidugi teada, piddi ta walla kullo peale maetud sama» Agga kas assi nenda jäi? Ei mitte! waid mees langes kohto alla ja se olli ka õige; istus paar näddalat  Wittandis keldris ja maksis 46 rubla mattuse rahha ja olli römus, et jälle lahti peäsis; kas agga iggaweössst kohtust ka lahti, sedda ei usso meie mitte. ... b. . . Riast. Kuida se meie jures, otse nendasamma ka Ria linnas, ei sa külm omma töga se aasta paljo eddasi; ilmad on ennam soja kui külma pole. Meil on ommetige  jõed kinni, et iggalt poolt ülle woib sada; agga Düna-jöggi, mis meie jöggedest paljo surem, ei tahha weel kindlat kaant peal piddada, issiärranis merre lähhedal, kus jeä merre laenetest saggedaste ärralöhhutud saab. Wimase Nowembri ku päiwil on lõuna tuul seddagi nattukest, mis seal olnud, arraaeanud, et laewad jälle eddasi ja taggasi käia woiwad. Paidest. sßöwi misse tööst.s Tallinna  seitung toob meile kurwad sönnumed, mis 23. Nowembri! Paidest läkkitud. Seal on nenda luggeda: ..Tänna hommiko warra sai meie pissuke linnake hirmsa kohkumisse 403