arru. Austria wimase küssimisse peale põlle ta weel wastust saatnud, kidab nöu piddamissed  petud ja asjad selged ollewad, agga ei julge sedda Austria wallitsusele weel teada anda;  kardab wist teist liig kohkuwad. Woib olla, et ta tahtminne ka wägga suur, et issigi  seal jures peab pead wäänma. Löppetussekö  ütleb weel ni paljo: keik ministerium on sedda asja läbbi arwanud ja nenda peab ka jama; agga kuida peab jama, sedda sönna ei tulle suust walja. Preisi ja Austria wallitsussed, kelle hõlma al Sleswig-Holstein seisab, saatnud nende ue plaggu teiste Eüropa sure rigi wallitsuste kätte kinnitada, põlle agga weel wastust sattud,  kas nad sedda wasto wötwad woi mitte. Sleswig-Holsteini rahwas on issigi mehhed, kes ennast ei suggugi lasse militada, waid seiswad  köwwaste selle peale, mis nad kord suust wälja öölnud: Augustenburgi prints peab neile würstiks sama, egga wötta sest kuuldagi,  et Preisi külge peawad jama. Nüüd olla nad hiljoti jälle koos olnud ja ühte teist kinnitanud,  köwwaste selle jure jada, mis kord ollid öolnud. Preislassele on se jälle liig kahjo sedda suurt tükki kautada. Onne ei sa Preislane sest tõeste mitte, kui ta neid wäggise  ommaks rahwaks teeb. Hamburgi seitung teab selgeste öölda, et Rootsi kunningas sel silma-pilgul koddo ei pea ollema; ta olla nattukest Norramale, Kristialli linna läinud, kuhhu ta näddala päwad  tahhab jada. Mönned teadwad ka sedda  öölda, et ta selleparrast senna läinud ja ni kauaks tahhab paigale jäda: tal olla tahtminne  Norramale ranna äärt möda kindlussi ehhitada. Kas se peaks tööst' ollema, sedda meie ei tea; agga sedda teame kül, et kange külm Kopenhageni ja Malmoe wahhelt merre kinni pannud, et sanidega woiwad ülle sõita. Nüüd woiwad Dani ja Rootsi naabrid teine teisele wöeraks minna, olgo tas kohwi ehk klaas head jodawat wina terwise kassuks prukida.  Austriamaalt ei kule meie jälle muud kui Sleswig-Holsteini asjust-ja Preislasse ahnussest,  kuida ta iggapiddi omma asjad nenda püab seada, et temma tahtminne peab jama; ta tahta Austria wallitsussele üks ossa söa kullu ärratassuda, misläbbi Austria siis omma  õigust, Sleswig-Holsteini madest middagit ennesele pärrida, kautab; ta tahta sega temma õigust ennesele osta agga selle ülle teinud Austria kortsus kulmo ja kõwwera mokka.  Grahw Karoli sanud, kui ta Berlini läinud, omma rigi wallitsusse polest sesuggused  kirjad kasa, mis ülle Preislane peab otsust  andma, olgo se siis kuida ta on; agga ette on jubba nähha, et Preislane sellega ni ruttu ei tahha walja tulla, kes nende made pärria saab ollema, ja sest woime ka nähha, kui kindel nende sõbrus on. Selle wasto peame jälle tähhendama, et se üks tühhi kartus  on, sest Preislane teab sedda selgeste, et Austria rigi rahha laekad keik kummuli seiswad  ning rahha pudus tedda sunnib poolt munna wasto wötma, enne kui keik peaks kantama;  sepärrast peab ta kahhe käppuga Preisi söbrusest kinni. Et se Preislasel keik tuttaw, sest põlle tal Austria poolt ka middagit karta, mis tale pea wallu peaks teggema. Üks teine seitung könneleb: „Se woib ka olla, et Preislane jubba söa-aeal, kus sõbral suur pudus olli, rahha laenanud, mis nüüd ta ennam ei tahha taggasi wötta, waid söa kullu eest arwab. Austria! põlle se ka koggoniste  woimalik sedda taggasi maksa, misläbbi  siis Preislane tedda wägga sunnib omma  pilli järrele tansima, tahtko ehk mitte." Leipsigi seitungist loeme: Austria pool on sekord Sleswig-Holsteini polest tule wahhe aeg, otab, et nähha saaks kust küljest Preisi tuul jälle hakkab puhhuma, kas weel mannast kohhast, woi lööb teise külge. Ni paljo kui teada, on Preislase tahtnnnüe pea-wallitsust omma kätte sada, otse kui Pola wallitsus wenne Keisri käes, et woib wallitsejakS panna,  kedda tahhab. Sedda agga ei woi Preislane  üksi tehha, seks peab teiste Cüropa wallitsuste  lubba jures ollema. Augustenburgi printsist ei tahha ta sönnagi kuulda. Ta lobab  köwwatzte Wenne, Oldenburgi ja Han- 56