dud maeas, siis ei kutsu nemmad mitte kutsarid egga pailessi omma lauale, waid kui kolitud mehhed teisa kolitud mehhi, kes nende kohhalissed  on. Kellegi innimessel ei tulle mele, neile sedda pahhaks panna ehk selle ülle ninna karsutada.  Igga mõistlik rahwas watab snddame ja teggude, agga mitte kue ja maea peale, mis meie hulkas saggedaste ümberpöördakse. Ka ei olle iggal õppetnd Eestimehhel mitte wõimalik ni silmanähtawalt omma rahwale head tehha, siis ei pea meie tedda sellepärrast mitte warsi hukkamõistma  ja temmast nukra melega ärrapöörma. Suur assi on jubba, kui temma omma suggu rahwast mitte ärra ei salga, ehk temma küt herra-nimmi  nisamma sure ehk weel surema nigussega  kannab, kui monni musuggu mees. Ja kui mõnned meie wendadest ni kaugele on sannd, kas se siis teistele häbbi teeb? Ei paigast mitte. —- Mitmel muial mail (Asia, Amerika ?c.), kus rahwas alles ni rummal on, et üht tillemat innimest  ka parremast lihhast werrest arwawad ollewad,  seal on mitme Eüropa kingapaikajal, noelasõddamehhel, ehk ka mõnne josikul ja petjal tühhi assi ingliskele „Lord" ja spaniakele „Don" olla, mis meie kele ni Paljo lähhendab, kui Grahw, kui agga rahha taskus on. Mis on nisuggune herra-nimmi wäärt? Ei middagi. Tühhi kard, mis kullaks petakfe. Tahhaks männi üttelda: „ Eesti herrat ei wõi olla, sest saksakeel teeb innimest herraks. So? Kas Wenne--, Prantsusse-, Italia- ze. maal ka? Ota senni! Keel ei te keddagit herraks, sedda olleme  jubba ammo üttelnud. Kes nenda tahhaks mõttelda ja üttelda, eksiks nisamma kui se, kes ütleks: „Saksäkete tarkus ei olle middagi, sest tarkusse keel on laddinakeel, ja harritud ei olle saksa rahwas ka mitte, sest harritud innimeste keel on prantsussekeel." Eks olle tossi, nisuggusel  ütleksime meie su sisse : „ Tölplane? sinna ei tea mis sa rägid." Saksamaale lahmad  iggalt maalt innimessed õppima ning ei häbbene mitte tunnistades, et Saksamaalt leidwad,  mis omma koddo leida ei olle. Meil Eestlastel on üsna õnneks, et meil saksa tarkus nenda käepärrast on. Kes meitest õppides kaugemale  sawad, neil põlle tarwis mäda maaditma otsima minna, mis omma kotto wõimad leida. Ni wägga kui meie omma eestikeelt armastame, ei olle meie siiski mitte nenda nouus, kes sedda sureks kahjuks piddawad, et meie ma üllemad kolid mitte eestikeles ei olle. Sel wisil ei annaks  meie Larkusse hallik mitte kaua wet. Meie ma ja rahwas on seks liig pissuke. Agga meil on omma ma gimnasiumikolid ja vmma ma suurkool, kus ses keles Zppetakse, kelle sees mingist  tarkussest pudu ei olle. Need keik on ka meile lahti, kui mõnnel lusti ja jõudo on õppimisses  kaugemale minna, kui tallokohhas tarwis  lähhäb. Meie nimmetame omma suurtkoli melega „meie omma ma ehk Balti surekskoliks,"  mitte saksa surekskoliks, nago mõnned sedda wõereti nimmetawad. Helsiugworsi suurtkoli  uimmetakse õigussega Some mitte Rootsi surekskoliks, ehk selle sees kiil rootsikele õppepetakse.  Meil ei auna Saksama egga seal Rootsuna mitte koppikut koli üllespiddamisseks, waid sedda teeb meie hea Keiser omma üllamate  maksudest, kus ka meis koppikud seas on. Meil on siis keigest kolidest nisamma suur õigus  ossawõtta, kui keigil nm rahwal, ja Tarto suurkool on ka meie kool. Sellegipärrast, meie walla- ja kihhelkonnakolides, kui ka koh- LotoaS jägo selge eestikeel essimesseks, Parrast  tulgs muud, kui aeg ja jõud kannab. Seal wõime kiil nõuda, et mõnned hulga parrast meie keelt peawad õppima, agga mitte hulk monnede Pärrast wõerast keelt; meie ei nssu ka mitte, et kegi mõistlik inuimenne meile sedda immeks ehk pahhaks saab pannema. „Ja nüüd, mo armsad Eestiwennad, vllen Leile ommad mõtted süddame pealt ärraüttelnud. Ärge tehkem mitte isse omma õppetud meeste ello raskeks. Ilma sure waewata ei sa kegi Eestlane surekolist sadik käidud. Auustagem nisuggusid  kahhewõrra. Uddo Peaks nende peas ja külm lummi süddames ollema, kui nemmad omma rahwast ei saaks armastama ja nende kassuks ellama. Sest mis kellegist ial saaks, kui kõrgesse ta ial tõuseks: Eesti me es olla, on temma surem au, kui La mitte heidand ei olle; nendasamma ka eestikeel Lemma armsam keel, kui ta ka kümme teisi weel mõistaks. Waene luggu on ja aeab muist nutma, muist naerma, kui ka sedda peame leidma, et issa ei mõista weel selget saksakeelt, agga kolitud poeg on jubba eestikeelt ammo ärraunnustcmud; peaks ka meh- 346