tan teist suurtükki wallada, mis kaks kord ni suur olli, kui essimenne, kelle sarnast pärrastke paljo ep olle olnud. 50 pari härgi nihhutasid tedda waewalt paigast ärra ja 400 meest ollid tarwis, kui ühhest kohhast teise piddi widud sama. Kui se suur tulleriist malmis olli, seäti tedda Adrianopoli linna Sultani ue maia wärrawa  ette seisma ja laeti täis. Teisel hommikul tahheti tuld otsa panna, ja sedda anti öhto enne keige linna rahwale teäda, et kegi selle hirmsa paugo ülle surnuks ei ehmataks ehk körwa kuulmissest ilma ei jääks. Kui teisel hommikul pauk lahti läks, sai keik lin püssirohho suitso täis ja pauko kuuldi mitme pennikoorma peale, ning ühhe Roma pennikoorma peal olli kuul weel süld maad süggawasse ma sisse tunginud. Ööd ja päwad ei möttelnud Sultan Mahomed muud, kui agga sedda, kuida linna kätte piddi sama. Ühhel ösel laskis ta omma üllemat ministrit ennese jure katsuda. Kui agga Sultan  kesk ösel kellegi järrele sadab, siis ei tähhenda  se mitte igga kord head. Ministrel olli omma teäda ka mönni köwwer assi süddame  peal, mis tedda wärrisema panni. Agga teadis ka, mis siin mailmas innimeste silmad pimmedaks teeb ja mönni kord ka suurde käed kinnistub. Ta wöttis kausi täie kuldrahha kasa ning panni sedda Sultani jalge ette mahha,  kes alles rides sängi strwa peal istus. „Mis se peab tähhendama?" küssis Sultan.  „Mis rahha sa mulle tood? Millal ma sedda sinno käest küssisin? „Se on nenda üllema teenrite wiis" was- Las minister „kui neid harjomatta tunnil kusutakse, et nemmad siis tühja käega omma Sultani ette ei pea astuma; peale sedda ollen  ma isse ja mis mul on, sinno omma." „Mul ei olle so kulda mitte tarwis," ütles Sultan, „waid middagi muud, mis igga kord kulla eest sada ei olle, se on head nöu. Anna mulle nöu kuida ma Konstantinopoli linna Krekaliste käest kätte saan!" Sesinnane minister olli sallaja Krekaliste söbber, ja seks olli ta Kreka kulla ja kingituste  läbbi sanud. Ta südda kohkus sedda kuuldes wagga arra; sest ta ei wöinud muud möttelda, kui et Sultan temmale sidi niri hakkab kaele pannema; rahwa seas olli muidogi  jubba kölla wäljas, et Lemma Ristlaste söbber olla. Ta ütles sepärrast Sultan Mahomedi  tahtmisse järrele, et Allaa (Zummal), kes jubba ennamist Krekamaad Lemma kätte olli annud, ka nende pealinna saab andma, ja et keik Lemma teenrid wöido sawad püüdma. Lemmale omma warra ja werrega seal jures abbiks olla. Se olli Sultani mele pärrast. „Wata sia," ütles Sultan, „siin omma wodi peal ollen ennast ühhe külje pealt teise peale pöörnud ja mitte und silma sanud. Ma tahhan linnq kätte sada, ja ei tea, kuidasedda  pean sama. Ma maenitsen sind, et sa ennast mitte kulla egga höbbeda läbbi petta ei lasse. Kindlaste tahhame Krekameestega söddida, ja Allaa ning prohweti Muhamedi peale lotes linna ärrawötta. Kas sa mõistad  ?" Minister kummardas ennast pea mani ja läks omma kotta taggasi; agga Sultanil ei tulnud weel ei sel egga mitmel ööl unni silma, maid temma süddames kees üks ainus palla himmo: kuida saan ma linna kätte! Ta armas  ja rehkendas keik järrele, kirjutas üllesse, seädis kokko ning piddas meestega nöu, kes linna mallid selgeste tundsid. Tal olli ni " suur himmo, et ta linna leme - lussika sees õlleks alla nelanud. Nago keige suurde ja immelikko asjade jures  ommad ettekulutajad on, nenda ollid ka seal möllemil pool ommad prohwetid ja näggiad,  kes nenda kuida loud ollid, ühhel pool hirmo, ja teisel lotust kaswatasid. Paljo neist öiged ehk köwwerad, waggad ehk wallelikkud ollid, kes sedda wöib üttelda; agga kui innimenne kartusse ehk lotusse al wärriftb, siis on ta südda ning pea tormi täis, ning on ussin uskuma, mis kuleb ehk näeb. Nenda olli Konstantinopolis. Kreka rahwas ka.rtsid, sepärrast paistsid neile ka iggast ettekulutamissest  hundid ja karrud wasto. Konstantinopolis  olli mannast ja on praego weel üks wärraw, mis kuld wärrawaks nimmetakse. Sest wärrawast  söitsid mannal aial sured söaüllemad, kes waenlaste peale wöimust ollid sanud, sure au ja illoga sisse. Pärrast kui Basilius, kes 114