mitte halledaks minnema? Oh sa waene eksitud  rahwas! Kuida on kurjad petjad sind nenda omma wallewörkude sisse mässinud! Oh, et so waimo silmad ennam lahti lähhäksid,  siis langeks ka muud katted so silmade  eest ja köidikud kätte ümbert! Tallinna kubbermango wallitsus annab  teada, et seal 26. Junil, se on esmaspääw  pärrast Janipäwa, Kadrintali södi peal hooste ja mu lojuste wäljaseädminne ja aupalga  jaggaminne nende eest, mis parremaks arwatakse, saab ollema. Wevniemaalt. Anton Petrow. Rummalus on jubba selle läbbi suur õnnetus,  et nisamma wähhe head mõistab tehha, nago pimme ilma juhheta käia, agga paljo ennam weel selle läbbi, et kurjade pettusse läbbi saggedaste kurja teeb, mis Jummala ja innimeste seaduste wasto käib ning sepärrast suurt kahjo omma kaela tõmbab. Sedda on hiljutiKasani kubbermangus sündinud, ülleültse  sai wenne tallorahwa prius, se suur Keisri Herra armokingitus, iggal pool tännolikko ja möistlikko melega wastowöetud, agga nimmetud kubbermangus aias üks kurn petja rummalad innimessed ommeti tee pealt kirwa. Rahwas ei mõistnud Keisri priusse kulutamessi ja kirjastd iöse luggeda ja ei uskunud,  mis mõisnikud ja preestrid neile luggesid,  kartsid et nenda ei loeta, kui õige on ja kirjas seisab; nad wallitsesid ennestele isse luggejad ja selletajad ja sellega pannid kitse kärneriks ehk hundi karjakoeraks. Uks nisuggune  kirja selletaja, Anton Petrow, on suurt önnetust ennese ja teiste kaela tömbanud. Temma pahha loom selletas rahwale, kui põlleks  priusse kirjade järrele tallorahwal mingisuggust  sönnakuulmist, makso egga töteggemist ennam tarwis, kuid te su lahti ja lasse saialeib  ja sealihha sisse joosta. No se olli rumwalate  melepärrast! Belkowökaja kulla tallopoiad  pallusid tedda ennestele seäduösi ette luggeda ja selletada, mis ta õel innimenne keik ümberpöris ja wõereti tsggi. Kahhe pä? M keik külla ni kaugel, et temma wal^ let töekspiddas, sest se olli, nago ärrakeeldud puwilli, ennam nende mele parrast. Nenda läks Petrow Besdna küllasse (kust ta isse ka pärrit olli). Siin tahtis temma esmalt, et küllapeester neile wande läbbi piddi tunnistama,  et nemmad taieste priid on; kui se korda ei läinud, tunnistas ta isse, et temma täit priust Keisri kirjadest leidnud, mis järvele  neil ennam möisnikude ja kõhtudega middagi  teggemist ei olle; maenitses rummalat rahwast, et kellegi könnet ei piddand uskma egga kellegi ähwardust kartma; sest mõisnikud olla keik kohto wannemad rahhaga Ärrapetnud omma tahtmist teggema, isseärranis agga, et nad tedda hoiaks ja mitte wälja ei annaks. Selle peale satis ta pahha pettis ka mu külladesse  savikuid ja lubbas lühhikese aiaga 34 kubbermango ommal kombel priiks tehha. Oh sa kurri wallelik! Za sedda uskus rummal rahwas!! Kül kohto, ma ja wäewannemad selletasid neile sure kannatussega, et mitte wallet  ei peaksid uskuma ja wallo alla langema keik olli nago mahhawissatud, Anton Petrowi  walle olli rahwast joobnuks teinud. Järgest jooksis neid Besdna küllasse kokka, nenda et 12 Aprillil jubba 5W9 innimest walleliko maia ees kous ollid ning tulli ikka weel usi jure, kes seddasamma jölledat jutto aiastd. Nüüd ei wöinud üllemad ennam waggusi pealt wadata. Pärrast sedda, kui kindral Apraksin neid mitto korda weel olli heaga maenitsenud ja nemmad kuulda ei wötnud  egga omma petjat ka mitte wälja ei annud,  ei jänud tal ennam muud nöu, kui tuld anda. Kui essimesse laengo ollid sanud, katsuti  jälle heaga, agga ei aitnud ikka weel. Sette järrel*said mönned laengud antud, künni rahwa hulk kissendadcs laiali läks. Anton Petrow püdis küllast pöggeneda, agga sai kinni wöetud ja wangi pandud ja temmaga weel mönned teised. Sel õnnetumal päwal said 55 rallopoega surmatud ja 71 Hawatud ning Anton Petrow isse kyhtomöistmisse järrele  19. Aprillil Besdna ja ümberkaudse rahwa  nähhes püssiga mahhalastud. „Kuida tö nenda palk, ütlesid pärrast tallopoiad; temma  on suurt õnnetust meie peale saatnud "' 173