wannemat ammeti polest koolmeistrile truiks abbimehheks  olla ja wallawallitsust ka kolikohto nimmel herrat, kindral v. Ditmar, tännada, kes kolikohta ja ehhitamise materiali wallale olli kinkinud. Peale selle said kolilapsed ja wannemad  mõisawannemate kullil abbiga södetud ja jodetud, kus klasid kõllasid Keisri, mõisa-, wallaja  koliwannemate terwiseks ja Eesti nore suggn õitsemiseks. Nelja healega nore rahwa laul kossutas  sekka süddamid. Wannemate rõõm omma ue kolimaea ülle, mis rumikas ja illus, kollas iggas suus ja üks tuntaw armastuse sidde ühhendas  kõiki. Paljo wanno hüüdsid ligutud süddamest:  „Tänno lummalale! teisel pool jõekaldal kaddus kõrts, siin tõusis kolimaea." Eks „nihku?"  kõrts, kas kaddund?) Ja weel: „Eks katsume, ehk aitab!" Ni hüüdsid selle samma kihhelkonna Lelle walla wollinikud  omma wallawannema wasto. Iggaüks wõib ka ärraarwata, et need üksnes pikka läbbiräkimise  ja ümmariko nõupiddamise lõppu sõnnad wõiwad olla. „Eks katsume" se annab mõista, et jubba katsutudZsanud; agga põlle suurt abbi nähtud ja praeguse nõul ka kaks otsa. „Ehk aitab" tunnistab, et seal mõnni hadda ehk tõbbi abbi tarwitab. Sedda leiame ka kohhe walla protokolli ramatust Nr. 16. ,'Sedda ülleannetud ja korrato ello, mis nored innimesed siamaale koggokonnas piddanud, parrandada ja kautada, wötsid wollinikud  nõuks ja sai meie koggokonna seaduseks  kirja pandud: Kui nored mehhed ösel, olgu kas perre õue ehk majade ümber wöi peal ümberhulguwad ja raddasid käiwad, mis walgust kardab, peab igga maja perremees nisuggufid innimesi mallakohtule üllesandma, et nemmad trahwitud samad. Ja kui üks noor perremees, kellel kontraht on, seal seltsis ehk hulkujate hulgas leitakse, saab iemma kontraht  kohtu läbbi tühjaks mõistetud, mis jures ka möisawallitsus ühhes nõus on. Kui agga maja perremees omma perre ülle mebhe kombel  ei mallitse ehk nisuggusi ülles ei anna, maid neid meel selle ülleannetu tee peal kaitseb,  maksab temma iggakord maeste laekasse Ü rubla höb. trahwi." Antud sel !l. Oktobril 1868. Wallawannem M. M. „Se koggokonna ennesest antud isseärralik seadus, mis temma wollinikud ja wannem ar« wanud tarwis ollewad, on küllakubjade läbbi ig- gas perres ette loetud sanud ja ka jubba wilja kannud, kus perrenaene sedulga rihmaga tugge- Mast reiede pikkust mõõtnud ja hüüdnud: „AH, kas minna pean teie häbbemate Parrast 5 rubla trahwi maksma! Kust ma need wied rublad wõttan!"  Jälle wõib üttelda: „Nihkub!" Nõnda kaugele Wändra sõnumed. Kui ma mõnni muulane ja mitte Eestlane ei õlleks, siis ma hüaksin: „Bravo! Vravo!" nüüd agga hüan: „Tubli! Tubli!" wahwad wennad. Täitke  lõikusi, laske pahha wet mahha, tassandage mätliko ja pühkige iggaüks omma ukse eest ni Paljo kui ial wõimalik, et meie asjad ja ello ikka pääw päwalt puhtamaks ja parremaks saaks! Mitte wõeraste, meie omma kätte on se tehha antud. Andko Jummal head onne kõigile, kes hea pole sõuawad. Mis holega lükkatakse, se peab wimaks nihkuma. Harjo maakonnast. Seadus on iggal asjal hea, nõnda ka kolidel. Harjo pool tannab üks sõbber Jummalat, et ka Eestimaal „kolide heaks" jubba nattuke seadust hakkatakse wälja andma, et mitte igga külla eit, kel' tanno taggaspiddi peas, ja nende sarnatsed mehhed ei wõi ennam koolmestrile öölda: „Meil põlle sind tarwis." Nüüd on jubba kolikohtud, kelle ees koliasjad sawad selletud, ja kellel üksi koolmeistri kinnitamise ja lahtilaskmise wõimus käes on. Nisuggune kolikohhus olnud 15. Okt. Kusalo kirriko jures kous ja seal on siis ka koliasjo wallatallitajate ja wöörmündride käest holega järrele  pärritud. Kui asja järrele küssitakse, siis asja eest ka murretsetakse. Lapsed on terrased tähhelepannema, solgo nad nored ehk Mannad) mis asjast wannemad holiwad ehk mitte ei holi. —- Wirro maakonnast. Ebbausk ei kao enne rumm alust. Ei tõeste mitte. Kus känd, seal Mõsso, ja ebbausk on rummaluse wosso. Kautage ühte, siis kaub teine isseennesest. - Kadrina kihhelkonnast kirjutakse meile nõnda: „Meil tulli 29. Okt. siin K. .mõisa teomeeste  korteris weider tük ette. Uks Manna kaardimoor olli sia tulnud rahwale õnne ja õnnetust  ette kulutama ja neid, kes tedda uskusid, olli küllalt: ta piddi jo lehmad ja lüpsjad mõllemad terweks  teggema ja pima andmisele aeama. Minna (kirjasaatja) läksin ka narritempo watama. lubba ukse takka kuulsin ma, kuida toas teada anti, et 365