„Parrajaks rahwaõppetusseks arwatakse nüüd peale Jummala sönna tundmisse mitte üksi waewalist luggemist, waid ka, et luggeja  omma luggemist peab mõistma ning ka omma emma kele kirjutada ja rehkendada mõistma". Kas se liig on? Kas üks wähhegi mõistlik innimenne tohhib siis meel wähhem mõista, kui siin nõutakse? Kellel Lahhab se aus kirjutaja kesk lõuna aial päikest ärrakustutada ning üttelda:  ku-walgest on Eestlasel küllalt! Agga meie hüame wasto: ei olle mitte küllalt! Nenda kui keik muud rahwa sugguarrud ikka pimmedussest walgusse pole töttawad, ja kegi selle lapsepõlwe sisse ei jä, mis sees nende wannemad enne ollid, nenda ka meie Eestlased. Meil põlle tarwis Baroniks  egga paatriks sada, waid meie tahhame tööd tehha ja Jummalat palluda, agga mitte nago möistmatta tö-ellajad, waid kui möistlikkud innimessed,  kes päwa aial ennestele mitte kotti pähhä ei lasse tömbada. Agga meie kirjutaja ütleb nattuke pilkades eddasi: „Selle eest peab suurt tänno andma, et (meie kolides) weel ni wähhe pärritakse ja mitte ka Jeograhwia, mailma sündinud asjade,  Wisika :c. öppetust ei tahheta. Sest neist asjust ka wähhegi öiget öppetust anda, ei olle sugguge wöimalik, jcr keik polik, nel.jandik,  kahheksandik:c. on kihwt, mis sedda suremat  kahjo teeb, midda wähhem temmast sisse on wöetud. (So! agga loeme weel eddast.)  Siiski tahhetakse kahte asja üllearro ja ilma asjata: se on rehkendaminne ja kirjutaminne. On Eestlasel rehkendamisse pead antud, siis rehkendab ta peast ussinam, kui meie pabberi peal (kenna kitus!); kui mitte, siis õppeta kui paljo ial tahhad, rehkendaminne  jääb tale ommeti tundmatta salla asjaks.  (!) Nendasamma ka kirjutamissega: terrased öppiwad ilma kolita, lollidele ei aita ka kolid middagi, nemmad ei möista ommeti sulge taggaweddada". Armas kirjutaja, kül on Teie kirri raske, ka pissukese tükkikaupa, allaneelda! Sest pöörgem Teie kirja, mis külje peal isse tahhame, temma peamõtte on ikka se: midda rummalam rahwas, sedda parrem ja seeb se on, mis süddame  rindus karjuma aiad. Selletage meile ommeti arra, kellele se siis kihwtiks õlleks , kui Eestirahwas  ka tõeste keigist neist asjust middagi mõistaks,  Mis Teie nenda sure hirmoga neist emal hoiaksite? Riamaal on aitummal sellega teine assi. Mis Teie kelate, sedda siin kästakse, ja meie põlle mitte kuulnud, et mönni Eestlane ennam  teadmissest paistetama läinud. Et mönni nödder se läbbi eestotsa nattuke kõrgiks lähhäb ja pea selga aiab, sedda wöib kül juhtuda; agga kaugele se üllatab? ja kus sedda mitte ei olle? Kellel on se õigus, mitto tuhhat innimest pimmedas  mängis piddada sepärrast, et mönnede silmad walgel alles õrnad on?' Jah, kui se meel üksi õlleks; agga ka kirjotaminne ja arwaminne  peab Eestlasele liig ollema! Kui se nüüd nenda on, et terrased keik ilma kolita öppiwad ja tuimadest milgi kombel middagi ei sa, miks siis mu rahwale ka sedda head nõu ei anta, ommad  kallid kolid ärrakautada ja nendasamma tehha,  kui meile ööldakse hea ollemad? Terrasedöppiwad  jo isseennesest :c., agga eks olle nenda: Teie teate kül, kui kaugele omma öppiminne üllatab, sepärrast annate sedda wöereti nõu? Agga mis lubbatakse meid siis ma peal meel mõista? Kuulge: „üks ainus assi jääb weel ülle, mis Eestlane  ilma öppetusseta ei wöi õppida, se on luggeminne. Agga luggemist on temmal ka koggoni tarwis; sest luggeminne teeb Lemmale  ta kirrikus prugitawad ramatud lahti ja on kindlaks ussoöppetusse põhjaks." Mul on nenda, kui õlleks sedda tükki Roma paawst omma käega kirjutanud. Kui iggapiddi ühhe innimesse rummalust sowitakse, kust se suur hallastus siis tulleb, mis nisugguse ilma harrimatta  lomale meel ni holega ramato tundmist  ja ussoöpp etust püab kätte murretseda? Miks ta parrem selge sönnaga ei ütle: Eestlasel ei olle mingisuggust tarwis mõista? Jummal on temmale ka mõistust ja keik meled annud, agga neid põlle tarwis; temma ei pea muus asjus lojustest  eest ollema, kui agga, et ta luggeda mõistab, jja omma luggemist ommeti ei mõista. Kuulge, mis ta weel ütleb: „Kui se tössi on, et pea keik tallorahwas Eestimaal luggeda möistwad (agga se ep olle tössi!), siis wöime öigussega kidelda, et meie omma marahwa essimesse waimolikko tarwidusse  eest ausaste olleme mutretsenud. Siis on Eestima rahwas tarkusse polest ülle Inglis  ja Prantsussema." Kas kulete nüüd? Jah, kidelge, aus kirjutaja,  kidelge ja wötke su hästi täis, sest Teie ollete  suurt waewa näinud ja suri asjo teinud, km lubba ehk käsko andsite, et lapsed koddo koonla körwas luggemisse öppimissega isseennast ja ma emma ehk ödde wöisid pinada! Peaks 306