ülleültse 750,000 hinge jure sanud. Assi ka. Agga mis löuna poolt Sardinia pole langes, sedda on mitto kord ennam. Sardinia seitungid on nende kunninga teereisist täis. Ta käib nüüd omma usi maid ja allamaid watamas ja wöetakse iggal pool sure römoga wasto. üks aupakkumisse kirxi teise järrele tullewad iggast ma nurgust kokko, ja rahwal on nago jöulud.igga pä. Siiski Roni  anga makonnas, mis paawsti ckadest Sardinia  alla langes, on paawst keige piiskoppidele  ärrakeelnud, et nemmad, kui kunningas senna tulleb, milgi kombel omma römo ei pea üllesnäitma egga temma wasto minnema. Küllad  same kuulda, kas julgemad paawsti sanna järrele tehha. Pisa linna piiskop on nenda julge olnud, et, ni pea kui kunningas ühhest linna wärrawast  sisse söitnud, on temma teisest wärrawast  senniks linnast wälja läinud. Mis pahha ehk head se temmale toob, ei olle weel mitte teäda. Teised Toskanama piiskoppid on kunningale  keik römoga wasto tulnud. Neegri - orja - oksjon. Tänna könneleme ka nattuke Ameri kama  alt. Agga paljo parrem õlleks, kui ma sealt parremat wöiksin kulutada, kui praego kässil on. Tössi kül, kui Amerika raudtedest, kaubaaiamissest, linna ja laewa ehhitamissest tahhaksin könneleda, siis on nad ütte teiste mehhed; agga Jummal parrago, meie pealkirri tunnistab jo, et nemmad keigega, mis ette juhtub, ka innimestega kauplewad! Znnimeste-ladad  ja oksjonid on nende seas ni tuttaw  assi, et lõuna poo! mades iggas linnas omma „orjaturro" seisab, kus Neegrid kaubeldakse  ja kellegi lapse palged ei lahhä seal habbi parrast selle ülle ennam punnaseks. Ma tean kül, et „PostLmehhe" pahha mee! sedda ei parranda, pealege kui Amerikamaal ükski „Postimeest" ei tunne; sellegiparrast, ma ollen  ka ristitud innimenne, tean ka, et Jummal  palwed kuleb ja nendasamma sind ja mind, kui Neegrid ja nende müjaid armastab: se- pärrast ei seisa su kinni. Jnnimeöse lihha kaupleminne leikab mul süddamest läbbi; pallugem  keik, kellel ial Zummala werri südda» mes on, et se hirmus kaup, mis taewa pole kättemaksmisse pärrast kissendab, ommeti ristirahwa  seast kauks! Wanna sanna ütleb, kunningattel on pitkad käed; agga usklikko ristirahwal on weel pitkemad, mis taewast sadik ja ülle merre Ahwrika - ning Amerikamale  ullatawad. Nago lapsed ma peal omma issa, nenda peaksime meie omma Zssa, kes taewas on, tundma ja teadma, et usso palwe paljo woib tehha. Kui keik missionitö söbrad (ka meie Eesti rahwa seas, kellele ma süddame  põhjast keik head sowin) järrele jätmatta ühhes meles palluksid, tõeste pärrisorja kaup peaks wimaks ärrakadduma. Kui wägga tarwis  sedda õlleks, wöite isse sest arwada, mis teile praego Amerikamaalt tahhan könneleda. Seal surri hilja aia eest üks rikkas mees ärra ja maeti mahha. Ta nimmi olli Butler.  Pärrast mattusid tulli temma warrajaggaminne.  Rahha ja mu marraga, ehk sedda kül ülle miljoni Dollarid olli, said ta 2 poega ja pärnad peage malmis. Agga temma jättis ka 436 pärrisorja hinge järrele, mis nendega piddi sama? „Noh, mis muud, kür panneme neid oksjoni peale ja teme rahhaks." Nenda tehti ka. Kahhe sure mõisa pealt, kus need pärrisorjad tenisid, aeti neid Samanna linna orjaturrule kokko ja marsi küssiti: „kes pakkub  ennam?" Amerikameestel põlle nisuggune hirmus assi ammogi mitte ennam hirmus, ehk kül igga mu innimesse südda jubba sedda kuuldes  merd tilgub. Seal seisid nüüd need waesed  innimessed, mehhed, naesed, lapsed orjaturrul,  nago kauba lomad ladal; mis nende südda sees ütles, on isseennesest mõista ja olli ka nende rohkest silmameest küllalt nahhä. Agga  kes matab ladal lojukse kurbdusse peale? Oh waesed Neegrid! nad nutsid, hakkasid ühheteise  kaela ja andsid teineteisele suud. Tunnini  ei olnud rikka Butleri parrisorjad weel ial müma pärrast orjaturrul käinud; keik ollid allati ühhes kous ellanud ja tööd teinud, ollid  keik söbrad ehk suggulased ja nüüd piddid korraga lahhutud ja laiali pillatud sama, söb- 133