Perno Postimees ehk Näddalileht M Zi. »869 I3»cs kesknäddal 15. Januaril.^ aasta Ses lehhes seisab. Masikate müa 11. Ommalt maalt: Peruust: Kauba aeamisest. Riast: Raud sild.  Tallinnast:  Abbi, tö puduse wasto. Kuramaalt: Wäljarändajatest. Kiewist: Rahwa mõistus. Peterburgist: Msisi  tepartemango uus direktor. Wüido numred. Väljamaalt: Saksamaalt: Berlinist: Konwerentsi asjust. Hannoweri  meeste mõtted. Austria söameeste tulli. Jtaliamaalt: Mässamisest. Inglismaalt: Mawärrisemissest. Kirjawastused. Teadäandmised ja kulutused. Masikate müa. 11. Tüdruk jäi kui post püsti ja watas sure kurwastusega, tühhi korw käe oksas, kui ta pissuke warra wössandiko sisse kaddus ja sellega  ühhes temma tullewase losside laggunemine  silma ees seisis. Ta tundis ennast liig rammeto ollewad, nikohhe eddasi minna, sepärrast  istus ueste kiwwi peale mahha, kattis möllema kättega ommad silmad kinni ja sured pissarad langesid sõrmede wahhelt mahha. Hulga  aea pärrast tõusis ta ülles ja läks eddasi. Andres olli jubba ammugi omma jahhokottiga,  mis ta weskel jahmatanud, rist-te peal ja otas Kadri järrele. ..Armas Kadri", hüdis Andres jubba kaugelt  wasto: ..kus sa ommetige ni kaua ollid? Ma otan jubba rohkem tund aega so järrele, egga koddo nüüd head lota põlle, et ni kauaks olleme janud; agga ilma sinnuta ei tohtinud ma ka mitte minna! Noh, kuida so kassi käis, kas õlled omma marjade eest hästi rahha sanud"?  Rahha sain ma küllalt, armas Andres, mõisa proua olli ni lahke ja helde mo wasto, wöttis mo marjad keik ärra ja andis nende eest head hinda; agga ommetige käis mo kassi wägga pahhaste, sest ma jäin ommast rahhast jälle ilma". Neid sönno ööldes weresid sured halleduse pissarad, nago sured sulla höbbeda terrad, ülle palge mahha. Andres ei hakkanud sedda tagga pärrima, mil kombel ta ommast rahhast olli ilma jänud, waid sest olli kül, et ta temma silma pissarad näggi, neid katsus ta kuiwatada; ta trööstis  tedda nende sönnadega: ..Metsas on weel marjo küllalt, künni laupäwani, kus ma wiljaga  linna lähhän, woid sa õige rohkes te noppida  ja siis wöttan ma sind liggi, seal woid sa neid sure kassuga müa, et so kahjo pea tassutud  saab". Se könne olli meie armsa Kadril sureks troostiks; silma pissarad kaddusid silmist, ta palle jumme löi naeroliseks ja sellega ärkasid essimesed, tullewased pildi mõtted ta peas jälle ülles. Nüüd aitas kahhekümne aastane ZtndreS  neid tullewasi lossisi ehhitada ja keik läks