Sedda tundwad paawsti üllemad Romas ärra  ja püüdwad neile igga wisi tenistust sata. Üksi törahwa parrast wöetakse ude maiade ehhitamist ja mannade parrandamist ette; nendasamma uendakse ja parrandakse ka kirrikuid,  et törahwal tööd ja tenistust õlleks ja hädda mitte härja kaewo ei aiaks. Noh, ikka hea, kui sedda öigel aial möistetakse. Hädda ommas maias. Kui perremees  omma koddo ja maias ennam ei wöi tehha, mis ta tahhab, siis on loud juhba  waesed kül. Nenda on agga paawsti loud. Ta on isse ommas maias otsekui wang teiste käe al, ja ei wöi mitto asja mitte tehha,  mis ta tahhaks. Uhhel päwal tahtis Albano kubberner kirriko minna. Kui ta ommast maiast wäljaastus, lehwitas suur Ztalia lip temma pea peal. Ta õlleks sedda hea melega mahhakiskunud, agga kolme soldatiga,  mis ta jures seisid, ei julgenud temma  hulga rahwaga tülli tehha. Ta pällus Prantsusse peälikut, pahha lippo arrawötta. Se nikkutas öllasid, ütles: „Ei minna tohhi sedda tehha, sest meie keiser ja Ztalia kunningas  on söbrad ja langud." „Agga mis on siis paawst? kissendas kubberner.  „AH ja, paawst, sedda mul ei tulnud marsi mele. Noh, olgo peale, paawsti  pärrast tahhan. ma lippo mahhawötta, agga  meie keisri söbra, Ztalia kunninga pärrast  peab se aupaklikkul kombel sündima." Nüüd sai Ztalia lip, mis kubberneri pahhandas,  paawsti pärrast kül mahhawöetud, agga ommeti ni sure aupakkumissega, kui õlleks  kunningast ennast pallutud nattuke üllestöusta.  Nenda antakse paawstile kord ühhelt, kord teiselt poolt tunda, et temma ilmlik wallitsus ennam muud ei olle, kui tühhi unnenäggo,  mis jubba möda läinud, ehk ta kül isse sest sönna ei tahha kuulda. Neapolis on Kialdini köwwaste kulutanud,  et keiki, kedda temma mässajatest, olgo  neid kes ial saatnud, kätte saab, neid lasseb ta seddamaid püssiga mahhalaöta.  Kialdini  peab nisugguseö asjus wist sönna. Saab nüüd eddespiddi kuulda, kas se aitab. Prantsusfememlt. Odetaw wöeras.  Prantsussed aiawad köwwaste sedda jutto, et Preisi kunningas Baden-Vadist nende  kuulsat söa-leri Shalongi, kus 60,000 meest koos seiswad, peab watama minnema, ja seal nende keisriga käppa, löma. Wöib olla; agga mönned jälle, kes teadwad, et Sakslaste ja Prantsuste sõbrus jubba mannast  aiast sadik mitte liig palla ei olle, ei tahha sedda uskuda. Meie pärrast tehko, mis isse tahtwad. Prantsusse ja Jtalia mötted. PrantsuS ütleb: „Jtalia asjade wiimse otsasse  polest on meil ühhed mötted; nenda kuida asjad tännini on ei olle teist nöu, Jtalia peab ühhendud sama ja jäma; olgo sesinnane ühhendaminne kül mitte üsna meie melepärrast, ommeti ei jaksa meie sedda ennam käända; agga meie kohhus ja kasso on selle peale wadata, et Eiropa rahho mitte rikkutud ei sa, egga katoliko ussule kahjo ei sünni. Sellepärrast sowime meie ettewaatmist ja kannatust." Jtalia waötab: „Meie olleme  teiega ühhes nöuus ja põlgame nisamma rahhorikkumist, kui teie; katoliko usso eest hoolt kanda, on nisamma meie, kui teie assi; meie olleme hea melega walmis otama ja teggema, mis wöimalik on; et agga Jtalia kunninga wallitsust keigest sest, mis Jtalia parralt on, mitte karma wäart jarrele ei jätta, (tähhendab,  et Wenetsia ja Roma lin temmale päruseks  peawad sama) ja sedda lotust Jtalia rahwa süddames üllewel hoida, se on meie kohhus." Keige kirjade sees, mis ammeti polest Parisi lähwad, püab minister Rikasoli Prantsustele selgeste teäda anda, et ta ommast  tahtmissest Roma ja Wenedigo linna parrast, mitte karwa järrele ei anna, ja iggast kirjast paistab walja: „kutsuge üks kord oM' mad söawäed Roma linnast arra!" Tiirgimaalt. Jälle nattuke wan^ nast ja uest Sultanist. Mulda läinu Sultan olli kassinast kolitud innimenne. rast sedda, kui Sultaniks olli sanud, Prantsusse keelt räkima, agga waewalt. 2" 238