Sleswig-Holsteini Sakslasi waggisi Daanlaseks peawad teggema. Ka sedda keeldakse ärra, kui kegi, kelle jöud kannab, omma lapsi koddo saksa kele lasseb öppetada. „Se ei tohhi mitte olla ütlewad Daanlased Dani kunningrikis peawad puhtad Dani rahwas ollema; kes muud keelt tahhab rakida, mingo Asia ehk Amerikamale." Nenda on loud. Se weike käppo tais Daanlasi on otsekui metest ärra, ja tewad, kui olleksid nemmad mailma wallitseja  rahwas. Saab nüüd nahhä, kui kaua suur Saksama omma Sleswig-Holsteini Vendade  karjumist jöuab kannatada, kennel muud südi ei olle, kui et nemmad sündinnd Sakslased  on. Lutterusse waesus. (Löppews.) Se jut jäi meil jubba nattuke põlete.  Parrast sedda tenis Latterus ühhe palga eest, mis surem ei olnud, kui 120 rubla aastas,  künni ta palk wimaks (1556) kolmesaea kuldna ehk 180 hödbsrubla peale töusis. Olgo  kül, et sel aial 10 rubla ennam ollid, kui meie päiwil 20, siiski polnud se kellegi prohwessori ja öppetaja palk. Aastal 1542 pandi Türklaste  makso rahwa peale ja Lutterus teggi ennast  üsna puhtaks. Türklased ollid sel aial Saksamale alles sureks witsaks. Lutterus andis  omma aeda ja maia, mis linnast wäljas ollid (600 kuldnat wäart) ja linna sees kaks weikest maia; üks olli temmale kingitud, agga  mitte weel üsna walmis ja teine olli alles  maksmatta. Ta isse tunnistas, et ta maia walmis ehhitama liig waene on. Sesuggune olli temma warra, kui ta 1546 arrasurri. Ta ei jätnud omma lessele muud middagi järrele, kui mönned höbbe peekred ja muud sellesarnased  asjad, mis ta kokko 1000 kuldna peale wäärt arwas ollewad; agga rahha mitte punnast koppikut. Ta isse ei sülgand omma Vaesust  ial, agga ei nurrisenud ka mitte, waid kirjutas 1518 ühhe üllemale: „Keige nende ähwarduste peale, mis iggalt poolt minno wasto  wälja ööldakse, põlle mul muud kosta, kui: waesel põlle tarwis karta." Uh- hes tülli - kirjas, mis ta Jnglisma kunninga Hindrik VIII. wasto kirjutas, nimmetab ta ennast  „waeseks kerjajaks" (2. Kor. 6.) Kui kurwürst Johann Pridik Saksenimaalt temmale kord üht tükki mägge tahtis kinkida, kust höbbedat kaeweti, ei wötnud Lutterus mitte wasto, waid ütles: „Kurrat on minno Vaenlane;  temma ütleb, et keik warrandussed ma sees, peawad temma parralt ollema. Minno kohhus on paljo ennam Issameiega körwalt awwitada, et keik mäe-tö wöiks hästi korda minna ja õnnistud olla." Teine kord kinkis  kurwürst temmale üht nahhakarwa musta kube; agga Lutterus kirjutas wasto: „Ma pallun, et kurwürsti arm neid mitte ei ussu, kes mul ütlewad pudust ollewad. Mul on kurwürsti  armo labbi ennam, kui mo süddame tunnistus kanda jöuab. Mulle, kui ühhe öppetajale,  ei kölba rikkus mitte; ma ei püa sedda ka mitte, egga tahha siin mailmas nende seas olla, kennest Kristus ütleb: Hädda teile, teie rikkad, teie palk on teie kaes. Liig paljo aiab kotti löhki. Siiski, ehk kül se nahhakarwa kallew mulle ka liig paljo on, tahhan ma ommeti kurwürsti auuks tännoga  sedda musta kube kanda. Kui se mitte kurwürsti kingitus ei õlleks, ei wöiksin ma ial nisuggust kube kanda." Nisamma kaugel olli ahne meel ka temmast, kui ta surri. Ta trööstis omma abbikasat': „Ehk ma kül middagi muud, kui need höbbe peekred järrele ei jätta, siiski olle waesusse pärrast  ilma murreta ja loda Jummala issalikko holekandmisse peale." Nenda ellas ja surn Lutterus. Üks wagga mees ütles kord: „Kristussel onpaljo teenrid  , agga wähhe järrelkäiaidja se wöib ka tööst olla. Ued ramatud. Tartus praos Willigerode, Willandis  öppet. Stakelbergi jures ja Tallinnas  Lindworsi trükkimaias on sada: 87 Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacoby.