Perno Postimees ehk Näddalileht 29 t«6t Wi-s kesknäddal 26. Zulil.^ aasta. Ses lehtis seisab: Pärris ümmardaja. Ommalt maalt: Uest nekrudi seädussest. Laewade seadus. Würft Gortsakowi matminne. Wöeralt maalt: Mis asjast Saksamaal könneldakse. Saksama merrewäggi.  Liig wihm. —. Aupalk. Neapoli uus wallitsus. Prantsussed Roma linnas. Kurri issa. -- Ostindia leiwasönnumed. Uus Sultan, ued asjad. Amerika söast. Jutto jätkud: Kuida ihnus küllalist wastowöttab. Pärris - ümmardaja. Meie Eestirahwa lapsed, tanno Jummalale,  ei tea jubba peale 40 aastat ennam, mis maggo pärrisinnimesse pölli on, waid kuulwad  sest weel muido kuuldud juttus, kui ammo  möda läinud asjast. Kas olleme selle eest ka paljo tännanud? Ma tahhan teile üht luggu rakida, mis hiljuti seitungis leidsin;  kui sedda loete, ehk tulleb siis mönnel mele, et meie wannemad enne keik sessammas pölwes öhkasid, ja mötlewad: „tänno sure Zummalale, et mese ja meie lapsed sest peäsnud  olleme! Jah, sedda olleme meie ja nüüd keik muud innimessed ka, kes sure Wenne Keisri wallitsusse al omma leiba teniwad ja söwad! Aitummal! Mödaläinud talwel ollid Peterburgis ühhel  öhtul *sures maias sured rahwas kous, jöid teewet, wöi sokoladi ja aiasid jutto; wimaks tulli jut ka wenne tallorahwa pri usse  st, mis Keisri arm neile 19. Wedruaril andis. Seal wöistd siis teised immeköpannes ühhe möisniko suust kuulda, kes sedda kui kössist jutto näitas räkiwad, et surem hulk wenne tallopoege seddasinnast priusse armo sureks önnetusseks piddada; sest kui nüüd eddespiddi näljahädda ehk muud sellesarnast tulla, siis ei olla mõisnikul ennam karmis omma tallopoege eest murretseda, nago sedda omma pärrisrahwa eest seadusse järrele piddi teggema. Sel juttu! otti ni lapse hilla hais jures, et kegi esmalt selle peale ei tahtnud kosta, künni wimaks üks krahwi proua kostis  : „Wöib kül olla, et mönned sedda suurt armo ei möista nenda wastowötta, kui kohhus  õlleks, sest se ön on alles wägga uus ja harjumatta; et agga mönned wägga rõõmsad  on ja omma Lojat selle armo eest kül ei jõua tännada, selle tunnistusseks wöin ma teile üht luggu könnelda, mis mo ommas maias siin Peterburgis on sündinud." „lihhel öhtul kaebasin minna obersti N. N. prouale, kes mönneks päwaks maalt otti Peterburgi  tulnud, et üks minno tüdrukutest otti ärraläinud ning teist ei olnud ni warmalt  temma assemele sada." „„Ärge mur-