Perno Postimees ehk Näddalileht ISu-z kesknäddcil 24. Julil.^ aasta Ses lehhes seisad. Sõbra kirri. Ommalt maalt: Peruust: Ellajate mubho-többest. Õnueto surm. Riast: Ladadest. Koerde pea - raliha. " Tartust: Metsade pöllemisest. PeterbürM: Keisre Proua reisist. Weel Hioma Kommission. Keeldus. Keisre Herra reisist. Permist: Suretükkide wallannsse wabrik. —Wö e - ralt maalt: Saksamaalt: Jtaliq.kronpriuts. Austriamaalt: Küttide piddo. . Unarimaalt: Mawärrisemine. -? Italiamaalt: Pahha leidus. Türgimaalt: Suurwürst Aleksei Aleksaudrowitsh. Belgradist: Kohto mõistus. Koddüsed sõnnumed. Sõbralik aeawide. —"Süddamelik taMo. Teadaandmissed ja "kulutussed. Sõbra kirri. Mailm on suur sa lai , sepärrast ei wöi Postimehhe silm ka iggale pole üllatada, keiki näggema, mis siin ja seal sünnib, et sest jälle teistele wõiks jutlustada, kuida asjad lähwad; sepärrast on wägga hea, kui head sõbrad seks abbiks ön ja sedda meile teada andwad, mis onimä silm näggema ei üllata. Pallume aggü iggat awwitajat meile puhhast ja terwet toits lakkitada, et mitte parrast kegi köhho wallo ei sa ja siis tohtre abbi peame otsima. Kuulge siis mis hea söbber kirjutab : „Sure süddame kurwästussega pean ma tänna sulge kätte wötma ja sülle, wanna söbber,  ommalt poolt mõnda - asja ribbistäma ja ehk tähtede kangutamine mul kül ivaggä raske on, siiski pean teggema, ni paljo, km jõud ja mõistus annawad. Ehk' mö sõrmed kül kangeks  sanud ja kirjutamine raske, ömmetige ei woi ma asja räkimata. jätta, waid pean sedda läbbi hädda teggema. Noh, Hakkame siis peale. Wadake, armad sõbrad, ma tahtsin teile ühhest norest mchhest nattüke könneleM ja teile näidata, kui kaugele uhkus ja ülleme- leline ello üht noort innimest woib sa ta. Meie waldas on üks noor mees, kes poisikesse pölwes  üks wägga kido wäärt laps olli, misparrast  siis ka kekk tedda armastasid; agga aega moda hakkas uhkus ta süddames pessa teggema,  siis olli ka langmine warsi warraks. Agga kus ta siis uhkusse jone peale sai? Noh eks ta olle ikka! kas sadan tark põlle, stdda kelk nenda seädimas, et innimene peab ta wõrkude sisse langema. Ta läks mõisa kärneri poisiks  ja st olli immeks panna, kuida pois seal kohhe teiseks läks seal hakkas uhkusse tulli ta süddames põllema. Kui paar aastaid sedda leiba olli sönud, tulli aeg kätte, et ta liisko piddi wõtma, siis heitis ta mõisa monakaks ja et nummert ei prügi wõtta, rentis ta kahheö  monaka maad ennest kätte. Nüüd nenda kui kahhe made perremees õlles, langes ta ühhest pattust teist, unnüstas ärra, mis kolmas  käsk kässib ja kelab ja ellas iggapiddi omma lihha Lahtmisfts. Jgga laupäwä öhto ja pühhapääw istusid külla noredmehhed temma jüres koos ja pünsi kläsid ninna ees; puddel puddeli pMe rMM M päivas ärra prugitud. Kaarta lodi wasto lauda, et