seemne ehk ma wigga, kui pissut wälja annab. Sui wilja põllud on, kus korra järrele wihma  olnud, wägga head, kus agga kewwade kaua kuiwa olli, seal on waesem. Ommetige peame ütlema: tänno Jummalale, et meil ülleüldse  kenna leikus odata on." Peterburgist. sSuurwürstid kodd  Suurwürst ja Aujärje pärria Aleksander  Aleksandrowitsh ja Suurwürst Wladimir Aleksandrowitsh olla 2. Julil kalli terwisega Kopenhagenist tulles Peterhowi jõudnud. Kes sedda öölda teab, et se tobbi seal hirmus möllata, se on sedda unnes  näinud, agga mitte kellegi seitungi seest luggenud. Ka need kes sealt tullewad, könnelewad  saggedaste, mis polegi seal kohtas põlle, kuida assi tõeste on. Tallinna seitungis  146 numris kirjutakse Peterburgi kolerast, et seal 14. künni 23. Zuni ku päwani 87 innimest selle többesse haigeks jänud ja ennamiste  keik törahwa seast, kes omma toidudega mitte ettewaatlikkud põlle, waid keik läbbi seggaminne  söwad, ehk nad on higgis, ja jowad  külma jomaaega, misläbbi ka se keige terwem ja tuggewam innimenne woib haigeks jäda. Ni mitme saea tuhhande hinge peale, kui Peterburgis rahwast ellamas, põlle se ka suur assi, kui ühheksama päwa sees 87 haigeks  jänud. Hiljemad seitungid kõnnelewad, et seal ülleüldse  1. Juli ku päwani jubba 1084 innimest  haigeks jänud, 340 ärrasurnud ja 96 terweks sanud, teised jänud tohterdamisse alla. 2. Julil todud 601 piddalisse ja 150 kantud wälja, kes olla ärrasurnud. Tamarast. sJmmelik Mis meie arwates woimata, on Jummala käes woimalik. Sealt kirjutakse, et neil lunil öhto üks allalinne mürriötaminne ja wälgo heitminne olnud ja wihma mallanud ni raskeste mahha, et teisel hommikul keik wilja põllud weel laenetawa wee al seisnud. Se põlle agga wee! se immelik näggeminne, ehk ta ommast kohhast jubba imme kül olli, waid se immelik näggeminne tulleb alles. Häd- dast olla se raske wihma saddo hakkanud, olla korraga üks wägga raske mürristamisse kähwataminne käinud, nenda et ma wärrisenud  ja siis on nähtud üht tullist kuli  surus  põlle üllesantud pilwest kui nool mahha  tullewad. Ehk ta kül sure ussinussega tulnud, põlle ta ommetige mitte ma külge putunud,  waid janud kümmekond sülda maast emale seisma, kus ta pikkamessi kord üllema!e,  kord allamale käinud ja jälle ühhe raske mürristamisse kähwatamisses ärrakaddunud. Meie ei woi sest selgemat selletust anda, mis assi se õige olnud, waid sedda jättame targema innimeste holeks. Wöeralt maalt. Hakkame nüüd jälle sedda kolledad ja hirmust  söateed eddasi käima ja watame siis holega  iggale pole, kust sured tükkid ülle käinud, mis jälgi senna järrele jätnud; peab issigi süddame mees ollema, kes ommad silmad iggale  pole julgeb poörda, arra werrega mees, ärgo tehko sedda mitte, sest seal näeme tuhhanded omma werre sees poörlewad ja oigawad;  hirmus woib se olla üht söa platsi kord silmaga üllewadata, kus keik suggused hirmsad asjad silme ette tullewad. Jnnimessi nago alle maas, üks kässito, teine jalloto, ühhel rippuwad siin teisel seal lihhatükkid. Ah! jättame sedda parrem ligütamatta ja könneleme  kergeste ülleminnes, kuida loud seal olnud ja kuida nad weel sawad ollema. Kuida  nad olnud, sest on kül paljo kergem könneleda,  agga kuida nad sawad ollema, se on paljo raskem, sest et meie omma lühhikesse silmaga middagist ei woi ette nähha, agga ommetige ütleme: hirmsad asjad on olnud ja weel hirmsamad  ähwardawad tulla, kui wanna taewa tadikenne issi kät wahhele ei panne ja sedda hirmust werrewallamissest ei kela. Tärmini on wöit ikka Preislasse poolt, kes Austria mehhi kui seäska maggama panneb ja tuhhandete  kaupa wangi wottab. Mis jääb senna weel järrele? Kellega tahhab ta weel wasto seista? Sa kallis aeg! kui mul üks kassi 220