wägga silmas ja ma kardan, et nad wee! kord katsuwad sedda wälja kiskuda; ommetige lasse  b keiser Lombardi-Wenetsiast aina üksi 15,000 meest lahti, issi weel mis muialt koeo lastakse. Jtaliamaalt. sGaribaldi Sest wannakesest põlle meie ammugi ennam middagi  kuulnud ja ma arwasin tedda jubba ammugi  Maarja muldas omma ello wässimust puhkawad, agga walle! wannake olla alles priske ja terwe ning hoida köwwaste kunninga ja ministride pole. Kunningas Wiktor Emanuel  kirjutanud omma käega temmale ühhe wägga armsa ramato, mis peale Garibaldi wastanud: „Ma tahhan Jtalia ette allandada.  Matsini on kül iggat modi neid katsunud  karropiddi kokko aeada, agga se põlle temmal ommetige mitte korda läinud. Omma söbradele on Garibaldi teada annud,  et ta wägga süddamest sowida, parlamenti  hakkatusses ka Turinis nende keskes osta; nad arwawad tedda selle leppitusse nõus ollewad, mis 15. Septembril Prantsusse ja Jtalia ma wahhel tehtud. Suremat teadust põlle meile sellepolest tulnud. Danimaalt. sPrintses Seitungid könnelewad üsna awwalikult, et sedda  jubba poolteist aastat aega, ja otse se! aeal, kui prints Wales omma kihlatud prudi Aleksandraga essimest korda Londoni läks, kui sest jubba komminat kuulda olnud, et printses Dagmar Wennema aujärje pärria kihlatud prudiks sanud; agga jänud keik weel waggusi, sest pruut olli alles liig noor, nüüd sanud aasta wannemaks, sepärrast ka assi awwalikuks  tehtud. Üks Londoni seitung kidad  sedda noort printsessi keige illusamaks printsessiks ülle keige Eüropama; ta on sündinud,  wäljama Kalendre järrele, 26. Nowembril  1847, ja saab nüüd pea 17 aastaseks  ; kolm aastat norem kui prints Walese  abbikasa Aleksandra. Maalmeistrid, kes temma pilti malinud, kidawad sedda keige kunningliko  piltide seast selle keige Lllusama ollewad;  kussagi põlle nad kennamat kujo näinud,  kui temmal. Se nimmi Dagmar on meil üks wöeras nimmi, agga waatke ma tahhan siin nimmetada,  mis se nimmi tähhendab, se on meie kele ..hommiko koit". Süggise-laul. 1. Süggise on kätte jõudnud. Suine aeg jo möda söudnud; Linno laulud otsa sanud, Mis meid sagge'st römustanud. Külm keik lilled mustaks teinud. Kus nüüd au ja illo janud? 2. Pudest lehhed mahha lang'wad. Tallist aega teada andwad; Ööd keik mustad, kolledad; Metsad paljad, halledad; Keik teed, kus käidud, sõidetud On weest ja soppast täidetud. 3. Tule ood on külmad waljud; Kohhisewad metsad kaljud. Rahhe saddo pilwest wolab, Metsa rohho walgeks solab; Külm teeb wee ka pea jeäks Mis jo tulleb keigil heaks. 4. Linnud poead kasa wötwad, Külma eest siit ärra tötwad; Kurred laulwad kurwast weel. Kui nad lähwad rongis teel! Ikka wöeramale wahwast. Jätwad mahha siit ma rahwast. 5. Keik mis römus kewwadel, Longub kurwast süggisel, Rohhi kollatand ja kuib: Kes weel römo tehha woib? Taewas seisab sagge'st pilwes Uddust ma kui tolmo salwes. 6. Kaste tilgad külmetawad. Pude oksad hermatawad; Pääw on lühhike ja tumme. Toob wist pea mahha lumme. Ei sa ennam külma wasto Pean pistma käed tasko. 7. Ma sul annan sedda nöu Mis ei käi ka ülle jõu. Wötta, panne kassuk selga Kui weel tarwis, kuub ka alla: Et ei külm sind näppista Egga warwast hammusta. 8. Agga sinno taewa Jssa Jaggab sulle omma ossa.— Ni kui rohhi närtsib külmast PulehL langeb mahha oksast 335