Sel paksu pimmedusse aeal olla sealatse kelmide  põld keige parrem õitsenud; se olla otse nende tund olnud, kus omma pimmedusse teggusid  woisid tehha. Üks maea sanud, parrast lõunat kello 4 aeal, nenda puhtaks hinna wärilissest  asjust tehtud, et selle polest mitte hamba  orki põlle järrele janud, nenda kui: höbbe asjad, rahha, pesso, rided: ühhe sönnaga õölda:  mis agga wähhä wäärt olnud, sanud kasa wõetud. (Kus maea rahwas isse olnud, sedda meie ei tea.) Ühte teise maeasse olla nad ka tunginud ja otse nendasamma jubba keik parremad asjad kokko pannud, keik kastid, kappid ja kummodid olnud jubba läbbi otsitud ja puhtaks tehtud. Õnneks juhtunud maea rahwas peale tullema, misläbbi näpps mehhed  ärrapelletud sanud puggenud takka uksest wälja, nenda, et ühtki neist põlle kätte sadud. Ühhes sesugguses linnas, kui London, woiwad näppo mehhed selkombel leiba sada. Kõhtudel on praego seal suur teggeminne ja peawad kui keige parremad linno koerad hästi haiso tundma, muido olleksid paljad nimme kandjad, kes rigi wallitsusse leiba asjata  söwad. Irima mässajad tewad paljo tülli ja kuida loeme olla kohtud kaunis nobbedad  neid kinni tabbamas. Möda läinud näddalal on neid jälle kaunis rohkeste lukku tahha pandud. Mässajate peameest odetakse igga silmapilk tullewad, warritsejad peawad iggal pool ees ollema, et tedda kohhe kinni tabbada, egga koggoniste male laska. Mönned  lorrawad jubba: ta olla Londonis. Rigi wallitsus olla et ta tõeste peab kinni piitud  sama sellele, kes tedda rigi wallitsusse kätte toob, head waewa palka lubbanud: 10VV naela sterlingid ja eddespiddi teiseks tassumisseks  weel IWO naela sterlingid, ühte kokko siis kaks tuhhat naela sterlingit. Jubba se teeb mönne mehhele himmo nota wälja heita ja tedda püda. Mõnnesuggused sõnnumed. Mis on parrem hobbustele enne, woi parrast jootmist kaero anda? Selle küssimisse wastusseks on üks Prantsussema lojuste tohter ei mitte ükspäinis kirja ja sönnaga, waid ühtlasse ka teoga näidates, sedda kasso ja kahjo, mis ühhest ja teisest tulleb  kaks hobbust ärrahukkata lasknud. Essimessel on ta woder kaero andnud ja marsi selle järrele ühhe raanda täie wet, siis sai ta surnuks lodud, lahti leigatud ja järrel wadatud;  köhho, se on mao sees, leidsid meel üks neljandik jaggo neist kaeradest mee sees ojuwad, kolm neljandike, agga keik ennamiste terwelt mee läbbi jubba kaugele solikate sisse widud, mis nendasammoti ilma surema kassuta  lomale, temmast jälle wälja tullewad. Teisele anti enne üks raanda täis wet ja selle järrele woder kaero; werend tunni parrast sai ta mahha lodud ja neid kaero leiti keik täieste  mao sees, kus nad jubba loma rammuks laggunema hakkanud. Ülleüldse kidab se tohter weel, lomale wägga tullusa ollewad, kaero <enne, olgo weski kiwwi al ehk mu sesugguse tambi läbbi nattuke ärra mällustada, kui neid ette antakse. Kentsakas testament. Hilja aea eest surri Wiladelwias üks rikkas  rentnik ärra ja jättis omma warra parrast  testamenti järrele, kus nenda olli üllespandud:  „Minno koerale ..Epaminondas", kes mind. üks kord wee surmast peästis, temma waewa palka taieste ärratassuda ja temmale elluks aeaks temma üllespiddamist minno maea perreneitsi Betti kassuks kinnitada, nimmetan minna üllemal nimmetud Bettit omma koera toitjaks, kaitsjaks ja emmaks. Minno surma  päwast sadik peab temma omma waewa palgaks sama 75 pranki päwas ja sedda saab temma senni kui koer ellad. Parrast saab temma selle ku sees, mil koer surreb 613 pranki päwas, surma päwal 1256 pranki tundis;  mo waese koera wiimsel tunnil 1875 pranki iggas minutis ja wimase minuti sees 2506 pranki iggas sekundis. 399 Verantwortlicher Redacteur: C. F. Lorenzsonn. Von der Censur gestattet. Pernau, den 13. Decbr. 1866.