me kannatades tööd teggema. Meie silmad wist leitust paljo ei nä, mis nüüd külwame, agga meie peame totusse peale külwama. Eesti Matsil on weel paljo terrasemat meelt tarwis, se on tössi; agga kust se piddi tullema?  Eks meie möllemad ei tea, kui suur assi meie öppetus norel pölwel olli? Saksa Mihkel ärra panne pahhaks saab ni kui munnast ksritakse, öppetud ja juhhatud, kolitud ja kolotud, ja peab siiski mönni seas ollema, kellel unnimüts pähha passib; mis siis weel Eesti Matsist könnelda, kes nago metswiljapu muido isseennesest kaswab, kedda kegi paljo ei kassi egga kaswata. Senna jure tulleb ka nende tassin jöud warra polest, et mönned, kui rummalus ja waesus kokko tulli, koggoni omma armast issamaad on mahhajätnud  ja kergel melel önnetusse sisse langenud, mis wee silma aiab, nago ma hiljuti kuulsin. Sepärrast, armas wend, armastusse kannatusses  peame neid kandma ja jöudo möda juhhatama. Küllam.: Kule Postimees, sinna leiad Matsi jures ikka wadbandamist ja ellitad neid, sepärrast on ka jubba mönned üttelnud sul Eestihaigust ollewad, ehk minna kül sedda ei ütle. Ussu mind, ehk mo nimme kül Mihkel  on, ollen ma ommeti Eestimees labbi ja läbbi, nago sa isse parrem tead; agga tödde ei wöi ma mitte walleks pöörda: Eesti Matsid  on alles mitmes asjas liig Matsid. On se waesusse sü, et ni wähhe seitungi loetakse? On se töeste waesus olnud, mis ni mitto issamaalt  on wäljaaianud ja önnetusse sisse lükkanud?  Eks neid küllalt ei olle, kennel saddade, mitmel ka tuhhande wisi rahha intressi peal on, agga mehhe pea on seest nisamma pimme ja uddune, kui wäljast pessematta ja suggematta.  Tal on 6 hobbust rehheal, 10 lehma  laukas, Küünlapäwal weel 100 wakka rukkid salmes ja poolteist tuhhande wäärt rentpabberid  kastis, nago ma mönda tunnen? agga  kas sa ussud, et ta seitungi peab? Ota senni! Mis sest sada, se ei sündida suhhu pista egga selga panna, talloinnimessel ei olle tarkust mitte tarwis, ja muud sellesarnast jölledat  wadbandamist wöid sa pea iggas tal- lus kuulda, just nago neil kottid peas olleksid.  Ütle isse, kas se mitte mönni kord süddant  kippitama ei aia? Mönni narrilane mõtleb  koggoni immet, kui suurt head ta sulle sellega teeb, kui seitungi peab, mis ta ommeti ei loe ehk ei mõista. Sest wöikstn sulle ka kennad tükkid könneleda. Postim.: No eks könnele peale; meil on jo aega; same muidogi arwa kokko; wöime tullewa ösel möllemad kauem maggada. Wöi õlled sa jubba wässind? Küllam.: Minna wässind? Pea, ma pannen  uut pipo tubbakat. Säh, toppi ommal ka täis. Tubbak lähhäb korda, wötfln tvna  Nurga-Zürri poest, sa tead, kus se kärakas  pois ukse peal karjub: „Tulge, ostke keige kangemat tubbakat, nago sea pek ja ülge rasw!" No se on kaupmeeste jut allati. Keikil  on keigeparram ja oddawam kaup, agga kui silmad kinni pead....... noh, teäda muidogi.  Lasseme kaupmehhed kaubelda ja rägime  omma jutto. Hiljuti läksin ma ühhe Eestiwenna  jure, kes seitungi peab ja loeb ja küssisin:  Noh, Mats, kuida luggu on? kas õlled  jubba öppetaja jures käinud?  Temma:  „Mis ma senna piddin otsima? Mul ep olle jo surma egga sündimist maias olnud." Minna: Tagga pärdikum, kas ülleeilast „Poötimeest" No. 8. ep olle luggenud? Temma: „Minna loen omma „Postimeest" ni pea, kui ta tulleb." Minna: No ikka parremaks! Kas sulle siis middagi silma ette põlle juhtunud, mis ülle meie saggedaste oÜeme  nöupiddanud ja kahhetscnud, et „Postimees"  sest middagi ei könnele? Mats, tulleta  mele! —Temma: „Armaö Mihkel, minna  ei möista, mis asjast sa rägid?" -—Minna:  Mats, ärra olle Mustlane! Sa maggad jo pärraue silmadega! (Sa tead, Postimees, ma ollen nattuke äkkilinne ja rippakas.) Eks sa seal sees mitte üht wägga auustud nimme põlle luggenud ning sedda nöu ja asja, mis wägga  tarwis ettewötta ja tehha? Temma: „AH, ja! kas ta seal sees olli? Sedda ma ei pannud mitte tähhele." (!!) Ma andsin  nüüd temmale mönne happo sönna, mis tedda ehk eddespiddi ergemaks tewad. Agga 82