gad jalge al maas ja kello 7"" aeal sullased ja tüdrukud ----- maggawad alles! Kes wõib nüüd immeks panna, kui perremees  selle ülle knrjustus? Tennnal olli jo tulime  õigus. Nüüd olleksind teenrid piddand üllesse kargama  ja andeks pulludes omma holetust parrandama;  agga kust wõtta! Nemmad lorrisesid wasto,  kui õlleks neil weel õigus olnud, mis Perremeest  nenda pahhandas, et neid selsammal hommikul  onuna teed satis, isse pukki peale istus ja saksaga waljasõitis. Agga ta su olli kuhjaga kaebdust täis meie aegse sullaste ja ümmardajate  peale. Teie tunnete ärra, selle worimehhel olli õigus  kaebada. Agga .ma'küssin: kui mitme sadda leiwawannemal ei õlle nisamma õigus! Meie paiwil wõib jubba kesk lõuna aeal latre tullega neid maeasid otsida, kus teenrite peale ei kaebata,  ja ma pean kahhetsedes ütlema: wäggapaljo sest kaebdussest on sulla tossi! Perre on kirja järrele üks tük iggapäwasest leiwast, agga meie paiwil liig happuks läinud, hallitand tük, mis hambad ärrawvttab. Kui leiwawanuemad selle eest peawad leiba andma ja palka maksma, et neil iggapääw pahhandus maeas peab ollema, mis ello se ennam on? Iggas maeas on kuulda,  kus jälle uut süllast, isseärranis uut ümmardajat  wöetakse: „Wõttame jälle teise, ehk on essimessed päwadke uattuke parreni, kui wauna olli; nad on nüüd keik raiskus. Hästi suurt palka ja hästi wähhe tööd, sedda Lahhaksid keik, agga kegi neist ei tahha willast lõnga ennam katki weddada. Midda ennam neile järrele antakse, sedda hullemaks nad lähwad:c." Waatke, armsad sullased ja ümmardajad, nenda ja tuhhat muud wisi kaebatakse teie ülle. Pistko nüüd iggaüks onuna kässi Põue ja katsugo, kui paljo Lal õigust üllejüäb. Se peawigga keige perre jures on se: teie ei tahha mitte tenida; teie ei tahha mitteleiwawanuemate  ja nende maea seadusse alla heita, waid omma ninna järrele joosta. Teie peaksite nenda püüdma tehha, kuida seal maeas tahhetakse, kus praego tenite; agga ei, teie tahhate  ikka targemad olla ja ei hübbene mitte ööldes: seal ja seal maeas tehti nenda, misga isse tunnistate, et jubba mitto maea ollete läbbi jooksnud. Mis teie ütleksite iihhest kmgiseppast ehk rätseppast, kes mõeto ei tahhhaks wõtta, waid ütleks: „Kuida ma Leen, nenda on hea; mis sinna tead, egga sa rätsep egga kingisep ei olle?" Aa ommas LenistuSses tahhate teie keik ilma mõetota tehha. Teie mõet on agga leiwawMmema kask ja Lahtminne, senni kui se lummala sõnnaga kokks sünnib. Teie ninnatarga  oppetuss e eest ei maksa teile kegi palka, waid teie tenistusse eest. Mõuni kergemeelne kiitleb weel Lmmast nmnatarkussest ja wasio- Kukuunssest, ööldes: ~Agga minna ollen neile üttelnud, et kül sai!" ja mõtleb nüüd immet kui targaste teinud ollewad, mis ommeti wägga rammal  ja isse omma kahjuks olli. Ei, ei, annad teniad, sellega ei sa teie mitte ülle õlle kõrre egga ial halja oksa peale. Keikis  asjus nurrisematta leiwawannemate sonna kuulda ja käsko täita, selle sees on teie õn ja rahho ja sega täidate ka lummala käsko ja auuState  omma seisust. Kui kegi isse panemat nõu teab, siis tehko selle järrele. Kes sullane ei tahha  olla, sago perremehheks, ja kui sedda ei sa, siis hulgusseks; middagi peab innimenne ommeti  ollema. Nendasamma ka naesterahwas omma wisi. Pahha ei wvi muud tehha, kui pahha, ja kes nõggesid külmab, peab nende kõrwetamist  leikama. Kui Jummal ennast kunningatest  pilkada ei lasse, ei siis ka mitte snllastest egga ümmardajatest. Üks ainus assi on Laewa ja ma wahhel, kus sees teie leiwawannemate käsko ei tohhi täita, se on: kui nennnad teid peaksid sundima lummala käsko rikkama, walletama, warrastama petma, pühhapäwa teutama, liggimeSsele kahjo teggema ja muud sellesarnast, mis süddame tunnistusse  wasto käib. Seal peate siis moistlikkult ja allandlikkult, agga kindlaste ütlema: „Sedda ei tohhi meie tehha. Jummalat peame ennam kartma kui inniniessi." > — Agga kui mitto korda lobbisete teie wasto, kus peaksite üsna waggusi omma wannema sõuna kuulma ja ussinusse ja truussega nende käsko täitma. Küssime nüüd isseenneste wahhel: mis tahhaksid  siis meie tännapäised sullased ja ümmardajad  ennamiste olla? Ma tahhan teile puhhast wet jna anda, 106