rahha waeöte silmamee kuiwatamisseks prukida,  ja se olli meel parrem ning on ka nende keisri melepärrast olnud. Sellegipärrast ei pea nende keisri! Jtaliamaga  mitte muud nöu ollema, kui möegaga sekka lüa, se on: ssdda hakkata. üks suur üllem on Parisi sadetud teadust wima, et Austria  keiser ei wöida mitte ennam waggusi pealt wadata, mis Sardinia „pühha issa" ja kunninga  Prantsoga teeb, kes temma källimees on; seal jures peab Austria üllem Parisis ka äri möda järrele kulama, kas Prantsus jälle Sardiniat appi tulleks, nago aasta eest? Keisri Prants Zosepi südda peab Italia asjade  pärrast Sardinia peale wägga täis ollema  ja igga silmapilk olla Po- ja Mintsio-jöe äres, kus hirmus paljo Austria wägge wasta Jtaliat kous seisab, karta, et keisri käsk tulleb:  „andke tuld!" 1859 olli luggu üsna nendasamma, ja Austria ei annud ka aega, waid ütles: „andke tuld!" agga sai isse tuld ja piddi nenda hea ollema ning Lombardiamaad  Sardinia pärralt jätma. Kui luggu tännawo Wenetsiamaga nisamma ei lähhä! sest sedda ei ussu ükski, et Prantsus, kui Austria  esmalt Sardinia karwo kinni hakkab, omma  lango temma kätte häddasse jättab. Teine  luggu on wist siis, kui Sardinia isse Austria  kallale lähhäb, temma käest Wenetsiamaad waggise arrakiskuma, siis ehk wöib Pransusft abbist eest otsa ilma jäda. Jtaliamaalt. Nüüd põlle keigis endises  Neapoli kunningrikis muud kuulda, kui jah! jah! ja ikka jah! Se assi on nenda:  Rahwale anti teäda, et peawad iggast makonnast omma linna kokkotullema ja isse omma suga tunnistama: kas tahtwad Sardioia  kunningast Wiktor Emanueli ommaks kunnmgaks  ja peaks wötta ehk mitte; sellepeale piddid «enimad „ei" ehk „jah" ütlema. Nüüd olli walge wäljas. Keik, kes ial ni mannad Md, et neil lubba otti liggi könnelda, ütlesid  mitmest tuhhandkst suust: jah! jah! ja wähhe olli neid, kes armast sekka „ei" ütlesid.  Keik tahtwad Sardinia allamaks sada sa on luggu nendasamma, nago mullo hertso- gi rikidega ka otti: keik Ztaliama ja rahwas ei arwa muial önne öitsewad, kui üksi Wiktor  Emanueli hölma al, kuhho nad keik püüdwad  kokko joosta. Kui keik linnad omma „jah" on üttelnud, siis tahhab uus kunningas  Neapoli pealinna sisse söita; kas siis Prants 11. alles Gaetas saab ollema ehk mitte, sedda ma weel ette ei tea. Ni paljo on nähha,  et selle kunninga ön iggapääw mäest alla lähhäb. Temma kül omma rigi aujärje peale naljalt ennam istuma ei sa. Paawstile tahhab Sardinia kunningas hea melega järrele anda ja temma kahjo tassuda, kui paawst mitte selle wasto ei olle, et keik Jtaliama ühheks sureks kunningrigiks saab. Agga sest ei tahha paawst middagi kuulda, waid aiab agga üksi sanno peale: anna mo omma kätte, mis sa oked ärrarisunud! Et keik rahwas temma wallitsust taggasi ei tahha, mis paawst sest holib? rahwas peab tahtma, mis „pühha issa" tahhab; kus ta peased? Agga rahwas pallub, küned püsti, Sardinia kunningast:  ävra anna meid mitte ennam paawsti alla taggasi, sest siis põlle meil pappide pinamisse  al elloga ennam teggemist ! Garibaldist on se kord ni paljo kuulda, et temma wäggi Kapua linna kätte sanud, kust Prants 11. mehhed ollid tagganenud, agga mitte enne kui 7 tundi (se olli 7. Oktb.) ollid  söddinud. Sest põlle meil weel muud sannumed,  kui et Garibaldi BVVO kunningameest wangiwötnud; surnutte hulk on teädmatta. 9. Oktobril ollid ka Sardinia ja Neapoli wäed pissukese Zsernia linna jures kokko sattunud  ja wastastikko tuld annud. Se on kaunis mehhe kiskuminne olnud, sest rägitakse, et Sardinia 758 meest wangi wötnud ja nende seas ka 2 kindrali; kui paljo langenud, on ka teadma tta. Et Austria ni hirmsaste ähwardab, püüdwad  Jtaliamehhed löuna pool omma asjadega ni pea kui ial wöimalik, walmis sada, et keik omma rammo Po- ja Mintsio-jöe äre temma wasto wöiwad kokko koggoda. Peäseb seal söa-tulli lahti, küllad siis kuleme jälle lahhengidest,  mis paljo suremad on, kui lõunapoolsed  Ztalia lahhengid. 338