Perno Postimees ehk Näddalileht M 58 »86S Kueö kesknäddal 26. Septembril.^ aasta. Ses lehtis seisab: Sedda teggi üks waene Neger. Ommalt maalt: Sure linna saak ja kullo. Ria trükkimaead, ramatopoed ja seitungid. Ria sõbra kirjast. Keigeüllem käekirri. Sinodi piddamissest. Rahhesaddo. Wennengi IWO-aastane mällestusse  pääw. —' Piiblepühha. 3. September. Nekrudi wötmissest. —Wö eralt maalt: Nattuke Saksamaalt. Meksiko asjad. Armoto õelus. Kentsakad pulmad. Minne ja te nendasammoti. Sedda teggi üks waene Neger! (Löppetus.) Head teud samad mailmas saggedaste heateggia  järvele möidetud ja kalutud. On hea teo teggia suur, kulus ehk rikkas mees, noh, siis kollab ka temma au ja kitus kaugele; on ta waene ja maddal mees, siis ei kule egga näe sedda paljo kegi, ehk ütleb waewalti se on auuwäärt mees, ta teeb, mis kohhus on. Ommeti jääb heateggo heaks teuks, kus sedda  orri ehk opmann, saks ehk sant teeb, ja kui, selle eest ülleültse au ja kitust peaks antama/ mis igga innimesse kohhus on, siis peaks' se ühhe tassa ollema. Agga mis tehha,  mailmas on weel mönned asjad wilto: sallib Jummal neid ja kannatab, ei tohhi innimessed  nurriseda, waid peawad head tegge- ma, kus ial wöiwad. Usklik heateggia ei mõtle mingisugguse palga peale, ja nenda peab se ollema. Zustnenda mötlesmeie Neegriorri Eüstakius  ka. Temma olli teinud, mis tru orja kohhus olli, sepärrast ei ootnud temma tänno,  egga sanud sedda ka paljo. Temma perremees,  kes keik sedda heaks kitis, ei teadnud mitte, mis ta muud ennam piddi teggema. Ta olls jo orri. - Dauwängi linna ei wöznud Belin siiski kauaks jada. Siin ei wöinud ta mitte julge olla, et pea kaua öllade peale jääb. Ta müüs omma suurt maea ärra, mis ta EMaKusse käest olli sanud, ja purjutas teise lintta, kus julgem wöis ellada. Agga nüüd tulli uus õnnetus temmal kaswis must kallo silmade  peale, mis läbbi ta kotpimmedaks jäi! Ta olli mannaks jänud ja nüüd weel se õnnetus! Waesus ei röhhunud tedda kül mitte, sest ta olli omma sure maea eest wägga suurt hinda sanud, pealege pudis Eüstakius kokko hoida ja tööd tehha, agga pimme, pimme, kotpimme künni wiimse päwani - se rõhhus tedda mani mahha! Eüstakius ei lahkund omma pärrisperremehhe  körwast. Siamale olli ta temma kässi ja jalg olnud, nüüd piddi ka temma silm ol-