Mäe Tomas: Minno jallad põlle senna sanud, agga ma ollen kuulnud, et nad Saremaal  muud ei pea teggema, kui kahhetahhalesi  odre, jo need siis parremad on ja ennam  wälja andwad. Rein: Senna ma põlle issegi sanud, agga sedda ei wöi salgada, et sealt mönni aasta odre ülle wäina tulleb, mis silmad pärrane aiawad: jämmedad nago erned ja rasked nagv püssi-aawlid. Sellegipärrast ei wöi meie nüüd mitte üttelda: „tehke keik kahhetahhalesi odre, sest et mönni kord Saremaal ni korda lähwad."  Sel odra seltsil on kül jämmedamad ja raskemad terrad, kui meie ma-odral, ja on se polest üllem; agga ta pärrib ka parremat pöldo, warrasemat külwi ja ei tänna mitte lahja ning tänkis pöllo eest. Keige parrem pessitab temma erne- ja kartohwli ma peale, kui sel rammo tagga on ja warrakult wöib harritud sada. Agga keik pöllud ei olle mitte Sarema pöllud ja sealt rahwal on ka mitto asja, mis nemmad teiseti sowiksid. On meie odrapöld kewwade kaua wessine ja ei anna warra harrida ehk temma harriminne wöttab paljo aega, et alt külm ja wessine on: siis on meie neljatahhalised odrad wissist parremad,  ja wöime julgemalt head leitust odata; sest neid odre wöjme weel 4. näddalal külwada.  Otsa Hindrek: Kas tead, Rein, minna ollen kord paar päiwi enne Jani - päwa maodre  külmanud ja ollen marka häid odre sanud  Se on selle polest üks immelik willi: 12 näddalaga kottist pöldo ja põllust jälle kotti. Rein: Tossi kül, armas Hindrek; ommeti  ei pea kegi melega omma külwi ni hiljaks  jätma, sest tullewad süggise warrased ökülmad,  siis õlled kül kewwade odre pöldo külmanud, agga pead süggise köllusid kotti pannema. Agga sedda ei wöi kegi salgada, et meie neljatahhalinne vdder kaunis willi on, mis tö waewa tassub ja kewwade aega annab  pöldo holega ja korra pärrast harrida. Silla Tönnis: Ma külman wahhest sekka ka meel suri odre, siis on kül parrem neid üsna järrele jätta. Rein: No jälle ta! Miköpärrast sa sedda tahhad kehha? Sa kuled jo, kuida luggu on. Neid aastaid ja aegasi on küllalt, kus ka meie made peal, olgo kartohwli ehk mu platside peal, pöldo warra wöime harrida ja kassoga jämmedaid odre külwada. Ma isse teen seddasamma,  ja kui ma mönne tükki polest nel- - jatahhalesi odre kidan, ei olle se mitte jämmeda  odra laitminne, waid et möllematte jures,  mis tarwis on, wöiksite tähhele panna. Wira Mihkel: Zah, agga Rein, kust se siis tulleb, olgo penikesed ehk jämmedad odrad, sul on ikka parremad, kui meil, andko meie rammo ni paljo, kui tahhame? Rein (naerates): Armas Mihkel, se põlle ka mitte nõidus, nago teie mitto eest otsa ollete möttelnud. Pea assi on kül pöllorammo,  agga nisamma tarwilinne assi ka mõistlik pölloharriminne, olgo talli- ehk suiwilja teggemisses.  Mönni tuustib omma pöldo kolm ja nelli korda ümber sa ei mõtle nüüd muud, kui et Lemma keik wägga hästi on teinud. Zkkaldab willi ommeti, siis olla Jummal ja temma ilmad, sant on ja sandid põllud süallused,  mis saggedaste perremehhe omma sü on. Wira Mihkel: Ms tont seal siis ni suurt tähhele panna on? Rein: Sui-wilja jures on ülleültse needsammad  seädussed, mis ma talli - wilja külmanusse  jures jubba ollen nimmetanud. Agga et kewwadiscd ilmad heitlikkumad on, kui süggise,  ja et mönnel kewwavel rohhi kord warrem,  kord hiljem tärkab, ei wöi pöllotööd ja aega mitte päwade järrele kätte möeta, waid pöllomees peab isse terrane ollema tähhelepannema.  Jal ei pea sa marjalt kündma, issearranis weel siis mitte, kui talline niiskus alles pöldus  on. Pöld on siis alles külm ja künd teeb ennam kahjo, kui siis, kui pöld wihmast märg on, mis jures ta ommeti soe wöib olla. Jgga künni jarrele parrajat seismisse ja hapnemisse aega ärra odata, on wägga tarwis,  ommeti mitte nenda, et pöld köwwaks -padub. Ka Külwamisse aega ei wöi kegi päwade  järrele nimmetada, wöib, kuida pöld ja 143