tama ja kui Woltweti wabrikusse sanud, sowinud  ka suggulastega tuttawaks sada, agga prudike palkanud üht ja teist kes ennast temma  onnuks ja täddiks nimmetanud, parrast olla suggulased selgeste wälja räkinud, et nad palgatud olla. Seal läinud peigmehhe silmad  lahti, et näinud mis tarbeks temma kümmet rubla prugitud; agga prudike, kui arro  olli sanud, et tuul põhja pole pöörnud andnud jalgele wallo ja teinud, et marjule sanud, ning meie mehhike, kes lotis kulla mäe otsa samad, olli korraga süggawa rabba sisse jooksnud, kust raske wälja sada. Nenda käib selle kassi kes abbiellusse heites, ennast mitte innimesse, maid temma warraga laulatada lasseb.  Kui paljo on jubba sel kombel õnnetumaks  sanud, agga teised ei tahha neist meel öppetust wötta. Olleme sedda asja sellepärrast könnelenud, et meie nored wennad ja õed mitte igga lindo ei pea uskuma, kui ta laulab, egga  koggoniste mitte keik tõeks piddama, mis körw kuleb; tahhab kegi abbiellusse heita, siis peab armastus neid ühhendama, agga mitte rahha egga mu warra, mis seks liig räppastand,  üht pari rahwast kokko sidduda. Enne peawad ühte teist öiete läbbi ja läbbi tundma  õppima ja siis armastusses teine teisele kat andma: sest woib agga ükspäinis üks abbiello  tulla, mis Jummala mele pärraline. Sedda kirjutago igga noor innimenne omma körwa tahha. Lättimaalt. sLaulo Saksa rahwa seas põlle se nimmi wöeras egga tundmatta,  sest nende seas on jubba ammugi sesuggusid  pühhasid petud, agga meie Eesti ja Lätti rahwas põlle neid weel pühhitsenud ja sepärrast ka tundmatta asjad nende keskes, olgo siis et nüüd jubba ka sellega ailustust tewad. Sedda römo on meil jubba saggedaste  olnud, et Eesti noor suggu siin ja seal kontserti andnud, agga üht issearralikko laulo pühha põlle weel kuulda olnud. Kord olli Perno kihhelkonnas sest jut, se aasta üht sesuggust  pühha piddada, agga se kadduö jälle; ommetige ei woi meie teada, kas se koggoniste  janud, woi piddawad sedda weel enneste teada. Lätti pool on se aasta wimasel Suiste  pühhal laulo pühha petud, kellest Tarto saksa seitung meile sönnumid toob. Jubba kolme aasta eest olla Dikkeli öppetaja Neiken sealt ümberkaudo laulikkuid omma kirriko mõisa  kokko kutsunud ja neid seal sure waewaga öppetanud. Warsi olla ka se nõu petud igga  aasta wimasel Suiste pühhal üht laulo pühha pühhitseda, kellest keik Wolmeri makonna  laulikud piddid ossa wötma ja sellega on nad se aasta hakkanud ning neid, kellel laulminne armas, wagga römustanud. Noh, kellel ei peaks laulminne römo teggema? Wist ussun, et neid kül mitte leida põlle, kelle südda  römo ei tunneks, kui nored innimessed kennaste laulwad, ja omma taewa Jssat tännawad,  kes innimessele healt on annud, temmale  kitust laulda. Unnaks Jummal, et need laulo seltsid, mis meie paiwil sia ja senna assutakse, weel rohkem wössuks ja laiemale lagguneks, sest midda rohkem laulo seltsist, sedda wähhem kõrtsis käiaid. Ruhja kirriko mõisal on se ön olnud, sedda essimest laulo pühha omma müride wahhel kuulda. Riast.  Laupäwal,  28. Mail, parrast lõunat kello 5 aeal, olla 9 tömeest silla peal kannepi pakkisid kassi wankrega laewa peale weddamas olnud; korraga  olla üks pak mahha kukkunud ja kaks meest Düna jõkke wiskanud. Üks neist mõistnud  hästi ojuda, se peastnud ennast seläbbi wee-surmast, agga teise winud kange wessi silla alla ja se olla ärrauppunud. Tallinnast, sLaulo Seal olli tännini suur ehhitus nende laulo-piddo wasto;  nüüd olla nad keigega walmis, et woiwad  wöeraid wasto wõtta. Se piddo peab, kuida Tallinna seitung könneleb, 2. künni 19. Juli ku päwani kestma. Sedda olla nad nenda seadnud, kuida auro laewad Peterburgist ja Riast tullewad ning laulikkuid kasa towad. Laupäwal, 2. Julil, tullewad Peterburgi sõbrad ja pühhapäwal Ria sõbrad, ning esmaspäwal  hakkawad omma healesid kokko passima  ja prowisid teggema enne lõunat wai- 180