linna kohta wägga pokljo on. Heina puud maksab Moskwas 60 ja Londonis 57 kopp., kus muido keik asjad, arroto hulga rahwa parrast, allati kallimad on, kui meie maal. Sönnumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Mällestusse-laew. Preisi kunninga immelik peäsminne surma suust, on keik Saksamaad likuma pannud. Mitmes paitus petakse nüüd nöu, et keige Saksama rikides peaks rahhakorjatama, selle rahha eest üks suur söalaew ehhitatama, nimmega  „Willem I." ja sedda laewa siis Preisima  kässo alka pandama, et se läbbi ka eddespiddi  kellegil melest ei lähhäks, kui immelikkult  Jummal püssituli kunningast möda winud. Se läbbi saaks ka keiges randades tutwaks, kuida saksa rahwas Preisi kunningast  auustab ja mis nemmad temmast otawad.  -- Se on nende nöu. Kas se nüüd sünnib, ja millal se sünnib, sedda ei tea nemmad issege, weel wähhem minna. Keiges Preisima kirrikutes on 9. Julil üht "anno Jummalatenistust petud, et nende kuningas  mõrtsuka kuli ees on ellama janud. Preislased isseärranis tahtwad ka Baden- Badi, senna paika, kus kunningast lasti, agza  laeng möda läks, üht mällestusse - kabbilit chhitada, ja korjawad nüüd selle tarwis rahha. Nürnbergi suur laulopiddo on ka möda läinud. 9. Zulil olli nende keige ütlen,  laulopääw 5599 suga. Se on kül 8 kord surem kui Rigas olli , agga kas 8 kord ka parrem ja illusam, kui Rigas, se on teadmatta. Se on muidogi teada, et meie ommalt maalt ni paljo öppind lauljaid ei wöi leida, kui nemmad terwe Saksamaalt; agga uus meie maal ülleültse wöimalik tehha olli, Rigas tehtud. Nemmad tunnistawad ka, neil Ria lauljate telegrahwi terretsminne isuurt römo teinud. Oh laul, laul, sa il- ja ligutaw korilaul, mis innimesse meelt Wnnitab ja römustab, murred ja pahhandus- ärrapelletyb ja kässi ning jalgo hea töle ja tele kergitab millal tullewad ka Eesti nored mehhed laulopiddule kokko ühhes suves  kõris laulma, ühte teist tundma ja nenda ühheks wennalikkukS ja harritud rahwaks kokkosullama??  Armad söbrad, kes ial möistab ja meie rahwa eddasisamist armastab', olge head innimessed ja piddage jöudo möda ka selle eest hoolt! Muidogi on teada, et se palwe isseärranis neisse putub, kedda teiste juhhatajaks on pandud. Austriamaalt. Ungrima asjad ei olle mitte kidowäärt. Nemmad jaggelewad seal jubba ammo omma seädustega kord nenda  ja kord jälle nenda. Ungria ja Austria ei lähhä koggoni ühte; üks ütleb ei, teine ja. Kaua aega waidlesid Ungrimehhed omma  Parlamentis, künni ühhe kirja malmis said, kuhho omma palwed ja tahtmissed sissepannid ning Austria kätte saatsid, kelle wallitsusse al nemmad seismad. Sedda kirja katsuti nüüd Austrias iggapiddi läbbi,  ei leitud agga mitte keisri tahtmisse järrele ollewad, ja se tahhendas pitkse mürristamistp  Nüüd on Ungrimehhed keisri käest wastust sanud, mis neile möllemad körwad ugama panneb. Kui sedda wastust Ungrima Parlamentis etteloeti, ollid keik rigiwannemad ni mait, et nende werretuksumist wöis kuulda,  agga pärrast läks kärra lahti. Keisri wastusses paistwad jubba püssid ja möegad riddade wahhelt wälja, kui Ungrid ommast junnist mitte järrele ei anna. Mis nüüd eddespiddi  saab, sedda on raske etteüttelda: wöib torm töusta, wöib ka keik waggusi möda  minna, kuida Jummal tahhab. Ztaliamaalt. Tö-pudus, leiwapudus.  Nende jures, kes omma kättetööst ellawad, on se ammo tuttaw assi: seiwad käed, siis seiswad hambad ja nurriseb köht. Roma linnas on nüüd waese törahwa jures luggu nenda. Nad teeksid tööd, km tehha õlleks. Agga kui sure linna sured törahwa hulgad wastotahtmist peawad puhkama ja tota  turrul seisma, kui ommeti köhhud sua peale aiawad, siis ei olle se ka just nalja assi. 237