silma pilk M ta Ms taggasi; uisud kõikusid hõlma alt wälja. ..Ms sG nendega teed?" küssts Karl, ..meie ollsWOjC WMnematele tõotanud mitte jeä peale miKWH." ..Sinna õlled ehk WMa sõnna annud," kostis  Prido ..minna gMa mitte; siin on minno uisud ja Minna lähhän M peate." ..Sedda ei tohhi sinna mitte tehha, km M ka mitte just põlle tõotanud, sa õlled kuulnud kui issa sind ketas ," uttes Karl waljuste. ..Sedda tahhan ma sulle siin marsi «aidata,  et nende kartus ilma asjata on, km päwa kaks nattuke päwa paistet, siis on neil suur kartusneid sönno ööldes, istus ta jõe kaldale  lumme peale mahha ja siddus uisud jalga. Tük aega läks se assi wägga kennaste, ta jooksis eddasi ja taggasi, monni kord ka jälle kaldasse Kaarli liggidale, et tedda ta argusse ülle narrida; üks wanna pimamees, kes omma koormaga möda kallast läks, hüdis tedda, et noor herra peaks nisuggust tempo järrele jätma,  mis ülle Prido sure heälega naeris. Selle keelmisse läbbi olli La nago uut julgust  sanud omma piri paljo laiemalt wötta kui enne, ta läks keskpaika jögge üks äkkilinne  karjataminne ning kaddund olli Prido nende silmade eest! Karl kissendas ja pällus sure heälega appi hüdes, agga kes piddi, kes wõis seal awwitada; ta olli ommas ehmatusses  issi senna jooksma hakkanud, kus ta söbber jeä alla läks, künni augo jure jõudes ja ikka Prido nimme hüdes, olli se wanna wapper pimamees temma käest kinni sanud, ja tedda taggasi tues nomis, et siin keik abbi ilma asjata olla ning temma omma wannemid ka weel ühhe nisugguse kurwastusse sisse ei sadaks. Ma ei ussu mitte, et mul weel laiemalt tarwis õlleks Prido wannemate ahhastust, kurbtust ja leinamist teile könneleda? Üks on agga tarwis, nihästi wannematel kui lastel tähhelepanna, mis sest woib tulla, kui lapsed  sönnakuulmatta on. Teine assi kellest ma ka könneleda tahtsin, olli meie makonnas, ühhes walla kolis. Ado, kes üks ainus poeg omma wanuema- tek ning kette issa sea! waldas peakohtomees otti, tahtis allati teiste lastele, wahhest ka Koolmeistrile teada, anda, et ta issa pmksMomees  on. Ado issä> kelle peale wald omma lotust panni ja tedda selle ammeti peale wallitses,  otti üks õiglane, wisakas ja laitmata mees; kes iggapiddi walla asjo nende mele järrele tallitas ja toimetas; seal korwas ka weet temma ennHe kannis laia - pärralinne maeawallitsus, mis keik temma aega nenda ärrawiitsid, et tal koggoni mele ei tulnud, ka nattuke omma poea järrele wadata; ta arwas, kui ma tedda koli sadan, kül tast siis mees saad; ehk õlleks temma lotussest siiski wimaks middagi walja tulnud, kui mitte temma abbikasa,  keik mis kolis sai öppetud, koddo jälle ep õlleks mahha röhhunud. Ado emma olli üks wägga nõdra ja kitsa moistussega naesterahwas,  kes sest kül arwas ollewad, et ta laps peakohtomehhe poeg olli. Hommikuti, kui ta tedda koli satis, olli se ta iggapäine tö, poisile wöikannika körwa weel pissukesse klasiga met tasko toppida, kus ta aeawiteks immeda wois, õpldes: „sul põlle tarwis keiki tühje asjo kolis õppida, sa õlled jo peakohtomehhe  poeg, kes sulle woib middagi tehha. Ühhel päwal kus Ado omma holetuma õppimisse  pärrast kolis kinni peti, tulli emma senna, kärras kui kaddakas koolmeistre peale; kuida temma tohta nende lapsega nendasamma tehha, kui keige teistega; kas ta ei teada, et ta peakohtomehhe poeg olla; wöttis poea käest kinni ja läks omma teed. Õhto pole läks koolmeister nattoke senna pole kõndima, et Ado issaga, kui woimalik, nelja silma al könneleda;  se tulli siis ka, et ta temmaga tannawas  kokko sai, kus ta otsast otsani keik ülles  rakis mis sündinud olli. Ado issa pällus koolmeistert temma naese rummalust mitte wihhaks wötta; eddespiddi agga keik ülleannetust  ja holetust, mis ta poeg omma süüks lasseb tulla, kahhe wörra trahwida. Paar näddalat peale selle mis üllemal nimmetud,  olli mõisa herm, kes selle koli eest suurt murret kandis, peakohtomehhele teada annud, selle peale wadata, et kolimaea ja lapsed,  sel ja sel päwal puhtaste ehhitud peawad 298