hed ellawad ja isse ennestele tööd tewad. Et agga meis seas weel paljo neid ei olle, kes sedda jöndwad sada, siis on rahha-rendi luggv  Wbba sure tännowaärt assi. Kuida oöldNd,  Htt rent nenda, et innimenne ellada wöib, sns olgem rahhul ja hoolsad töle, sest sel kombel  kaswawad meil ka sulled selga ja wöttame  rammo, et aega möda, kui sedda meile Jummalast on lubbatud, omma pöllo lappi perremehheks jõuame sada. On rent tassutud, siis SA südda jälle poleks ehk terweks aastaks rahhMsa wöime omma pöldo harrida ning hoolt kanda, et meile aasta aastalt ennam hakkab andma.  Rahha-rendi peal olleme küllakubja kullakaimissest  lahti, wöime öigel aial künda ja külwada,  nita ja leikada, maad happandada ja määndada, rabbadikkud ülleslöhkuda, Zrawid kaewada ja mulda weddada, nenda kuida iggamees  mõistab sa jõuab, mis seal ees on, pöld ei parrane ja saak rohkemaks ei lähhä? Peale sedda on meie töteggiatte kaed keik kodduse  tö .kallal ja lomad allati omma sönniko peal, siis peab ka sönniko koggo kaswama ja pöllo waggi tuggewam ollema, ja mitte ennam  nago enne, kus löo kitis ja löo nitis. Wäljad, kus enne sedda egga sedda wilja ei piddand kaswama, sawad ue mele ja hakkawad keiksuggu wilja andma, kui rammo tagga on. Maad, mis ei ööldud ial linno andwad, minge  waatke, nüüd jubba mitto aastad linnad nago kõrkjad peal ja tännawo mönnes paikus 4 jalga pitkad. Kas sealt põlle perremehhel lotust? Kust se tulleb? Noh, aastat põlle kül wennad, agga pea assi tulleb ikka sest, et rahha-rendi  perremeestel aega olli omma pöllo eest murret kanda; sest pöld on jo nago lüpsilehmake  : kuida sa södad, nenda lüpsad; unnustad  sinna pöldo, siis unnustab pöld sind ja ei holi mitte, ehk kül ütled: mul polnud aega! Separrast sobrad, kes omma renti tassuda jöuab, tännago Zummalat, et teo-orjussest on peäsnud. Pärrisperremees olla ja omma  kattukse al ellada, on muidogi weel parrem;  aggq sedda peame, kui möistlikkud innimessed,  waggusi ärra otama, ei mitte peaga läbbi seina jooksma, waid möistlikkus ellus keik jamsid asjad selja tahha lükkama. Par- rem on allati ettewadata? kui pärrast kahhetseda;  ja wasto Jummala tahtMist ei wöi ommeti  kegi önne sappa kinni sada, ei Mere maal egga kuskil maal, kui seal ka 3 sülda Musta mulda õlleks." „Nenda, armsad Eestiwennad, on minno arwades, kes ma isse ka pöllo kündja ollen, meie maal ennam südi pölloharrimissel, kui põllul ennesel. Et mönni aasta ikkaldus iggamehhele  tulleb, se on jälle üsna isse assi. Wöib ehk mönne öppimatta innimessel nattuke pärdik kuulda olla, agga ommeti on se tössi: ühhes holega harritud maas, kust sood ja rabbad kadduwad, sealt kadduwad ka ö-külmad ja pöua aiad jäwad wähhemaks. Nenda saaks se eddespiddi meie maal ollema ja wöerama laewad wviksid weel kümme kord ennam meie male wilja järrele tulla, kui kannini  tuttewad, ilma et wilja hinnad meil ennestel  ülle pea kaswaksid. Ztgga kui meie, olgo kassina jöu, mõistusse ehk aia polest weel pöldo nenda harritud ei sa, kui kord ja kohhus  ja saak kassin on, siis jätkem pöldo söimamatta,  ja otsigem muialt südi. Ilma söötmatta  ei lahhä härg raswaseks egga ilma wäeta  pöld wäggewaks, ja käed peawad öigel aial kallal teggemas ollema. H. A. Sannumed ommalt maalt. Peruust. Et meie omma Perno lata tännawo 26. ja 27. selle ku päwal tahhame ärrapiddada, sedda ollen jubba minnewa kord teada annud. Saab nüüd nähhä, kui körget hinda head külla innimessed tännawo jälle omma  kauba eest küssiwad. Agga mis ma weel piddin ütlema: nüüd on jälle süggise ja süggise on need pärris kaubitsemisse  ja wöritsemisse päwad, kus, isseärranis  ladade peal, rahha ni rutto peust peusse jookseb, et aega ei olle wadata, kas oige ehk walsk? Teate jo kül, ümmargune pärris  rahha on meie maalt ärrawerenud ja selle assemele nüüd 'mitmesuggused klubbid ehk margid tulnud, mis rahha nimme kannawad, agga rahha ei olle. Need on hädda-asjad 284