keik heält ja öiskasid, et nende Jummal isseennast  ei wöinud awwitada. Nenda langes sesinnane ebbausso pu ja nenda langego keik sellesarnatsed puud ja wimaks keik Uhwrika pimmedusse katte Reegride silmade ja süddamette  pealt, et Issanda armo päike nende süddant  wöiks walgustada ja sojendada! Agga wennad, sedda ei pea meie mitte just nenda ootma, nago kewwade lumme sullamist, kus meie puhhuminne ja weewallaminne ühtegi ei aita, waid meie peame kui need ollema, kes eestpalludes ja andid andes lotusse peale semet  külwawad. Laisa ja tuima süddamega kaed rüppe panna ja odata, künni Issand isse omma pagganattele parremat teed näitab ei wennad, nisugguse wettind süddamega ei maksa pagganattest kuulda egga luggeda. Tössi kül, Issandal põlle mind egga sind tühja paljast mitte abbiks tarwis, ta wöib ilma meie abbita küllalt läbbi sada; sest meie kummagi põlle temmale mailma lomisses egga üllespiddamisses tännini weel nöuuks egga abbiks olnud: agga kas surnud, armota süddamega  kegi armolisse Jummala laps wöib olla? Zgga laps on omma wannema näggo, eks Jummala lapsed pea ka temma näggo ollema? ja Jummala näggo on armastus armastusse  pärrast. On Jummal sulle ehk mulle armastust wölgo? ja ommeti keeb temma südda allati armastussest meie wasto, ehk meie kül saggedaste temma armoga teme, nago weised, kes jalluli puhta wee sisse lähwad, jänno ärrajowad.ja pärrast sedda wet weel rojastawad.  On meie südda liggimesse armastussest tühhi, ja teise hädda meile pu külges, siis on se sulla walle, kui ennast ütleme ristiinnimessed  ollewad ja Jummalat armastawad. Meie keige lähhemad liggimessed on need, kellel (olgo liggi ehk kaugel) keige ennam meie abbi tarwis  lähhäb, ja minna ei tea mitte, kes sedda ennam õlleks, kui waesed pagganad, sest nemmad  on hinge häddas. Aitko Jummal meid möttelda ja tehha, mis ristiinnimessele mitte häbbi ei te. Sebi - keetmissest. Armsad külla perrenaesed, kuida näete on mul tänna nöu just teiega könnelda. Sedda tahtsin jubba minnewa kord tehha, agga mis sa teed ä', ei mahtund ennam panna. No piddage siis kinni, rägime tänna sanna kaks, ehk kül mönne ussina külla eidel wärske seep jubba laudil kuiwab. Wannemad perrenaesed ehk kül ei wötta jutto, ütlewad: „kas üks meesterahwa tobbi meid tulleb öppetama?" agga need nored eided, kellel hiljuti alles tanno  pähhä pandi, ja aida wötli kätte anti, ütlewad  mulle ommeti „olle terwe", ja se on ka assi. No mis ma piddin küssima, egga keigil weel sebi-nattuke kedetud ei olle? Mönnel  on ka jubba ello sees kord pudruks läinud,  mis siis pahha silma ja sanna süüks jäi, ehk kül eide omma sü olli. Pange nüüd terrawaste tähhele ja üttelge mulle pärrast, kas on öige, mis ma sebi-keetmissest könnelen.  Sebi - keetmiöse jures on keige esmalt üht head lehhelissetonni tarwis, mis parrem kitsas ja körge, kui lai ja maddal on; agga wet peab ta kandma, nago puddel. Selle tonnil peab kahhekordne pöhhi ollema, ja pealminne  pöhhi, mis lahtiselt ristpu peal seisab, ohherdi auka täis ollema, et lehhelis läbbi peäseb nörrisema; ristpu peab nenda kahhe pöhja wahhel seisma, et 8 ehk 9 tolli wahhet jaeb. Allu misse pöhja liggi peab üks haan tonni külge peal sees ollema ja pulk ees. Pitk nagga,mis tallokohhas tari-astjatel näikse ollewad,  ei olle mitte kidowäärt; tömbab mönni  sedda koggematta wälja, siis ei sa ennam sisse ja mis tonnis on, jookseb keik pörmandale.  Sesinnane lehhelisse-törs pannakse nenda  körge jalge peale seisma, et üks ämber ehk mu nöu hani al wöib seista. Nüüd on teine assi sebi-tuhk, ning sedda wötko perrenaene keik se talwe nisamma holega  korjava ja kuiwalt üllewel hoida nago sebiraswa.  Kasse tuhk on keige mönnusam. 1 Lesikas raswa peale wöetakse 2 wakka tuhka ja i/2 wakka lubja. Tuhk peab agga enne prukimist söelutud sama, et süssa ja kiwwi tükka sisse ei ja. Sedda möda, kuida raswa ennam ehk wähhem on, wöetakse ka ennam ehk wähhem tuhka ja lubja. Söelutud tuhk 110