ga hoidma ja kaitsma, et nisuggust õnnetust ühhel ehk teisel wisil ei saaks juhtuda. E. P. Niast. sWarras Kes teise omma püab, sel on silmad kui kullil, mis iggale  pole saki wahhiwad ja kui kuhhugi middagi  näewad, siis ta katsub kord õnne, kui ka kartust seal jures peaks ollema. Selle ku 2. päwa õhtul, kello 9. aeal, olla üks reisi tõld Ria linna Uleksandre wärrawa pole maanteed möda rahholisselt sõitnud, ning kellegil põlle töldas mele tulnud, et ka monni wõeras söbber  nendega ühhes sõidab, kes hobbustele kergitust  tahtis tehha. Korraga juhtunud üks neist kes seljaga wasto kutsarit istunud, üht hobbuse warjo tõlla tagga näggema; tõld lastud kinni piddada, et nähha mis hobbone seal jookseb, kui noor mees tõlla kasti pealt hobbuse selga karganud ja tuhhat nelja omma  teed läinud. Ta nurjato olla tahtnud kasti, mis köwwaste kinni ruitud, lahti tehha ja mahha missata, et parrast järrel wadata, mis seal sees olla. Selle ku wiendama päwa ösel olla sellesamma te peal ühhe teise reisiaga seddasamma katsutud; agga jälle läinud  assi nurja. sLanstoa  Lihwlandima  mõisa wannemad olla Ria linna Lanstoa nöupiddamissele kokko nõutud. Selle  ku 9. päwal ollid keik senna kokko tulnud  ja rüütlite maeasse kokkokoggonud, kust wanna prügi järrele kello pool 12. Jakobi kirrikusse läksid nende peawannem würst Paul Liewen ees ja teised keik rongis järvel.  Esmalt lauldud seal wanna tuttaw ja wäggew Lutterusse wöido laul: ..Meil tulleb  abbi Zummalast", selle järrele astunud Lihwlandima kindral supertendent Nr U. Kristiani  kantsle peale ja piddand nende sönnade järrele: ..Ärge olge laisad ses, mis teie peate teggema; olge tulltsed waimus; pange aega tähhele. Olge rõõmsad lotusses, kannatlikud ahhastusses; jäge kindluste palwesse" (Rom. 12, 11. 12.) üht wäggewat jutlust ja talletanud  neile iggaühhele mele, kuida iggaüks isseennese wasto peab ollema. Parrast jutlust on lõppe-lauluks weel lauldud: So sönna meile kinnita." Sellega olli Jummalatenistus  petud ja nüüd läksid jälle rüütle maeasse,  omma nöupiddamissi allustama. sTullekahj Se aasta tullewad meile sealt liig saggedaste need kurwad sönnumed,  et tulli siin ja seal pahha teinud, misläbbi  paljo innimessi suurt kahjo sanud. - Laupäwa õhtul (11. Septembril) kello pool ühheksa, hakkanud Mõskma allewis, kaupmehhe Makarowi pärralt kuur pöllema. Õnneks olli ilmoke wagga, muido õlleks tulli kes teab kui suurt kahjo enne teinud, enne kui pritsu-mehhed  linnast pritsudega senna jõudsid. Kui senna said, olli kuur lama tulles, egga polnud  se neil woimalik sedda kustutada. Ühhe korraga käis nago üks weike tule oog ja se wiis tulle ka senna lähhema ello maea kaktusele,  mis ka kohhe põllema hakkas. Kustutajad  jooksid kohhe sedda maea appi ja se olla neile ka korda läinud, sedda otse kui tulle suust weel wälja kiskuda. Kello 11 aeal woisid jubba rõõmsad olla, et tulli ennam emale ei sa minnema, piddid ommetige künni teise hommikuni seal wahti piddama. Kello 6 aeal läksid pöllemisse paigast ärra, siis jäid agga monned tukkid weel suitsema. Kuur ja kaks körwalist honet olla mani, ning ellomaead agga  mustaks põllenud. Ühhe korsna läbbi, mis sisse kukkunud, sanud üks lahti lastud soldat raskeste hawatud. Wolmerist. sPõllo sagi Sealt kirjutakse 22. Augustil wilja lotussest nenda: „Need se aastased wägga mitmekessised ilmad tewad meie wilja sagi lotust imme wähhikesseks;  meie ei woi koggoniste ennam surustelleda,  waid peame kaetusse ja allandussega  otama, mis taewa tädike meile annab. Kewwade hakkatusses, läksid süddamed rõõmsaks,  agga parrast jälle need külmad päwad ja öõd kautasid meie lotust. Rukkis annab ehk häddast ni paljo, kui üllespiddamisseks tarwis, agga sui wilja lotus on paljo wähhem;  sest esmalt need külmad ilmad ei lasknud  sedda kassule sada ja pärrast panni kange palla neid kinni, misläbbi neil ka õiget päid 307