olle nemmad kül mitte, agga oh! nemmad on waesed eksitud ja pettetud innimessed siit meie Tallinna ümbert ja maalt, kes nüüd sedda  wihha wilja hakkawad leikama, mis rummalusse  jamsiminne on külmanud, kes jo keddagit  muud ei ussu, kui pettust! Samara haigus ja walleprohwetid ning muud petjad on nende meled seggaseks teinud ja pead ümberkäima  pannud, ja nenda on nemmad nüüd omma jölledusse ohwriks sanud, mis neile hirmus  raske saab ollema. Jubba minnewa süggisest sadik hakkasid nemmad waesed sulla wallet toeks piddama, ütlesid ommad kohhad üllesse, müsiv aeg aialt ommad lojukscd ja asjad alwa hinna eest ärra ja nüüd istuwad  nago peast nödder Mustlase perrekond tee äres ja otawad üht laewa, mis krono polest neile peab järrele sadetama, neid sojale male wima!! Keik selletus ja parrem nöu, mis neile antakse, on ilma asjata, waid nende  Ewangelium on: 25. Mail peab laew seal ollema ja neid peale wötma. Keik, mis ial nende aega wöiks wita, on ärramüdud! Pea tulleb tullikibbe tödde walle järrele, mil nad omma rummalusse-unnest ärkawad. Oh teie waesed, pettetud ja eksitud innimessed! Ja ommeti ni halle kui se luggu on  piddi  keik nenda tullema, ja on ikka weel parrem  ning aitab ennam, kui keik wäggise taggasi  tungiminne. innimessele, kes uskmatta  melega teiste wasto täidetud on, ei aita mu assi, kui hädda labbi targaks sada. Neile waeste innimestele tulleb se tarkus kül wägga raske hinna eest, agga sadab siis ka wist neile  ja mitme muile kasso ja teeb mitmed silmad  lahti. Se on se ainus troost, mis Eesti rahwa söbradel, ka selle willetsusse peale wadates,  weel üllejääb." Nenda halle ja jölle kui se luggu on, põlle ta ommeti weel otsas. Kuulge eddasi, mis Tallinna seitung teisel päwal könneleb. „Sure raudkiwwi jures, mis siinpool suhkrowabrikut  seisab, leidsime 5 naest, 9 last (nende seas ka immewaid) ja 2 noort tüdrukut,  Keltide silmad kangest päwatand, et neil ennam Mustlaste kui Eestlaste näggo M. Zgga perrekond oU isse paikas ja konotaS omma asjade jures. Neist nattuke emal poddises  lemepadda. Meie küssimiste peale kostsid nemmad kül lahkeste, agga wägga kahtlaste.  Mehhed olla linna läinud parremat teädust  nöudma , ütlesid nemmad. Pool aastat olla jubba kibbe jut ülle merreminnemissest, paljo sada selle ülle rägitud ja kirjutud ja nüüd odata nemmad üht laewa tullewad, kes neid ue issamale peab wima. Nende rided: must, hal ja walge —tunnistasid neid Maltsweti  (Leinbergi) jüngriks, kes muud karwa ei tohhi kanda. Meie küssimiste peale ütles üks norem naene: temma leinada üht suggulast tagga, ja üks wannem naene kostis: iggal innimessel olla omma kurbdus ja ahhastus.— Poislastel ollid kaunis pitkad hallid kued selgas;  sest ning muist märkidest arwasime, et siin üks hulgake walleprohweti jüngritest olli; sedda tunnistas ka se, et ennast Kolga wallast ütlesid ollewad. - Laste käes näggime mönned  rahhakoppikud, mis nad linna rahwa käest ollid sanud, kedda se kolla linnast olli wäljaaianud,  et Zärwa prohweti (Leinberg) 700 jüngrid sedda pilwe odata, misga töötud male tahtwad purjutada. Needstnnatftd laewa- ehk pilwe- ootjad könnelesid meile ka, et minned lhaked „linnaherrad" neile olla tööd ja tenistust  pakkunud, ja üks ka jubba peawarjo ja korterit,  mis ülle nad omma waetima laste parrast  wägga römustasid, kellega nüüd jubba 20. Mai ku pawast sadik omma kassukate warral ööd ja päwad lausa taewa al piddid seisma. Keikil, kennel südda rindus, on neist waestest innimestest halle meel ja annab neile, mis kassi üllatab, kui ka mitte muud, siis ommeti mönne laasto tulle peale, et nad soja sawad. Mitmed perremehhed, kes üllesse ollid üttelnud,  piddid Zürripäwal maiast wäljaminnema  ja neil põlle nüüd muud lotust, kui se laew, mis ial nende järrele ei tulle, ehk kül nende wallelik Maltswet neile sedda ettelobbisinud.  Temmast ennesest ei Leäda agga se kord tegi middagi, kus ta praego olla ehk mis ta tehha. Mähhärduste öige Eestlaste süddamed, kui sedda keik kuulwad ja luggewad, ei peaks 172