Eesti Postimees ehk Näddalaleht 41. 4867. Tartus, 10. Oktobnl. ma- ja ljmiarahwale. Neljas aasta. Tännane „Znttutubba" peab ilma meie süta tullematta jama. Tullewa Lord selle assemel täis pogen. " Koolmeistride-konwerenz Willandis, 21 ja 22. Septembril 1867. Sl. Koeme uüud omma polele jcinud protokolli jälle eddasi. Meie lõppetasime minnewa kord sellega, mis rehkendamisse ramato pärrrast nõuuks wõeti ehk tarwis arwati ollewad. Opp. Hansen tulletas mele, kui tarwis õlleks üht õppetnsse ramatut is sama tnn dm  ssest kirjutada. Sest igga innimene armastab  sedda paika, kus temma käkki ehk hälli seisnud ja kus temma ommad essimessed lapsemängud  mänginud, (kui murred, pudussed, tullid, hirmud ja muud ellowõitlemissed tedda weel ei waewanud.) Meie armas Eestirahwas ei mõista agga pea muud middagi, kui sedda küngast armastada, kus temma urtsik peal seisab,  kus fees ta sündinud; agga tossist st issama  armastussest, (mis ka laiemalt ma ja rahwa ümber üllataks) ,teab meie rahwas weel wägga wähhe. Sedda armastust rahwa sud- dames ärritada, kaswatada ja harrida, on koli assi; se wõib agga üksi seläbbi sündida, kui rahwast norest polwest sadik issamaga hästi tutwaks tehhakse temma lodud ottemisse, geograhwi seisusse, sündind lou ja praegusse seatud Põlwe pole st. Kõik kiitsid sedda heaks ja pattusid Zpp. Hanseni nisuggust ramatut kirjutada. Opp. Hörsh elmann rakis udest katekismustest,  mis Hasselblatt ja Körber wäljaannud ja koolmeistrid nimmetasid essimest põhjalikkumaks,  agga teist kergemaks arrosada ja mõista. Mart Jakobson andis koolmeistridele  nõu, Hanseni ussoöppetusse ramatut holega  luggeda. e. Uus kirjawiis. Õpp. Hörsh elmann nimmetas hakkates, et sest asjast wastastiko waggusi peaks rngitama ja mitte otsego tutti-