sadik ikka üks komet 75 künni 76 aasta takka nähtud, sepärrast ütleb üks ennemuistne tark mees, nimmega Hallei, et se täht aastal 175 V jälle peab paistma ja se on ka tõeste nenda olnud ja otse nendasammoti on sedda ka aastal 1835 jälle nähtud. Sedda kometi nimmetakse weel meie aeal Hallei kometiks. Kometid on ikka sabbaga tähhed, mönnel lühhem ja mönnel pikkem sabba, agga ial ei seisa ta netrda, et sabba wasto päwa on, waid se seisab ikka teise külje peal. Tärmini on se alles teadmata egga selgeste tuttaw, kust temmale sabba tulleb, kas on se päikese joon, mis temmast läbbb paistab, woi mis assi se on. Üks komet põlle mitte üks sesuggune  köwwa tük, nago meie ma ehk ku ja muud teised tähhed, waid temma näitab nenda nago üks aurust kokko heidetud pal ollewad ehk ütleme, nenda kui tarratand sült woi werri mönned neist on ka jälle köwwemad. Mönned  targad tahtwad sedda tõendada, et üks sesuggune komet, nago siin üllemal nim aretasime,  omma pikka tee peal köwwemaks minna ja wimaks ühhe planeti sarnatseks tähheks sada. Meie aea-ja sündinud asjade ramatud könnelewad,  et ülleüldse liggi wiis sadda kometi olla, mis innimeste silma putunud. Keik wägga hea, agga siin peame küssima: kas meie kiikred ehk piksilmad ja tähtede tundjad nisamma wannad on, kui kometid? Meie arwates  on nemmad paljo hiljem ilma sündinud ja sepärrast ka, kes teab, kui paljo kometist jubba enne meist moda marsinud, enne kui targad tähtede tundjad ja kiikred ilma sündisid ja weel teine assi, mis meid ka kelab näggemast,  on pilwes ja sumpus ilmad.. Ommetige jäeb se wastoräkimata toeks, et nende arro mitte liig weike põlle. Et nende tee-reis ümber  päikese wägga mitme suggune, ühhel pikkem, teisel lühhem, sepärrast tullewad siis neist mönned monne aasta, agga mönned jälle mönne tuhhande aasta pärrastkord taggasi. Ebbausk teab sest, kui üht kometi näeb, mõnda õnnetust ja hädda kulutada, nenda kui södda, nälga, katko j. n. e., agga mõistlikud ja targad innimesed  neist, otse kui keigest taewa tähtedest, jummaliko suurt wägge ja tarkust ärratunneb, kes iggaühhele temma teed ta kätte näidanud. Teiseks tahhame meie seisawaist tähtedest könneleda, mis meie iggal ööl, kui taewas selge, omma pea kohtas näeme särrawad. Kui päike, omma armast walgust õhtul meie ma - kerra tahha ärrawarjab ja ö pimmedus omma kattet meie ülle wälja laotab, andwad tähhed ommast märamata kaugusest meile walgust.  Waggusi könniwad nad omma teed eddasi  ning kulutawad selle wäggewust, kes neid lonud ja omma korra peale saatnud. Ükski ilmlik wäggewus ja woimus ei woi neid eksitada,  egga neid omma wöimusega tüllitseda. Kui weike näitab innimene keige omma tarkusega keige. selle wasto ollewad, agga ommetige römustab  ta ennast süddamest, ja kuleb ennese sees üht heält ütlewad: Minna ollen ülle teiste lomade, minna saan Jummala immelikust lomisest arro ja tunnen selle sees Jummala suurt au ja tarkust. Keiktähhed, agga mitte köndiwad tähhed, nimmetakse  wiksterne, se on: seisawad tähhed. Wiksternid ei sa mitte, nago köndiwad tähhed (planeten,) omma walgust päikese käest, waid nemmad on issi päikesed, kellel walgus ommast  käest on. Nende suruse järrele langemad wiksternid, mis meie omma palja silmaga nähha woime, seitsmesse jausse. Ärraarwamata suur on nende arro, sest palja silmaga woib jubba peale kue tuhhande luggeda. Et agga tähtede tundjad nendega tuttawamav ja nende seisust parrem tundwad, on nemmad mönne tähhelpannemisse  wäärt tähhele, nimmed andnud, olgo nende seisuse ehk pildi järrele nenda kui soel, wanker j. n. e. Agga se põlle weel middagi, mis meie omma  palja silmaga nähha woime, waid neid on paljo ennam. Tähtede tundjad, kes neid omma keige parrema kiikriga on luggenud, ütlewad nende arro peale 534 tuhhande miljoni  ollewad; agga kes loeb weel neid tähtesi mis ka se keige parrem kiker meie silmade ette ei jöüa tua! Lindude-tee, mis meie keik tunneme ja mis kui üks lai wö taewa ümber näitab ollewad, mis se on? Ei muud middagi, kui kes teab, kui mitto miljoni pissukesi tähhekest, mis meie omma lihhaliko silmadega ei üllata näggema, agga mis kiikred tähtede tundjate silmade ette towad. 380