Pölg'des jooksikuteks sõimasid! Ui! kes jõuab sedda selletada Mis sai nendest keigest kannatud. Kes ni huisapaisa mõtlemata Baltimaalt said ärra peibutud!!" „„Kus on kardul, lihha kapsastega?. „Kus on nairid, erned, läätsed, oad? „Kus jäänd rukki leib meil silkudega? „Kallis messi? Eesti sojad toad? „Kuhho poole linnad, willad läinud? „Kuhho sanud aod ja kütte puud ? „Eks m'e koddo kinni jallu käinud?"" Küssisiwad emmalt laste suud." „Kui jo saime kanda mitto hädda Mis meid röhhusid ni rängaste. Tunda saime siis mast tublist sedda Mis jo koddo küllalt kuulsime Et tõest Baltiranna kuulsaist madest Kusgi polel 'p olle kallimat Leida keigist teistest kiitlewadest Õnnekamat leiwa-, kulla-maad." „Warsti need kes Peipsemaale jäwad Senna õnnes, rahhus ellama. Meie assemele peagi näwad Wennelasi, Saksu tullema. Selle Löune surma paiga kohta Paradiis on Liwi--, Eeesti-ma! Oh, et uest jälle wöiks'me tohta Js samale ümber pörata!" „Ja, kes ial hingest agga jõudis, Jhhaldates ette wöttis se. Et t'a jalgse maldamata nõudis Uest kända Põhja polele. Oi, kui rõõmsaks läksid meie meled Kui sai petud meil se kallis nõu! Ja kui kergeks saiwad kondid, keled Keigil römusteles ülle jõu!" „Nenda hakkasime wibimatta, Ni kui päsokesed kewwade. Tuntud pikka kaugust kardamatta, Jonelt lendma Põhja madele; » Lotus meie waewa julgest püdis Kergendada armastussega, Römus südda unnestama hüdis Paljast jalga tühja köhhoga!" „Ja kui kindlal melel kannatates Pihkwa maale korra jõudsime, Puhhus kaugelt wasta lössutades Meile Balti ranna tuleke: Kül se olli armas siis meil tunda Et ni Eesti liggi olleme! Ja kui kergeks läksid liikmed nenda Kui meel Eesti hääli kuulsime!! „Römustes kui lapsed hüppadessa Pannime siis risti sõrmed, käed. Et meil jälle liggi jöudadessa Seisid hiljast pöltud järwed, mäed. Agga, ah! kui pire jnre saime, Ria metsad silmi sinnastd, Noh, siis ütlematta rõõmsaks jäeme, Pölwili keik mahha langesid." „Ni kui tulest jõud meil kätte tulli Mis meid wiis nüüd rutto eddasi, Rahhul uest meel meil jälle olli, Ikski ennam matand taggasi; Ra kui pissaraid ni märkamata Raea peal jo endid tundsime, Oh, siis rõõmsa tänno palwetega Mullale keik suud m'e andsime." „Terre metsad! järwed! tutwad ilmad! Terre taewas! Eesti tuleke! Et weel näwad uest teid mo silmad, Sellest on ka mulle küllalte: Nüüd wöin rahhus julgest kinni panna Silmad surres minna römoga. Minno kehha omma mullas kanna Emma kombel, kallis issama." Ö p p e t u s. Kes kerge on uskuma, waewa se- nääb, Et lapselik mõistus tall ommaseks jääb; Ja kes ei wöi kulata targema nöu, Se tihti saab kannata üllegi jöu: Sest mõnda, kes tõrkusid, mitto kord siis Kül laiskus ja rummalus wörku jo wiis. As. O. J. 6damal Nowembril 1860. 375 Zm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacoby. Teädaandmissed. Minna annan teäda, et minno ramatopodis müa on: Kärneri-ramat, kust seest iggamees wöib õppida,  kuida ommast aiast keigesurema kasso saab. Õppetus, kuida tallorahwas rendikasa abbiga tallomaid wöib osta, hind: 6 kopp. h. Tallorahwa seädusse-ramat, hind: 1 rubla 25 kopp. h. Epistle jutlusse - ramat nahhaga pogitud, hind: 1 rnbla 20 kopp. h. Kalewi poea laulud, 3 suurt ramatut, 2 rubl. 46 kopp. h. Wiis laulo wiest saeast, 5 kopp. h. Siraki ABD-ramat, 9 kopp. h.