Ilmad olla Peterburgi linnas se kord wägga waesed, iggapääw saddada raskeste wihma, keik ulitsad olla kui pärris soppa augud,  kust kegi ennam ei woida ülle sada; ei olla ree egga ratta piddu. Üht sesuggust talwet põlle hulgal aeal ennam nähtud. Tohtred  kardawad, et sest jälle monned rasked többed  sündiwad, issiärranis kel waesed rinnad need katsugo, et aegsaste sealt wälja samad. sMõrtsuka Wennemaal Kasani  kubbermangus Shapsha küllas on üks hirmus assi sündinud. Üks kaupmees, kes nago meie maa! enne Judid omma kaubaga möda maad käis, tulli ühhel õhtul  ühte tallo perresse ja pällus omaea. Perremeest ennast polnud koddo, waid lemma naene omma wie aastase tütrega ollid se ainus,  kes seal tallus ollid. Ohta heitsid keik rahholist maggama, agga sadan jäi läwwe peale hirwitama ja torkis perrenaest tagga, egga lasknud temma silmi kinni minna, weddas  neid illusaid rättikuid ja muud kenna kaupa  ta ette ja kitis imme illusaks ning andis nõu kaupmehhele otsa tehha. Naene ei janud  ka silmi kinni, waid need asjad seisid ikka ta ees. Kui arwas kaupmehhe jubba maggawad,  tõusis ta sängist ülles, wöttis kirwe ja kõpsis kaupmehhele otsa, mis ülle ta pissuke  tütreke ülles ärkas. Surnud kehha weddas  ta kuri alla ja mattis senna kinni, et kellegi silma ei piddand putuma ning need kennad asjad mattis ta pörmanda alla. Sedda  keik näggi ta wie aastane tütrekenne. Teisel  kolmandal päwal kui mees koeo tulli, könneles  tütrekenne issale sure römoga: kui paljo illusaid asjo neil nüüd olla, mis nad ühhe ümber käia kaupmehhe käest sanud, kelle pea emma kirwega otsast ärra raiunud ja siis kuri alla weddanud. Sedda kuuldes läinud mees naese kallale ja on tedda hirmo wäärt augutanud  ja temmale ka wist mõnda head hopi andnud; woi sellega se assi parrandud sai?! Agga mis nüüd tehha? naest kohto kätte anda, olli tal wägga raske, ommetige olli karta, et üks pissuke sönna wäikese tütre suust woib neid möllemaid hukka sata; tütrekese  su piddi kinni pandud sama! Mis ta teggi? La wöttis tütrekesse kasa ja wiis süggawasse  metsa, ning tahtis senna jätta, et külm ja nälg tedda seal piddid tapma! Kui laps sedda märkas, et issa tedda metsa tahtis  jätta, hakkas ta wägga halledaste nutma  ja palluma, tedda ommetige mitte senna  jätta ja lapse halledad palwe sönnad ning silma pissarad sullatasid issa süddame, mis weel külm jeä tük polnud; ta wiis tedda jälle koeo taggasi; agga emma südda ei tunnud halledast, sest temma süddames olli sadan. Teisel päwal küttis ta ahjo õige pallawaks, wöttis omma tütrekesse ja toppis kuma ahjo  , kus ta hirmsa wallo sees hinge heitis. Oh sa taewa Issake! kuida woisid sa sedda  pealt wadata?! Pari päwa pärrast sai assi ilmsiks; politsei tulli senna, wöttis naese kinni, ja kui meest ka tahtsid kätte sada, kust leidsid tedda? nöri otsast rippumast! Kas woib kül hirmsamat asja ma peal weel sündida? Ei ma ussu mitte! Agga kuulge, siin tahhan ma ühhest teisest hirmsast asjast,  mis Siberi maal sündinud weel könneleda  ja se on: sSeitsme kortsest mõrtsuka Sedda hirmust tööd on üks Siberimale mõistetud  wang, üks Eestlane, nimmega Blumwelt,  omma ammeti polest üks kingisep, Krasnojarski  linna lähhedal Botoiskoje küllas teinud. Nimmetud Blumwelt olli seal ühhe kirjutajal tenistusses ja teadis wägga selgeste, et perremehhel 300 rubla seiso rahha  olli, mis ta hea melega omma tasko sowis,  agga kuida sedda kätte sada? se olli nattuke pahha. Ühhel päwal olli perremehhel  maggasini jures teggemist, ta läks senna ning temma naene olli alla keldrisse läinud, nüüd ei olnud muud innimese waimo maeas kui temma, ta perremehhe wanna emma ja perremehhe wäike tütrekenne. Blumwelt arwanud  parraja aea ollewad, wötnud kirwe ja lönud esmalt wanna emmale ja pärrast lapsele otsa, mollemad korraga surnud! Warsi selle järrele tulnud naburi pissuke tütreke emma saatnud tari palluma senna, sellele teinud ta ka otsa peale; selle järrele tulnud maggasini  waht, kedda kirjutaja saatnud middagi 31