Kui nüüd kegi innimenne otsegokuk ei pea ollema,  kes omma pead pöördes ühhe silmaga ülles õigusse ja teisega alla walle pole Aatab; kui kegi innimenne seinakel ei tohhi olla, mis 2 näitab  ja 4 lööb; kui kegi innimenne lamba nahha sees hundi hambid egga tõesõnnade tagga walle süddant ei pea warjama, ma küssin: kui paljo wähhem siis weel kohkomees, kes kolmaino  Jummala nimmel on mandunud tvt räkida  ja õigust tehha? Kui agga meie Eestimehhed omma Eesti kohtomehhi kalo peale hakkame pannema, kas peaksid siis keik kalo täis aeama? Kas teadwad  keik, mis ammet nende kaes on ja kellele wastust peawad andma? — ,Meae, meue, tekel uwsrsin" seisab mõnne kohtotoa seina peal, ja innimeste käed ei olle sedda senna kirjutanud, egga kustuta ka mahha. Tänno lummalale, meie woime ni mitmest ausast Eesti kohtomehhest üttelda: anna Jummal neile terwist, nemmad on, mis nad peawad ollema; agga kahjo, mitte keik ei olle weel selle tunnistusse pärriad. Üks on arg tõt tunnistades: se ehk teine panneb  pahhaks; teine lasseb ennast petta, ei olle terrast meelt, asja läbbi nähha; kolmas watab omma kasso, suggnlaste ja sõbradele peale; neljas  lasseb ennesele mõrrudat ehk kibbedat wet silma wiskada, et pea ümber hakkab käima ja silm ennam ei näe, kuhho pole õigusse kompas näitab:c. Agga minna waene! praego tulleb mul äkkiste  mele, et mõnned kohtomehhed seddastnnast eestkõnnet jälle sawad pahhaks pannema, nago sedda ennegi olnud! Kas pean nüüd kohkuma, mõeldes: oh heldeke!  seal ja seal ollid kohtomehhed modalainud aastal pahhaks pannud ja ähwardanud: „Oot', oot', meie „Eesti Postimeest ennam ei pea! Temma ei wata ette, kissub meie rided kaela ja putub melega haige muhho külge, mis wallo teeb. Mitte koggoni! lass' ta jäda nälga, kui ni terrawninna  on!" Nenda ehk peaaego nenda on monned kohtomehhed  ähwardanud; kas tõeks teinud, on meil teadmatta. Kas peab kirjakandja nüüd kohkuma ja tõt Lunnistamatta jätma? Ei, mo armad kohtowennad, põlle sedda karta. Ma teeksin sellega just isse omma tunnistusse wasto. Kes wihha ehk kaddedusse parrast middagi teeb, se kartgo, suggulasel egga sõbral põlle sedda tarwis. Peale selle ei rägi meie jo nendega, kellesse se mitte ei putu. Kegi terwe ei panne pahhaks, kui haigede hawo wadatakse egga kegi walwaja ei wihhasta, kui maggajaid unnest tilleshütakse.  Pahhandab agga mõnni, siis tunnistab  sega selgeste, et parrandamist häddaste tarwis on. Ei olle se weel mo sõbber, kes mind allati melitab ja sitlitab, mo hawad kinnikattab ja wead ninnnetamatta jättab, waid se, kes wennalikkust melest mo eksitussi mulle näitab, mind armastusses maenitseb ja karristab. Eks olle ui? Kes siis tõt pahhaks tahhab panna,  sellele ei wõi meie muud nõu anda, kui: wend, jä senni wihhaseks, kui jälle - heaks saad. Agga Lõdde peab meie peale wõimust sama, mitte meie tõe peale. Lõppetusseks ja õppetusseks tahhan teile weel ühhe hiljuti sündinud asja räkida, kust selgeste woite nähha, et kohtomees tõssine, tru, mõistlik ja ettewataja innimenne Peab ollema, nendasamma ka koggokond, kes kohtomehhi wallitseb ja omma tallitust nende kätte annab. Aastal 1862 sai M. Mart walla politsei wannemaks, agga ei teadnud A egga B, weel wähhem seadust. Walla laeka wöttis ta wasto,  otsego näggematta pimmedas howis hobbusid  wahhetakse, ja piddas omma käe al 3 aastat. Mis seadus seal jures kässib tähhelepanna, sest ei teadnud temma. Aastal 1865 sai O. Jaak temma assemele ja Mart piddi wallalaeka omma  järgmisse kätte andma. Aitummal, Jaak olli teine mees, kes seadust tundis. Temma ei wõtnud wallakaekat egga maggasini aita mitte nago põrsast kottis wasto: rahha piddi ülleloetud,  willi ullemõetetud sama. Säh nüüd! Laeka-kirjas seisis 1560 rubl. nllewel, agga laekas mitte 13 kopp.? Kihhelkonna kohtus leiti kül 566 rublale nimme, agga 1000 rubl. piddid  wannad kohtomehhed assemele tassuma. Nüüd olli kits sarwedega kottis. Mart piddi 250 rubl., Jaak 250 rubl., mõllemad aidawöörmündrid,  Ain ja Mats, kumbgi 125 rubl. ja walla-wöörmündrid, Jaan ja Hindrek, kumbgi 125 rubl. maksma, siis olli 1000 rubl. jälle täis. Maggasini aidaga ei olnud parremat luggu. Kui willi ümbermõedeti ja ramatoga kõrwo 68