Perno Postimees ehk Näddalileht M 13 Kahheksas IPernuS, kesknäddal 8. Aprillil.^ aasta. Ses lehhes seisab. Surmast. Ommalt maalt: Talwe mödas. - Hundide tapmissest. Kihhelkonna politamissest.  Tallorahw'a rentkassast. Ma-sagi näitus. Mässajatest. Mõrtsuka tööst. Wöeralt maalt: Söa teadussed. Grawensteinist. Jsse ennese surmaminne. Dresdenist Kunninga haigussest.  Ühhendud  rikide tahtminne. Pühhade piddust. Waidleminne. Inglis rahwa rõõm. Abbi lotus. Surmast. Kes tänna terwe punnane, Wöib Home haudas hingada. Se on üks wanna, agga ommetige kuldne sönna, mis peale meie kül igga silmapilk peaksime  mõtlema, agga kus on need kes selle peale motlewad, isseärranis weel, kes alles norepärralissed?  Se on meil kül meles, et küssime:  mis peame söma, ehk mis peame joma ja mikska ennast katma. Et agga selle sönna sees üks wägga suur tossidus seisab, sedda ei ussu kegi, egga tahhagi, et sest peaks middagi  juttustatama? Ma tahhan teile üht asja, mis pari aasta eest Libau linnas sündinud, könnelda, kellest näete et se wanna sönna üks töe-sönna on. Sealt kirjutab üks naesterahwas  nenda: „Kui ma pari aasta eest Libau linna omma wenna jure, kes seal tohtreks olli, läksin ja monneks päwaks tahtsin senna jada, sündis sea! üks õnnetus. Ühhel hommikul teggin omma akna lugid lahti ja mo wenna kutsar panni neid seina külge kinni. Ta olli noor latti mees, prisk ja terme nago angerjas ja üks hea süddamega innimenne. Kui wägga immestlessin ma, kui tedda sel hommikul näggin  pead teise olla peal hoidwad. Minno küssimisse peale: mis sul wigga? kostis temma:  ..Eilsest päwast sadik, on mo kael nattuke kange, agga tänna ei sa ma omma pead ennam  otse." Ma andsin Lemmale nou, kohhe mo wenna jure minna ja temmale omma hädda  kaebada. Lühhikesse aea parrast tulli mo wend, kahwatand nago lubbi seina külges ja ütles: armas ödde, ma pallun sind, mo kutsarile  tahha tuppa üht asset tehha, sest ta waene on surremas; ta surreb wist weel tänna ärra; aidata ei woi meie tedda mitte ennam, agga smmetige tahhame ta wallo nattuke kergitada.  Sedda kuuldes kohkusin minna wägga ja wastasin: egga se ommeti so Hindrik põlle, kes nattukesse aea eest mo akna lugid seina külge panni? Parrako, temma jah! Ta on kolme päws eest ühhe terrawa naela otsa astunud ja sega