middagi, ehk sünnib keik kahjuks ja pahhandusseks.  „Meie anname ni palja palka, kui ial jõuame, kingime neile ka üht ja teist, agga assi lahhab ikka hullemaks; midda ennam nad sawad, sedda ennam tahtwad ja sedda wähhem tcniwad. Selle wasto ei jõua ennam kcgi panna." Nenda kaebawad perrewannemad. Tõeste, annad perremehhed ja naesed, selle palest Lete kül, mis ial wõite, agga teiselt poolt tete ommeti liig wahhe. Kas uSsute sedda? Kas ollete jubba selle peale mõttelnud, et iniumesse  süddame armastust (ja teie teenrid on ni samma innimessed, kui teie) paljo palga egga , kingitustega mitte arm ei osteta? Ni hästi rahha kui kingitussed', kui neid onuna teenritele annate, nago tantsokarrule leiba antakse, mis mitte armastajast süddamest ei tulle, jäwad külmaks ja kangeks ning ei aita middagi. Kaswatawad kül nende ahnust, agga ei parranda süddant egga soenda sedda armastussega. Mottelge ommeti, armad perrewannemad, keige pealt selle peale, mis Leie teenrid teile on. Nennnad ei olle mitte hobbuse egga härja wisi teie pärrisorjad, waid teie maealissed ja karistiwennad  ja õed teke maeas, ühhes uskus armastusse  läbbi kokko sentud. On se innneks panna, kui teenrid üht maea wõ eraks ja külmaks piddawad, kus perrewannemad  peale leiwa ja Palga, mis neile andwad, muud ennam ei mõista anda, kui: käskida, tappelda,  laita, sõimada, ehk ülle õlla nende peale wndata, kui olleksid nemmad teie tölomad, kellel sest kül on, et süa ja palka sawad? Keige sure palga ja raswase roaga ei sen teie neid mitte enneste külge kinni, kui lelwawannema lahke meel ja armastus pndnb. Sedda näete jo iggapäaw isse onuna silmaga. So karjapois ja lambatüdruk on ka innimessed,  kellel koddo issad ja emmad ollid, kes neid armastasid, ja koddo on koddo, kui se ka suitsune sannanrtsik õlleks, kus lammas sängisamba  kulges kinni seisab. Kui nüüd teenrid teie suust muud ei kule, kui karredaid ja külmi sõnno, teitest muud ei nä, kill torrus mokki ja torredat naggo, eks nad ei pea siis omma tööd nurkra mele ja kibbeda koeo iggatsemissega teggema, kus nad kümme kord parreni kuiwa korokest närriksid, kui teie laual puhhast leiba sööksid? Innimenne ei wõi mitte ilma armastusseta  illnimenne olla. Ehk jälle Leie sullastel ja ümmardajatel ei ollegi ennam koddopaika, issa ja emma hingawad kirriko  aedas, sugguselts on laiali. Noh, siis on kaks kord teie kohhuS, leiwawännemate maea neile tõeste wannemate maeaks tehha, kus ennast koddo tundwad ollewad. Laske agga issalikko ja emmalikko armastusse leki nende peale paista, muud volle tarwis! Et mõllned teie Head ommeti kurjaga tassuwad, kas sellepärrast  peate head teggematta jätma? / Peate teie agga onuna peM, kui tölome ja mõtlete, et sögi ja palgaga keik tehtud on, siis yllete Südda otsib süddant., kui ta sedda kotto ei leia, kui tal üht Äddo ei olle, kus nago vmma wannemäte wasts suud woiblahti tehha ja omma kurbdust ehk rõmo wäljapuiotada,  noh, siis otsib sedda wäljast, maantee pealt, kõrtsipaigust ja muialt. Mis siis walges silma ees ci wõi sündida, sünnib pimmedas selja tagga; kui mõnni müido leiwawannema leiba õlleks kiitnud, hakkab pärmst sedda laitma ja nnrrisema. Nenda lähhäb mõnni raisko, kellest muido tubli sullane ehk iinunardaja õlleks wälja tulnud. Oh mo annad perrewannemad, kui kerge õlleks teil mõnni kord omma teenrite süddant ennestele sada! Tvssise, armastawa melega ii tähendage  ennam kannatust ja wahhene heitlikko  tõrredat meelt! Teenrite julge lotus teie pole on üks taim, mis aega moda kaswab, mge Mässige ürra odates. Ärge piddage neid igga kord kohhe pahhaks, tännaniattaks ja nskmattaks, kui nenmiad warsi ei mõista, et teil nendega hea nõu on. Uhhe sõnnaga: perrewannemad peawad issalikko kindla mele ja emmalikko armastnssega  perre ülle wallitsema, muido ei sa mitte läbbi. „ Pea kinnni," ütleb mõnni „ kas peame Mõeraid orjast otsego onuna lapsi piddama? Kas peame nendega üsna nago omma lastega ümberkäima? Se on liig!" Ma ei ussu mitte; peale selle, mis kahjo se teile siis teeks? Arwate teie, sured ja weiksed perremehhed, tõeste, et käksnmisse, taplemisse ja kurja sõnnadega sõnnakmümist  süddamesse istutakse? Walle! 142