Hea nõu ja hea teggo. (Mis Nr. 30 polele jäi.) Kas mälletate weel, kuida se assi hakkas? Astume tänna mönni sam jälle eddast ja matame,  mis sest „ hea nöu- ja teo - seltsist" wimaks wälja tulli? Agga armad söbrad, Postimehhe allalinne palwe on ikka se: kui temma jutto loete, siis luggege ikka nenda, et meie Eesti rahwal sest kuidagi wisi nattuke kasso wöiks tulla. Olge head mnimessed! Kuida wimaks ütlesin, „hea nöu- ja teoselts  olli nüüd walmis, agga weel mitte kaugemal,  kui kahhe öppetaja ja 15 mehhe pea sees. Mönned löid jubba kartma, agga öppetaja  olli tubli mees, ütles: „Mis tühhi teie wärrisete? On Kristus meie nöuus, kes peaks siis meie wasto ollema? Mailm naerab Na erg o peale! Kedda se eddew loom ei naera? agga keik temma naer ja hirwitus lähhäb hirmus  kibbedaks nuttuks. Jah, kui meie ilma Kristusseta middagi ettewöttame, siis on meil asja karta ja wärriseda, sest siis põlle asjal allast egga tuggi." Nenda hakkasid siis Jummala nimmel julgest peale. Meie teame jubba, et nende selts kolme arrulinne olli: nemmad tahtsid 1. kokkohoida,  2. waeste eest hoolt kanda ja 3. lapsi kaswatada. Need on kolm rasket  asja, mis naerdes mitte malmis ei lahhä. Nüüd kulame esmalt, kuida nemmad kokks - hoidmissega on korda sanud. Oppetaja ja temma seltsi abbilissed wötsid nüüd kätte ja hakkasid waeste innimeste jures  koddo käima. Se olli öige, sest kui raske waeste innimeste! on, ei tea ükski muud, kui nemmad Lsse. Tahhab kegi nende luggu pöhjani teada sada, se mingo isse nende onnide sisse ja waatko omma silmaga, kust king piggistab; ta istugo isse nende kolmejalgse istme peal ja nähko, kuida nende lapsokesed, nago porsad pöhkus sassiwad; ta waatko pealt, kuida mönni kord lapsed ihhoallasti löuka peal istwad  senni kui emma särgi narro nattuke puhtamaks  lopputab. Seal wöib ta siis nähhä, kui raske waese innimesse ello on, ja on tal Jummala werri süddames, siis räkigo lemmaga  kui wend wennaga. Noh, sedda teggid meie seltsi - liikmed, ja leidsid mönnesuggusid asjo; kuulsid ka saggedaste sanno, mis kül hästi ristiinnimesse suhho ei sündinud, agga mis waesus waeste suust ommeti wäggise wäljapiggistab.  Ma tahhan agga ühhest ainsast könneleda. Seal tulli üks seltsi lige ühhel päwal waese tömehhe maiasse ja ütles: „Terre  löunat!" Mees olli wäljas töös, naene kõris  kartohwlid. „Noh, kuida kässi käib?" „Olge terwe küssimast, mis ta käib? Keik assi lähhäb allati kallimaks, et waene innimenne  ei tea ennam, mis peab teggema. Seal on praego küllimit kartohwlid, maksab 36 kopp., mis eest mo mees pääw otsa peab higgistama!  Kus on weel leib, sool, piim, ahjokütte, silmawalgus, rided zc.? Ei tea nüüd ennam, kellest ellada! Surm on ka nago sögge ei näe waesid ärrakorristada!" „Armas naene, ütles seltsi-lige, ärra rägi nenda! Ma tahhan sulle head nöu anda: hakka  kokkohoidmaja taggawarrakspannema  — „Mis se olli? küssis naene. Minna taggawarraks  pannema? Kust ma sedda wöttan? Ma ei sa ennam omma kättetööst köhto täis, ja pean weel kokkohoidma ja taggawarraks pannema? Se on jo selge waese innimesse pilkaminne." „Pilkaja ei tahha minna mitte olla, ütles mees. Just sest, mis igga pääw tenite, wöite ka taggawarraks panna." „OH, se on kerge üttelda, wastas naene; kuida wöib meiesuggune ka taggawarraks panna,  kellel ennam ei olle, kui peust suhhs? Ma kannan Zummalat, kui mitte tühja köhhoga öhto ei pea sängi minnema; kust ma weel wöttan  taggawarraks panna?" „Armas naene, ütles mees, teie wöiksite ommeti middagi taggawarraks panna, ja sest õlleks teil suur kasso. Wata, kui 4 küllimitto kartohwlid õlled ostnud, siis on 1 rubl. M kopp. läinud, agga kui wakka korraga ostaksid, siis saaksid 85 koppikoga." „Zah, kus mul need 85 kopp. on?" arwa on 30 kopp. korraga." „No sellepärrast ma jo ütlen: pead tagga- 268