sed ja Inglased on seal Hiinlaste peale tükki wöito sanud ja nende minnewa suwwene uhkus  peab jälle allanemas ollema. Hinama on hirmus kaugel hommiko pool, sepärrast tullewad  sealt sannumed hilja sia. Lahhing on jubba 9. Augustil olnud ja Eiropa poolt ka 499 meest langenud. Parrast lahhengit on Hina wallitsus jubba lahkem olnud ja lubbanud  Prantsusse ja Inglisse savikuid omma pealinnas söbralikkult wastowötta. No küllab hädda öppetab. Õuna- ja marja-pude piddamissest.  (Mis Nr. 43 polele jäi.) On jubba pealt poolt pu nenda lõigatud ja wihmasse ilmaga keik sammal ühhe puusaga  arra krabitud ja tü puhtaks pestud, siis tulleb ka wadata kuddas luggo ta jurikatega  on, kas need ehk liig süggawas, ehk üsna peal ma seiswad; se parras arro on: et jurikad ühhel puul peal ma pindas seiswad.  On nähhä, et puul rammo pudud, siis peab parremat mulda ja penikest sõnnikut juurde peale pannema ja ühtlasse mullaga ümber  kaewama, keige wähhemalt ühhe wanna puul 4 —5 jalga puust emale kaewama. Seal jures on siis tähhelepanna et jurikad wägga süggawasse  ei jäe ja et ümber pu agga mitte muido mulda unnikusse ei sa aetud. Stammi  ümber peab muld weel nattuke maddalamalt  seisma kui muido ümberringi, et wihma wessi paseks jurikade kaelade peale langema. Sawad mannad hukkaläinnd õuna-puud holega nenda harritud, siis wöib kül julgeste lo ta, et kui wähhegi üks öunalinne aasta on, ?kka heaste kandwad. On mönned wannad sured pokimatta öuna-puud aedas, kellest weel üht õiget õuna ei õlle nähtud, nendega ei olle parremat nõu, kui jurikadega waljakiskuda ja üks noor hea pu ta assemele istuda. Kui ühhe nore puga sesamma luggu on. On teada et se pokitud on, ja surusse polest wöiks jubba kanda, siis tulleb odata, et tal leedfammad wead ei olle, mis wanna pudest übba räkisime. Noorde pudel on ka isse wead ja jälle isse abbid kui wannal puul on. Tulleb  ka wadata, et ühhe nore puu! ta kroon wägga tiht ei olle, et mönni pu sellepärrast ei wöi kanda, et ta nago ärra ummistad on. On jälle ehk muld liig wäggew, et nored puud ülle liga kaswawad ja ei tahha kanda, neile tulleb kewwade adert lasta. Selle polest rägime  ka kewwade. Wanna põefaste parrandawissest. On marri-pu pöesad, mis weel wägga hukkas  ei olle, neile wöib siis süggise ja kewwade keik wannad kuiwad oksad ja nored aastased kassud mis weel ei kanna, wäljaleikata ja nisamma  kui öuna- pude juurde ümber kaewa; siis hakkawad pöesad jälle ennam marjo täis kandma, ja marjad kaswawad ka paljo suremaks. Ms jubba üsna hukka läinud ja läbbi kaswanud  wannad liig paksud pöesad on, nendega ei olle ka parremad nöu, kui wälja kaebama ja ühhest mitto tehha; need, mis weel parramad on istutada, ja teised konsud ärrawiskada, sest nisuggused wannad kännud ei hakka ialge heaste kaswama, agga nored siggitud pöesad kaswawad  paljo jöudseminne ja marjad paljo suremad  ja parremad. Pude ja põefaste istutamissest. Et igga pu terwe juurdega maast wälja peab sama kaewetud, sedda teab iggaüks issegi, agga  ühhe öppind selle töteggial on ka seal jures nattuke omma teadus, kuida ta omma labbida juurde wahhele panneb. Noorde öuna-pudel kelle jurikad ennamist kaugele lähwad, tulleb labbidas ennamjst nenda käes piddada, et ta terraw äär wasto puud seisab sa lappiti igga kord juurde wahhele lähhäb, agga rmtte poeketi.  Keik pitkad lönkiad ja hawatud jurikad, kui ka pealt ladwa kaswud tulleb terrawa noaga ärraleikada. On muld sant, siis peab auko suremaks  kaewama ja parremad mulda jure toma. Siis wötwad kaks innimest selle tö kässile. Uks hoiab puud ja teine wiskab mulda alla auko, ni paljo, et pu omma parraja süggawuse peate tulleb arwata siis wöib jurikad auko panna ja teine ripputab ni kaua mulda kergeste peale kui jurikad keik kergeste on kaetud, siis wöib julgemast mulda wiskada ni kaua kui auk täis 350