nada. —Za nüüd? Muidogi ei tulle meil Mele sedda sönna ümberpöörda ja üttelda: „M ei e praegune Keiser ei armasta meid mitte, et meie Suworowit ärrawöttad." Paljo ennam same meie, senni kaua kui meie omma süddamelik armastus Keisri wasto silmad  ja körwad meil lahti hoiab, Temma armastust meie wasto tunda, Aleksandrit sedda Peästjat allati tännama, et Ta Suworowit  ni kaua meile on jätnud, künni üsna meie Suworowiks on sanud, ja seks jääb ta meile, senni kui meie süddamed tuksuwad, ja meie tänno Keisri wasto on löpmatta, et Ta nenda on teinud, et lahkumisse  wallo sees tännoga Temma pole wöime  ülleswadata, kes Suworowi järgmisseks üht kallist meie omma ma meest ja meie ussulist  on nimmetanud, et ta, truus armastusses  Keisri ja issama wasto, meitega ühhes  peaks tunnistama, et ka Lemmal, kui meie omma issama lapsel raske saab ollema, nenda meie eest murretseda, kui se kallis Wennemees  Suworow on teinud. Jah, meie sowime selsinnatsel aial, mil, midda ennam önne Keisri südda ja kässi issamale jaggab, sedda ennam waewa ja murret Temmsle sealt tulleb ning truid teenrid, kelle nimmed Wennerahwa seas tutwad ja armsad on, Temma  troni ümber tarwis lähhäb, meie sowime  hea meiega omma Suworowit meie süddamest armastud Keisrile ning rigi pealinnale. Za siiski, kes wöib meile pshhaks  panna, kui meil süddamest kahjo on, tedda ärraanda, kelle ello meie jures meie etto luggu suremaks illuks olli, üht meest, kes ial Keisrist ei wöi langeda, waid kes paljo ennam  ommas tuttises armastusses Keisri ja Temma suggu wasto ka teisi senna pole mõistis tömbada ja weel tömbab ja kes keige omma wöera made ja wallitsuste tundmissega  ning orja melest täies te lahti, ommeti  allati walmis on, keik omma jöudo sel kombel prukima, kuida Keisri tahtminne sedda  issama kassuks arwab heaks ollewad —- ja kes iggaüht ussoseltsi auustas ja kaitsis keige kurja eest, siiski ommast ussust lapselikult  kinnipiddas; üht meest, kes igga rahwa- sugguga mõistab ellada ja sedda, mis nende jures hea ja auustusse wäärt, kaitseda ja hoida, et ükski rahwas tedda wöeraks ei wöi piddada ja kes siiski Wennelane on, ja keigest süddamest omma Wenne rahwast ja issamaad  armastab ja kes keige omma sure tundmiöse ja tarkussega ommeti ka allama rahwa pallumessi ja kaebdussi kuleb ja möistab  —ja kes isse õiglane ja ilma sallameleta, ka õiglast meelt armastab ja kannatab; üht meest, kes nenda iggas seisusses ühte wisi auustud, ka iggaühhest isseärranis armastud ja ustud sai, nenda, et keik tedda siin meie würst nimmetawad, üht nisuggust meest 14 aastat ommaks nimmetada ja siis kautada  kellel sest mitte kahjo ei õlleks! Ja siiski sowime meie tedda selsinnatsel aial, kui omma kõrgest auustud, kallist meest omma  kalli Mawallitsejale ja Keisrile, sure issamale ja temma pealinnale. Agga meie teame ka, et meie Keiser egga suur riik sedda  pahhaks ei panne, kui meie temma ammetijärgmissega  ühhes würst Suworowit,  ühhel kombel Jummalaga jattame, mis meie rikis eösimest korda sünnid, se on, et meie, keik meie ma seisussed ühhel hobil, tedda  Jummala armo holeks anname, et se tedda  Kreisrile ja Temma keiserlikko suggule  ja sure issamale hoiaks, ja Jummalat pallume, et temma ello ja tallitus meie keskel  tännolikko pöldo õlleks leidnud, ja et meie tedda ommas füddames kannaksime, kui meie Suworowit ja önsa keisri armastusse annet." Piiskop Walter. Nenda rägiti Rigas ja nenda tunneb keikide  südda Balti kubbermangudes. Ka meie Eestlased hüame süddamest: Jummal önnistago  sedda kallist würsti, kus ta eddespiddi saab ellama ja Keisri Herra lähhedal toimetama,  ja andko temmä ammetijärgmissele  seddasamma armastust meie wasto, mis würst Suworowil olli! Terretaminne. Ue kindral-kubberneri  herra terretamisseks seiswad Ria seitungis  «M 264 sestsammast sullest need sönnad: „Meie tänname Jummalat süddame põhjast  selle ue heldusse ja armo eest, misga meis 371