Eesti Postimees ehk Näddalaleht I. 1 G Rüüd terre jälle, EeStiwennad; Uut aastat meie algame; Suus olgo enne palwe sönnud, Muist asjust pärrast ragime.' Teid uel aastal jälle nään Ja süddamest ka terwitan. Et lubbage, ms küssin jälle: Sai targemaks, kes wannemaks? Lääb meie Eesti silmadele Ka Eestite jo selgemaks? Ehk tuigerdame ikka weel, Kui kannad suitsus örre peal? Uus aasta on uut seadust tonud; Luis sedda seadust pe takse? On rahwas sest ka arro fanud? Kas sünnid köik, mis kästakse? Ei aita seadus rahwale. Kui se ei õlle'kõige kä. On aasta uus- siis olgo ued Ka meie meled, süddamed; >- KöiL wannad rummalusie kued, Neid heitgem mahya; käigem teeb Kui need, kes tötwad eddasi; Koit wanna jäzo taggasi. Kes tuimad, püüdkem ärratada, KeS rummalad, neid õppeta', Kõik eksind kinged juhhatada, Kes üllemeelsed, nomida, Ja sedda tehkem süddamest, ' . Kui truid wennad mende eest. Meid aitgo Jummal kallis rahhuS Ja waggast ello ellada; .Köik tehko römoga, mis kohhuS, Et teine teist ei pahhanda. Ta jutzhatags meile teed Ja önnistago meie tööd! 4. laAllaril. Neljas aasta» Ue aasta palwelaul. (Meeste healedele.) 2. Oh Sebaot! anna meile andeks/ mis kurja tehtud sinno ees! So hallastus meie peale jägo; meid uenda so Waimoga! Z. Oh Sebaot! pühhitse meid isse, siis puhtaks same sulle auks; Meil lasse sa omma pallet paista; mek jure jä Nn igga pä!