Perno Postimees ehk Näddalileht Neljas kesknäddal 12. Oktobril.^ aasta. Samara pegel. „Samara, jah Samara, se on ma, kuhho meie hing jggatseb! Oh, et pea jubba seal olleksime, sedda önne maitsmas! Pissut waewa,  paljo önne, kerge tö ja rohke saak! Krono  peab weel nenda ja nenda paljo rahha kinkima,  24 aastat pearahhast ja nekrutiwötmissest  priiks jätma ja sedda ja sedda wisi weel awwitama. Kust sa kuulsid? Se ja se rakis, temma on isse selle ja selle ommast suust kuulnud. Kes meid keelwad, need meile head ei sowi, waid neil on meid tarwis ja tahtwad  sepärrast taggasi piddada; agga meie ei ja, waid lähme! Siin tahtwad teised meie higgist uhkest ellada ja rikkad olla, agga mis seal teme, on keik meie omma. Kus pöld ilma  rammota wilja annab, ja 45 wakkama eest paljast 6 ja 7 rubla renti maksetakse, mis seal wigga ellada? Samara, jah, läkki Samara,  midda warrem, sedda parrem!" Kas ollete, armad luggejad, sähhärdust maggust unnenäo jutto kuulnud? Kui ka mönned  weel mitte, agga minna ollen küllalt kuulnud.  Samara on tännawo n: mitmede Kanaan  ja weel kallim kui se. Mis innimenne just tahhab, sedda peab ta omma taewarigiks.  Mitme külge on Samara-haigus jubba nenda hakkanud, et peake hakkas ümberkäima, jätsid maad ja maiad mahha, musid arra, mis ei wöinud kasa wötta ja laksid Samara. Agga kui tänna läksid, ei olnud nad weel Home seal, ja kui sure kullo ja waewa järrele wimaks senna said, ei olnud muud ees, kui paljas ma, kus kegi ei wöinud manna korjava,  egga jahho robiga kokkoaiada. Sealtep se on tulnud, et mitto jubba kaapsid sönud, kuhho enne peale süllitasid. Tamarast taggasi tulla on te hopis raskem ja pitkem, kui siit senna minna: sest tee moon on otsas. Agga kui meie tännane tük „Samara pegel"  peab ollema, siis peame ommeti Tamarast  ennesest räkima. Tehkem siis nenda: pangem  head nöu, mis kegi teab ehk mis kuulnud  ja näinud on, omma liggimessele peegliks  ette; kes tahhab, se waatko sisse, kes ei tahha, jätko waatmakta ja käigo omma öiget ehk köwwerat teed eddasi, künni targaks saab nago mitto on sanud hädda labvi. Kuulge  siis, mis üks ustaw mees „ Tallinna seitungis"  kirjutab, kes tännawo omma jallaga seal käis, ja omma silmaga keik järrele watas. Temma ütleb nenda: „Samara kubbermang on omma ruml põiest  134,0l)0 ruutwersta ehk I3,770,l)l)l) Dessätini suur. Pool sest surest rumist on lagge sööt (Steppe), kelle äärt egga otsa stlm