ja mango seltsist assutada, et koddo ja kirrik«s  Jehowale kitust ja tänno woiwad anda. Tallinna seitung toob meile Reopali kõrtsist, mis Paide linna lähhedal mõnne näddala  eest ärrapölles ja kellest ommas lehtes M 4? könnelestme, selgemaid sönnumid, mis meie ka omma luggejatele woi teada andmata  jätta. Kuida se meil tuttaw, leidsid seitse innimest selle pöllewa maea wölwitud keldris, kuhhu warjo paika ollid otsima läinud, surma. Kehhad, mis lugi lähhedal, olla tulle pallawus kaunis pehmeks teinud, agga need, mis kaugemal, olnud üsna terwed. Nad põlle mitte ükspäinis omma kallimaid ja hinna wärilesst asjo keldri weddanud, maid ka üht rasket haiget, kes omma jõuga kuhhugi  põlleks sanud. Olli neil aega sedda kehha, ütleb mönni, miks nad siis pelle katsunud  pöllewast maeast wälja tulla? Miks nad põlle middagi ülle pea wotnud ja kullest läbbi jooksnud? Selle ülle annab kirjutaja selletust, mis praego könneldud asja selgeks peab teggema. Reopali kõrts olli, kuida keik maead maal, õlle kattusega, kus kattuse lattid penikesse paeo ehk kasse witsadega paride külge seotud. Peased tulli ühhe sesugguse kattuse al Lahti, siis seisab nago se ka Reopalis olli keik kattus ühhe korraga lausa tulles; Vitsad, misga lattid paride külge seotud, pöllewad  pea katki ja keik kattus langeb korraga  mahha ja seisab nago läbbi samata tulle wal ümber pöllewa maea. Pari minnutiga on sisse ja wälja käiminne otsas. Sedda ainumast pöggenemisse paika wois agga se wölwitud keller neile anda, mis peale ka Reopali  kõrtsmik omma lotust olli pannud. Ta olla lühhikenne aeg enne sedda ühhe teisele, kes ka õlle kattuse al ellas, öölnud: ..Kuhhu tahhad sa siis pöggeneda, kui so maea põlled?  mul on ommetige üks wölwitud keller." Ühhe sesugguse õnnetusse jures woib agga ükspäinis sure piik-agide läbbi wäljas poolt õnnetumatele abbi sa ta, kui need nenda tehtud,  et hobbusid wöib ette panna. Paide pürjer Sion olla üht sesuggust peäsmisse maöstnat walmistanud. Agga missuggused kustutamisse riistad on maal küllades? Parraks!  Ei middagi! ehk kül selle polest omma!  aeal nõu antud, põlle kegi sedda teinud. Praego seisab tallopoeg, kui maea völleb, Meel ilma nõuta ja watab, kui mäes  warrandus,-Majad  ja innimessed tulle roaks jäwM Ued walla wallitsussed on ssks alles lug nored,  sedda wälja möttelda, kuida ja mis kehha,  et kui tulli lahti peäfeb, kustutamiöft riistad käe parrast wõtta õlleks. Siis õlleks wägga häddast tarwis, et suremad kohtud hea nõuga neil abbiks õlleks. Se peaks kowwaste  keeldud sama, et lattid witsadega ennam  paride külge ei saaks seutud, waid selle assemel, kuida se Pernomaal ennamiste iggss kohtas, pulgad paride sisse sawad lodud, kus peale lattid pannakse, mis läbbi kaktuse mahha langeminne tulle kahjo aeal ni ruttust ei sa sündima, ning maea rahwal aega jäeb pöllewast  maeast wälja tulla. Et se siin praego käes rägitaw innimesse ello kaitsmissesse putub,  sepärrast on wägga häddast tarwis, et targemad, kes sesugguste asjadega ennam tuttawad,  sest pikkemat jutto teeksid ja head nõu annaks, kuida selle pudusele abbi sada. Akarwast. Sealatse sönnumite järrele on Narwa Linna Eesti koggodusse hingedel essimesse!  Kristusse tullemisse pühhal, 3. Detsembri!,  suur römo pühha olnud, nende uus surno-aed, kelle tarbeks sealane aupürjer Werdinand  Klemtz üht tükki maad kinkinud, sanud  sisse õnnistud. Peale Jummalatenistust, mis sealatses Mihkle kirrikus petud, on ZanL kirriko öppetaja Tannenberg, kes ka ühtlasse Eesti koggodusse öppetaja, kirriko woörmündri herraga ja saksa koggodussega kirriko kellade hellistqmisse al ees ja keige wähhemast 3VVV järreltullejaga ue surno aea platsi peale läinud.  Te peal minnes on nelja heälega Eestikele  lauljad, keik Eestirahwas, laulnud, mis sedda minnikut paljo pühhamaks teinud. Keige koggodusse liikmete silmist olla wälja paistnud, et üks sesuggune pühhandus nende süddametesse tungis ja nende süddamed Jummala  wasto tännolikud ollid ja ommast süddamest  ka temmale tänno ja kitust laulsid. Peterburgist. Kuida üks Wenne seitung könneleb, on Keisre Herra 4. selle ku päwat omma keiserlikko armo läbbi Liwima kubberneri herrat v. Oettingit omma ette tulla laflnud. 419