teist nattuke, mis teised nende arrulissed mitte ei möista, agga peawad omma iggapäwast leiba tenides teistega ka ühhes ikkes weddama: eks seal koera sabba ei kerki ja werri sarwe al ei walluta?  Mingisuggust tööd seadus kolis nende käest ei nöa: teeb neid üks talwe jubba kaunis  laisaks, miks siis sedda kolm talwet weel ennam ei te? Nemmad sawad kotist lahti, on just parrajalt alles selle wannadusse sees, kus poolküpse noor innimenne weel lihha egga kalla ei õlle ja igga tuul tedda hölpsaste tee pealt körwa puhhub, mis saab nüüd? Omma  kodda egga maia neil ei olle (aus herra, ma ragin isseärranis waeste innimeste lastest) ja tallo sullasiks heita, piddawad ennast liig targaks;  heitwad mönned seks, siis sawad pealegi  rummalatest weel pilgatud ja naerdud, et nende kolitaminne neid ommeti sahhast (adrast)  egga äkkest põlle lahti teinud; saggedaste  peawad ennast ka sannadega torkida laskma,  „et wald neid kolm talwet ilma asjata Kumanud." Mis tewad nemmad nüüd ennamist  parrast koli? Mis muud, kui pistwad passid  tasko ja lähwad muialt sedda otsima, mis omma koddomailt ei leidnud kergemat tööd ja leiba. Nüüd teniwad, üks siin, teine seal; wähhe on neid, kes ülleüldse Eesti rahwa kassuks omma öppitud tarkusse nattukest möistwad  ehk wöiwad prukida, ja tulleb koddo liiskowötminne,  siis on need essimessed, kes passi peal waljas ellawad, olgo kolitud ehk kolitamatta.  Aus herra, tarkus on kül allati hea ja ei sö leiba, agga ma ei möista mitte, mis suurt kasso sesuggusest ilma alluseta kolitamissest  keige Eesti rahwa suggule peab tullema ehk millal se peab möuma hakkama? Sepärrast, kui herra mo nore innimesse jutto pahhaks ei panne: külla- kolid, kui Zummal aitaks üllemaid ja allamaid nende eest ikka.ennam murret kanda, on sureks kassuks, sest nemmad on keige rahwale ja ei panne tall õlast tallo tööst ärratagganema, egga kissu temma pead loka; agga kui se minno teggeminne õlleks, kihhelkonna- ko lide assemele panneksin ma middagit muud, mis minno arwades kindlamat  pöhja panneks ja ennam kasso sadaks. Kas se agga sündlik õlleks ja korda lähhäks, sedda jättan herra ja mu targema innimeste mõista." Nenda räkisin minna, ja önnis herra sülitas  omma habbet ning kulas waggusi pealt. Kuida meie jut nüüd eddasi läks, sedda kirjutan  sulle tullewa kord; sest egga se muidogi korraga sinno postitasko ei lähhäks. Pällu, et head Eesti rahwa sõbrad senni kaua sulled walmis leikamad, misga meie keikide kassuks parrem wöiwad kirjutada, kui minno mõistus  kannab. (Jääb polele.) Sannumed ommalt maalt. Peruust. Silmamoondaja. 26. ja 31. Julil mängis meil üks ülle Eiropama kulus  kunstiteggia Epstein, kes mitme kunninga  ja keisri silma ees omma silmamoondamisse tempusi on teinud ja weel hiljuti Suuriv  ü rst Aujarjepärria kaest Libau linnas üht kalli kimmidega ehhitud kuld sörmust kingitusseks  sanud. „Postimees" põlle ni kulust meest ka waatmatta jätnud. Se sanna „silmamoondaminne" on Eestirahwa  seas tuttaw sanna. Meie hulkas on weel innimessi,  kes üsna tõeste uskwad, et teine innimenne  teise silma ees tempusi wöib tehha, mis ommeti kegi ei näe. Jah, immelikko tempusi tehha, sedda wöib ta kül, nago Epstein, meie silma ees ka on teinud, et mitto sadda innimest, kes keik terrawaste wahtisid, ommeti ei näinud, kuida üks ehk mitto rahhatükki temma palja peu peal ärrakaddusid ja tuleks läksid; ehk kuida taskurid, mis ta silma nähhes  purruks tampis, püssi sisse ladis ja siis wäljalaskis, ommeti keik terwelt ühhe toli al koikusid; ehk kuida 6 kuld sörmust, mis teine  innimenne peus kinnipiddas, lillekimpude ümber ühhe puddeli sisse ollid läinud, kust neid muido kätte ei sanud, kui et puddel piddi katki lödud sama ja mitto muud (ta teeb sähhardusi kunstükkisi ikka paarkümmend korraga): siiski silmamoondamist ei olle kuskil, maid keik saab öigel kombel tehtud, agga ni karmi  , et öppimatta pealtwaatjal mitte wöimalik  ei olle sest arro sada. Mönda tükki selletas  Epstein meile arra ja näitas nenda kätte, 243