malale, ei olle meie tännawo mitte nappist sanud, maid ta on ommad helded käed lahti teinud ja keik, mis ellab, hea melega toitnud. Omma leikussepühha olleme tänno ja römoga wöinud pühhitseda. Agga Willandi poolt kuleme ka ühhel hobil, et rukki-ussid mitte üksi or vasele paiguti suurt kahjo teinud, waid rukki nabrade kallale kippunud ja neist paljo raiskanud. Üks kubjas kirjutab meile Willandi ümbert, et temma ello aeal sedda ep olla näinud, et rukki wihhud kuhhelas liggi põled ussidest ärra södud, nago se seal nurkas  tännawo olnud, ja kui wihkusi tõstetakse, peab ussisitta nago tango mahhapuddenema. Ühhe ainsa rukkiwakka seest on IV2 toopi ussa wäljasöelutud sanud, kui willi weskile widi: mis siis wöis olla, kui alles kuhhelas seisis? Selle ku sees ei pea sedda kül ennam sureste nähha, ollema, agga sedda näljatsemad olnud nimmetud södikud enne kahjo teggema. Kas sedda muial paikus ka nähha olnud, ei olle meile mitte teada antud. Rukki orvas,  kus ussid kahjo ep olle teinud, peab suur ja lopsakas ollema, et jubba nita saaks. Länemaalt. sUmmanaeste Sedda kuulsime kannini üksi Zärwamaalt, agga  nüüd näitab assi ka Länemaal sigginema hakkawad. Selle eest aitummal. Hapsalo linna tohter, vi Hunnius, olgo tuhhandeks  terwe, olla ka seddasamma nöu ettewötnud,  mis Paide tohter, vr. Schnell jubba teoga üllestunnistanud. Eestiemmadel' ja lastel'  ja seläbbi keige Eestirahwale tulleb ämmanaeste  öppetusse läbbi surem kasso, kui nemmad möistwad möttelda. Or. Hunui-  se ettewötmisse tarwis on Tallinna mõisnikud  ka heast süddamest 150 rubl. abbiks lissanud, mis sure tännowäärt assi on. Lasko  Zummal keik head ettewötmissed korda minna. Agga mul kippitab üks assi süddame peal: mikspärrast meie neidsammo sönnumid ka Lihwlandi jaust ja Saremaalt ei kule? Kas seal sedda tarwis ei õlleks? Oh mo Zummal,  wist nisamma, kui iggal pool! Wennemaalt. sHea tahtminne issamaad  lgga oige issama poeal, kui tal mehhe- ja mitte wanna memmesüdda rindus ei olle, on lust ja room omma issamaad  tenida; ausamat tenistust meie ei tunne.  Rööm on kuulda, kui sedda sähhärdused innimessed ärratundwad, kellest mönned teised  ikka ütlewad: „egga nemmad ilma keppita  middagi ei te." Walle! Kep se on, mis keppi wasto tuimaks teeb ja keik autundmist ja issama armastust ärrasoöb. Äitab lummal  tallopoega ka tükkikest issamaad omma j auks sada, ärra minne siis tedda ennam issama  armastust öppetama ta mõistab issegi.  Kuulge nattuke Tobolski kubbermangust.  Kui Keisri Herra kulutus nekrudi wotmisse parrast seal tutwaks sai, tullid warsi tallo koggodussed ja tunnistasid, et nemmad, kui sedda rigi waenlaste parrast peaks tarwis ollema, mees mehhe körwas tahtwad wälja astuda  ja issama ning temma aujärje eest wiimse werretilgani seista. Mkspärrast? Säh, nemmad on Keisri armo läbbi pri innimessed  ja iggal perremehhel omma tükkike issamaad  kä, sealtep se tulleb. Issama teeb issama  armastust. Polamaalt; sPola mässamissest ja praegusest Meie olleme sest jubba tükki kaupa küllalt könnelenud, et nüüd ka ülleültse  mönni sönna wöime üttelda. Mässamisse hakkatusses olli iggal pool selgeste nähha, et mässajad ommast wöereti tööst ka middagi lootsid wälja tullewad. Neil olli söddiaid ja söamona kaes, peale selle weel suur lotus Prantsusse ja Inglase abbi peale, sepärrast ei waatnud nemmad selle peale, kas tänna 100 ja Home 200 langesid. Nad hakkasid ka selle nõu ja lotussega, et tallorahwas mees mehheni nende üllekohto mässamisse lippo alla piddid jooksma, neile Polamaad Wenne Keisri  käest ärrarisuda aitama ja siis isse risujate  ratsa hobbustks jäma. Aitummal, meie teame, et asjad nenda ei läinud. Tallopoead ollid targemad, külla abbi jäi tullematta, rahhakukkur  ei seisa ennam püsti, Polama on Wenne wägge täis, mässajate üllejänud sal- 326