Perno Postimees ehk Näddalileht »»«5 Kahhekfas kesknäddal 4. Nowembril. > aasta. Ses lehhes seisab. Sõbra kirri. Ommalt maalt: Ue-kirriko ehhitaminne. Tallinnast: Keiserlikkud sönnumed.  Wie-protsentised bankpilletid. Söa-laew randas. Siggarite wabrikutest. Warrane talwe. -- Teist korda Siberi male sadetud. Süddame tunnistus ei anna rahho. Tubbaka näitus. Wöeralt maalt: Õnnetus  sutte aukus. -- Kartus. Kas sõbrus tössine woi mitte? Petja kinni. Prantsussemaalt. Laewa surm. Telegrahwi sönnumed. Nalja nattukessed. Möistatusse selletus. Sõbra kirri. (Mis 44 polele jäi.) Könneleme tänna sest jälle eddasi, kuida meie sõbra Lause kässi trahteris käinud. ..Trahteri issand!" hüdis saks sisse tulles ja omma sõbraga laua äre mahha istudes, ..walmistage meile marsi üks hea prukost: linno pradi, löhhe kalla, soja pirrakast ja keiksuggu kokist mis teil agga on; kaks puddelid  keige parremad jodawad mina ja üks puddel penikest napsi!" Silma pilk ollid need tellitud asjad keik laua peal, Laus kes neid siamale muido nimme  järrele olli kuulnud, mõis nüüd isso möda peale hakkata ja keik aina muido. Siiski istus ta ni waggusi ja kohkund kui üks närtsind  lil päwa pallawa käe, künni monni klaas kastet ja selle helde perremehhe suur sundiminne  tedda jälle tele aitasid. Häddaste ollid  need essimesed su-täied alla läinud, hakkasid  isso ja janno täieste omma kohhut teggema;  ja ei turind kuigi kaua, piddi meel kaks puddelid jodawad mina jure antama. Nüüd hakkas se wiin Lause peas agga ka omma kohhut teggema; ta keel läks pehmeks ja toli pealt üllestöusta polnud ennam juttugi;  seal jures olli ta ülle pea romo täis. Sedda rahha mrs ta poeale olli lubbanud ei tahtnud ta nüüd mitte ennam koeo wötta, waid siin kohhe posti peale panna; ka tulli tale kord nago üks sädde mõttesse, et se temma kohhus  olla, nüüd ka üks puddel wina omma kullu peale anda laska; agga üks nisuggune rummal mõtte läks nisamma ussinaste, kui ta tulli. Se saks olli mässimata omma sisse kallamisse ja sUndimissega, kui paljo Laus ka wasto seisis kange kelega ööldes, et tal weel monni tarwilinne assi tallitada olla." ..Mitte koggoniste söbber", ütles saks, „nenda  rutto ei lähhä meie siit. Mis tallitus se siis on mis sind nenda tagga aeab?" Laus, kelle keel sönna sönnalt ikka kangemaks  läks, wastas: ..ei keddagit, ei keddagit." Ugga kui Luiso Laus tullewa kord omma linna-woriga teie jure peab tullema, siis peab ta ommeti ka teie nimme teadma?