niitmas! Ta wöib ka meie maiasse tungida kas olleme malmis? Amerika södda. Sest söast rägitakse hopiö ennam, kui seal södditakse. Pöhja poolsete nöu olla pitkalt agga julgeste löunapoolsid  ümberpirada; 500,VW meest olla nenda seisma pandud, et mässajad (sedda on jo lõunapoolsed) kuskilt ennam eddasi ei sa, waid omma lahkund makondadesse taggasi sawad surrutud. Se õlleks hea kül, kui se neil nenda korda lähhäb. Agga põhjapoolsete  enneste keskes on paljo kaebamist. Keik nende wallitsus ja seädmissed ei pea sugguge kordas ollema. Ei olle õiget kässoandmist, ei õiget sönnakuulmist, waid korrato assi iggal  pool. Monamurretsejad petwad ja jätwad  wäe nälga, wäggi risub isse omma linnad  ja küllad paljaks, nenda peab assi eddasi minnema! Hiljuti olli neil ta weike lahhing, mis põhjapoolsed kautasid ja liggi meest ka, agga parrako! soldatid olnud pool allasti ja nälgas ning surema hulgal ep olle kinga jalgas egga õiget püssi kaes olnud.  No miks nad nenda ei piddand lahhengit  kantama? Mönnesuggused sönnumed. Ellaw surnud. Paljo innimessi on sellega jubba tappetud sanud, et nad ellawalt näiksid surnud ollewad ja neid maeti mahha, kussa nüüd, kui ommast minnestussest ärkasid, lämmatud said. Olleme sest jo mönda kurwa  luggu kuulnud. Hiljuti olli sesamma luggu  Preisimaal ühhes tallomaiaö jälle käes. Uks rikkas abbiello paar ellasid priskeste, piddasid  ausaste omma pärrismaia, ja neil olli üks ainus tüttar, nende silmaterra. Äkkiste kukkus terwe laps ühhel päwal mahha ja surnud! Rutto todi külla-tohter senna, katsuti, öeruti, ei middagi mis surnud, se surnud. Sedda piddi tohter ka ütlema ja leinajad wannemad piddid mattuste peale mötlema, mis kolmandamal päwal piddi sündima. Jubba  tulli kolmas pääw kätte ja laps seisis, nago Zairusse-tüttar, likumatta pusärkis. Jubba pusärk kesk tubba ja kaan pealt ärrawöetud ja lapse issa nuttis seal jures. Seal olli temmal, nago õlleks lapse näo peale korraga punnane jumme lönud. Silmapilk satis ta linna (mis lähhedal olli) teise arsti järrele, kes ka warsi tulli. Ni kui ta last olli näinud,  ütles temma: „Tännage Jummalat, et teie ellawat ei olle surnute jure saatnud!" Warsi wöeti laps pusärgist wälja ja pandi soja wodi ning ei läinud ennam paljo aega, siis löi silmad lahti ja ellas jälle. Paar tundi hiljem õlleks ta ellawalt mulla al olnud!  Ärge uskuge mitte neid surnuid, kes nenda äkkiste surrewad. Ebbauskli? rentnik, üks rummal olli rikkas (sedda on saggedaste) ja rentis ennesele sure karjamõisa, et tal ka nattuke  möisniko sissetullik, wäljaminnik ja rummi  õlleks. Ta olli suur lambapiddaja mees ja need ollid tannini terymal korda läinud. Agga tännawo süggise tulli õnnetus, et terme  karri haigeks jäi. Mis nüüd heaks nõuuks? Kes aitab? Noh, kas ma - tarkasi ennam ma peal ei olle? Tark (rummal) rentnik satis marsi nisugguse solapuhhuja järrele, kesj ka seddamaid  tulli. Nüüd puhhus ja pommises temma  lauda ees ja tagga, wiskas sola, suitsetas  kolla-okse ja ukseallusid künni kül armas ollewad. Wimaks ütles ta meel, et lambanöiduja  neil pärmil ennast lauda lähhedal piddi näitama. Rentnik andis poistele käsko, mahti piddada ja maksis tohtre waewa rohkeste ärra. Paar pawa pärrast sedda laks külla peakohtomehhe emma widdewiko aial lauda takka kohhe teed möda, istus nattuke kimmi peale mahha ja puhkas jalgo. „Se ta on! Lamba nõid!" ütlesid poisid, tõmbasid  wannamori kinni ja peksid tedda waefe ommaks. Kohtomees kaebas ja rentnik piddi hirmus trahwi maksma. Ägga mis sai ta lammastest? Surrid ennam ist keik ärra, sest et õiget abbi ei otsitud. No jah, nenda lähwad selle loud, kes ebbausso paelus eksib. 367