Perno Postimees ehk Näddalileht M tk. t«S7 Üksteistkiimnes sPernus, kesknäddal 19. Aprillil^ aasta. Ses lehhes seisab. Hundi kobas Superio-järwe äres. 11. Ommalt maalt:. Pernust: Laulo pühha. Riast: Margusest. Krono maks linna maeade pealt. Tallinnast: Kolide uendus. Tänno jummalatenistus.  Peterburgist:  Kabbeli pühhitseminne. Rigi sissetullik ja wäljaminnik. Ma mümissest. Hallastaw selts.  Nishni-Nowgorodist:  Õnneto surm tullekahjo läbbi. Wöeralt maalt: Mönne suggused sönnumed. Uemad sönnumed. Pernust: Jeä minnemissest. Nalja nattukessed. Intressi pabberid. Hundi kobas Superio-järwe äres. 11. Nende ello polnud agga mitte kido wäärt. Ühhes randas, kus waenlassed ümber hulkusid  ehk jubba otasid, sedda teades, et kange torm neid saab taggasi aeama ja ehk ka jubba näinud ollid ning parrast aega otasid, neid kahjota wangi wötta, et omma werrejannulist meelt nende kulges lahhutada. Pilkane pimmedus  laotas omma kattet nende ülle ja torm hullus ümber nende pea, püssid süggawas järwe põhjas, ilma Loiduseta, täis kartust tuld ülles tehha, misläbbi issi waenlastele märki olleksid andnud ja weel peale selle üks neist raskeste hawatud:. se olli üks olleminne, mis -La mehhl, kui nemmad ollid, kowwa prowi peale wois panna. Nad otsisid üht warjo paika, kus tormi eest warjutud, woisid mahha heita. Nenda teine teise körwa mahha heites  uinusid nad nisamma rutto maggama, kui emmast kigutud laps, ja maggasid künni teise hommikuni, kus päike neid omma lahke paistussega  ärratas. Päike tõusis ommas wannas illus, ehk kül ta igga hommiko uus näitab ollewad ja essimenne  linno laul, leidis meie waprad küttid ka jubba jallul. Kehha, allati kowwa ommas lodud õigusse pärrimisses, pärris toito ja se olli püssita meestel sures metsas raske sada. Niisked samlad ja rohho jured wöisid kül lühhikesseks  aeaks ello pikkendada, agga mitte wässind kehhadele jöudo anda. Kuidas wöisid  ennestele parremat sada? Nad ollid jo metsa elloga liig tuttawad ja teadsid mis tehha tulli. Walgekuusk olli waewalt üllestöusnud, teggi ta kohhe pinikessist sitkeist juredest, mis kaljude kulges kaswasid, linno paelo, et nendega  jännesid püda, kellest seal pudo polnud; nattukesse aeaga ollid mitto käes. Senni kui punnane mees jänneste nahko mahha rewwis ja neid puhhastas, teggi Winters jännese  jalla ludest õnge konksust, põimis sitkest pu koordest paelad, siddus õnged otsa, panni õnge otsa tükki jännese kopso ja warst ollid