gal pool head nöu anda, kui Ria „Lösewitsi  pissukesi pildiga ramatuid" taggä küssite. Postimees on nende sönnadega omma nöu süddame pealt wälja üttelnud, nüüd tehko iggamees, kuida omma südda sunnib. Sönnumed ommalt maalt. Wõnnust. Merino lambad. Januari ku löppetusses ollid mitmed Wönno-Wolmri- Walga ma konna pöllotö-seltsi liikmed seal omma  kokkotullemist piddamas. iillem jur olli neil „merino- lammastest." Praego on keige suremad merino-lamba karjad Lihwlandimaal: Õiso möisas 2750 tükki, Smilteni möisas (Lattimaal) 3200 tükki, Tarwasto möisas 2120 tükki, Testama möisas 2070 tükki :c. Neid möisasid, kelle lambakarjad 1000 ja 2000 wahhel sured on, olli 17 möisat; mu teiste möisade peal, kus merino-lambaid petakse,  olli meel wähhem ja keige wähhem Paidle möisas, se on Mitte ennam kui 316 tükki. Willa saak igga lamba pealt leiti: mönned  sanud 4 naela, työnned jälle waewalt 2 naela lamba pealt. Praego on 70 möisa Riamaal, kus merino - lambaid petakse. Riast. Tallo hobbuste katsuminne saab tännawo suil jälle Juni kuus Wolmris ja Willandis ollema, ning Wolmris 19. ja Willandis 21. Jani ku p. Kellel siis kabjakandjaid  on, mis libbedad jooksma ja tuggewad  weddama, need mingo nendega nimmetud  päiwil senna, näitko omma lome ja lasko neid katsuda, et kui lomad sedda wäärt, omma  auupalka wöiksid kätte sada, mis neile kingitakse, kelle lomad keige kangemad jooksma  ehk weddama olnud, olgo rahha ehk höbbe  mällestusse täht. Paidest. Teenride auupalgast. „Tänna  pean, armas Postimees, omma sönna piddama  ja sulle teada andma, mis ma muido weel omma lada paiwil ollen kuulnud ja näinud.  Ma juhtusin omma lada-platsil kaks prisket  noort meest näggema, kes maggusa jutto peal ollid, mis nende naost wälja läikis. Pea kinni, mõtlesin ma, neil meestel on wist omma  armsa Kaiedest ja Maiedest könyelemist, mis muido noorde meeste süddames köddiseb. Teggin asja nattuke nende pole minnema, ja nende körwa jöudes juhtusin need sönnad kuulma:  „olgo ta muido, mis on, agga selle polest  on ta hea mehhlke, et omma sönna on piddanud." Ma pöörsin ennast warsi meeste pole ja küssisin: Külla söbrad, ärge pange pahhaks, kes se teie hea mehhike siis on? „Se on meie möisa herra", wastas teine neist. Nüüd olli ka meite wahhel jut lahti. Ma kutsusin neid omma maiasse ja tahtsin meestele  napso mina anda, mis muido Eestimehhe kelepaela ennam lahti peastab. Agga ennäh, jälle uus assi: kumbgi ei wötnud maggusat wina.— Miks mitte? kas nad ep olnud tedda ilmas kele peale sanuv ehk prukinud? „Küllab  olleme enne ka prukinud, ütlesid mehhed, mönni kord ka uimased olnud, agga minnewa  kewwade jätsime üsna mahha; sest uimase peaga sünnib mönda ja selle eest tahtsime hoida,  muido olleksime enneötele kahhekorvse kahjo teinud." Agga se assi olli lühhidelt nenda: Minnewa kewwade üttelnud nende möisa herra omma teomeestele (se wald on alles teo-orjusse peal): „„Kas teate, poisid, mis ma teile ütlen: kes i) omma hoost pahha peale ei lasse, 2) omma tööd holega ja korra pärrast teeb, 3) selle eest hoiab, et ta mingi sü pärrast hopi lüa ei sa, sellele tahhan ma tullewa talwe head kingitust kehha, ja nendasamma  ka abbitüdrukutele."" Nüüd olnud muidogi tarwis wina mahhajätta ja orjad püüdnud hoolsaste omma töötud auupalka ärratenida,  ehk se kül meeste seast mitmele, kes winapaelus käinud, mitte ep olle korda läinud.  Nüüd enne lata tulnud tassumisse aeg. Kumbgi neist meestest ollid möisa aidast 3, ja „waimoläpsed" 2 wakka rukkid sanud. Meesterahwas  põlle kül salmele suurt waewa teinud,  agga tüttarlapsed kaunis hästi rukkid wälja weddanud, mis herra hea melega annud. Kas need nüüd kahhetsewad, kes ilma jänud?  Kas wötwad nöu ja lubbawad tullewa suil ka nenda tehha? 90