päwa järge möda turinud. Sahhardused ilmad  olla rahwa süddamid sure kartusega täitnud,  ja ütlewad, et Zummala wihha Noa aealist wee upputust ähwardada sata; kirrikutes  ja wäljade peal olla Zummalat pallutud, et ta taewa lugid jälle kinni panneks ja neile kuiwa ilma annaks. Nende jubba enne könneldud sönnumete jure, mis sealt olleme kõnnelenud, tullewad weel wägga kurwad asjad, mis meie siin üllamal  täienduseks tahhame endise sönnumite jure lissada. Kuida se jubba teada, on hommiko- Siberima, issiärranis Baikali jarws ümber kaudne ma, jubba kauem aeg, mitme sülla süggawuse  wee al, kus läbbi peäsemise peale põlle mötteldagi ja keik pöllo- ning aea-wiljad ja heinamaad  ärrarikkutud ja otse nendasammoti ka keik maead, mis wessi ärralöhkunud ja rahwa hädda kaugelt ülle nende peade tõusnud. Nüüd könneleb nende seitung sest upputuse häddast weel eddasi: «Se kenna saar Ljubow, mis Angara ja Zrkuti joggede wshhe! ja kus kennad  maead pea! seisid, on pea laest jalla tallani süggawa wee al. Sured ellajate karjad, mis selle sare peal ollid, nenda kui: hobbused, lehmad  ja lambad, on kaddund, et ükski põlle näinud, kuhhu nad jänud, wist on wolas wessi neid maggama pannud. Wägga halle luggo on hobbuõte ja lehmadega linnas, kelle kabjad ja sörrad selle allalise wee sees käimise ja seismise läbbi pehmeks liggunenud, nenda, et nad omma jalge peale ei woi toetada. Ka suur tsiduse pudus kelab neid rammo samast, sest nihästi ellajate kui innimeste toidus on kassin ja kallis! Üks puud rukkid, mis enne 40 kopp. maksis, maksab nüüd 180 koppikad; turrule ei toda, ühhe sönnaga öölda: middagit  kaubale, kegi ei pease läbbi, sest keik teed, mis otse wee al põlle, on kui keige pehmemad sood, kust kegi läbbi ei pease. Posti käigud on kinni, sest need ei pease kussagilt läbbi. Irkutski seisab issi sure kartuse sees, sest wessi aeab ikka lähhemale; ennamiste on keik maead jubba tühjad. Hommiks pool linna külges hakkawad ettewaatlikud maeaperremehhed omma  maeasid otsast mahhalöhkuma ja teise kohta weddama, kus kartuseta ellada woiwad. Keik keldrid on wet täis ja aeab ka mönnes kohtas pörmanda laudade wahhelt tuppa. Sest sa- dik/kus kirjasaatja omma kirja löppetanud; põlle parremah silma ees nähha olnud! Jenifeiskist kirjutakse 31. Augustil kauba seitungi läbbi, ühhest wägga surest önnnetusest, mis sel linnal olnud. Selle linna lähhedal olla üks märato suur rabba, mis jubba mõnda aastad järge möda süggawas ma sees pölleda, se on: immitsenud issi enneses, nenda et kegi sedda ennam põlle tähhele pannud, wesl wähhem  selle peale möttelnud, et sest kellegile kahjo piddi tullema ja issiärranis weel ni suur, kui nüüd käes on. 27. Augustil, hommiko kello 8, tõusnud korraga kange torm, mis tuld ma põhjast ülles puhhunud, et lausa pöllema hakkanud,  ja kange tormiga ruttust eddasi lennanud ja enne lõunat kello 11, üht selle rabba lähhedal  seisawat maea pöllema pannud ja et torm kange olnud, põlle seal kellegi abbi aidanud. Sest maeast wissanud torm tulle linna peale ja siis seisnud lin lühhikese aeaga, kui tullemerri,  mis ühhe issiarraliko ruttuga eddasi läinud, nenda et waesed innnimesed põlle eest ärrasanud; rägitakse, et peale kahhe saea innimese  seal, muist tulle, muist wette sees surma  sanud; se on: nad pöggenenud, kui näinud,  et peäsmist põlle, tulle eest jõkke ja upputanud  seal ennast ärra piddanud wee surma kergemaks. Öhto olnud ossa linna tuhha unnikuks tehtud; 35 kiwwi maea, 6 kirrikud, kauba-maead ja arruto hulk pu-maeasid  olla keigega, mis kellegil warra polest sees olnud, mahha pöllenud. Sest wäikesest ossast linnast, mis weel järrele jänud, pöggenenud rahwas wälja, sest et pöllew-rabba neile ikka weel suurt kartust teinud. Wöeralt maalt. Saksamaalt. Berlinist kirjutakse, et kunningas Willem 26. Septembril Suurwürstinat  Helena Pawlownat raudtee howis wastowötnud ja terretanud ning teisel päwal temma jures wöeraspeu! käinud ja pikkem  aeg temmaga jutto aeanud. 28. Septembril  olla Hessen-Darmstatti prints Aleksander  Liwadiaöse reisinud, meie suurt ja armolist  Keiserinat Mariat Aleksandrownat wa- 335