Toe tuggewus tulleb toest ja süssi süttib söest. tark hommikomaa würst olli surmawodi peal ja temmal paljo poegi järrele jämas, kellest La õigusega kartis, et nemmad parrast tedda kokka ei mõista hoida egga ühte nõuusse jada. Hea nõu ja õppetus, kui tahhetakse wasto wõtta, ei te ial kahjo. Sedda tahtis surreja issa onuna poegele anda. Ta laskis neid omma wodi ette kokkotulla, andis neile üht pigikimpo kätte, kus nisamma paljo pigiwarsi kokkoseutud, kui neid wendi kous olli, ja käskis sedda kimpo katki murda. Poead tahtsid issa käsko täita ja hakkasid  peale. Esmalt katsusid üksawalt wannemast  noremast sadik, pärrast kous ja korraga, agga pigikimp ei annud koolduda, weel wähhem katki murda. Kui nored mehhed endid nõnda tük aega ollid wässitanud ja ärratunnud, et tööst middagi wälja ei tulle, laskis wannamees pigid kimbust lahtiwõtta ja neid üksawalt poegade kätte anda, et katsuksid, kas nüüd katki sawad. Wata immet, priuh! ja prauh! murdis igga poeg ilma sure waewata omma pigiwarre katki ja needsammad pigiwarred, mis enne nõtkuda ei annud, seisid nüüd kõik katkimmtud unnikus maas. Kust se tulli? Mehhed issegi wahtisid  immekspannes ühhe teise otsa. Wanna surreja  issa wodis andis selletust ja ütles: „Kas näete nüüd, mo poead: toe tuggewus tulleb toest ja sussi süttib söest. Teie ollete needsammad, ja pigiwarred on ka needsannnad, mõllemid ühhepaljo; agga enne ollid pigid ni tuggewad ja teie nõrgad, nüüd nemmad katki murtud ja woit teie käes, ilma et teie hulk õlleks kaswanud ehk neil kahhanenud. Sedda teeb kokkohoidmiue. Sepärrast hoidke kokko, siis ollete ärrawõitmata; kui mitte, siis on teid hõlbus  ärrawõita ja katki murda!" Kuida nüüd poead parrast issa surma sedda õppetust melespiddanud ehk mitte, sellega põlle meil siin asja, kuid sedda pangem tähhele, kas toeõppetus, mis ial, nago kuld, ei roosteta egga wannaks ei lähhä, ka meile kõlbab? Ma ussun,  kõlbab. Lahkuma on allati ni paljo kui langema. Kümme ühhes kous ja korraga, on kakskümmend, agga kümme üksikult, on waewalt wiis. Kui tüllitseme ja riidleme; kui iggaüks üksi isseennese peale mõtleme ja lahkume; kui iggaüks omma teed tõrkudes üksikult  käime ja mudest ei holi; kui kõik head nõu põlgame, sest et se meie ommast peast ei õlle wäljatulnud, Eestiwennad, kui nõnda lahkume,  siis langeme, nago üllemal nimmetud pigid .... Hoidkem kokko ja piddagem issekestes  rahho, sest rahho teeb meid rammusaks, agga kius kurnab lahjaks ja nõrgaks. Hoidkem kokko ja piddagem üht meelt truusses ja seaduse täitmises omma issaliko Keisri wasto; hoidkem kokko ja olgem ühhes meles koggokonna ja koli asjo tallitades, waeste eest hoolt kandes, Pollo- Löös ja maeapiddamises ja iggas asjas ikka sedda nõudes, mis kõikide kassuks tulleb. Oh, et se aeg jubba lähhedal õlleks, kus meie põllomeestel  põllud ennam raske rendi al ei seisa, waid õige hinnaga nende ommad on! Weel ei olle 25 protsenti ehk 1/4 ossa ni kaugel! Kõik ei wõi kül pärrismaapiddajaks sada, se on muidogi  teada, agga ma peab kõik Pärusmaaks sama, muido rippume kõige omma wabbadusega ikka taewa ja maa wahhel. Kui agga „toe tuggewus toest tulleb," kus mitto wennalikult kokko hoidwad ja ühheteise naale endid toetawad, siis ei pea nemmad mitte kui surnud pakkud kokkopandud ollema, waid ka meie teine pool pealkirja tõeks sama, et „süssi süttib söest." Seks õlleks nüüd meie arwates  wägga tullus, kui terrasemad mehhed meie rahwa seast selle eest hakkasid murretsema, et põllomeeste-seltsid ilmale saaksid sündima. Kui se Lõssi on, et põldo ja karja omma maa emma rindeks peame nimmetama, siis peab ka Lõssi ollema, et mõistlikul wisil selle eest Peame murretsema, kuida need rinnad rohkem  pima wõiksid anda, kui nad siamale annud. Siin on jälle tarwis, et sussi söest õhkuma hakkab. Sest ei olle ammo mitte kül, et mõnni ehk ütleb: „Minna mõistan künda ja äästada, lehma lüpsa ja lammast niita." Wõib olla, mo wend ehk õdde, ni hästi kui tünnini õlled teadnud; agga täielikuks ei pea sa sedda weel mitte piddama, waid eddasi minnema, nago kõik targemad ja härritud innimesed eddasi lahmad,  ja mis sa teed, ei pea sa ilma mõtlemata ehk kammitsas mõttedega teggema. Paigal seisma, 274