parrast nemmad raudtesi ehhitawad, siis on wastus:  selgest liggimesse armastussest, et keik assi parreni ja ruttem lähhäks ja rahwal kergem  õlleks: isseennese peale ei mõtle kegi. Ja jah, kes tahhab, se ussub? Nendasamma lähhäb luggu ka sure hulga kossiatega. Selge armastus nago sulla messi ees ja tagga; mees wottaks tüdruko, kui temmal  ka mitte hilpo ümber ei õlleks; kas ta middagi  „kasa saab," sest ei rägi kegi fõnna. „Mo armoke, mo kanuake, mo tuike, mo süddameke ja silmaterrake ec.," muud ei kuulda. Agga waewalt  on norikul tanuo peas, siis hakkawad mõllemilt  Poolt Pärris wistrikud wälja paistma. „Mees" ja „naene on üsna teisest puust, kui pruut ja peigmees ollid. Mõllemad leidwad teine teise küljest, mis kumbagi mele parrast ei olle. —Kus silmad eune ollid?—Ollid „kasarahha" peal, sellepärrast ei näinud nemmad tullewast abbikasa. Nüüd sõitke omma tehtud tee peal eddasi. Agga seal on paljo „ah!" ja „oh!" On kül, agga need on isse omma tehtud. „Tuike" hakkab turtsuma, „?uldtük" peioke koera kombel' urrisema. Sgh, mis kumbagi! on, sedda neil on, ja sellega peawad nüüd kõrwo ue tee peal eddasi sõitma. Mis aitab raudtee peal eddasi? Hea mässin, mis eest weab, olgo lusti rong ehk lastirong tagga. Kes nüüd abbiello maantee peal tahtwad eddasi  sada, neil peab ka hea mässin ees seisma tossine armastus, muido rattad kiiksuwad  ja käaksuwad ning jüwad igga känno Lahha kinni ja siis teine aeab teise süüks. Agga ninnnetud armastusse mässin ees, se tõmbab eddasi ja panueb wasto kuuni hallid juuksed pähhä Lekkiwad. Üsna- lust sõita teine teisele kat audes ja teine teise koormat kandes. Tahhate teie agga nored innimessed rahha, lehmi, lambaid, Põldusi ja muid sellesarnatsid  asjo inas sinaks ette Panna, nago issad, emmad, oimud, täddid nõuaudwad, noh, katsuge;, agga kui teie sõit wägga waelvalinne on ja ohhakad  eest ja takka torgiwad, siis ärge aeage mi nn o süüks. Raudtee peal ou mõunesuggusi ammetmehhi tarwis, agga massinameister on neist keige tarwilissem, se peab tru ja terrane mees ollema. Abbiello Lee peal on sesamma luggu. Lotus Mõistlik ja leplik meel, tassandus, rahho ja kannatus peawad massina jures seisma, siis ep tulle tarwilissest aurust pudu, ei sa ka üllellga. Üsna ilma putumatta ja põrrutamatta ei lähhü ükski teekond. Munnad werewad pessas ühhe teise wasto, miks siis mitte kaks ellawat innimest. Agga sest põlle wigga. Lähwad rattad  kord nattuke röpest wälja, siis lähwad nenimad  pea jälle sisse, kui õige massinameister õigel  aeal mõistab tuld taggasi hoida. Juhtub nisuggust asja et rattad kord röpest kargawad, siis hoidko mõllemad kütmist ja tullekihhutamist  taggasi, muido lähwad asjad hukka. Sesinnane  tulle lämmataminne on naese poolt küljest saggedaste wagga raske assi; ka mõnni mees ou nago pttssirohhosarw, ja sealt on jubba abbiello tee peal mõnda kahjo sündinud. Raudtee peal ei õlleks hullemat asja, kui korraga kumbagi rongi otsa mässin pannakse ja kütma hakkatakse. Seal tõmbab teine mässin teine pole ja koorm ei ligu ommeti paigast ärra. Ka abbiello tee peal ei olle nurjatumat asja, kui sedda, et kaks tahtmist korraga wällitsewad.  Seal saab mõnni tük murtud ja rikkutud,  ilma et assi sammo eddasi sanud, ehk kül need kaks tahtmist paljo suitso ja auro, kissa ja karra teinud. Raudteel on ommad jamawahhed, ennamist  25 wersta, kus nattuke kinni petakse. Abbiello tee peal on nisamma esstmenne jamawahhe  25 aastat, „hõbbepulmad," mis kül tünnini  sureste weel Eesti assi ei olle. Seal wadatakse  nattuke taggasi ja kes mõistlik on, kirjutab  jamamaea ukse peale: „Siamale on Jehowa  aitnud!" On neile, kes sedda mõistwad tehha, need woiwad rahhoga eddasi ja taggasi wadata. Siit lähhäb nüüd tee jälle eddasi, künni senna saab, kus 1., 11. ehk 111. platsi sõitjad keik ühhesarnatseks on sanud, ja kirriko aea wärrawas  üks warrem, teine hiljem wälja astub ning koeo on sanud. Waatke, annad sõbrad, kui melemõtlija innimenne  mõnni kord raudtee peal sõidab, wõib tal mõnni süggisene mõtte süddamesse tulla, mis luggejatele enne kasso kui kahjo teeb. 290