weel öölda: ärra otsi rendi kohta, egga ärra nõua sedda, sest sealt wiskäb hilja ehk warra so naber ja külla wend sind wälja ja siis õlled jälle aea äres, waid osta ommale pärris koht, wata, kohhe teine assi, kuhhu sa naela lööd, se jääb senna, sedda ei kisso kegi teine wälja. Ma läksin, se olli umbes pari näddala " eest taggasi, omma posti paunaga möda külla tannawaid, künni Köima mõisa kõrtsi jure sa tead jo, Köima mõis on Mihkle kihhelkonnas,  38 wersta Pernust emal — lõuna olli käe ja jallad wässind, sepärrast astusin sisse, istusin mahha jalga puhkama ja hakkasin leiba wötma; nüssisin parrajate kannika otsast tükki, kui üks pant habbe sisse astus, mind lahkeste terretas ja ütles ennast Köima mõisa kutsari ollewad. Ta olla näinud mind kõrtsi sisse minnewad, sepärrast ruttanud senna mulle ütlema, et nende herra tahta' omma walla tallomaid  ärramüa ja õige oddawalt ja hea tingimistega;  ma hind olla 525 rubla taler ja kes osta tahtwad, mingo mõisa herra jure kaupa teggema. Noh wanna wend! Eks olle nüüd maid siinsammäs käe jalla jures sada? Kutser könneles  eddasi: mõisa herra tahta omma walla maad keik ärramüa ja sepärrast käskinud ta minnuga kokko nõuda, et ma rahwale sedda pean teada andma. Nago ma jo laialt käin ja igga suggu rahwaga kokko saan, sepärrast pällus ta mind sedda kulutada. Sa, wanna külla wend, ei pea sedda siis, mis sulle praego könnelen, mitte kui üht paljast kuuldud jutto, muido agga kuulma, waid kui pärrismaid osta tghhad, siis ruttama senna minnema kaupa teggema ja ma ütlen sulle sõbralikult, midda warrem sedda parrem, kui woib olla, weel enne 5. Detsembri ku päwa: sest ni oddawa hinna ja hea tingimistega ei mü ükski teine herra, mõtle paljast 525 rubla taler. Kuida jubba omma pealkirjas ütlesime: „Omma pessa, kuldne pessa," siis peame sedda siin löppetuseks kord weel meletulletama, et se ka missist nenda on. Õlled sa esmalt ni kaugele sanud, et sa omma pea omma ull u alla pistad ja et sa omma pöldo Harrid, M woid sa ka omma kohta iggapiddi omma tahtmise jä-rrele Harrida ja parrandada, egga põlle sul siis karta, et kegi teine sind sealt wälja saab, kui ükspäinis surm, agga temma ei wötta so käest kohta, waid sind ennast —- kvhha jätta b ta so lastele. Keisred ja kunningad,  kellel pool mailma käes, peawad ka surrema ja riik jaeb poea kätte. Ilma töta ei wöi üks pattune innnmene siin mailmas mitte üllespiddamist leida, sest se on Zttmmala käsk ja seadus. Peame ükskord  omma palle higgi sees Mba söma, siis on se keige maggusam omma pärris ma peal. - Ütleme siis weel üks kord: Köima mõisas müakse maid, mis tingimistega, sedda ma just ei tea, agga sedda tean selgeste, et tader üks sadda kakskümmend wiis rubla maksab; tingimistie  polest annab mõisa herra issi otsust. Ommalt maalt. Pernust.  Näddala  kahhe eest taggast, on üks Saremaal sündinud naesterahwas Schmidti aida peal linna seme klaperdamise jures töös olnud. Ühhel õhtul pimmedas tulnud ta üllewelt kolmandama  korra pealt treppi kaudo alla teise korra peale ja arwanud ennast zubba allumise korra peal ollewad, läinud uksest wälja minnema  ja kukkunud sealt ülle pea ja kaela kiwwi ulitsa peale mahha, kus jures ta õnneks, peale ihho porrutuse, Muud wigga põlle sanud, kui üht auks pähhä lönud, mis ka ello kardetaw põlle; tõdetakse, et pea jälle terweks saab. Kes sedda nüüd õnnetuseks nimmetab, sellele peame ütlema; põlle tossi! Õlleks ta parrem tähhelpannud, kus ta olli ja kust ta tulli, siis põlleks sedda mitte sündinud. Sepärrast peame ütlema: pudus ettewaatmist; kukkus aina omma sü läbbi lugist mahha,-—ja kui Jummal  põlleks hoidnud, õlleks wöinud pihhuks ja põrmuks kukkuda. sT umma de kõlisti same meie wägga pissut sönnumid ja sest tulleb siis, et temmast ni wägga wähhe teame könneleda. Ei teaks meie ka tännagi temmast juttustada, kui mitte Ma seitung Ma- ja linna rahwale, meile nattuke ei könneleks, mis ta issi nago koggemata  kätte sanud. Za seal seisab nenda lühhidelt  üllespandud: »W än d r a.ee stit u m - ma dr koli on Ma tummade koli koolmM- 348