neste kui ka mu suggu rahwa seast otsego ärrawäspdes  ütlewad: „Ei aita middagi, se rahwas on liig tuim ja ruMmal; nemmad ei tahha üllestöusta, waid ikka omma wanna porri ja pimmedusse sees aeleda, misga nemmad  issaissa pölwest harjund on." - Nenda ei ütle kül „Postimees" mitte, waid ussub kindluste ja teab selgeste, et õiglasest tööst wimaks peab middagi wälja tullema; agga kui asjo weel leitakse, nago tänna jubba ollen  könnelenud, siis ei wöi sähhärdust kaebamist  kegi immeks panna. Taggasi tulnud Eestlased. Narwa ued „Linna - lehhed", ehk kül pole pissumad kui „Postimees", rägiwad jubba ommas 2. numris ka Eestlastest, ja sepärrast terretame  neid sedda surema römoga. 17. Märtsil  ollid 5 eesti perrekonda senna taggasi jõudnud,  kes Kosse kihhelkonnast Paunkülla wallast pärrit, ühhe Zngermanni opmanni kutsumisse peale ollid wäljaläinud. Kui senna said, olli opman omma Leed läinud ja teine temma assemel.  Et Jamburgis neid ka wasto ei wöetud,  ollid nemmad ühhest teise käinud ja kohta otsinud, künni hadda neid waesid (pärrast sedda  mis neil olli, ärramünud ja sõnub)  jälle taggasi aias. Ta jälle üks Eesti luggu, mis ilma selletusseta selge on! ZVennemaalt. Seitungid ja ramatud.  Neid on ka enne Wennerikis trükkitud, aggci ei mitte nenda, kui nüüd. 1856 aastast  sadik hakkas nende hulk mehhe wisi tõusma.  Aastal 1856 ei olnud mitte ennam kui 696 uut ramatut jure tulnud, ja 1866 tõuseb  nende arro jubba 2685 peale, mis peale üks leht wähhem kui 18,666 poognat pabberit  on ärrakullunud. Seitungist olli aastal 1851 ühte kokko 56, agga aastal 1866 jubba  236, se on pea 5 kord ni paljo, kui 9 aasta eest. Eddasi, ikka eddast! Londoni wäljaseadiminne ja teekäik.  Olleme jo kuulnud, mis kissa tullewa sui 1. Maist künni I.Oktobrini seal lahti saab ollema. Suur mailma wäljaseädminne, mis Adama fündimissest sadik künni stamale ülle- ültse alles teist korda ette wöetakse ja nüüd Inglismaal näitab wisiks jäwad, et igga kümne  aasta takka ikka jälle neste järrele katsutakse,  kas ja kui paljo mallm ommas kättetöös  eddasi läinud ja kuida sellega luggu iggas  rikis isseärranis seisab? Sähhärdusse sure wäljaseädimisse peal wöib innimenne mailma temma illusama ja immelikuma asjades otsego  iggast küljest omma silmaga wadata. Mis ial mailmas näitamisse ja watamisse wäärt asjo on, neid sadetakse iggast mailma nurgast keik Londoni kokko. Uks hirmus pärrato suur klaaskattuksega maia on isseärranis selle tarwis  ehhitud, kuhho keik neid luggematta paljo immelikko asjo, mis senna nüüd igga pääw kokko  joseb, igga riik isseärranis, seisma pannakse.  *) Oh sedda watamist ja immekspannemist, mis nende tuhhanditel saab ollema, kes senna kokko töttawad! Kes ei tahhaks, kui tal sedda jöudo on, senna minna? Et sesinnane teekäik kergem ja hölpsam õlleks, on Peterburgi linnas  üks selts rikkaid mehhi kokkolönud, kes selle eest murretsewad, et Londoni reisiad aurolaewadega  Peterburgist seltsis Londoni ja sealt taggasi sawad, ilma et neil ennestel tarwis  õlleks selle eest isse murretseda, km worirahha  arramaksta. Neid wiakse 6 päwaga *) Ka meie Balti kubbermangudest on mitmesuggusid  asjo Londoni wäljaseädmisse ehk näido peale sadetud. Riast ja Tallinnast kannepid, kinno,  linnaseemnid, wilja, kallewit, wajangsi (walged  taldrekud 2c.), penikest napsi, plisuhkurt, 2c. 2c.; Perno ümberkaudo Woltweti ja Tali wabrikust  kallewit ja sidi riet; Tartust penikest pot- Liseppa tööd ja surekoli polest mitmesuggused kunstlikkud  asjad; Kuramaalt on koggoni üks mölder  tango, mis wägga hästi tehtud, ka senna saatnud. Ag'ga se keige weidram assi, mis keige ennam meitesse putub, on se, et ka Lätti- ja Eesti  tallorahwa rided, kuida neid siin kantakse. Londoni  näitusse peale on sadetud. Seal wöiwäd siis keik mailma rahwas nähha sada, mis näggo Lätlased  ja Eestlased on, kui nad pühhapäwa rided ümberpannewad, ni hästi meeste- kui naesterahwas.  - Nenda wöime nüüd arwata, kuida Londonis  tullewa suil terwe mailm omma asjadega ühhes  pärrato sures maias kous on. Oh et mönni meite seast sedda ka omma silmaga wöiks nähha ja parrast „Postimehhe" su Wbi teistele könnelda  l 109