ja kui kolm näddalat möda läinud peale lapse sündimist, wöib mees owma winapuud ning omma ölli pu oksakest jälle koddu wia. Ei koppikatgi põlle sette armo eest maksta, waid antakse peälegi weel naesekessele, kui temma koddo lähhäb, pool höbberubla teerahha. Männi  köwwa termis sega naesekenne saab ka weel enne kui kolm näddalat peäle lapse sündimist möda läinud, koddu minnema. Teine köhna terwissega naesekenne saab ka weel warreminne kui kaks ehk kolm näddalat enne mahhasamist  kliniko maiasse wasto wöetud. Nisammoti  wöib iggaükö naesekenne, kes Tartus ommas maias ehk kambres mahha saab ehk mahha sai, kliniko - maiast tohtre abbi ning rohto ennesele palluda, ja antakse sedda siis temmale ilma rahhata ning ilma hinnata. Kül se on kallis armas assi, mis iggaüks peab holega tahhele pannema, kes Tarto linna sees ehk liggidal ellab, ja kes ni mõistlik on, et temma tohtre abbi ning rohto ka Jummala armoandeks arwab, mis ükski ilma nuhtlematta  ei sa ärrapölgama egga tohhi otsimatta ehk prukimatta jätta. Ja et nüüd mönned mnimessed  tühjalt on üttelnud, et naesed seäl sawad waatmisse labbi asjata waewatud, siis anname weel teäda, et ükski senna todud abbiello naesekenne sellesamma kliniko - maia sees mitte wadetud egga selle labbi waewatud ei sa. Wimaks nimmetame ka sedda, et sellesamma  kliniko - maia üllem on wägga armas, auus ning jummalakartlik tohtre herra, kes marahwastke süddamest armastab ning sellepärrast  ka igga ühhe mu naesele lubba annab,  igga esmaspäwa, ncljapäwa ning laupä hommikust kel 9 kliniko-maiasse tulla, temma käest omma haigusse, wasto abbi ning rohto palluma." Jutto jätkud. Pillaja mees ja hoidlik naene. Mönni kord on se ka teisepiddi ja siis ööldakse:  „Hoidlik mees ja pillaja naene," agga  sest wöime teine kord rakida. Tänna rägime  nenda, kuida pealkirri tunnistab. Hiljuti  ollid Jürri ja Marri möllemad ühhel pä- wal linnas käinud; Jürri läks ees koio pole ja naene mönne aia parrast takka järrele. Sillaörtsist  ei annud Jürri südda ommeti möda minna, waid pöris sisse ja wallas poolteise eest lambi peale, mis ennegi kuiw ei olnud. Se kord teggi ta pea jälle minnikut. Rattakese  aia pärrast tulli Marri järrele ja ei jaksand  ka kinnitusse (ehk parrem kiusatusse) kojast möda minna. Ta laks sisse ja armas isse, et sedda Jürri pärrast teggi. Körtsus kulas  ta, kas Jürri ka sees käinud ja reisipassi wötnud? „Laks praego minnema", wastas  kõrtsmik, pärrast sedda, kui ta poolteise  eest olli ärrarüpanud." - „OH sinna innimesse loom! kissendas hoidlik Marri, ärralakkub  se ellud maiad pea pealt! Jälle poolteise  eest! Mis peab sest wimaks walja Lullema?  Eks sel kombel pea'oksjon kätte tullema?  Oh waene naene, kes jodiko mehhe kimpo  saab, se walget päwa ei näe! ikka poolteise  eest, ja jälle poolteise eest, et sa surreks murre pärrast! Olge nenda hea, körtsipappa,  wallage mulle ka kolme eest, et ma meelt ärra ei heida! Mul olli klasiga nattuke . pusa peal, agga teise perre Rino tulli silla pea! wasto mis se korter mina kahhe innimesse peale on?" Marri lönksas kolme eest ärra,  panni korteri klasi sisse ja hakkas jälle jodikut  meest kirckima, kes tale ni suurt murret ja kurbdust teggi. Olli nenda tstk aega pehme kelega mehhele wallo annud, ütles jälle: „Körtsipappa,  wallage meel kolme eest, siis mul willo tulega nattuke soem koio minna; agga Jürri, manna lakkekoer, peab koddo kuulma, mis ta meel ellades põlle kuulnud! Kui minna  kassinust ei nöuks ja kokko ei hoiaks, õlleks  meil ammo sandikot kaelas olnud!" Nenda  läks Marri ja rüpas tee meel lonksa kaks. Kannad ei pea kül laulma egga soppa sees suplema, agga Marri mõistis möllemio. Hea olli mees, meel parrem naene! Uus wangihone. Linnas olli uus wangihone ehhitud ja tömehhed  ollid alles temma kallal tööd löppetamas.  Kohtosaks käis watamas ja leidis keik wägga hea ollewad. 15