rahti aeg peab illuste wäljapetud sama, enne sa minno maeast ei peäse!" Hirm tungis mind nenda räkima. „„No sedda ma arwan! ütles kübbarsep  Näita, missuggune rätsep mind wöib kinnipiddada? Minno korter on walmis, ällehome  lähhän sisse, seal ei wöi ükski oks egga  Boks wasto seista, sündko minno selja tagga  siin maeas, mis ial sünnib; se põlle siis minno sü."" „Nende sönnadega pistis ta mulle nago kahhe terrase möega süddamest läbbi. Mo südda wingerdas nago ussike kartsa jalla al, agga ommeti ei wöinud ma sedda näidata,  siis ta õlleks üsna muido tahtnud ellada.  Kübbarsep! ütlesin minna, ärra õlle ommeti kohhe pahhane; sest sedda sa tead muidogi,  egga sa parremat maeaperremeest, kui Boks on, ma pealt ennam ei leia, ja sa õlled  ikka hea ja rahhulinne ürimees olnud, kes tülli egga rido põlle teinud, sest ma tahhan sulle ka näidata, et mä ausat meest mõistan auustava. Kas tead, ma jättan sulle hea mehhe palest 10 rubla korraga mahha ja siis jäme sõbraks, kes lahkumissest ennam sönna ei rägi. Löme käid kokko! Boks, kule Boks ütleb se häbbematta innimenne õlled sa isse esel, wöi pead sa mind seks? Seal annan 60, siin 120, ja korter on paljo parrem, kui siin mis sa samsid? Ullehome lähhän omma teed. Panne minnopärrast warresed sia pessttama. Kui sa mo rahha ei tahha taggast anda, nela peale, sellega ei ella sa kaua. Jummalaga Boks?"" Sellega jooksis ta jälle uksest wälja. Oh sa jummalakenne, kuida minno kehha nüüd warrisema hakkas! Üllehome tahtis ta wälja minna ja naddal pärrast sedda piddin ma surrema. Mul olli just kümme päwa weel ellada! Oh ma önneto innimenne, mis ma nende pawade sees selle kurja küllbarseppa parrast  ollen, piddand kannatama, sedda ei mõista ükski üllesrakida. Jggal pool seisis surm lahtise  suga mo ees. Teisel hommikul warra mõtlesin: nüüd on weel 9 päwa mul ellada, kui kübbarsep töest waljakollib? Aggs nüüd wstsin ma kindlaste ette: wälja ei pea ta mitte minnema, maksko mis maksab, muido pean minna, rätsap Boks, surrema! Ma ronnisin üllesse kübbarseppa jure; püüdsin ni röömfa näo tehha, kui ial wöisin, agga kui ta mo süddant õlleks wöinud sisse nähhä, kuida se seal wärrises ja wabbises! Mees peab kü! julge ollema, sedda ollen ma ikka olnud; agga söbrad, lapsed, surm on surm!" „No kas õlled jäsrele möttelnud küsstn minna kas tahhad sia ellama jäda?" „„Mitte koggoni ütleb temma  Home  lähhän wälja!"" „Kartlik ei olle ma mitte, agga sellega wallas ta mulle nago tuld kaela. No kas tead ütlen minna ma jättan wanna hinna peale, ja agga peale ellama." „„ Mitte toggoni wastab ta jälle Home lähhän wälja!"" „No mis sa tahhad tehha, ta kurri iynimenne  eL wötta juttogi. Ni wägga, wägga pahhä innimenne sa ommeti ei olle küssin minna." „Ei olle, ütleb temma agga Boks, kui sa minno läbbi ma pea! ellad, kas se paljo on, kui sa mind selle eest ilma ürita ellada  lassed ja mo 10 rubla käerahha ka ärratassud?"  „OH sa kurn loom! Ma piddin löhki minnema.  Liig, liig, üllearro, häbbematta liig!" „„Noh, siis ma lahhän Home wälja, wötta parrem 130 rubla."" ütleb temma. „Noh et ma sind ni hirmus armastan,  olgo siis, noh, olgo siis nenda! Mis ei te üks hea perremees mitte omma üriliste eest! Agga nüüd teggin ma lemmaga  silmapilk ell oa ea peale kontrahti, et ta mind ennam piggistada ei sa, ja nenda ollen ma ommeti surmast peasnud, mis üsna su äres olli. Agga 'se paggana luggu on mind nenda ärrakurnand, et mitto pawa wodis piddin  seisma. Se põlle mitte naero assi ni- suggust kübbarseppa aitumma eest ellada las  ta; agga mis kehha, ello on armsam. Se kord ollen peäsnud, ehk kül köhna kirralt. Za nüüd söbrad, lapsed, olleme jälle kous ja röömsad.  He! pois to õ puddelit öllut ja 5 napsi! 255