mann seal ühhe saksa koggodusse abbi-öppetajaks,  kes makeelt möistis. Nüüd olli nattuke  lotust. Hoffmann sai 1787 lubba, et saksa kirrikus parrast saksakele Zummala tenistust  ka Eestlastele wöis jutlust piddada. Nenda sai se laialipillatud karri esmalt kokko koggotud ja Hoffmann olli temma eösimenne karjane. Temma murretses nüüd aastast 1788 künni kewwadeni 1801 tru holekandmissega waese Eesti ja Latti koggodusse waimolikko tarwiduste eest. Nimmetud kewwadel läks Hoffmann mulda ja endised loud ollid jälle käes, et Eestlased piddid teiste kirriko uste ees hinge leiba kerjama. Pärrast sedda wöttis neid üks öppetaja Lund b erg, kes makeelt möistis, ommas saksa kirrikus jälle wasto ja nemmad said Zummala sönnast ning saakramentidest  ossa. Agga sedda ei olnud ka kaua, waid mönne aasta pärrast kaddus se nende käest jälle ärra, ja piddid keigest ilma ollema.  Selle peale tulli Köbke Lihwlandimaalt,  eestikele öppetaja, ja nüüd hakkasid jälle korraparralissed Zummala tenistussed. Köbke olli noor mees ja armastas omma Issandat,  mis sel aia! (peale 40 aasta eest) mitte paljo öppetajatte jurest leida ei olnud. (Kristuösest rägiti ka armast sekka, kui mönnest  truist ja heast kirrikffandast, kes parrem surnud, kui wariftridele järrele annud; agga mitte kui Zummala Pöiast, kes surest armastussest  meie eest ristisurma läinud, et temma ilmasüta surm piddi meie lunnastamisseks ja temma pühha werri meie puhhastamisseks sama  ja meil temma nimme sees ello ollema, nago kirri sedda öppetab.) Kül püdis Köbke ka, et omma Eesti koggodusse tarwis üht isseärranis platsi wöiks leida, agga Issanda tund ei olnud weel tulnud. Pärrast sai Köbke teise koggodusse peale kutsutud ja Eesti koggodus  olli jälle waenelaps! Wimaks aastal 1834, paar paiwi enne Jöulo, tulli Kristian Reinse ld Lihwlandimaalt  Peterburgi saksa öppetajaks ja Eestlased  ning Lätlased said ka temma holeks, kellest Kronstattis weel üks abbikoggodus olli ja praego on. Sest sadik sai nüüd igga pühhapaaw  pärrast lõunat makele Zummala tenis- tus petud. Kui kirriko kassa sel aial öppetaja  kätte anti, ei olnud seal ennam sees, kui 13 rubla 44 kopp., ja selle eest piddi keik murretsetud sama, ep olnud köstrit egga kirriko  teenrit, ei koli egga omma parralt Jummala  tenistusse paika. Teisel aastal lahkusid  Lätlased ja Eestlased igga selts isse jausse ja Lätlased said omma öppetaja. Sel koggodusse!  on jubba Zummala armo ja üllematte holekandmisse läbbi 15 aastat omma kirrik käes. Aastal 1d?35 sai Eesti koggodus esmalt  omma köstrit ja kaks aastat pärrast sedda, kui abbikoggodus Kronstattis Rootsi öppetaja holeks olli antud, sai 7. Junil 183? üllema-piiskoppikohto peawannema krahw Tiesenhauseni  läbbi 650 rubla, kui essimenne kirriko warra, assutud. Röömsam assi olli meel se, kui 15. Märtsil 1841 keisri kindraladjutant,  Baron v. Meyendors Eesti koggodusse  aupatroni ehk wannema ja eestkostja ammetit ennese pesale wöttis, mis läbbi paljo lotust tulli. Uks auwäärt kirriko söbber, meie ma mees ja Eesti kirriko konwenti wannem lige, olli ka apteker Pfesser, kes jubba pea 20 aastat Eesti koggodussele head sowib sönna  ja teoga. Aastal 1842 piddid Eestlased Mai kuus Kadetti-kirrikust tagganema, kussa neil tünnini olli lubbatud kokkotulla, siiski said nemmad önsa keisri armo» läbbi 1700 rubla höbbedat, et teist rumi wöisid ürida. Selsammal aastal Juli kuus, sai ka koggodusse  nimmi „Zani koggodus", üllema-piiskoppikohto  läbbi kinnitub. Esmalt käisid nemmad  jälle Rootsi Kadrina-kirrikus, künni nende  omma üritud maia, mis kül kirrik ei olnud,  agga seest poolt ommeti Zummala tenistusse  tarwis piddi walmiötud sama, malmis sai. 16. Mail 1843 piddas koggodus ommas üritud koias, Kolomnas Pawlowi maias, essimest  Zummala tenistust. Se olli ni mitmekordse  ümberkollimisse järrele koggodusse esseminne  rahho ja nende süddamed ollid täis römo ja tänno. (Jääb polele.) Willandi koggodusfe Jöulorööm.  Sealt poolt kirjutab üks söbber sure  hea melega sest römust, mis nende koggo- 14