ramatud luggenud, mis meie aeal kirjutud. Olleksid nad sedda modi, nsgo ..Sönnumetoja"  ehk: ..Karrometsa Ado könned" ehk: ..Karjalaste  ramat", ma ütleksin: olle terwe, kirjutaja,  st sa ka sedda liki ramatuid marahwale tood, sest neil luggudel on hea tuum sees. Agga monni mu ramat sest ligist on mo metest  kui ussist ärranärritud pähkel, paljas purru  ehk tuhk sees! Agga wimaks ma ragin weel laulo teggemissest  isseärranis. Laulo tehha on Jummala  anne. Kellel sedda Jummalast põlle antud, se ei sa ialgi õiget laulo tehha. Monni mees woib muud head ramatut kül kirjutada, agga laulo teggemissega ei sa ta mitte korda. Ja kui ta siiski tahhab lauloteggiaks heita, siis ep olle temma lauludel laulo waimo egga wägge sees, maid kange wabriko hais jures. Mis ütleksid laulo linnud: õpik, löuke, räästas  ja peasoke, kellele Loja sedda kallist annet annud, innimessi kewwadisel aeal omma kenna  healega römustada, mis nad ütleksid, kui korraga wanna warres ehk ö-kul ka tulleks nende sekka laulma? Nad ütleksid: toho hullud,  mis teie meie laulo seggate, teitest ei sa ommeti lauljat, kui teie ka sadda aastat meie wisi katsuksite laulda; sest teid põlle seks lodud."  Tallorahwal on pissut aega ramatuid luggeda, sellepärrast ma sowin, et se hea ramat  õlleks, mis nad omma mele jahhutamisseks  kätte wötwad. Kui sesuggusid laulusid,  nago ..Laulud Sörwemaalt" ehk: ..Sarema Laulik" ehk: «Eesti Laulik" so sullest tilguks; kui neid rohkem leida õlleks, wöttaksin ma tännuga mütsi mahha ja ütleksin: olge terwe tuhhandeks! Agga mis aeab siis meie aeal ni mitto härga ehk konna kahhe jalla peal käima, ja ni mitto warrest ja ö-kulli laulma? Suremast hulgast paljas uhkus. Kui ramat trükkitud ja rahwa silma ette tulleb, siis lööb ramato kirjutaja ommas süddames sabba nisamma laiali, nago kalkun mõisa õues. Agga mo wiimne sönna on üks hea sowiminne selle ramatute  kirjutaja kohta, kellele se ep olle lummalast  antud. Ma sowin, et Lemma parrema käe kolme sõrme sisse, (siis kui ta jälle selle nõuga sulle kätte wöttab, uut ramatut kirjutada,)  kohhe kange jooksja sisse kargaks ja ni kauaks tedda waewaks (agga mitte kaueminne) künni pahha melega sulle kaest ärrawiskades ütleb: ei minnust sa ennam kirjutajat,  jättan parrem teiste holeks.  Jooksja  on muido pahha assi kül, agga neile ja meile luggejattele õlleks sest suur kasso. Wimaks  ma ütlen weel: tänno olgo selle mehhele  Pernus, kes: ..Ramatude nimme kirja" ehk ..Katalog" kirjutanud. Se ramat on mulle mitto kord kas juhhatajaks woi keetjaks olnud,  kui mul nõu olli, uut ramatut osta. Osta sinna ennesele ka se ramat Pernust M. J. käest. —r. — Ommalt maalt. Pernust. sArmastus abbiello rahwa Sest põlleks tõeste tarwis könneleda,  ütleb monni; se on jo ammugi teada, et üks paar rahwast, kes teine teisele lähhawad,  sedda armastusse ja ei mitte mu parrast  tewad, ning nenda ühhendud senni armastusses  ellawad, künni wanna Liwa Annus  neid lahhutab. Tossi söbber! nenda peaks se kü! ollema, agga kas se on ka nenda?  Kas on keikide armastusse sidde ni tuggew,  et ta surmani jõuab wasto panna? Parraks!  Leiame seal küllalt wiggasid, mis parrandada  ja paikada tahtwad! saggedaste ka raskid kaebtussi räppastand armastusse ülle, misga nad kokko seutud! Ellawad kui pörmis  härjad ehk kui külla kukked, kes allati middagi enneste wahhel selletada leidwad; agga  ommetige targemaks ei sa, kui käe olli. Kuulge siis, mis ma ühhest abbiello rahwa parist, mis meie linna allewis ellawad, tahhan  könneleda. Mees ja naene kui kaua nad jubba paris, sedda ma selgeste ei tea, agga arwan umbes paarkümmend aastat jubba ellatud ollewad ellawad ühhes isseärralikkus  armastusses, mis parrako ristirahwa seas leida; pagganatte jures põlle ma sedda kuulnud.  Hommikust õhtuni ja õhtust hommikuni  põlle seal üht sönna kuulda, mis teisega  kokko sullab, waid on kui terras ja kiw- 192