.Minna ollen kaupmees Rebbans! minno maea seisab pikka- ja pöik-ulitsa nurga peal." ..Nimme järvele lodud petja", piddi Laus ütlema, agga mis õigusega tohtis ta üht nisuggust  saksa sedda wisi nimmetada? Siin wsib jälle neste nähha, et nimmi meest ei rikku. Jsseenneses mötteldes ja weretades toli peal, nago tahhaks ta üllestöusta, ütles ta: ..ma tahtsin omma poeale pühhadeks nattuke taskorahha sata, mis tarwis posti peale wia ja siis weel üht uurmaakrit otsida, kes mo uri woib parrandada." ..Anna sia söbber", ütles saks, „ma pean muidogi posti peale minnema ja uri, sedda tühja asja parrandab mo tuttaw uurmaaker siinsammas ulitsas, ilma koppikuta." Uri ja rahha, mis Laus hea melega ta kätte andis tasko pistis, laskis ta weel ühhe puddeli wina anda ja pällus, et söbber ennast nikaua hästi turrutaks, temma olla pari minuti pärrast  jälle taggasi. Laus, kes nüüd üksi olli, ei leidnud sottno, kuida üht nisuggust kaupmeest öiete kita; sure waewaga jõudis ta sedda uut puddelit nikaua üllestösta, künni ühhe klasi täie wois wälja kallata, agga enne kui ta tedda su äre sai, olli ta toli peal nenda istudes maggama jänud.  Kui kaua ta sedda wisi magganud, ei teadnud ta mitte üttelda, agga üllesärkades wois ta omma konta jubba priskeste ligutada ja pea olli kaunis lahkeks läinud. Ta essimenne  wataminne olli kohhe selle tühja toli peale ning mustad mõtted hakkasid La süddames  likuma; üllestõustes ja minnikut tehhes, astus trahteri issand Lemmale pöegeti ukse peale ette tedda pälludes enne sedda söma ja jogi kullu ärra tassuda, mis ülleültse seitse rubla höbbedat wälja teeb. .Minnul põlle sellega teggemist", karjus Laus, kes kui pilwest olli mahhakukkunud, selle ehmatuse läbbi ka keik omma wässimust kautand. „Ommetige on sul sellega teggemist, so söbber ütles mulle ärraminnes, et sinna keik maksad". „Nisuggune warras, petja körrileikaja minno söbber? Msstte pettis ta mind trahteri peale söma, parrast risus ta mo rahha ja uri; ja nüüd pean ma temma kerretäit ka weel maksma? ma ei maksa! mitte koggoni!" kissendas  Laus kassa ülle pea kokko lüies. Nenda mürrades ja appi karjudes olli ta hulk aega teiste lustiks ja römuks, kes just seal juhtusid ollema, ennast püüdnud wabbandada;  agga kui trahteri issand wimati politsei  kohtuga ähwardas, siis kukkus mehhe südda  tasko ja panni neid haljaid rublasid likuma.  Silma wee al lugges ta, igga rublatükki  üks awalt keigewähhemalt kümmekorda mollemilt poolt labbi wadates, laua peale: seitse tükki! Kahwatand näoga wälja tulles, olli se temma essimenne te posti peale minna; seal ei teadnud agga kegi ühhest nisuggusest kirjast, mis wie rublaga temma poea kätte õlleks sadetud.  Ka polnud seal trahteri lähhedal kuskil  pool üht uurmakert nähha, kus ta omma  uri terwise järrele õlleks woinud kulada; nendasammoti ei teadnud temmale ükski öölda, kust poolt ta pikka- ehk pöik-ulitsat woib leida;  Rebbase ennesest maksnud räkidagi. Hambid kirristades ja keiki, musti ja walgid  kokko kirrudes, olli ta wimati koeo jõudnud,  kus ta saeakordse wandega tõu tas, nikaua  pärris wet jua, kui ta keik sedda kahjo mis se penike prukost temmale tonud, tari teggemissest jälle olli kokko korjanud. Sulle armas Postimees, on mul löppetusseks  weel üttelda, et meie pool kulges sind üks hea lossikond usi söbro uel aastal otawad.  Seks sowib sulle head teed ja löbbuftkönnet,  so wanna söbber M. W. makonnast Ommalt maalt. Saremaalt. sUe - kirriko ehhita- Sesuggusid sönnumid same wägga arwa ja sepärrast sedda rõõmsamad,, kui neid wahhest juhtume siit ehk sealt sama. Üks Sarema  söbber kirjutab meile: «Postimees! sa tead jo kuida ommal aeal sest rägiti, et Ansekülla kirriko-torn, mis wilto olli, kewwade köiega sai mahha tõmmatud; 354