Ei hingamisse päwa tö Sul ellades ei kasso to. 8. Siis kostis Jurri: mis sul on? Sa murrad ni kui Türgi sön; Mis asja on sul minnuga Ma põlle räkind sinnoga. 9. Sa minne kermest omma teed Lass' rahhoga mind tehha tööd. Mis wahtimist sul sia on. Kui malmis saab, se minno ön. 10. Sai meest ta nenda öppetand Ja kuhja malmis lõppetand: Siis läks ta koeo rahhuga Ja täitis kohto roaga. 11. Ei ta meel näinud pahha und Ja kätte jõudis ka se tund. Mil pilli taewa mustaks löi Ning hea rapso wihma töi. 12. Pea kuuldi waljust pikse healt Ta kuhja jureft metsast sealt: Ta kuhja sisse löwad tuld Et mahha jäi meel tuhk ja muld. 13. Kül joostes läks nüüd Jurri teel Ja tahtis kustutada meel EL mödund temma abbi seal Waid tuul ja tulli müllas peal'. C Nalja nattukessed. Maal ühhe kirriko jures kus surno aed liig pissukesseks olli janud, sai suur tük maad jure woetud. Et nüüd se pärris seme, kuida teame, järg järjelt tulleb, sepärrast teggi köster  essimesse aasta naered senna platsi peale. Nüüd tulli praost sedda kirrikut ja kirriko tenistust  järrele watama. Kui naered sealt leidis ütles ta: „Se põlle mitte õige, et teie sia ollete naerid külmanud, et ma neid tullewa  aasta jälle siit ei leia?" Ei kostis köster:  tullewa aasta tullewad odrad. üks tallo tüdruk, kes linnas tenis, kaebas allati omma raske ello ülle, ööldes: „minna pean järrele watama, et ma mehhele saan, siis woib innimenne ka wahhest omma luud konta wälja puhhata. Juhtus ka warsi, et mehhele sai, ja weel pealegi ühhe linna unsakale.  Mönne aea parrast näggi tedda ta endine proua ulitsa peal ning küssis: Noh Lisa, kuidas kassi käib, kas luud puhkawad nüüd? Tüdruk wastas silmi mahha lües: —- ja lõualuud küll Uhhes sures linnas tulli üks norepärralinne  mees ulitsa peal ühhe herra wasto, ning pällus tedda nenda halleda näoga temmale ommetige üks pool rubla kinkida, muido peab ta teggema, mis peale ta omma ello sees põlle möttelnud! Ligutud süddamega herra, kes üht õnnetust kartis, andis tale kohhe sedda küssitud  jaggo selle küssimissega: Mis õlleks sa siis teinud, kui ma sedda rahha mitte põlleks andnud? Tööd, olli se wastus. üks mõisa herra satis linna omma sõbrale monne tedre kingitusseks. Kui tener neid olli senna winud ütles söbber: „Wi herrale paljo terwisid ning ütle et ma lassen wägga.tännada!"  Pois agga ei teinud weel minlükut, waid jäi kui post seisma. „Miks ,a siis ei lähhä, mis sa weel otad? Agga mis ma pean omma herrale ütlema kui ta küssib: luhhan  kui paljo said sa jootrahha? Mõistatuste wastus. mis Nr. 37. sees. Sind tunnen ma, Mind ussu sa Kes tuttis kölgud palkis. Sa õlled wask mis kummiseb. Ja kelloke mis helliseb. —e — Röngo kõstre Rosmanni heaks on kokko tulnud: Minnewa näddala ollid 14 rubla 65 kopp. Postimehhe kässi on walmis audid, mis lahkest süddamest  antakse, ka eodespiddi wastowötmas. Kirjawastussed. 58.) A. P. Tänname wägga Teie kirja eest, jäi se kord nattuke hiljaks; prugime tullewa kord. 59) Bt. S. W . . . . . Leiate jubba ses numris. 60 Olleme need möistatusse selletussed kätte sanud ja tänname iggaüht temma waewa eest; iggaüks  näeb meie selletussest kas tal õigus olnud woi mitte. 61) P. P. H . s. Tänname Teid teie sõnumisse  eest ja kui jälle kirjutate, siis kirjutage peale: An die Redaktion des Perno Postimees in Pernau. 62) G. M.A. küllas. Olleme Teile Teie waewa eest suurt tänno wölgo; mis ollete saatnud tahhame tullewa kord prukida;  agga pallume wägga, ka eddespiddi meid mitte unnustada.  63) M. Sch. K ....... Kui ilmad Jõulo pole mitte wallidamaks ei lähhä ja hommiko tuul kangemaks kui praego,  siis põlle wigga. Eks ta olle sesamma, leiad ta täh- 311