mala templiks sisse. Selle peale laulis laulo koor üht wägga illusat laulo, mis keikide süddamid  römustas. Laulo järrele selletas praust Willigerodi, kuida Allatskiwwi kirrik esmalt pöhjandud ja ehhitud sanud nende sönnadega: Rootsi kunningas olla sedda mõisat ühhe möisnikkule, nimmega Kronmann, kinkinud ja kui sesamma mõisnik Peipsi järwe peal surma häddas olnud ja kellegi innimesse abbi tedda põlle woinud awwitada, olla ta Issandale töutanud, kui ta sest häddast peased, üht kirrikut  ehhitada. Jummal olla ka ta palwet kuulnud ja tedda immelikkul kombel surmast peastnud ja lemmale näitnud, et ta wäggew kassi keik woib ja seal, kus innimeste abbi middagi ei woi tehha, temma weel wäggew kül on awwitamas. Aastal 1627 olla kirrik  ehhitud sanud, mis temma suggule ühheks jädawaks mällestusseks järrel tullewa suggule  on, agga meile keikile ühheks hüüdmisseks:  innimessed! andke ommad süddamed Zummalale  templiks, siis tahhab ta teid iggawessest  surmast peästa. Peale selle on se kirrik weel kaks kord sanud ümber ehhitud. Et agga rahwa arru wägga olli kaswanud ja kirrik weike, wöttis grahwi herra von Stackelberg  nõuks, sedda omma kullo peal suremaks  tehha ja selle eest tänname meie tedda süddamest ja kihhelkond weddas keik ehhitusse materiali omma kullu peal jure ja andis tömehhed.  Nüüd on kirrik, kui üks illusaste ehhitud emma, kes ommad käed wälja laotab ja kutsub meid ennese lahke warjo alla, et woime ello-wet wötta ilma hinnata ja sega omma hinge kinnitada, iggawesseks elluks, ja selle peale lauldi jälle kori pealt üks kenna nelja healega kori laul. Nüüd hakkas pärris  jummalatenistus ja Koddawerre öppetaja piddas jutlust nende sönnade järrele, mis on üllespandud Matt. 22, I—l 4.1 —14. Pärrast jutlust  laulis koor jälle üht kenna laulo, kus passunad ja trummid liggi hüüdsid ning koggudust  ni üllewägga römustas, et mitmel römo  pissarad möda palgid mahha weresid. Et baron v. Nolkeni tüttar sel päwal essimest korda Jummala armo lauale woeti, separrast sai ka Saksa kele jummalatenistus petud ja keik laulud passunatega liggi puhhutud. Sellesamma päwa öhto käisid lauljad weel omma laulo ja mangoga aulikko sakso Jummalaga  jätmas ja esmaspäwa hommiko sõitsid  nad jälle koeo. Se olli üks jädaw mällestusse pääw meie koggodussele, kelle sarnast meie silmad enne põlle näinud. —Oh Postimees! kui sul mitte kiwwi rindus põlle, siis saad sinna ka tõeste meie römust ossawötma ja sowima ommalt poolt, et keik Eestiwennad omma kirrikutes laulo ja passunate heäldega lummalale kitust tooksid. Z. K. Tallinnast. Kuida tö nenda palk, se on üks tuttaw wanna sönna ja näeme meie saggedaste ka sedda toeks minnewad; teeb kegi head, siis saab ta auustud,  teeb kegi pahha, käib nuhtlus ta järvele.  Minnewa aasta Augusti kuul olla kolm Nai Saarlast, ommast ellust holimatta ja armastussest aetud liggimessi hirmsast wee surmast peästnud. Sedda armastusse tööd olla aulik Eestima kubberneri herra kirja läbbi minister - komitele teada andnud ja se sedda heaks arwanud, mehhi aurahhadega auustada ja olla sedda kirja omma heaks arwamisse tähhenduStega Keisre Herra ette pannud, kes sedda kinnitanud ja keige armolikumalt käsknud nende kolme krono tallopoegadele, Jürri Rosen, Woldemar Rosen ja Daniel Jürgensohn, nende ausa tö eest, essimessele kuld ja kahhe wimasele höbbe aurahhad  anda, mis rinna peal nöbi aukus Wladimiri lindi otsas peawad kandma. Te head, siis leiad head! Römuga peame tunnistama, et armastus wägga paljo jõuab, kui ta agga üks tössine ja ellaw on, Hiljoti luggesime Tallinna seitungi seest üht wägga armast asja, mis armastus seal olla teinud. Sealatse saddama soldatile olla käsk kätte antud, Kronstadti linna minna; nüüd olla nad, enne kui sealt ärraläinud, enneste keskes 130 rubla kokkokorjanud ja sedda ue Zani kirrikule kinkinud, et selle eest altari lühtred saaksid ostetud. Wägga kenna ja aus tö, 364