Eesti Postimees ehk Näddalaleht 4Z. 1867. TAMM 5 25. Oktobnl. ma- ja linnarahwale. NeljM aasta» RegTstSV t Eestkmehhe tekond ÜMber ma ilma «Askoldi" laewa peal.— Ommalt maalt: Wörro makonnast,': Ammetipühha  za karjatse mällestus. Wkussepühha tullekahjo. Riast: Surno pärrandus. Wusiöopiddo. TaUissnast: Mönm sönna. sinodist. Lutterk-ryaestelaStemaea. Jälle tullekahjo. Peterburgist- Kunninglikkud pulmad. leib. -- Waene rahhamees. -- Wöeralt maalt-. Saksamaalt. Austriamaalt. Jtaliamaalt.— Inglismaalt. Türgimaalt.. Zslegrammid . Ued vamatud. Kauba sönnumed. Kirjawastussed. Äeadaandmissed ja kulutsmibsed.  Eestimehhe teekond ümber mailma „Askoldi" laewa peal. W nüüd asjad, mis mannaks ei wõinud jäda, ärra olleme jutlustanud, siis waatgem jälle kolme näddala takka, kuida meie reisia sõbra kassi käib. Temma jäi wimaks Nr. 39. lõunapole Ahwrika tippo otsa Kap-linna alla seisma ja lubbas meile ka sealt middagi jutlustada, mis ta tänna teeb. v,Merrelahhe siin linna al ütleb temma mis „Laualahheks" hütakse, on õige suur, laia su ja mäggife kallastega, kus pu wössukest peal ei näita ollewad. Ülleültse ei olle siin kaldad ui kennad  ja kaunid, kui Rio-Janeiro lahhel; ommeti parrema kalda hakkatus omma Lõwwi-, Laua- ja Kurradi-mäggedega näitab wöera silma ees kenua ja suurt modo kül ollewad. Löwwimäggi on omma nimme sest sanud, et merre pealt tulles nago käppade  peal maas seisaw lõwwi näitab ollewad, agga on maddalam kui teised nimmetud mäed. Agga laewameestel lähwad seddamaid silmad parrani, kui näwad löwwil tanno peas ollewad, se on pilwctük, mis ta pea peale heidab ja iggakord kauget tormi tähhendab, mis siin tihti möllab ja laewade seiso wägga rahhotumaks teeb. Selle järrel tulleb suur Lauamäggi, nago kõrge järsk müür, mis z keskelt nattuke nöggusse waunud ja pealt üsna Mfanp, otsego laud. Ta kõrgus peab 3590 jalga ehk 1 werst ollema ja näitab wälja, nago liggimail seisan)  honewarrem; agga kui linna peale watad, mis omma tornidega nago hirisalk püsti sabbadega löwwi ees seisab ja selle peale mõtled, et sesinnane kaljo sein weel mönni werst linna tagga seisab, siis wabhest hakkad märkama, et nisnggusi Kallewipoege ennam mailma peal ei olle, kelle jõud sedda wärki muri õlleks üllesteinud. Km laud linnaga üllekaetakse,  se on, kui öhhuke walge pilwekord mäe peale heidab, mis saggedaste sünnib, siis peetakse sedda ka kange tule tähhendusseks, agga mitte ni kartlikkuks, kui löwwitanno. Kui tuul jubba joont on wötnud, siis wolab walge pilwe kord tule kihhutussel  nago wessi lauamäeft alla, ja enne kui pole mäeni mahha saab, kaub La soema õhho sees akkiste ärra ja näitab siis, kui rippuks labbase mäe otsast walge linna serw mahha. Selle mäe körwas seisab nisamma kõrge Kurradimäggi ehk Piik terrawa ninna modo otsaga. Kust temma sedda kolledat nimme sanud, ei tea ma üttelda. „Jmmelik luggu on siin kuuldega. Wahhel