rahwast suurt luggu. Kolme aasta eest andis üks kulus keletark Sakslane, prohwesser SchoLt Berlinis,  üht sure holega kokkopandud ja kullaga ehhitud ramatut (Prachtausgabe) wälja, kellest saksamaal suurt luggu petakse ja mis muust ei kõnnele, kui meie Eesti ennemuistse wäggemehhe Kalewipoea laulust ja tunnistab sedda keige parrema Kreka ja Saksa rahwa wäggemeestc laulude sEpos) sarnatseks. Sedda meest agga, kes sedda suurt waewa ennest  peale wõtnud, keik Kalewipoea laulo Eesti kele peal kokko panna, tännab prohwessor Schott keige õppetud meeste nimmel, kes praego ellawad  ja Parrast weel tullewad. Minnewa aasta  sai meie, ehk kül mitte weel suur, agga osjast  ka tümaks laulude warra ühhe keletarga . Prantfusse polest, nimmega vr. Büehner Kaenni linnas, keige Enrapama õppewd meeste ees auustud  ja heaks kidetud sSchotti ja Büehneri kirjadest lodan siin kohhal eddespiddi pikkemalt teada anda). Nenda on meie Eestirahwast Eüropama keige targemad rahwad, se on Sakslased  st Prandsussed auustanud, ja selle polest peame ka neid auwäärt mehhi tännama, kes wüsstmatta ja sure waewaga mitme kitstkuste wasto sõddides ui kaugele on õppinud ja ni kaua tööd teinud, et meie laulo warra ja kirja asjo senna male on ajanud. Nisuggused mehhed  ei õlle mitte ükspäinis isseennese ja omma Eesti suggu anuks ja nende heaks, waid auustawad  ka omma tvannemid, ehk kül mõnned weidral  wisil arwawad, et õppetus ja kolitaminne mnimest ni uhkeks peab teggema, et wimaks issa ja emma ärra salgab st neid egga omma suggu tunda ei tahha. Se on eksitus ehk melega walle teotus. Tarkus ei õlle weel keddagi ilma peal uhkeks teinud, uhkus ei tulle muust kui rummalusse st. S elle tunnistussers wöin teile üht tõeste sündinud asja kõnnelda, mis paari aasta  eest stinsammas Tartus ühhe meie sugguwenna  ja temma pojaga sündis. Se poeg, kelle südda täis armastust omma Eesti wendade wasto Põlled,  kellega teie ka jnbba kord ühhes ollete leiba wõtnud, olli sel aeal alles Tarto uniwerstteti student. Issal juhtus suur õnnetus, jäi pimmedaks  ning tulli omma poea käe peale toetades klinikust  abbi otsima. Siin sai temma silma haigus parrautadud ja eht tallomees, tallorides, kes llgga studenti issa olli, sai prohwessori herra ja 50 studentidest ni aupakkumissega waStowõetud kui sedda kül tallopoegile mitte iggapääw ei juhto; ei riikinud ka prohwessor temmast poca wasto ial muido kui „Ikr llerr Nüüd hüti tallopoeg herraks, sest et poeg student olli. Teeb nüüd õppetus ja kolitaminne Eestirahwa tallo seisusest kaswanud innimest ni uhkeks, et lihhase issa ärrasalgab? Ehk aeas tedda uhkus issa tallutajaks ja ühhelhobil issa auustajaks? Siiski au Parrast üksi, olgo wannemate ehk Eestisuggu au, ei wõtta kegi sedda waewa ennest  peale, mis nisuggune õppetud mees peab enne kui nikaugele saab, näggema; sest et tarkusse kõrgema reddeli pulga peale ronnida, kogguni kerge assi ei olle, liategi kui sest telest, kus keige süggawam mailma tarkus leida on, saksakelest pudus on. Nende õppiminne peab Eestirahwale ka kasso toma. Siamale on Sakslassed siin meie õppetusse ja waimo harrimisse eest hoolt ja murret kannud, 600 aasta järrele on neil õigus kül nõuda, et ka meie enneste hulgast mehhed tõuseksid, kes Neile abbiks õlleks ja nende tööd wõiksid kergitada, kes ommasuggu rahwa head ja wead pealegi parrem tundwad ja wiggade parrast, mis nende endi külges, rahwa harrimisse tö kallal kannatlikkud ja wässimatta on, ja kel karta ei olle, et rahwas neid ei ussuks,  nago st siin ja seal Sakste wasto kulukse ollewad. Mõnni tunneb sedda kül ärra, et öppetud Eestlasi wägga tarwis ja pudus on, agga ei salli ommetegi, et sesuggused mehhed talloseisusest  peawad tullema, sest temma arro järrele peab surema sppetuse püüdminne talloseisuse põlgaminne ollema. Kui nad talloseisusest ei pea tullema, kust nad siis peawad wäljatullema, sest Eestirahwa seas muud seisust weel ei olle? Kes agga sedda talloseisusse põlgamisseks arwab, Põlgab isse talloseisust ehk arwab tedda maddalamaks kui õigus. Kui kegi ühhest seisusest  teisi auustab, ei tunnista ta sellega mitte, et essimest sandimaks ja teist parremaks Peab, waid üksi sedda, et teises seisuses parrem omma kohta arwab ärrataita ja omma leiba leida, kui essimesses.  Kui korsnapühkia poeg möldreks heidab,  siis õlleks koggoni weider üttelda, et temma  issa seisust Põlgab, mis must on, ja möldre seisust ennamaks peab, et se walge on. Üks 132