lase õpetuse kätte wötsin, lootes tema abiga oma eksitust parandada, pidin ma wiimaks kahetsedes tunnistama: Pik ja lai kui Sirtso-soo Siiski paremat ei too. Kr." Sönnumed ommalt maalt. Riast. Rahwa hulk ja suggud. Ria linna rahwas on jälle kord ülleloetud ja leitud,  et seal 35,018 Sakslast, 23,519 Wennelast,  8956 Lätlast, 4056 Polakast, 1200 Eestlast, 1189 Zudalist ja 15 Muhamedi ussulist  ellawad, mis ühtekokko liggi 74,000 hinge wäljateeb. Et Eestlaste hulk seal ni suuv piddi ollema, ei olleksin ma kuuldud juttust  naljalt mitte uskunud. Se on nüüd muido hea kül ja sowin neile paljo terwist; agga mul lähhäb seal jures südda ommeti nattuke raskeks. - Mikspärrast?— Noh, ütlen  süddame pealt ärra: terwe tvssin saddasid inniMesfl, keik Eesti lihha ja werri, ja need kokko ei loe mitte poolt tossinat „Postimehhi!" Eks ma seal ei pea õhkama? Neist wõiwad  kül mitto lätti ja saksa seitungi luggejad olla, agga siiski olgo rääkmatta! Immeks  ep õlleks mitte panna, kui „Postimehhel"  Ria linnas omma rahwa seas pool tossinad  abbimehhi õlleks, ja nüüd.ep ollege luggejate hulk nenda suur! Meie ei tea kül mitte, kui suur Eestiwendade hulk Peterburgis  ja Kronstadtis on, agga sedda peame tännoga  tunnistama, et „Postimehhel" seal peale 70 sõbra on. Õlleks Rigas neljaske jaggo neist ollewad! Kui siin jures Zärwa Mihkle nurrisemisse peale mõtlen, pean ütlema: Mihklil  on sulla õigus, üsna sulla õigus, ja parraks  sel ka, kes Peterburgi seitungis ütleb: ..Eestlase mõtted ei üllata ülle temma sönniko unniko, sepärrast jätke tedda seks, mis ta on, egga temmast ommeti Jägo parrem ütlematta. Se on tulline kibbe kuulda, ehk kül aitummsl miimist  mitte ennam tössi. Oh kes puhhub selle rahwale ennam ello ja tundmist sisse, et nen- de tuimas kadduma hakkaks! Neil on kül ommad mönnesuggused wabbandussed, mis ei wöi wallekö aeada, siiski jääb toeks, et üks pahha uddo selle rahma peal alles hingab, mis neid teistele naeruks teeb. Lätlasi ei olle ülleültse mitte paljo ennam, kui meid, agga neil on 3 seitungi, mis priskeste ellawad,  sest iggalühhel on meie teäda ennam söbro, kui ..Postimehhel" üksipäine. Siin Pernus  ellab üks pissuke käppo täis Lätlasi, agga Lätti seitungis: tulleb ennam Perno, kui Eesti seitungis: Riga lahmad. ~Agga Lätti seitungid  wöiwad parremad olla." Wöib olla, andko Zummal, meil ei sünni sest könnelda; agga mönned targemad kuuldakse könnelewad, et peawad ka innim es te kirjutud ollema, kes mitte allati pühhast Waimust aetud ei olle. Ja Somemaal, oi kuida on seal koggoni  teine luggu! Se waesem tömees, kui omma päwatö Zummala abbiga on ärrateinuv,  istub öhto mahha, wöttab seitungi lehhe, watab järrele, mis siin ehk seal üdist kuulda, mis head ehk pahha sündinud, mis nöu ehk öppetust antud, mõtleb järrele, wallitseb head, ühhe sönnaga: ta on innimenne, kes sellega  mitte ükspäinis ei leppi, et leiwapalloke ta ihho toidab, maid ta nõuab ka maimule röga,  mis muido totraks jääb. Seal häbbeneb se perremees, kelle maeas seitungi ei olle, meil naerdakse saggedaste sedda perremeest, kel seitung on, ja mitto ei mõista sähhärduse  söggedale marsi kosta, kes nenda pärris Eesti wisi küssib: „mis s'st saad?" Eestirahwal on se kord jälle üksainus seitung,  ja ainust last petakse muido armsaks; agga ma pean kurwa melega ütlema: kui mitto malda on rahwast täis, kus kegi ..Postimeest"  silmaga ep olle näinud, meel wähhem  tedda piddanud ehk luggenud! Kidowäärt  ep olle se luggu kül mitte, agga sellegipärrast  ei heida meie meelt ärra, maid tahhame  kannatusses sedda külmetand kehha senni kaua öeruda, kui wimaks ommeü soeaks lähhäb  ja werri tuksuma hakkab. Lodame kindlaste,  et armsad luggejad meid ses töös mitte üffi ei jätta. Ehk hakkamad Ma Eestlased eddespiddi ka teisemaks minnema ja omma 275