kes tedda rööwlite käest peästnud. Tohho! kus maal ellame meie siis nüüd? sel kombel ei tohhi ja ükski tee-käia ennam rahholist omma  teed käia! sOnn elik Wargad ja häbbemata  innimesed tewad, et igga maea perremees,  kui omma warra hoida tahhab, püssid ehk püstolid maeas peab piddama, muido woib pea maea puhtaks risutud sada. Sest ükski luk põlle kindel ja öue aed nende ees liig kõrge. Agga kellel sesuggune riistapu koddo, se peab sellega wägga targo ja ettewaatlikult ümber käima. Hilja aea eest õlleks wöinud suur õnnetus sündida. Üks maea perremees, meie allewis, ladinud ommä püstolid woi rewolwert pissuke kue aastane poeoke seisnud ees; issa käskinud poisi eest körwa minna, mis ka lapsoke kohhe teinud. Kui laeng sees olnud ja weel kuli peale pannud, paugutand püstul lahti ja kuul läinud ühhest pildist läbbi seina sisse. Eks olnud ön, et issa lapsokest eest ärra aeas! Sepärrast tulletame iggaühhele mele, kui püssi ladiwad, ärgo salligo sedda, et kegi seal ees seisaks. sS Meie linnas ja makonnas  on surm se aasta jälle wägga suurt leitust  piddanud ja issiärranis wägga paljo lapsi ärrawinud, nenda, et mönned wannemad kaks ja kolm mulda winud ja keik Perno kihhelkond jubba teist aastat sures kurwastuses ellab; agga siiski põlle surm siin weel ni hirmsaste möllanud, kui Doni-Kassakate maal. Kuida wenne seitungid sealatsist asjust könnelewad, siis on se kül halle ja kel wähhegi pehme südda rindus, peab silma weega luggema, mis sealt kirjutakse. Seal olla uhhes weikeses küllas Donitsi makonnas, kurgo-ja risi-többi ni hirmus  möllanud, et keik lapsed, mis alla seitsme  aasta, ärrasurnud. Keik rahwas käida süggawas leina rides ja ei olla pea üht ainust leida, kellel silmad põlleks punnaseks nuttetud. Halle kirriko kellade hellisemine, mis allati kuulda, sullatada ka sedda keige köwwemat süddant. Seal sammas makonnas ühhes teises  küllas, ei pea luggu suggugi parrem ollsma.  Meie olleme kül ka paljo lapsi mulda pannud, siiski ei olls assi ni hirmus ja halle ja woime Jummalat tännada, et ta omma kat raskem meie öllade peale põlle pannud. Testamalt. s Armas Postimees! Pattun omma weikest kirjakest, mis so kätte sadan, omma tasko pista. Arwan  egga se mees issi, kellest sulle tänna kirjutan,  sedda römo ei hakka teatama, mis tal neil päiwil- olli. Meie köster G. F. Lorenzsonn,  kes ka ühtlase meie walla kirjutaja ja 25 aastat sedda ammetid truiste ja ausaste on tallitanud, on üllemate polest üyhe aumärgiga  auustud. Meie suur ja armoline Keisre Herra auustab sesuggusi mehhi, kes ommas ammetis truid ja ausad ja sowib, et temma rikis paljo selle sarnatsid mehhi õlleks. Ollin  siis alles noor poisike, kui ta ammetisse astus, agga mälletan sedda weel wägga selgeste, et sel aeal meie walla-laekal polnud lukkugi ees, rahhast, mis sees piddi ollema, polnud tolmugi järrele, keit olli wälja lippanud; agga kuida on nüüd keik asjad teised. Laekas on nüüd sured summad, sest et keik koppikad järge möda sisse pannakse, egga lukkude takka ennam  wälja peäse. Temmast wöiwad keik walla kirjutajad õppida omma ammeti tallitust tallitama.  —A- Riast. sMa-päwa Liwima kubbermango wallitsus annab teada, et ette tullewa! Januaril Liwima rüütlid Rigas üht issiärraliko Ma-päwa sawad piddama. Kokkotullemise pääw peab ollema 6. Zanuaril ja Ma-päwa piddamise hakkatus 7. Januari ku päwa peale kinnitub. Sowimise wäärt õlleks, et kui need sured mehhed nöupiddamisele  kokko astuwad, seal meie kubbermango kasso üllemaks asjaks peaksid ja nenda keik õiendaks, et meie omma wallitseja ja armolise Keisre Herra armo tiwa al rahholiste woikstme  ellada. Ria rahwas, kellel raudtee ots näppo wahhel, ei tahha sellega meel rahhul olla, waid tahmad sedda teed nattuke  pikkemakS wennitada ja se on kuklni Bolderase.  RiaDünaburgi raudtee direktori Robinsonile  olla se melewald jubba kätte antud, järrel wadata, kust tee keige parrem Dünaburgi  raudtee howist Boldera peale sünnib läbbi tehha, agga selle tingimistega, et Düna jõele siis üks seisaw ja kindel sild peab peale tehtud sama. 414