se, et suur hulk Baddu-preestridest, kes nenda templides ellawad, kölwatumad innimessed on, kes ühhe ehk teise kurja teo parrast kotto kadakaks  jooksid ja teises ma nurkas preestriks heitsid. Kus nisuggune usk ehk umbusk wallitscb, seal ei wöi kegi kidowäärt ello nõuda;  agga sest ragime teine kord. Kaua aega on suur Hina-riik, nago lukkus tubba, keikile kinni seisnud, ja wähhe paikasi olli temma ranna äres, kus Eiropa rahwas omma jalga tohtsid kaldasse pista. Inglased ja Prantsussed on sedda omma suretükkidega uattuke teisemaks teinud; on ka mönned truid Issanda sullased seal missioni tööd teinud ja tewad weel. Hirmus raske olli seal missionitö allustada. Kes ristiusko kulutas ehk ristiusko  heitis, olli surma pärralt. Siiski leidis  Issand mehhi, kes omma hinge peusse wötsid ja Hinamale läksid Zummala rigi nota weddama. Inglased ollid essimessed, ja nende  seas vr. Robert Morrison, kes 1807 senna jöudis, sure surma hirmoga sallaja nende  keelt õppis, mis hirmus raske on, ja pärrast  Uut Testamenti Hina kele ümber panni. Aastal 1813 tulli Vr. Milne temma abbiks. Essimenne Hinamees, kedda Morrison sallaja metsas hallika ares ristis, olli Tsaako, kes omma ellawa usso sees kindlaks jäi. 27 aastat  teggi Morrison tööd ja surri selle lotussega,  et Hina pimmedusses ka wimaks koit tõusma  hakkab. Aaastal 1830 tulli missionär Gütslahw Hinamale, kes keige ennam seal tööd on teinud ja temma körwas weel mitmed muud missionärid. Gütslahw sai ka Hina allama õigust ja lubba se läbbi, et üks pärris Hinamees tedda omma pöiaks olli wötnud. Temma tö läbbi on mitto ellawat  Jummalat tundma sanud, kes sure hulga  seas, nago happataignas, omma ello rammo  lautasid. Praego on seal nüüd jälle södda ukse ees; sest Inglaste ja Prantsuste söawäed on tee peal Hiinlastele kätte tassuma, mis nad minnewa suwwel omma rahhorikkumissega  neid pahhandasid. Andko nüüd helde Zummal, et keik wimaks temma rigi tullemisseks  ja nimme auuks sünniks, ehk kül innimessed  omma ettewötmisses ennamiste isse- enneste kasso ja au otsiwad. Hina rahwaS on temmal nisamma armsad, kui keik rahwas, sest keiki on ta omma kalli werre hinnaga ostnud. PalluHem siis, et ka Hinamaal ebbajummalad  langeks, ja ello päike keikide süddamed  walgustaks. Kristussele on jo keik melewald antud taewas ja ma peal, miks siis ka mitte Hinamaal? Agga pallugem! Jummal sind ei unnusta. Kui kurw ö so rahho mattab, Kurwastus so mele kattab; Ello koorm siud röhhub mahha, Mailm rõõmsaks sind wöi tehha Süddames siis kule sa: Jummal sind ei unnusta! Tahhad, kutsuks inglid isse. Langeda ma tuhha sisse; Tahhab head tööd nõudes sinnul Nõrk maim surra sinno rinnul Ärra lotuft kauta: Jummal sind ei unnusta! Siggib armast kül so nõudes Tössidust ja õigust püdes; Nääd sa headust alla jäma Kurjust kangest wöito sama Oh, siis kohhut ussu sa: Jummal sind ei unnusta! Tahhad surma tunnil rõõmsast Wöito sada wiimsest waewast, Rahho. a siit minna tele, Kui jo kuled surma heale Mõtle kui silm kustub ka: Jummal sind ei unnusta! (W. Eichhorn.) Jutto jätkud. Õnnelik paar. Mart: „Kül Adam ja Ewa wöisid önnelikkud  abbiello rahwas olla; sest Adamat ei kutsnud ükski körtsi ja " Marri: „Ja Ewal ei olnud ämma-eite allati augutamas." Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacobv. 47