sgga omma körwad lahti, küllad siis kulete, mis ta teile juttustab. Ma ussun, kui sedda kuulda wöttaksite, siis peaksid kül teie ihho korwad püsti tõusma ning kartus ja wärritus  teid rahhotumaks teggema. Ma ütlen:  Pöorge enne, kui sadan teid ka saab upputama. Kaks sõbra kirjutawad meile ka surest. jodikutest  ning palluwad meid omma suud lahti  tehha ja waljuste sette wasto kissendada; agga peame kunvastussega neile tunnistama: jodikud ei lasse meid ennese liggi, waid näitama  d jubba emalt aea teiwast ja omma söbro ei tahha meie sellega pahhandava, sest nende seas, tänno Jummalale, põlle sesuggusid; sepärrast  jätkame sedda ja könnele parrem muist asjust. PsAMVmaalt» sEbba usk. Sedda armastab Eesti rahwas paljo ennam, kui middagit  muud, mis neile kassuks õlleks; rägi sa selle wasto m paljo kui tahhad, ehk et kurk kibbedaks jääb, se ei maksa middagi, sedda ei kule tegi ja üht sesuggust, kes selle wasto jubgeb  räkida, petakse hopis päraseks ja rummalaks  innimesseks. Sest asjast kirjutab ber: ..Postimees! ussu woi mitte, senna ma ei woi parrata, agga assi mis sulle jutlustan, on sulla tossi. Et nored rahwas pari lähwad,  on jo tuttaw assi ja Jummalast ennesest  seatud, agga sedda põlle ma ia! enne kuulnud  egga näinud, mis ma nüüd näggin. Üks noor paar otti mahha kulutud, keik olli pulmade  wasto walmistud; pühhapäwa hommiko tulleb peigmees prudi maeasso, et sealt kirrikuöse  laulatussele sõita; agga enne kui minnema  hakkasid, wöttis prudi emma sola, panni  nartso sisse, piris sellega kolm korda ümber peigmehhe pea ja siis pistis sedda nartsuga peigmehhe sapa säre sisse ja seddasamma teggi ta ka prudiga, agga seal pistis sola nartsu prudi suhhu. Mis se temp öiete piddi tähhendama, sedda arru põlle ma sanud, egga tea sest suremat jutlustada, kui et ma sedda wägga immeks ollen pannud, et meie Eesti rahwas weel ui sure rummalusse sees kinni ja nisamma täis ebbausko kui koer sirpa." Sesamma söbbe? kirjutab weel ühhest teisest  pahhast asjast, mis Eestirahwa seas wagga  likuda ja se olla wargus. Ta olla weskele läinud ja et paljo jahwatest ees olnud,  põlle ta kohhe woinud jahwatada, waid piddand öseks senna jama, kus ka paljo teisa ollid. Ohto on iggaüks omma õhtust pallukest  wötnud ja siis maggama heitnud. Teisel  hommikul, kui jälle täksid leiba wötma, leidis iggaüks, mis kellegi! waea olli ja keik olli uhhe W. walla mehhe kotti puggenud, kes ka issi jubba warrakult ärralainud. Mehhed  aeasid tedda tagga ning said te peal keigega,  mis ta kasa olli wötnud, kätte. Sellel olla jubba sesuggune pruuk, et kui ta kussagile  minna, olgo te ni pik kui ta on, ommale ial te-mona kasa ei wötta; tal olla ikka keik ees walmis ja saggedaste paljo parremad road, kui kotto kasa wötta on. Nüüd ütleb monni : kas on pahhad asjad ükskord otsas? Könnele meile ka muud mis rõõmsamad. Sellele kostan: Kannata nattuke sõbber, tulleb warsi; sest wata: kui sa weskel  õlled ja sul kaerad käes jahwatada, kas panned wahhel nisso peale? ei, sa jahwatad kaerad enne arra, siis pärrast mssud, otse nenda teen minna ka. Mul on weel üks kurb assi süddame peal, sedda tahhan ka enne ärrakönneleva, siis wottame parremad asjad kassile, ja se on: Kirriko lohkuminne. Üks söbber kirjutab  meile Pornusest 4. Märtsil: Kule Postimees  üht hirmust luggu, mis kahhe näddala eest siin sündis: Halliste wenne kirrik löhhuti ärra! Altari eest, mis ommetige üks pühha paik, on nad kurjad lomad rahha laegast keige  sellega, mis seal sees olnud, ärrawarrastanud.  Teise! hommikul läksid mehhed jälgi möda järrele ja leidsid 4 ehk 5 sadda sammu kirrikust emal laeka metsast, agga tühhi. Laeka  lukku ollid nad sisse lönud ja rahha ÄO2 rubla ja üks 500-rublane weksel, ärrawötnud.  Otsiti kül mehhi agga ei sadud katte; wimaks arwasid kahhe peale ja need said Willandisse  wsdud, kus nad praego kohto al on. Muud ei tea meie neist. 89