„wägga hea, kui innimessed ni allandlikkud on ja wähhe tahtwad, siis ei olle tarwis neid rohkem auustada!" Ka meie ei tea siin köstrid wabbandada, kui nad pciwa on teadnud zc. Üks küssimine olgo meile onnneti lubbatud: Kust piddi se teadmine, mil õige aeg olli, kõige pealt wälja tullema, kui mitte köstri onuna ümberkaudse  inuimestest, kes sedda wist teadsid? On se sundinud, siis on õigus kaebada; kui mitte, siis on köstrid ilmsüta. Pari aasta parrast, kui ello antakse, otame teist nisnggust arruldast Päwa köstride seas, saab uähha, kuida loud siis lähwad. Nisst. Ma-Pääw.j Kuida Liwi kubbermango  zeitung kulutab, peab Liwima mõisnikude koggo 4. Nowembril Ria linna ma-Päwa piddamisseks  kokko tullema. Mis neil seal nõuuks tulleb wõtta, same ehk parrast ossast ka teada. Harfomaatt. jTullekahjud.j Selle ku hakkatusses, kuida meile Rapla kihhelkonnast teada antakse, olnud seal 3 tullekahjo järgimöda. Esmalt läinud 7. Sept. Lellawerre. kabbeli jures  weike ma ea põllema, kus lauarahwast :e. ülleskirjutati ja põllenud puhtaks ärra. Tulle hakkatus on meil teadmatta. Teiseks tulli 8. Sept. Kustko wallas lallase küllas sesamma õnnetus, et 3 tallo kõige korwalisse honetega puhtaks ärrapõllesid ja waesed innimessed lausa taewa alla jäid. Agga weel halledam luggu olli 11. Sept. Waldo wallas Põrsako küllas. Seal ei põllenud mitte üksi tallo ja kõrwalissed honed ärra, waid jäid ka 2 innimest sisse! Tulli olli rehhepeksmisse jures ühhe nõdra melega naesterahwa käest lahti peasnud. Agga kuida? Sedda olli pandud rehhepeksmisse jures piwotuld  naitma, (!) et muud ei sanud tehtud. Rummal hoidis piirgo künni näppud kõrwema hakkasid, siis wiskas kõige tuttega mahha, otse kuiwa rehhe sisse! Seal olli õnnetus lahti. Kustutada ei jõudnud ennam kegi. Rummal loom ei mõistnud isse tullest wälja tulla, sullane  läks tedda appi, agga nüüd jäid mõllemad sisse! Perremees ja teine sullane olla ka pool pollend ihhoga peasnud. Kõige kahmakam olnud  perrenaene esmalt 4 last ja parrast asio wäljakandma. Agga mis peame kuulma? Ikka weel lei- takse tallusid, kus rehhepeksmisse ja linnaharri-- misse jures lahtist pirotuld pmgitakse!! Somemaatt. sNäljasurm.j „Kust wöttame  meie leiba, ülle talwe ellada?" muud jutto nüüd Somemaal ei olle. Sedda wõid sa iggas maeas kuulda, seddasamma ka iggas zei- Lungis luggeda. Siamale ei olnud weel kegi nälga surnud; agga nüüd on se ka jubba sündinud. Wasa kubberm. leiti neil Päiwil nälga surnud kerjaja, kaelakot kiwwa täis. Mis parrast ta neid enne surma weel kotti aeanud, sedda teab lummal. Teisel Päwal leiti teine nälga surnud  innimene tee pealt. Temma kottis ollid turblasamlad ja tored metsmarjad. Kui se leiwapudust  ei tunnista, mis peab siis weel tunnistama?  Weskide peale towad innimessed peneks  raiutud hõlgi ja kuiwatud happo hoblikaid jahmatada. Metsades ja rabbades korjatakse turblasamlad, mis kuiwatakse ja leiwaks prugitakse.  Hädda on waeste innimeste hulkas wägga suur. Jõukamad innimessed aitawad ka onnnast kohhast, agga kes küttab mailma soeaks? Seltsid on kokko heitnud, kes Islandi samlast, (kellest põhja põdrad ellawad) rukkijahhoga seggatich,  õppetawad leiba teggema; agga seal tik- ossast rahwa rummalus wahhele, mis nätjatsid aeab mõtlema, kui tahhaks teised neid seläbbi kolera surma kattes ärraanda. Waesed Some süggulased, kedda Mlg üsna meletumaks teeb! Igga aasta on neil hirmsa häddaga wõidelda, ja muial paitus on tännawo ka leib kassin; sest ka wõeralt maalt tullewad sõnnumed, et wilja hinnad  iggal pool tõusmas on mis peab seal weel häddalistele anda jäma? Tännawo same wist ni kallist leiba söma, kui meie wannemate wannemad ei olle sönud. sTulle surm.j 16. Septembril öse on Zarskoje-Selo Reserwepalees,  kus Sunrwürstide Aleksandri ja Wladimiri  kolitaja, prohwessor A. J. Tshiwilow  ellas, tulli lahti peasüüd. Õhto olli Znneto  prohwessor wodis zeitungi luggenud, wist maggama jänud ja tulle põllema jätnud. Sealt arwatakse hakkanud ollewad, mis siiski tõeste ei tea. Agga temma kehha leiti üsna põllend ollewad.  Kui ta ommaksed üllesärkastd, ei peasnud  nemmad ennam temma kambri, mis jubba lausa tuld täis olli, ja nende hüüdmist ei kuul- 308