meil se süggise jubba olnud ja teine on praego käes hakkata. Mart olli se aasta haggar tesid  ja sildasi teggemas; ni pea kui omma ku kätte sai, hakkas ta warsi selle töga peale ja kui ta just kanget külma ei tonud, panni ta ommetige jöggedele sillad peale, et iggast kohhast  ilma aeawiwitama wois läbbi sada; agga seal tulli ta wanna körwane ja külje-lu Kadri, ning kallas wanna mehhele wet sabaste sisse ja rikkus teed, mis ta kaunis holega olli teinud,  jälle ärra. Ommetige näitab, et wanna mees omma õigusest ei tahtnud järrel anda, tõmbas wannamori käest kappa jälle ärra, et ta temma tood koggoniste ei sanud ärra rikkuda,  egga jõe sildasi, mis ta ni holega olli teinud, ärralöhkuda. Jubba warsi Kadripäwa õhtul pöris tuul jätte põhja pole ja kradi klaas, mis päwa kolm kradi soja, öhto maggama  minnemisse aegas, kaks kradi külma näitas. Wanna Andres, kes ka ennamiste Kadriga  ühhes nõus, ei jätnud se aasta omma tahtmist  täitmata, waid sorristas korra ka ärra, agga ommetige olli ta häbbelikum kui muido, sest Andressepäwa õhtul olli meil üks kraad külma. Ehk kül teed praego wallidad ja weel mitte sani söito põlle, woime ommetige wankrega  kerges te läbbi sada. Parrem on ka, et külm essite keik sood ja rabbad, metsad ja maad köwwaks teeb ja siis lund tulleb; tulleb lummi sulla ma peale, siis on teed waewalissed  ja pöllomehhel allati südda täis kartust,  omma wilja wäljade parrast. Eks wanna taewa tädike tea, mis ta teeb; jättame sedda keik temma holeks, küllab ta toemetab keik hästi. Mitte wägga kaugel meie linnast, hakkasid wargad süggise aegsaste omma näppo tödega peale. Ennamiöte on iggal pool se pruuk ja wiis, et süggise ikka middagi werristud peab sama ja kel suremat loma wötta põlle, se wöttab siis ommetige pari lämbud ärra, et nugga werristud saab. Sedda meie nüüd ei tea, mikspärrast wargad sesüggise lamba wargusse  keige esmalt peale hakkasid, kartsid nad wast, et perremees lambad ärratappab, woi mis assi seal olli; agga sellega allustasid nad omma tööd, parrast woeti kartuhwle augud kassile ja neid löhhuti järgemöda, nenda et üsna immeks olli panna; ka aida lukkud ei janud katsumata ja warrandus, mis seal sees putumata; üsna hirmus olli kuulda, mis nad keik ärrateggid. Tanno selle wallakohtule,  kes sedda asja waggusi pealt ei wadanud,  waid tüddimatalt hakkas jälgi tagga aeama  ja õnneks todi üks kurjateggia teise järvele  wälja ja ehk kül waene aeg, siiski sanud iggaühhele temma palk ausaste wälja maksetud.  Keige suremat tülli olla walla wahhemees  ausa näppomeestele teinud, maksnud palka, mis kohtowannemad mõistnud, penikese arralisse kasse oksadega wälja. Olge terwe, ausad kohtowannemad, kes teie omma wahhemeest  mitte laiskussega ei lasse raisko minna, egga tedda ilma asjata ei numa; sest kirri ütleb  jo, et iggaüks omma palle higgi sees omma  leiba peab söma, tahhab ta palka sada, siis tehko ka omma tööd ausaste, et mitte pärrast palga sajad ei nurrise, et palga tassumise  jures neid pettetud. Pernomaalt. sÄuus Könnelesime 47 numres ausast naesterahwas, kes möldre poisi kautud rahwa koppiko peal kätte toi, egga koppikat waewa palgaks wötnud; se olli auus tö, mis meile ütlemata suurt romo teggi,  et omma suggo rahwa seast sesuggusid ausaid  innimesi leiame, kes sedda, mis ta leidnud,  mitte ennesele ei pea, egga sedda, kuida ni paljo, kes middagi leidnud, ennese õnneks nimmetawad, ommaks õnneks, waid kautaja õnneks nimmetab. Zummal annab innimessele warra: 1, tö ja waewa, 2, pärrimisse ja 3. kinkimisse läbbi; agga kes sedda ka leidmisse läbbi arwab sawad, se pettab ennast ja on Zummala ees otse sesamma suggune warras, kui se, kes teise taskust sedda wötnud. Söbber kirjutab: T. walla perremees panni 9. Novembril linna koorma peale ja läks Perno linna kaubale. Linnas läinud assi wägga heasti,  sanud pea kaubast lahti, rahha maksetud ausaste wälja, mees toppinud rahha wanna sokko nahhast tassenpungi sisse ja pistnud tasko;  agga et teed sel aeal wägga sandid ollid, olli mees talw-teed möda K. kõrtsi kaudo koeo pole läinud. Kõrtsis wötnud pole topi öllut janno kustutusseks ja selle peale sõitnud ta warsi sealt ärra, piddi jo ruttama, sest et sealt jo weel hea tük maad koeo olli. Koeo 395