nud ja kui parrast õnnetus juhtub. Nende sisse tullik on minnewa aasta olnud 4 miljoni  288 tuhhat 739 rubla 85 koppikat ja wäljaminnik 4 miljoni 38 tuhhat 168 rubla 45 koppikat, se on: mis nemmad neile wäljamaksnud, kelle maead minnewa aasta ärrapöllesid.  Kasso rahha põlle ennam olnud, kui 250 tuhhat 263 rubla 40 koppikat, mis ennam põlle kui protsenti nende pea kaptalist.  Keik olla seläbbi tulnud, et minnewa aasta ni wägga paljo tulle kahjusi olli. Aastal  1863 sanud protsenti.! Wennemaalt. sTallorahwa pölga- Enne kui wenne rahwas alles pärris  rahwas otti, siis murretses igga mõisa wannem omma rahwa eest, sest se olli temma warra. Otse kui meie tallo perremehhe rikkust  temma ellaja karja järrele, ja ühhe mõisa surust temma adrade järrele arwatakse, nenda arwasid nemmad omma warra meeste hingede järrele. Nad murretsesid nende eest nendasamma  kui perremees omma karja eest; agga sest sadik kui nad priiks said, ei holi möisawannemad  neist mitte suggugi; sepärrast kirjutakse  Kamenets - Podolskist: ..Sest sadik kui meie rahwas priiks said, ei holi neist kegi. Enne kui nad alles parris rahwas ollid, murretsesid  mõisnikud, kui mitte keik, siis ommetige  rikkamad, et ka neile nende haigusses tohtre abbi nõuti, kus sedda tarwis olli. Tohtred ollid aasta peale palgatud ja piddid siis, kui tarwis olli, ka selle keige waesema jure minnema. Welskärid ollid igga mõisa peal asset ja nende kohhus olli sedda täieste täita, mis tohter käskis; iggas mõisas olli omma pissuke apteek, kust neile ilma hinnata rohto anti. Agga sest sadik, kui prius tulli, põlle neist asjust ennam juttu. On kegi haige,  siis jääb ta täieste lummala ennese tohterdamisse  holeks, tehko temma mis ta tahhab,  ehk ka monne wanna ebbausklikko naese holeks, kellest Wennemaal ka otse pudust põlle. Kahhe aasta eest on tohterdamisse kohhus Kamenets-Podolski  makonna kohto- ja ma wannemattele  sedda nõu andnud, igga hinge pealt aastas W koppikat wälja sundida, kelle eest siis neile pri rohhud antakse; tännini põlle agga sest kuulda, kas nad ses nõus on ehk ollematta." Wöeralt maalt. Preistmaalt. Preisi kunningas tahhab omma prouaga Aaheni linna sõita, et seal meie armolisse Keisre Herra ja Prouaga parrast nende suurt kurwastust kokko sada ja neid nende kurwastusses trööstida. Kunningas  isse tahhab sealt jälle Berlini taggasi tulla, agga proual olla tahtminne, nattuke kauem kotto walja jada ja omma meelt lahhutada,  ta tahta sealt Baden-Badeni minna. Belgiamaalt. Sealt rahwas olla ennast  omma kunninga terwise ülle römustanud, sest ta aeanud jubba wodist wälja ja käinud 19. Aprillil ka lossi kabbelis lummalat tännamas,  et tedda jälle parremaks aitnud; agga  hiljemad sönnumed põlle polegi ennam ni rõõmsad, waid ütlewad tedda ueste haigeks jänud  ollewad, issiärranis ei woioa ta öseti koggoniste  maggada. Mis nõu Jummalal temmaga,  sedda ei woi meie teada, jägo se temma holeks üksi; woib ka olla, et ta öhto temmale pea kätte jõuab, kuida se meile keikile tulleb! Prantsusfemaalt. Keiser Napoleon on 18. Aprillil hommiko kello 10 Lioni linnas raudte howis meie Keisre Herra ja Prouaga  koos olnud, neid seal terretanud ja trööstinud.  Tunni parrast sõitnud sealt jälle eddasi  ja sanud sellesamma päwa parrast lõunat kello kuus Marseili linna, kus ta ühhes keiserlikkus  töldas linnast läbbi sõitnud, mis wägga  kennaste ehhitud olnud. Keik maeade kattuksed  olnud täis plaggusid ja rahwa rõõm räkimatta suur; römo õiskamissed köllanud iggalt poolt. Teisel päwal sõitnud ta jubba hommiko kello 9 jälle eddasi. Prantsussemaal olla keik kohhad sedda kölla täis, et seal üks seltskond enneste keskes mandunud,  keisert Napoleoni enne ärratappa, kui ta Lioni linna saab. Koht, kus ta kallale 148