Eesti Postimees ehk Näddalaleht Tartus, 8. IM. °«k ma- 'ja linnarahvale. ss° Essimenne aasta. Ses lehhes seisabt Reisl'önnumed. Lihwlandi wöisnikude wiimsest mapäwa piddamiescst. Ommalt maalt. Hallis ramat. Surnowarras. Eestimehhe ja Saksamchhe jut. Ebbaussust. -- Wöeralt maalt. Mis Preislane Sleswig-Holsteini asjus tahhab. Alseni ja Wüni saar. Dani abdilissed Rootsimaalt. Wee allused P örgomassinad. Dani kahjo. Dani kunninga wend, vrints Johann. Pranrsussemaalt. Uemad sönnumed. Üht ja teist. Hallistest. Riast. Walgast. Tallinnast. Telegrahwi sönnumed. Kirjawastusscd.  Teadaandmissed  ja kulutomissed. Reisisönnumed. teate jo, annad sõbrad, et ma nattuke reisi peal käisin, kust jubba nüddala Päwad jälle taggasi  ollen. Mõnda korda ollid kaugemalt sõbrad  kirjutanud: „ Tulle ommeti kord ka meie Pole, et nähha same, kui pik ja jämme sa õlled!" Peruust ei olnud se koggoni wõimalik, sest et Peale postitasko weel muud taskud kaelas ollid. Siin Tartus õlleks assi uisamma takkitsenud, kui mitte üks auwäart Eestirahwa juhhataja, slgo tuhhandiks terme, ep õlleks üttclnud: „No anna sulg sia, ja minne peale!" Neuda sai assi sündima. Nüüd pean siis ka sõliradele ütlema, kus ma käinud ja mis ma näinud. Kui rede, 12. Inuil, koddo kohho ollin täis sönud, su PuhtaksPühkinndjanaeselastegalummalagajätnud,  astusin pulwärkis „Aleksandre" kukkile,  kelhellises, mässin puhhus ja suitsis, ning kello V'2 8 hakkas aurolacw mäda Emma-jõgge alla Peipsijärwe  pole ojuma. Muidogi ei tormanud „Aleksander"  üksi minno parrast; teisi teeküiaid olli ka paljo ühhes temma peal. Esmalt läks tee- kond peale 40 wersta möda Emma-jõgge, parrast möda Peipsi-järwe ja munaks weel wersta 12 möda kenna Wilikaja-jõgge, enne kui laew Pihkwa  linna pulwärkis ja nahksilla ares seisma jäi. Kesk pole Pihkwa tee äres seisab uus Wööbsi ehk Rabbiua liu Peipsi kalda peal. Noh, on alles uoreke ja nõrgake, agga sellegipärrast terrane  lopsakas linnataimeke, kellest aega möda lin woib sada, mis Wõrro linna selja Lahha jättab. - Kui tundi 8 muda möda wet ollime tormanud,  Emma-jõe maddalaid ja Wilikaja kõrgeid kaldaid tähhele pannud, kus Wenne kirrikuid ja küllasid tihti nähhakse, jõudsime parrast lõunat kello 4 aeal Pihkwa. Siin ollipulwärk worimehhi  täis, kes keik omma kele hüüdsid: „ Sähke, siin on minno nummer, wõtke mind, mul hea hobbune, mul hea troska! Et raudtee woor ärra olli läinud, jäi mul aega ülle, ka nattuke linna ümber wadata. Kas Lahhate, kes Pihkwas  põlle käinud, ura ragin teile sest linnast mõuni sõnna? Pihkwa on kubbermango lin, nago Tallinna  ja Nia ja seisab Parrem pool Welikaja-jõe