on, kuida üllemal näggime, peale 200 aastad targad  mehhed selle kallal ikka peale tööd teinud ja waewa näinud. Kui nüüd Stahli kirja, kellest üllemal  prowi andsime, omma piibli kirjaga körwo panneme, siis leiame, et selle 100 aasta sees, mis nende kirjade wahhel möda läks, kirja assi hopis on eddenend. 1715 künni tünnini on 150 aastat teed. Kas selle aea sees innimessed kirjatundmisses  ja isseärraniö Eesti kele tundmisses ka põlle eddenend? Ja kas põlle nüüd praego mitto ausat  meest Eesti suggust sure koli peal keiksuggu tarkust ja kele murrete tundmist õppind? Eks need tea meile selgeste otsust anda, kuida Eesti-kele öiete peame kirjutama ? Monne aasta eest olli sellesamma  asja parrast tallorahwa Postimehhe paunas  suur vitk ja wallus tülli, mis posti pauna ähwardas lõhki aeada, ning löppetas auwäärt Eksi kirriko öppetaja ja selle aegne Postimehhe kirjutaja,  kellel minno armates kül õigus olli, ses asjas  täielist kindlat otsust anda, sedda tülli nenda (Wata Tallorahwa postimees, teine aasta järg 9 Leikuse ku 29. päwal 1858): „Ausad linna herrad, armsad küllamehhed! „Et minna teid kül isse ollen waidlema kutsunud „öige matele kirjutamisse parrast, pean siiski nüüd „teid süddameft palluma, sedda waidlemist löppe„tada  ja heaks wötta, kui ma teie könnet omma „tasko ennam ei panne, trükkida ennam ei anna, „küllasse ennam ei kanna. Rahwas on sest as„jast  nüüd küllalt kuulda sanud, ja temma meel „lähhäb jubba pahhaks, kui ikka seddasamma jutto „tenima körwade ette tuakse. Minna tunnistan  tõeks, et makele kirjutaminne „Soom!aste wisi järrele õigem on, kui „meie manna wiis, agga minna tunnistan „ka heaks, rahwa kätte sedda wisi jätta, kelle jär„rele  keik nende ramatud on kirjutud ja trükkitud. „Kui minna tohhiksin, siis annaksin sedda nõu: „Wötko üks tark mees kätte, ja kirjutago abitse, „katekismuse ning Ue Testamenti ramatud ue kir„jutamisse  wisi järrele ja pango sedda trükki. Kui trükkitud, siis andko külla koolmeistride kätte ja „lasko kolilastele uut wisi öppetada. Nenda saaks „uus wiis ilma tüllita wanna wisi körwale assu„tud  ja monne kümne aasta parrast saaks käes „ollema, mis meie nüüd süddamest sowime: „öige kirjutamisse wiis j. n. e." (Jääb polele.) Ommalt maalt. Peenust. jAubba Anname tänna mannast malle prohweti Maltswetist mee! ni paljo teada, et ta jubba meie linna müride wahhelt ja piri pealt läinud on, ning meis nüüd jälle rahhus omma pead woime mahha panna» MLnnewa teisipäwal, se olli 15. selle ku pawal, pandi mehhel käed rauda, kolm wahhe soldatid tahha ja läks Paide pole, kust tedda künni Tallinna kõnnitakse; sest seal odetakse tedda jubba ammugi. Wägga hea õlleks, kui tedda Amuri jõe are sealatse rahwale,  kes alles pakso pimmedusse katte al istub, missionäriks peaks sadetama.  Immeks  tulleb panna, kui wägga suur wäggi ja woimus sabana sullastel siin ma peal, et kus nad omma umbrohho semet külwawad, se wägga  sure ruttuga eddeneb. Selle lühhikese aeaga,  mis se pimmeduse würsti sullane siin meie ümber hulkunud, on ta pahha seme kül ussinaste  iddanenud ja Lsseärranis wannad naesed  otse kui melest nõdraks teinud, kes kui stppelgad, kui nende pessa pölleb, seal ümber jookswad, nenda ka nemmad lemma järrel ning olleksid wist, kui se ial woimalik, ta põue puggenud. Tänno meie sillakohtule, kes ni aggar olli, tedda kinni tabbamas! . Pernomaalt sPoeg issa wast Enne kui ühhest nurjatumast poeast, kes omma issa wasto mitte kui laps põlle olnud, könneleme,  peame ütlema: on saggedaste wannematte sü, kui lapsed parrast ei tahha sonna kuulda, egga neid auustada, kuida lummala kässosönna kassid; tulleb surest ellitussest kui wastaseks ja sönnakuulmataks lähwad. Söbber kirjutab  ühhest sesuggust poeast, kes omma naesega ni kaua issa wasto söddinud, künni ta perremehhest  lahti ja nemmad assemele sanud. Ta kirjutab: „Kule wanna söbber Postimees! Ms tahhan  sulle üht lühhikest juttu ühhest raisko läinud  poeast könneleda ja kui arwad sedda sündsa  ollewad, siis woid eddasi räkida. Meie maldas  olli üks wanna auwäärt issa perremees ja ta poeg omma naesega sullaseks ja adbiks. Muido ööldakse: õnnelik on se maea perremees,  kellel ommad lapsed asja aeajad, agga siin peame sedda just ümber pöörma. Poeg omma naesega teggid agga siis pissut tööd, kui wanna issa ka liggi weddas, polnud tedda seal, siis ei ligutand nad omma oemekestki ja 201