Wadake, armad sõbrad! missugguses pimmedusses  meie Eestisuggu weel ellab?! Kes jõuab sedda pakso katket nende silmade eest ärrakiskuda? Testamalt. sKirriko katsuminnes Pühhapäwal, sel 5. Detsembril, olli Perno makonna praust Lents meie kirriko asjo järvel  katsumas ja Audro öppetaja Paul temma abbilisseks. Prausti herra piddas Zummala tenistusse hakkatusses altari ees nende sönnade järrele, mis on üllespandud Luka 10, 42. Üht on tarwis! —se on hinge õnnistust, üht kallist ja wäggewat manitsusse könnet, mis keikide süddamesse tungis ning neile troostiks olli, kes omma patto parrast kurwad ja waimo  polest röhhutud ollid. Jutlust piddas meie omma öppetaja Kristiani ni hästi makui  saksa kele, seks ülles antud pühha kirja sönnade järrele ja meie pissukenne laulo selts teggi sel kallil päwal ka, mis temma jõudis laulis keik laulud nelja heälega. 6. Detsembril olli kirriko mõisas kirriko kohhus, kus kirriko wöörmündri herrad, mõisa wannemad, kirriko wöörmündrid ja koliwannemad  ollid kokkokutsutud. Aulik prausti herra  hakkas ka siin jälle omma waimolikko kirriko  asjade tallitust selle kalli lauluga: ..Oh sa ello waim meil tulle!" piddas üht kallist manitsust ja palwet ning siis tullid need tarwilissed  küssimissed ja kostmissed. Parrast lõunat kello wie aeal olli keik löppetud. Löppetusseks  manitses prausti herra kirriko wöörmündrid,  keikis kirriko asjus öppetaja! abbiks olla ja keik waimolikkud asjad, mis parrandust  tarwitawad, öppetajale aegsaste teada anda, agga keige ennamiste selle ülle walwada,  et pahhad asjad kauksid ja head assemele tulleksid ning et keik maead, olgo mõisa ehk tallokohhad, otse kui palwe maeaks saaksid, kus Jummala sönna saab prugitud! Issand aita, et so riik ka meie jure tulleks! Testama kihhelkonnas olla leetre többi laste ja norema rahwa keske läinud; mitto kolilast kes sure holega koli laudas lootsid tööd tehha,  peawad sängis pikkale maas ollema. Sur- nud põlle neist kegi, waid wänab agga mönneks  päwaks tuggewaste mahha. Riast. Kus jubba keik innimessed üllewel on, ei peaks kül ennam karta  ollema, et wargad weel pahha tehha woiwad,  agga ommetige olla se seal sündinud. 30. Nowembril, hommiko kello kue aeal, olla ühhe Shweitsima uurmaakril, kes Peterburgi allewil asset olnud, 114 task-uri, mönned kallimat  mönned jälle alwemat seltsi, ühhe kastiga  ühhes ärrawarrastud ja 130 rubla puhhast  rahha. Keik kahjo mis sel mehhel olnud,  olla 1300 rubla. Zgga ühhele ööldakse  söbralikkult: kes pahhandusse eest tahhab  hoida, se ärgo ostko mitte ühhe sesugguse käest uri, kus arwata woib, et ta neid warrastanud.  Jägo parrem ostmatta ja püüdko müat kohtuga tutwaks tehha. Kuramaalt. sOnnetus ja 4. Nowembril on Kuramaal Lütringi kirriko mõisas  üks wägga kurw luggu sündinud, kaks innimest  sanud ellusalt prüggi ja purru alla maetud,  agga ommetige sealt weel hingega wälja todud. Kirriko mõisa kaewo salwed kaew seitse sülda süggaw ollid ärra mäddanenud,  mis häddast piddid parrandud sama ja sedda tööd wötsid kaks pumeistert ennese kätte. Et nad üllewelt järges wanna mäddand  salwesid ei julgenud mahha lõhkuda, sest et kartsid kaewo umbe langemad, hakkasid nad alt peale ja lõhkusid ni paljo wanna eest mahha,  kui uele rumi tarwis olli. Korraga langes  üks ossa wanna kaewo salwesi keige mullaga  nende kaela ja mattis neid ennese alla. Keikide arwamisse järrele ollid need waesed lämmatud, egga woinud kegi lota neid ellusalt  ennam nähha; sellegi parrast hakkasid mehhed  holega töösse, sedda sisselangenud prüggi wälja kaewama. Essi otsa läks tö wägga pikkamessi agga kui rohkem abbi kokko tulli, jõudsid ruttem eddasi, nenda, et pärrast lõunat  kello kolme aeal omma töga ni kaugele ollid jõudnud, et üht tassast ja tummedat healt ma alt kuulsid: Meie ellame weel ja olleme  terwed! Kui,nüüd weel surema us- 404