haksid, mitte ei tohP kossida. Sedda piddasid  nemmad pahhaks ja pattuks. Nüüd agga  töuswad mönda aega jubba nende Parlamentis  mehhed üllesse, kes ütlewad, et sedda sünniks kül tehha, ja põlle selle jures patto middagi, kui muido abbiello ausaste saab petud.  Agga teised jälle on wägga selle wasto, ja piddawad sedda hirmsaks asjaks. Hiljuti sai üks mees seal jures hästi häbbi. Ta tunnistas  keige hulga ees Parlamentis, et mitte mönned, waid keik naesed ja nende öed selle seädusse wasto seiswad. Agga kui nimmeds hulka tagga nöuti, leiti warsi, et mitte ennam ei olnud, kui 42 nimme ja needke ennamiste nisuggused, kes isse omma nimme ei mõistnud kirjutada. Säh, nüüd tulli wälja, et Inglismaal  kesk Parlamentis ka allati töt ei rägita.  Kus on sedda olnud, et naesterahwas  seädussi nöuab, mis koss im isse wasto seiswad? Ei ni wöereti asja põlle Inglismaal  egga kuskil maal. Mehhike olli sedda naeste rahwa peale walletanud. Ingl isma söalaewad. Kül neid on hea hulk, ja praego ülleültse 691 söalaewa;  neist 562 auro- ja 129 purjosöalaewa. Kellegi mude söalaewade hulk ei üllata senna male. Sõnnumed pagganattest ja missioni  tööst. Missioni puhha. (Ms Nr. 8 polele jäi.) Minnewa kord nimmetud Lejpsigi missiompühhal  sai ka üks uus missionar, nimmega Döderlein, sisseönnistud ja üks wägga armas öppetaja, Ahlfeld, kes jubba peale pool sadda missionipühha jutlussi on piddanud,  teggi ka se kord önnistamisse ja faatmisse könnet, ja sest tahtsime siin tänna weel mönni sönna omma söbradele teada anda. Ta lugges, kui uus missionar altari ees seisis, esmalt Jesaia ram. 6, I—B., kus need sönnad seiswad: „Za ma kuulsin Issanda heäle, kes ütles: Kedda pean ma läkkitama, ja kes lähhäb mei- le? Ja ma ütlesin: Wata, siin tya ollen; läkkita  mind!" ja siis ütles temma: „Armas wend, Issanda sees. Issanda au täidab Jerusalemma  templit. Jesaia näeb maimus Serawimid  lendawad ja kuleb neid hüüdwad: „Pühha! pühha! pühha on Issand Sebaot, taewas ja ma on täis temma au!" Seal langemad  ta silmad Jsraeli rahwa peale. Mis näeb temma? Sest rahmast, kedda Issand wäggewa käega Egiptusse raudahjust peästnud ja kotka tiwade peal punnasest merrest ja körbest  läbbikannud, sest rahmast peab ta ütlema : „Üks härg tunneb omma Issandat ja esel Fmma  Issanda sõime; agga Zsrael ei tunne mind ja minno rahwas ei kule mind mitte. Ma ollen lapsi sureks kaswatanud, agga nemmad  on minnust ärralangenud!" Neile peab kulutajat sadetama. Kui sinna õlled Issanda au näinud, ja suremat au ei olle taewas egga ma peal, kui se: „Nenda on Jummal mailma  armastanud, et temma omma ainosündinud  Poia on annud zc. (Joann. 3, 16.) Sedda peab kulutavama, sest õlled ka sinna Issandale kostnud: „Läkkita mind!" Sa õlled  sedda kartusse ja wärristussega teinud. Sa tundsid omma nödrust. Nisuggusi on Issandal  tarwis. So issa on sind annud, et sa pagganattele peaksid öppetama: „Kristust armastama on parrem, kui keik asjad teadma."  Ristikoggodus sadab sind nüüd, kui emma wälja, ja annab sulle omma õnnistust kasa; nenda lähhäd sinna. Agga mikspärrast lähhäd sinna? Mis sa otsid Jndiamale? Kas middagi, mis sulle tarwis on? Kas au, rikkust, römo, rahha? Kes sedda otsib, se ep olle misflonär;  se wöib sia jäda, sedda leiab ta siit ka. Nisuggune missionär on missionitöle needmisseks.  Temma sönnad on hellisem kel ja kummisew mask; ei olle middagi egga aita middagi. Sinno te ja tö on igga pääw isseennast  ärrasalgama. Sa lähhäd ühhe rahwa jure, kelle surma hais keik usklikkud süddamed õhkama ja wallutama aiab. Sa lähhäd kui arst haigedejure, agga panne tähhele: ihholikkud haiged sirrutawad arstile kässi wasto, agga maini  o likku d haiged tõukamad tedda kätte ja jalge- 78