kalli talentidega nenda kaubelda, et temma isse, surel kätte-tassumisse päwal wõiks tunnista,, teid ühhed head ja ustawad sullased ollewad." „Pealeselle, langes õppetaja ees ja need herrad ja keik koggodus Issanda ette onuna põlwede peale, ja õppetaja kitis ja tännas Issandat temma armo ja abbi eest, misga ta siitsadik meie kolid on üllewal piddanud, stis pällus süddamest, essiteks selle koli- ja koolmeistri, ja parrast keige meie kolide ja koolmeistritele pühha Waimo andi ja õnnistust, et eddespiddi keik õppetus kolides wõiks keige lastele saatjaks olla taewa pole ja lummala riik ka kolide läbbi wõimust saaks meie koggodusse rahwa süddames. „Olli se sündinud, laulis koggoduS ligutud süddamega: „Õn selle ellomaeale " (Uus Laulo r. Nr. 516.) „Nüüd hakkas nende üllal nimmetud kolilaste läbbikatsuminne. Walla kolilaste tundmist katsuti luggemisse, laulmisse, katekismuöse ja piibli sündinud  asjade polest läbbi. Parrast neid piddid kihhelkonna koli lapsed üllesnäitma, mis nad mödaläinud talwel ollid korjand, kui on: Ilma wiggata luggeminne kirja wahhe tähtede möda, katekismus ja selle tundminne, kenna, õige ja peast kirjotus, nelja heale laul, piibli sündinud asjad, rehkendaminne, Geograhwia ja kaartide näitminne ja ilma made, kunningrikide, linnade,  jõggede, mäggede ja rahwa tundminne, n. t. s. Kirriko aasta Pühhad, n. t. s. Olli se mödas, siis ollid ka meie ausad koggodusse wannemad sedda leidnud, et koli laste ja koolmeistritega wägga rahhul ollid, jaggasid igga koolmeistrile sedda mõisnikude polest antud kingitust kätte, ning et öhto olli kütte jõudnud, lahkus keik se koggodus rõõmsa süddamega. „Omma koggodusse au, mis nende armastus on ärra teninud, ei wõi ma siin ka mitte üllestunnistamatta  jätta. Ükski koggodus ei olle naljalt  onuna kihhelkonna kolimaea eest ni suurt waewa näinud egga ni suurt kullo kannud, kui meie armastusse wäärt Kaarma koggodus. Talwe  1850 wõttis tullekahjo meie kolimaea ärra. Warsi pannid ausad wöörmündri herrad ja mõisa wannemad rahha kokko ja ostsid Mustjalla kirriko  arm o-adra maea ueks kolima eaks ärra. Tallorahwa  koggodus pannid sedda kuuldes hulgani hobbosed rakke, weddasid maea seie ja ehhitsiasid lühhikese aeaga wanna ärrapõllend maea assemele  illusa kolimaea walmis, mis parrem olli kui essimenne, ja koolmeistri ja koli lastel olli sündlik ellamisse korter jälle käes; agga uus õnnetus tulli tagga järrel ka: Ue maea sisse sündis wam swõi senes) ja määndas tedda 12 aastaga nenda ärra, et koggone harrida ei sündind;  sest kus kohta ka ial üks uus palk wõi laud sisse pandi, tulli wam warsi körwa ja teggi harritud kohta aasta kahhega kui mili süssi. „Nüüd näggid koggodusse wannemad, et nisuggust  maea pudega harrida tühhi Lö on. Pannid neste nõud kokko, kiskusid wanna mädda maea põhjani mahha ja ehhitasid kahhe mödaläind  suiga ühhe tuggewa ja priske kiwwi maea walmis, kelle seinad ennam wammi ei wõi karta. Siin jures on ausad wöörmündri ja mõisa herrad,  kui ka keik meie tallorahwa koggodus ühhel  melel ülles näitnud, et nende kool neil paljo kallim ja armsam on, kui tö waew ja rahha kullutaminne; - sest se kiwwide weddo ja üllesehhitaminne  wõttis paljo päiwi,— ja keik need jure ostetud palgid, lauad, lubbi ja raud n. t. s. maksid ausa mõisawannemattel hulga rahha. Agga se waew on nüüd jälle nähtud ja leik kullo waksetud, ning iggaüks, kes maea nääb, ütleb: „Noh, kui selle maeale mitte isseärranis õnnetust ei tulle, siis on Kaarma koggodusse lastel omma kolimaea polest kül rah- Ho muud tööd Lehha." „Issand andko armust nüüd weel sedda, et koggodus omma kolist sedda kasso ja rõmo naäks, mis naad temmast ootwad ja looiwad, ning et se woiks sündida, seks tahhan ma ommal aeal truiste tööd tehha künni, mo nödder jõud üllatab. M. K." Wõeralt maalt. Rootsimaatt. Wanna tuttaw assi on, et sealt paljo sonnumid ei tulle. Se kord kulutakse  üht suurt tullekahjo. Karlstadti lm on 21. lunil nenda ärrapõllenud, et 5000 innimest  palja taewa alla janud ja kahjo arwadakse 6 miljoni suur ollewad. PreisimaasL. Berlinis on isseärrauis kutsar  i-kool assutud, kus mitte üksi sõitmist ei 229