ühhe tunniskirja labbi tõeks tehha. Muidogi mõista, et kegi ommeti omma tühja 10 rubla eest ei woi essimest egga teist ridda himmustada.  Üks keigs kangem mürristamisse kähwataminne  ei woinud tedda mitte woimatumaks tehha, kui se sönna, mis ta praego kulis; kui kaua ta sel wisil seal seisis, sest ei tea ta middagi, künni korraga üks suur mürrin ja karrin ulitsa peal, tedda ülles ärratas. Need naesterahwas ollid omma tolide pealt üllestöusnud,  selle parrast piddid need kolm pakso meesterahwast ommad kaelad wälja strrutama kui middagi nähha tahtsid, mis agga nüüd nago müür akna ees seisis, nenda et keskpäwa  aeal pilkane pimme olli, mis meie Zlwest kattis. Ommetige ei piddand weel keik ta lotus, otus, waew ja kullu siiski ilma asjata ollema; sest just sel silma pilgul, kui prints omma nore prouaga alt läbbi sõitis ning need kolm omma hurra karjumisse ja kübbara wehtlemissega  endid kangeste kõigutasid, tulli üks pissukene praggo selle lihha müri sisse. Kui kas hiri järrele, nenda kargas Zlwes selle lahtise  rumi peale, mötteldes: maksko mis maksab,  agga näggema peab ta ommetige nattukene.  Ta näggi üht suurt pärna puud, kelle peal wiis ulitsa poissi nago harrakad rippusid, agga kohhe waos se lihha müür jälle kokko, ning sellega poris ka ühtlasse se endine pimmedus jälle taggasi. .Wiis katkend poissi 10 rubla; teeb 2 rubla tük! Neid woin ma jo koddo ilma rahhata, nipaljo kui tahhan nähha, mõtles Zlwes omma  korteri minnes, kus ta te peal weel mõnda  head mutso, nende ulitsate peal ühte teist töukawa innimeste käest, külje lude wahhele sai. ..Noh kas ollete keik illuste näinud?" küssis  perremees lahkeste ta käest, kui ta uksest sisse astus. ..Zah muidogi keik wiis üsna selgeste." olli se wastus, kellest perremees koggoniste arro ei sanud, mis se piddi tähhendama. ..Se keige surem illo tulleb öhto, kui keik ulitsad autulledest särrawad", ütles perremees. Selle wiimse lotussega läks Zlwes nüüd omma kambri, et omma wässind konta nat- tuke õhtuks wälja puhhata; ta silmad ollid warsi kinni waonud ja wist ühhe hea puhhu aega magganud, kui ülles ärkas olli jubba oige pimme ning keik ulitsad särrasid autulledest.  Kohhe maast ülleskarrates ning selle kindla nõuga minnikut tehhes, et ta sedda õhtut  keige omma au ja illoga läbbi wadata tahhab.  Ulitsa peale tulles, kus tuhhande tuhhandete  kaupa innimesst kous olli, ei woinud ta mitte omma tahtmist möda, waid senna kuyhu  innimeste hoog tedda wiis, minna. Ühhe ulitsa peal olli neid isseärranis liig paljo kokko  jooksnud, et ükski ennam ei eddasi egga taggasi sanud. Ühhe nurga peal seisis üks politsei soldat, kes sure heälega karjus: ..Kui teie kurrrrrjateggiad siit ei lahko, siis wöttan teid keiki krrrrraet piddi kinni ja wean hoopwahti."  Et nüüd nenda sönnale omma teoga  näidata, kui suur wäggi ja wöimus Lemmal  on, kargas ta kohhe selle essimesse rindo kinni, kes tal keige lähhedamal olli, ning se olli meie Jlwes. Seal ei aitnud ei mingisuggune  wastoräkiminne egga törreleminne, et ta ilma süta on; ta piddi liggi minnema, kus tedda künni teise hommikuni kinni peti. Waene Jlwes! waewalt alles j alla ulitsa peale tõstnud, piddi jubba teiste sü läbbi mangi  widud sama egga keigest sest illust middagi näggema. Keik mis ta sest teadis, olli se, mis ta nende käest kulis kes önnekamad ollid hiljemalt wangi sattusid sest nemmad ollid ommetige middagi näinud. Jlwes jättis teisel hommikul hoopwahhe ja Berlini linna ühhel hobil Jummalaga. Te peal isseenneses mötteldes, ütles ta: kui ka wanna Ponapart weel üks kord ülles tõuseks ja omma au sissesöitmist peaks, ei tahha ma mitte ennam watama minna". Ommalt maalt. Pernust. sßahwa Et meil jubba monni näddal iggapääw ja ikka ennamiste  parrast lõunat, raskeste wihma tulleb, mis läbbi jubba teed kaunis sandiks läinud ja heina teggemissega koggoni waene luggu; 234