Erned keige essimessed. Erned põlle mitte üksi kallis toit, waid ka wägga head pöllo walmisrajad teise wilja wasto. Oja Peter: Wöib olla, agga meil põlle mitte paljo häid ernid olnud, et ma neid kita teaksin. Rein: Ms se muud jälle tunnistab, kui et wigga kord pöllo, kord pölloharrimisse jures  on. Erned on igga pölloga rahhul, mis liig lahja, tänkas, umbrohtus ja wessine ei olle. Erne külwiga pead kewwade warra pöllul  ollema, sedda armastawad nemmad. Kui nemmad ka muldas ja mullast tõusnud nattuke  külma ja räitsakat peawad tundma, sest ei tulle neile mitte köhha, agga ma peab tahhe  ollema. Kirsi Mart: Minna tean kül, kui kärner,  kuida suhkro- ja muid rohtaia-ernid peab tehtama, agga ma tahhaksin ka teada, mis wilja jarrele pöllo-erned keige parrem korda lähwad? Rein: Kartohwlide järrele näitwad erned,  kui ma umbrohhune ei olle, allati keige parrem korda mirmewad. Kartohwli pöllo jures on ka kewwade keige wähhem harrimist, et warra neid wöime külwada, ja ernede järrele  on talliwiljal lust kaswada. Mäe Tomas: Sa ei kida siis mitte sedda, kui ernid wärske sönniko alla kessa peale külwame, nago sedda mitto kord olleme teinud? Rein: Sedda wöite ka tehha; . agga peate ettewatama, sest kui erned mitte korda ei lähhä, siis on ka sönnik otsekui mahhawiskatud,  mis tallLwiljale ennam suurt kasso ei sada. Erned lähwad talliwilja järrele ka korda. Oja Peter: Sa külwad ommeti ka enne  kündi erned mahha, nago minnewa kewwade  isse näggin? Rein: Siis ennamist kül, kui neid kartohwli  ma peale külman, agga mitte muido. Erned armastawad kül kaunis süggawad iddanemisse  asset, ommeti, kes neid sõnnikuga ühhes sisse künnaks, mattaks neid liig sügga- masse. Ka need terrad, mis ma pinda jjwad  ehk koggoni peale ma, aiawad head juri,  agga kannad ja linnud ei jätta neid paljo noppimatta. Minna lassen ennamist lapsed neid keppi otsaga mulla sisse surruda. Sarme Andres: Mis on parrem, kas arwa ehk pakso ernid külwada? Üks ütleb sedda, teine teist. Rein: Tahhad sa ennam pöhko sada, siis külma paksem, on sul terrad armsamad, siis arwem. Kirsi Mart: Kui pöllo-ernid ka nenda wöiksime tehha, nago aedas, warwad sisse pista,  siis nad lahhäksid meel parrem korda. Rein: Säh, seal on marsi kärner nähhä! Pöllo peal wöime ka peenrad aiada ja haad sissepista, mis suurt kasso sadab. Mäe Tomas: Jah, agga kust ni paljo warwo ehk haggo wötta, kui senna jure tarwis  on? Rein: Meie wöime neid enestega ühhes wälja külwada. Mäe Tomas: Mis nalja jut se on, warwo ei wöi kegi külwada. Rein: Ja ommeti ollen ma sedda mitto korda näinud ning ka isse teinud; agga need põlle mitte puust warwad, waid jammedaid übbe pannakse erneste sekka ja külwatakse ühhes  mahha ja need on ernestele pärrast sureks  toeks, ning saatwad isse ennam kasso, kui puwarwad. Neid ernestest lahhutada, on kerge assi. Erne korrLStamist ei tohhi perremees ka hiljaks jätta, muido tulleb kahjo pöhho ja terrade polest; warred lahmad liig köwwaks ja terrad puddenewad mahha, isseärranis kui wihma järrele kaunad lahti löwad.  Hillise  ladwa-lestade walmistamist ei pea kegi otama, muido hakkawad allumissed kaunad puddenema. On ka nisuggusid ernid, mis mitte ülleültse korraga ei õitse; agga neist peab perremees püüdma lahti sada, ja nende assemel parremat ssmet murretsema. Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacoby. 111