ja mönne mu ettajate notisi, surema prassiate lustiks.  Kandlid on nahhaga pealt ülle tömbatud, nago trummud ja mönni keel ka peal, wöib siis arwata, mis kömma nisnggune riist wälja annab.  Neid laulo linnokesi hütakse siiu „heikadeks." Nad on ka ärramüdud lomakesed, ja sawad isseärranis  maeades üllespeetud, kust neid iggaüks wöib palgata laulo ja kaabliga, ehk mönne mu mangoga ennesel lusti teggema, ehk ka lihha himmo ärritama, agga mitte rohkem; sest neid peetakse nago pool pühhadeks nonnideks, ja peawad puhtad ollema. Praego pannakse neid ühte mango mängima, mis siin on kulus ..dshonaki" nimme al. Mango jures lauldes ja kassa plaksutades, püüdwad kaks "heikad"  üks teist petta: üks teeb kätte plaksutamise wabbel mingisugguse jubba selle tarwis seatud sörmelikumise,  mis teine peab just ühhes järrel teggema; lähhäb assi pealt watajate sureks meleheaks nurja, siis peab süüdlane Lrahwiks ühhe hilgo ihho pealt ärra andma. Mäng lähhäb eddasi, ja möllemad  »heikad" jubba pool allasti seal lähhäb meie õnneks üks seina raam lahti, ja rveike, weider pois kargab sisse, hakkab ennast wänama, koüeda healega deklamirima ja muid rummalaid tukka murdma ausa publiko ees, nõnda jääb hallatud ~heikade" mäng katki, mis põlleks kölband mitte meile otsani uähha. Rimmetud poist sarnased  ammeti mehbed on siin sures modis: need on rahwa nalja-teggiad, ehk komikud. Jättame neid seie tõmbama. Ühhes toas juhtub meie ees üks noor naesterahwas pikkali maas ollema ja wäike bonfa, alles lapsoke, wöttab kahhe käega ta nahha peal nisuggnsed kunstlikud tüikid wälja lüa, et lust uähha, naesterahwas agga pöörleb ja röhhib ta ees, nago sigga, kui tedda süggatakse, ja näggo tunnistab: »agga se mekkib mulle hea!" Ommalt maalt. Tartust. Lummi talwe, wihm sui, on tuttaw assi; agga nwnni kord tulleb ka ümberpöördud.  Tännawune essimene uutse lummi näitas ennast siin Tartus kõige esmalt 18. Oktobril.  Agga olli kül isse häbbelik: kmda langes, nõnda kaddus, mahha ei jänud middagi järrele. Teisel päwal tulli rohkem ja jäi kauem. Kes kuma sui järrele külma süggiset kulutasid, nende prohweti  au ei olle mitte kindel. Kui ka ku ning päike meile omma palget arwa näitwad, siiski ei wõi kegi tännawust süggiset külmaks nimmetada' WMaudi makonnast. Kohtomõistja kitus on mõnnus kuulda, sest et sedda igga pääw ei kuulda. Kohtomõistjat, kellest siin kõu- neldakse, ei tunne meie kül mitte isse, agga üks meile tuttaw Eestimees kirjutab nõnda: „Mis innimene tõe tunneb ollewad, sest peab temma tunnistama, ni paljo kui tumub. Meie Helme, Paisto ja Tarwasto kihhelkonnakohhus  on se kord Nidaja mõisas ja F. v. Stryk meie kohtoherra. Teada on, et kohtomõistjal mitte kerge ei olle „hea innimene" olla. Sest kui kaks tüllis on, siis saab parrast otsuse andmist  ikka üks tedda kiitma, teine laitma. Agga kedda wõime kõige Parremaks kohtomõistjaks mmmetada?  Eks sedda, kes liggimese armastust melespiddades puhhast õigust teeb, olgo õelad sellega rahhul ehk mitte. Õigus on kohtomõistja  kroon, istugu ta kõrges ehk maddalas kohtolaudas. Minna arwan F. v. Stryk kannab - sedda kroni. Jggamees, kes wähhegi meie Liwimaa  tallorahwa seadust tunneb, peab tedda truuks mehheks tunnistama. Ta kannab moeka, se on: ta Peab ka nuhtlema, kus tarwis on, agga temma  ammeti mõek on üksi kurjatiggiale nuhttuseks,  heateggiale allati kituseks, kui kohtmõistja ka kümme mõeka wööl kannaks. Õiguse jures ei tohhi hall astus Pududa, muido on kohtomõistja  külm kiwwi. Ridaja herra uksed on allati lahti ning temma allati malmis nõu andma,  kes sedda otsima lähhäb, ja seaduse järrele niitma, mis tehha tulleb ehk mitte ei tulle. Mis wõime meie kohtomõistja käest muud nõuda, kui õigust üllekohto wasto ja hall astu st innimeste  nõdrustega? Leiame agga sedda, siis Peame tedda kiitma, ehk muido olleme isse üll lekohtused. Mõnni ehk saab nüüd pead wangutades  ütlema: „Kule hullu, ta kidab mõisuiko! On wist mõnni palgatud loom, kes seks ennest ärramünud!" —Ei olle sesuggune mõtte mitte tossi. Ma ollen 3 aastat isse koggokonna kohtomõistja  olnud ning tunnen ka Liwimaa tallorahwa  seadust, ja mul õlleks raske üllekohto eest tännada, tulgu se kust tulleb; agga ma pean tõt toeks tunnistama ning ei wõi tühja nurremise peale wadata. Mõdaläinud 4. Sept. sai nimmetud  ausa kõhtomõistjale endistest kohtomeestest  kohto peelgi ees tunnistuse kirri kätte autud, mis läbbi iggaüks omma wande peale tunnistab,  et kohtoherra wägga Lru ja tõsfine olnud ja neile helledaks eesmärgiks eelkäinud. „Ma sowiksin, et mitmelt poolt nisuggust 339