wal kello pool üks olla ta esmalt söa-wäe üllemad ennese ette lasknud ja siis linna ilmalikkud  ja waimolikkud üllemad ning wimaks ka keik kubbermango kohto ammetnikkud ja liikmed ja piddas seal üht könnet kus sees ta Keisre Herra kässo peale neile kes seal koos ollid ütles, et se Keisre Herral ialgi põlle mele tulnud, Balti kubbermango rahwast kaksipiddi  möttelda, otse kui põlleks nad truid üllamad.  Ta lodab et ka norem suggo truiks jäeb. Pääw enne sedda olla tsiwil-kubberner  Vr. v. Oettingen ka Peterburgist koeo jõudnud ja omma wallitsust jälle omma kätte wotnud. sKindral-kubberneri herra kön- Minno herrad! Meie armolisse Keisre Herra keigekörgema tahtmisse järrele Balti kubbermangude kindral-kubberneriks kinnitub, annan minna sedda, mis keigekörgemalt mulle kästud, teada: ..et Keisre Herra ialgi Balti kubbermango allamatte truusse  parrast põlle kaksipiddi m öttelnud,  waid kindlaste lodab, et ni hästi praegune kui tullewa pölwe rahwas sedda saab ollema." Minno kohhus on omma jöudo ja mõistust möda keik tallitada. Sedda töelikko tööd, mis mind otab, wöttan minna römuga, lummala  abbi peale lotes, ennese peale ja lodan ka köwwaste, et teie, kes praego siin mo ümber  seisate, mind ses sate awwitama. Jggaüks  teie seast saab wist hea melega ka omma jöudo keikide kassuks prukima ja hea melega ommas ammetis tru ja ussin ollema issama ja meie armastud wallitseja kasso nõudma. Tahhame siis keik ühhes ilma wärrisematta sedda teed kõndida, ja töelikkult keik tehha, mis meie kohhus on, ja omma truusse ja ühhendusse läbbi, meie keigist armastud rigi wallitseja, Keisre Herra lotust meie peale, tõeks tehha. Tartomaalt. Meel Allatskiwwi kirriko Olleme jubba selle kirriko ehhitamissest ja sisse önnistamissest  kord könnelenud, mis Saksa seitungidest wötsime. Nüüd olleme agga ühhe sealatse koggodusse liikme käest kirja sanud, mis kül jubba 16. Oktobril kirjutud, agga 6. Nowembril  meie kätte tulli ja et seal mönni assi selgem üllespandud, sepärrast anname kirja siin allamal luggeda. Kirri on nenda: Armas Postimees! Sa tood meile wahhete wahhel siit ja sealt mõnda römo sönnumet wötta siis ka Tarto makonnast sesuggusid kuulda. 9. Oktobril sai Allatskiwwi ueste ehhitud kirrik sisse õnnistud. Sisse önnistamisseks  ollid tulnud Tarto makonna praust Willigerodi ja koddawerre öppetaja Boss. Ka pällus Allatskiwwi koggodus Torma kirriko laulo- ja mängomehhed sel kallil päwal omma laulo ja passunatte heältega ennast römustama  ja satis selle tarbeks neile hobbused järrele. Kui mängomehhed ja laulikkud laupääw  öhto senna jõudsid, wöttis mõisa wallitseja  neid ausaste ja lahkeste wasto ja murretses  ka nende üllespiddamisse eest. Selsammal  õhtul satis auus wallitseja neid laulo ja passunate heäletega grahwi ja baroni herrasid  terretama, kes ka neid sure römuga wastowötsid ja paar tundi ommas salis laulda  ja mängida lasksid ja üllewägga rõõmsad ollid, et senna ollid tulnud. Pühhapääw hommiko koggus otsata rahwas wallitseja maea ette kokko ja nüüd hakkati kirriko pole minnema.  Esmalt puhhuti passunatega: ..Kuulge  wahhi meeste heale!" siis sõitis grahwi  herra ees ja mängomehhed temma järrele üht waimolikko laulo passunatega puhhudes, kus keik koggodus kasa laulis künni kirriko jure. Kirriko ukse ees piddas Koddawerre öppetaja  üht könnet ja tulletas rahwa mele, mis uksed ja wärrawad need on, kellest meie sisse lähhäme ja kuida meie neist wärrawatest peame  sisse minnema. Siis mängiti ja lauldi weel üht laulo ja selle järrele piddas grahwi herra v. Stackelberg üht Saksakele könnet, teiste mõisnikkudele, kes ka senna ollid kokko tulnud. Nüüd tehti uksed lahti ja rahwas läks passunatte heälte al, mis kori pealt puhhuti,  kirrikusse ja keik pühha koea riistad kanti altari peale. Selle järrele lauldi passunatega  ühhes üht waimolikko laulo ja praust Willigerode  õnnistas sedda kirrikut ühheks Zum- 363