ni hea herradele ka, kui Teie isse ollete, muido M keik ilma asjata!" - Kas nüüd herra minno kirja pärrast kellegiga  on könnelenud ehk mitte, on mul teadmatta.  Ta õnnis innimenne jäi jubba selsammal  süggisel pödduraks ja läks teisel suil siit mailmast ärra. Zummal andko temmale head hingamist! Sa tead kül armas „Postimees",  kui paljo tedda järrele nutsid ja leinasid.  Nüüd hingab ta jubba 14 aastat mulla põues. Wähhe temma sarnatsid Eesti rahwa söbro on minno silmad näinud;! kui sinna mõnda tunned, siis anna mulle ka teäda. Et nüüd meie kolide parrast weel mönda räkimist on, sepärrast ollen minnagi teist korda jälle walja üttelnud, mis mul ni mitto aastat  süddame peal seisis. Et mo kirri mitte täielinne, ei höweldud, sirgeldud egga kalutud ei olle, tean ma isse ka; ta ei pea ka mitte öp - petus, waid paljas meletulletus ollema, kuida ehk ka koli asjo wöiks seädida, kui targemattel  parremat nöu ei olle. Kui ma sega muud põlleks sanud, kui mönne ausa Eesti söbrale sulge peusse pistnud, et meie kassuks kolide ülle parrema kirja kirjutab: mis ma siis muud ennam tahhan? Hea öppetus on iggas asjas allati armas, kuid riidleminne ja pahhane waidleminne seisko kaugel; sest meil ei sünni mitte tappelda, waid kui pöllomeestel  ilma tüllita tööd tehha. n r n. Sannumed ommalt maalt. Riast. Suur römo torm on nüüd Rigas  ja Libaus möda läinud, ja tagga järrele könnelewad seitungid wee! pitkalt ja laialt, mis iggamees Suurwürst Aujarj epärria  seal ollemisses kuuluud ja näinud. Ei meie kitsas ruum anna keik üllespanna, nago sedda Ria seitung teeb, kes pea igga sammo ülleskirjutab, mis Suurwürst nende linnas on astunud. Mönned asjad wöime siiski lühhidelt  nimmetada. Kui Suurwürst Aujärjepärria  Libaust Riga söitis, on keik se te tallo pöiad ratsa Temma ümber sõitnud, nago messilased emma ümber; kus Ta ial seisatanud,  on tallo innimessed Temmale kõris laulnud ja lilledega Temma jalg teed ripputanud.  Ta ei mõistnud kül nende keelt, agga eks armastus keik keled ei mõista? Tulgo üttelgo  nüüd mönni ninnatark: „mis harrimatta  rummal' tallopoeg Keisrist teab armastada?"  Parrast sedda kui ni mitmel kombel otsekui  käppoga olleme katsunud, kuida meie armolinne  Keisri Herra ja Temma armastad  Tr on ij arg min ne ka meie allama suggu rahwa peale mõtleb, tulgo kurwastago meid weel mönni prakkikandja sellega: „mis Keiser alwast tallorahwast suurt teab ehk holib?" Meie naeratame selle nödrusse ülle ja öiskame:  „Ellago meie Keiser ja temma suur sugguselts!"  Keiser on keikide Keiser, kes Temma  rikiö ellawad. Südda peab rõõmsaks sama, kui kuleme, kuida Aujärjepärria Ria linnas ka meie Lutterusse usso Jummala koiad watamas käia, mitte ep olle unnustanud. Kolmes  meie usso kirrikus on Ta omma jallaga sees käinud ja seal eestpalwe ning römolauloga  wastowõetud sanud. Peetri-kirrikus terretanud  Tedda supertent vr. Pölchau, Jakobi  - kirrikus piiskop vr. Walter ja Tomikirrikus  üllema piiskoppikohto nõumees H il l - ner, kes nende sannadega Temmale wasto tulnud: „ Keiserlik Suurwürst! Teie ollete „meie linna sissesöites näinud ja näte, kuhho „ial silmad pörate, mähhärdusse aupakkumisse „ja römoöiskamissega truid allamad omma „Keisri essimest Poega wastowötwad. Meie „lummala kotta sisse astudes ei näe Teis „middagit kadduwast illust egga kule möda„minnewast  römoöiskamissest; agga siin koias „saab ka siis, kui kegi suur küllalinne meie „keskel ei olle ja keik pühhade illoehted maia„de  ja ullitsatte pealt on kaddunud, igga Zum„mala  tenistussega waimus ja töes pallutud meie ja üllema wallitseja eest, Keisri „Prouade, Teie Emma ja Wanna - Emma ja „Tsesarewitsi Suurwürst Aujärjepärria ning „keige Keiserlikko sugguseltsi eest ja keikide eest, „kes nendega suggulased ja sõbrad on. Mis 259