Keik suggused pahhad asjad, mis ma peal sünniwad, lükkatakse ikka allama suggu rahwa kaela; et ka surem suggu wahhest sekka üllekohhut  tehha woib, sedda ei tahha kegi uskuda.  Noh, eks olle ikka, kust aed keige maddalam,  sealt astub iggaüks ülle. Eesti rahwa,  ja üllepea allama suggu rahwa seas on ka wägga mitme kessist rahwast; seal on neid kui lustid nisso seas küllalt, kes otse rigi seadusse  nori järrele ei tahha käia, waid omma tahtmist möda kellega ennestele saggedaste pahhandust tewad. Agga keik süüd ei mahho  waesema suggu öllade peale, surema suggu rahwa seast leiame ka sesuggusid, kes rigi seadust keige temma waljussega miksgis ei panne.  Olleme saksa seitungis luggenud, et Polamaal  üks kaunis sure nimme kandja mees obrist Julius Bejer nende wals rahhateggiattega  Londonis, kellest jubba olleme könnelenud, ühhes kompagniis tööd teinud; mis teised seal olla walmis teinud, neid olla temma jälle jooksma pannud. Nüüd olla mehhike  kätte sadud ja temma jurest monni assi leitud, mis tale su sisse ütleb: kelm, pettis:c. et ta kül ennast wabbandab ja õigeks aeab, ei tahha se middagi maksa; ei leia ennam  sesuggust wet, kellega ennast woiks puhtaks  pesta! Nüüd olla mees lukku tagga ja odako otsust ehk missuggust aumärki rinda saab wist must laud kus pahha tö peale kirjutud! Nad olla aina wie rublasid pabber  rahhasid teinud ja kuida ööldakse, olla 1500 tükki üllemal nimmetud obrist Bejeri näppo läbbi rahwa kätte läinud. Keige suremad  kelmid ses ammetis olla Judid, sest se ka tulleb, et kegi neid ei ussu. Warfawist. Seal linnas on üks klooster, nimmega: Boniwatsiusse-klooster  ja selle jauks on ka üks hullude maea, kuhhu sesuggusid sisse pannakse,  kes melest seggaseks läinud. Nüüd olla sealt maeast monned endised mässajad leitud, kes senna warjule peidetud ja nimmelt selle wallega, et nõrga melega olla, et nenda rigi seaduses kinnitud nuhtlusse eest peaseda ja kui woimalik jälle uut mässamist allustada; agga sekord läinud assi nurja; politsei leidnud lillesse.  Ka olla üks katoliki usso preester sealt leitud, kedda Polakad jubba aastal 1862 selle parrast senna kinni pannud, et Wenne rigi wallitsusse pole hoidnud. Wöeralt maalt. Preiflmaalt ei woi meie se näddal selgemat  teadust tua, kui jubba käe on, sest sealt asjad on nende omma teada tallitud ja ka wägga hästi tallitud, kas se teiste melest ka hea on, mis Preislassel sellega teggemist; eks grahw Bismark tea, kuida ta politika ohjad hoiab, et rigiwallitsussele middagi pahhandust ei saaks tullema. Lauenburgi ma üllemad põlle julgenud omma süddame sowimist mitte otse kohhe kunninga ennesele könneleda, waid on sedda grahw Bismargile kõnnelenud, kes neid wägga kennaste omma mahheda sonnadega  mõistnud waigistada ja arwanud sedda wägga pahha ollewad, kunninga ütlemata suurt römo, omma tühja sowimistega solkida, waid käskinud neid rahhule jäda, sest sedda ei sava ial sündima, et nende wannad kirjad ja protokollid weel uendud ja kinnitud sawad. Nenda olla nad piddand suud puhtaks pühkima  ja omma teed minnema. Austria wallitsusse!  tuksub südda, kui prudil ta peigmehhe körwas, Preislasse wasto; sõbrus suur ja armastus  palla; agga küllad same nähha, kui kaua se kestab, ehk jahtub pea ärra; —ma kardan, et enne kui kuk munna munneb, on sõbrus katki. Noh, olgo peale, se on nende omma assi, tehko mis tahtwad, se meitesse ei putu. Sleswig-Holsteini rahwas on kohkunud,  otse kui kanna poead, kelle emma kul ärrawinud; nad ei tea ei eddasi egga taggasi! Saksenimaalt. sßaudte Raudteed on tullusad ja head, egga põlle mailmas middagi, mis neist ülle käib; agga tarwitawad ütlematta suurt ette watamist, kui keik peab hästi minnema. Seitungid towad meile Saksenimaalt need kurwad sönnumed, et seal 15. Septembril osi Luitsa ja Pisa 324