mend seitse parrast Kristasse sündimist ja Meie wallitsusse kolmeteistkümnendal aastal. Peakirja alla on keiserlik auustus omma käega kirjutanud: Aleksander. Riast. sWeel Keisre Herra sis- Minnewa näddala könnelesime  lühhidelt uema sönnumite al Keisre Herra sissesöitmissest Ria linna, ja et need sönnumed seal lühhikesseks jäid, tulli sest, et Ria seitung neid meile hilja tõi; tänna woime sest pikkemalt könneleda ja otsast otsani räkida, mis seal ette tulnud. Kuida se meil jubba teada, tulli Keisre Herra 14. selle ku päwal, öhto peale kello kümmet Riga ja temma liggi sõitjad ollid kindral adjutant würst Dolgorukow,  kindral adjutant grahw Adlerberg, kindral  adjutant grahw Schuwalow, kindral adjutant  Kasnakow, kindral-major grahw Nostits,  Keisre Herra lähhem tohter Karell ja weel paljo muid. Mis nüüd ni hästi temma sissesöitmisse jures kui ka Ria linnas ollewa päiwe sees sündinud, sedda leiame siin allamal. Raudte howi essimesses salis otasid Wenne kaupmeeste pea-wannemad, kes Keisre Herrale mannast ollewa prügi järrele sisse astudes sola leiba wasto kandsid; teises salis sai Keisre Herra Ria linna wanna ussuliste koggodusse wannematest ja raudte howist wälja minnes sealatse Ebrea koggodusse wannematest sola ja leiwaga terretttd ja wastowoetud. Raudte howi ees platsi peal seisis linna karde-wäggi ratsa hobbustega ja nendega ühhes sealatsed laulo-seltsid reas. Kui Keisre Herra sealt wälja tulli, kollasid tuhhanded römo oiskamisse heäled, kokko tulnud rahwast, temmale wasto ja se römulik terretus wennis sedda möda eddasi,  kuida Keisre Herra eddasi sõitis, sest keik selle ulitsa ared ja platsid, kust Keisre Herra läbbi läks, olli pakso rahwast täis. Kirriko kellad hellisesid ja suredtükkid paukusid,  mis linna rahwale teada andsid, et nende armolinne üllemwallitseja nende keskele tulli. Aleksandre silla jures olli kenna au-wärraw, kust Keisre Herra läbbi sõitis. Lossi ees, kuhhu Keisre Herra aösst jäi, ollid keik am- met meeste seltsid, iggaüks omma lippo al koos ja Keisre Herra au-wahhiks kolmandamast  Sappeur-pataljonist mehhed lossi howis walmis käsko otamas. Lossi peale sades tännas  Keisre Herra keige selle römo ja aulikko wastowötmisse eest. Pool tundi hiljem tullid mosekandid ees ja Ria laulo-seltsid omma lippudega  ja törwa tullede ning kirju latritega lossi howi Keisre Herrat omma lauloga terretama.  Peale selle kui saksa laulikud omma  laulo ollid löppetanud ja wenne laulikud  ka paar laulu laulnud, sai keigist lauljatest  ühhes kõris, kus mängo-mehhed liggi mängisid,  se rahwa laul: „Jummal Keisrit kaitse sa" lauldud, mis wäljas seisawa rahwast wasto  kostis. Keisre Herra tulli mitto korda akna peale ja tännas selle auustusse eest, mis temmale sellega olli tehtud. Nende seltside wannemad, said lossi peale tellitud, kus Keisre  Herra neid issiärralikkult tännas. Linna  sees ollid keik need ulitsa äärsed maead ja platsid, kust Keisre Herra läbbi, lossi peale sõitis, kenna lippu ja plaggudega ning rohheliste  krantside ja kenna tekkidega wälja ehhitud,  ja keik lin serras römo tulledest. Se suur rõõm, et teadsid Keisre Herrat seal ollewad,  ei lasknud rahwale und silma tulla, waid käisid liggi ö läbbi römo tullede walgusel möda linna. Teise päwa hommiko kello pool kümme (neljapäwal)  koggosid keik waimolikkud ja ilmalikkud  üllemad, linna wannemad ja kaupmeeste eestkostjad lossi üllema tubbadesse kokko, kus Keisre Herra neid kello kümme keiserlikko armoga  wastowöttis ja allamal seisawat könnet wenne keles neile piddas: ..Teie, minno herrad, teate kül, missugguse römuga Minna iggakord Teie prowintsitesse (kubbermangudesse) tullen. Minna mõistan Teie ilma seggamata allandust ja allandusse tundmist kalliks piddada; sedda tundmist, mis nüüd ueste ennast jälle kinnitanud ja Mulle se läbbi tutwaks sanud, et Zummal Mind teist korda mõrtsuka käest on peästnud. Ma tean, et se tundminne üks tössine ja nago wannemattest pärritud on. Minno, Teie peale lotussest, woin Ma seddasamma öölda. Ollen sedda 210