olleme kiil lootnud, et mõnnel teised mõtted on, kui meie wastasel ning et mõnne Eestimehhe issama armastus ja arrosamine nattuke kaugemale  üllatab, kui üksi omma põllo peale. 3) Iggal mehhel omniad mõtted, sellepärmst ei riidle meie kellegiga; ommeti ei ussu meie ellades, et Tarto-Nia raudte Liwima tallonikudel  kahjuks tulleb. Head maad makswad kallimat  hinda, kui pahhad, ja ommeti ei tahha kegi pahha maad oddawalt osta egga rentida. Mikspärrast  mitte? On ilma selletamatta selge. 3) Peame raudtee teggemissest alles siis räkima hakkama, kui kõik pärrismapiddajaks sanud,  siis õlleks meil armas kuulda, kui kegi wähhegi teaks üttelda, millal se aeg tulleb? Inglismaal, Belgiamaal zc. on ammo raudteed käes ja surem ossa nende rentnikudest on rammo polest koggoni teised mehhed kui meil, kel se õu on, ilma raudtedeta olla. Kel ennam jõudo ei karda raskemat koormat, kui surema weorahha saab. 4) Kõik Eestlased ei olle ammo zeitungide luggejad, weel wähhem raudtee awwitajad, ei olle ka ni ussinad, warsi appi jooksma, ehk kül selleparrast tö teggematta ei jä. Tarto-Ria raudteed ei Ma tõeste mitte aktsionäride kasso parrast  tehha kelleks igga Eestlane ka wõib sada waid meie Balti merre kubbermangude kassuks  ülleültse, nago raudtee weel kuskil tallopoege  põlle mahharõhhunud, waid tõstnud. 5) Kui raudtee perremeestele ni sureks kahjuks  on, mikspärrast siis ni mitto meie käest küssimas käiwad: „millal se tarwiline tö peaks peale hakkama Meie kardame, et J. W. hirm aksionäride kasso eest Eestirahwale just sedda kahjo teeb, mis meie nõuust kardab tullewad. Mõisa põllo ehk heinama kiuste krawi kaewamatta  jätta, jääks omma põld ja heinama ka wee alla. Kas renditud lehm peab nälga jäetama?  Kumbal tulleb sealt ruttem kahjo? 6) Päwade kullust, pikka tee käimissest, külwi ja koikusse aeast ja mis muido weel kirjalõppetusses  rehkendakse, ei maksa mkida, on nisamma ilmasjata tö, kui tillemal päwade hulga ja nende hinna summa rehkendus. Paljo sünnib  sest? Ehk kui middagi peaks sündima, kes sunnib perremest külwi, lõikusse, heina ehk ülleültse  nisuggusel aeal raudtele abbi andma, kui omma tö kibbe ja rahwas kallis on? Mis keg hea melega tehha ei wõi egga tahha, jätko lummala  nimmel teggematta, kegi ei lähhe lemma abbi palluma. 7) Ka sedda ei arwa meie ammo täielt tõeks, et Lätti tallonikud ni järrelmõtlematta olleksid, ja „tuhhande wisi" ilma hinnata abbipäiwi pakkuksid,  kui nemmad raudteed omma kahjuks kardaksid  tullewad. Nemmad ellawad raudtedel lähhemal  kui meie ja wõiwad kahjust ja kassust, mis nende labbi tulleb, ennam teada kui kaugemalt  innimessed. Meie arwates peaks igga laps ärramõistma: midda kergem läbbikäimme, midda oddawam ruttu senna ja sia sada, sedda surem tenistus. Uksi J. W. tahhab, et raudteed meile lummala parrast senni peawad tullematta jama, kuuni kõik põllud päruseks sanud. Pärusmaid sowiksime meie ka, agga mil wisil neid ilma raudtedeta  hõlpsam ja ruttem peaks sama, ei ütle kegi. Kes sedda arwab õige ollewad, tehko selle järrele; meie agga ei kahhetse omma nõuandmist mitte, muido peaksime isse omma tundmisse wasto teggema. Ja nüüd saatgo J. W. weel kümme kirja meie wasto Perno ja sago need seal kõik „sure süddamelikko tännoga" wastowõetud ja iggakord „kahhe Prugitud," meie ei lausu selle wasto ennam musta egga walget. Peenust. sLaulopiddo.j „Meie ~Laulopühha"  on nüüd mädas. Läks parrem kui esmalt  julgesime lota. Liggi 200 lauljat ollid kokkotulnud, 5 seltsi maalt ja 3 linnast. Teisel Nellipiihhal olli linna kirrikus wiimne prowikntsumine,  kus 10 laulo ühhes ärralauldi ja paljo innimessi kuulmas ollid. Et mõnned laulud ehk suremat sillitamist olleksid tarwitanud, kes sedda immeks panneb; agga meie Eesti lauljatel on jo ennam kirwe ja adraga teggemist, kui laulonodidega.  Sellegipärrast ollid nemmad kidowäart aggamssega õppinud ja laulsid tubliste, isseärranis  J. Musta koor Saugast. Wiimsel pühhal  hakkasid lauljad hommiko kello 6 Ulo mõisa pole reisima ja arruto paljo linnarahwast ühhes. Kello 9 ärratasid linnalauljad mõisaherrat unnest ülles. Selle peale näidati weepurtsamisse kunsti, mis mõisa õue peal wägga kenna nähha olli. Kuuni kello anti lauljatele teekäigust puhkada,  siis läksid kõik merre äre kabbeli peale, kus 187