Perno Postimees ehk Näddalileht RBKV Neljas lPernus, kesknäddal 2b. aasta. Nelli pühha - laul. Wisil: 152. Sul?, sull', Jehowa, tahhan laulda (96.) Au, kitus olgo iggaweste, Sull', kolmeaino Jummalale nüüd! Kes sa meid armust üllendada Siin wötnud, ning ka maksnud meie süüd! Nüüd pühhas Waimus meie pallume Sind julgest', ning sull' „Abba!" ütleme. Mis õlleks sinno koggodussest Kül sanud, kui so Waim ei õlleks siin? Mis kasso õlleks lunnastussest, Kui meile teadmatta jääks Jesu piin? Mis kasso annaks armo kulutus, Kui pühha Waim ei õlleks selle sees? Nüüd tulled isse, taewa ello. Ja omma koggodusse kilp ja möek. Ja selletad meil' Talle wallo, Se on so waeste laste manna - söök! Sa, ello öhk, meid järgest ärratad. Meil ello annad ja meid juhhatad. Keik pagganad, nüüd sage rõõmsaks, Ja laulge ühhes kõris meitega! Ka teid on Jesus ostnud ommaks. Ka teile pühha Waimo pakkub ta! Üks usk, üks Jssa ja üks ristminne, Üks ainus karri ja üks karjane! Nüüd wöime silmad üllestösta. Et pühhas Waimus lapsed olleme, Ja rõõmsast Jssa ette astu'. Kes merre öigusses siin ellame; Nüüd kokko saab, mis olli lahhutud; Mis kaddund on, saab üllesotsitud. Oh pühha Waim! nüüd sada ärra Keik rido, tülli, õelust, kaddedust, Keik ebbausko, patto kärra. Ja anna usko, loiust, armastust! Kes ristitud on Jesu nimme peäl'. Neil olgo ka üks südda, wennameel! Oh, kallis pääw, siis jõua tulla, Mil mailm ühte ainust karjast nääb! Et waesed wöiwad armo kuulda. Ja keik ilm Waimus ommad palwed teeb. Oh, kallis Waim! meid aita kannata Ja sedda römuft päwa odata! (S. L. K. 78.) Sannumed ommalt maalt. Perno makonuafi. Jälle ebbaussust!  Uskuge, srmad luggejad, mul on üsna himmo ärra sest könnelda, nago heina- küne sojaks kütta; agga mis ma pean teggema?  Kui ni paljo umbrohto kaapsas näen, kas pean katkumatta jätma? Egga ükski korristud  emma lapse ninna sepärrast pühkimatta ei jätta, et pea jälle hukkas on. Seal ta