Perno Postimees ehk Näddalileht 2B t«SF Seitsmes tP-ravs, keflnäddal 17. Julil.^ aasts. Ses lehhes seisab: Head kida ja kurja laida. Ommalt maalt: Aurolaew. Pöllomeesteselts. Uus piiskop. Weeallune tullewärk. -- Uus nekrudi wötminne. Pola mässamissest. Wöeralt maalt: Mässaminne. Peter-Paulipääw. Paawsti söahimmo. Pärrisorjade peastminne. Kunninga Radama wäggiwaldne surm. Head kida ja kurja laida. Küllam ees: Ussu mind, Postimees, meie armsa Eestirahwa seas, kus kül suurt rummalust  ja laidowäärt asjo weel küllalt leitakse, on ka mõndagi head leida, mis süddant kossutab  sedda kuuldes ja nähhes, kui agga pealtwaatjal  ennesel rahwa armastaja südda rindus,  mis ussub, et taimest ommal aeal suur pu saab ja siis ka wilja kannab. Postimees: Tänno Zummalale, armas  Mihkel, sedda lodan ja tean minna ka. Surem hulk rahwast on kül alles wanna rummalusse ja tuimusse kammitses kinni, ei mõista weel aega tähhelepanna egga waimoharrimisse  kasso kalliks piddada ja tagga nõuda; agga se ei lämmata meie lotust. Peawad ommeti  keik öppetajad ja kolitajad tunnistama, et meie Eestirahwas mitte puust egga kimmist  ei olle, kui neid agga wässimatta ja mennalikkult  juhhatakse, ja se teeb neile, kes süddamest  rahwa head nöudwad, jälle uut julgust  ja römo, omma tööd eddasi tehha. Andko Zummal keikile kallist termist ja head meelt mõistust. Agga kus sinna siis se kord käisid? K.: Ma ollin hiljuti Tallinnas ja mata- sm ka hea me!ega pealt, kuiva seal ufi Arrikuid  ehhitakse. Pühhapääw, 16. Junil, ollin minna ues Dom-kirrikus ja kuulsin ue koggodusse  uut öppetajat sedda önsaksteggewat öppetust kulutamad: ..Kristus wöttab wasto pattusid." Sa tead, se on Ewangeliumi  ussoöppetusse manna ja messi koormatud  ja waewatud hingedele. Jutlus olli mönnus, tungis süddamesse ja mitte liig pik, mis ihho wässitab ja silmad kinni panneb. Tukkujaid, mis sui aeal eesti kirrikutes mitte arroassi ei olle, ei putunud seal mitte minno silma, ehk kül kirrik püsti rahwast täis olli. Parrast kirrikut leidsin rahwast siin ja seal salkas kous seiswad ja onunast norest öppetajast könnelewad. Sure römoga kuulsin ma neid temma lahket wisi kiitwad, kuid sedda kahhetsesid,  et eestikele polest weel takkitseda, mis agga  temma kui linnalapse kohta mitte immeks ep olle panna, kes ehk omma eestikeelt ennam uut modi ramatudest, kui rahwa suust õppinud.  Mis agga koggodusse liikmed immekspannes  üllewägga kiitsid, olli se, et nende öppetaja, ehk kül kassinat palka saab, ristmisse,  laulatamisse, matmisse ja mu sellesar-