on, tahtwad nemmad omma netud kunninga auuks weel autulled igga! pool pöllema panna ja sest ei mlddagi holida. Kas põlle weider kül? Ztaliamaal on wägga paljo katoliko mehhi, kes arwawad, et sellesinnatse paawsti needmisse  parrast mitte üks nahkhiir arra ei kohko,  weel wähhem kunningas Wiktor Emanuel; arwawad ka, et paawst ni rummal ei olle, omma wäetimust ni awwalikkult keige mailmale  kulutama. No saab nähhä, mis ta teeb. Kahjo, et sahhärdune ahwardus mitte ZW aastat warrem ei tulnud, siis olleksid keik ullemad  ja allamad wärrisenud. Prantsusfemaalt. Ka Prantsusftd ragiwad se kord wägga paljo paawsti kunninga  needmiösest; agga ka nemmav arwawad, et paawst ommal aial weel parremad mötted saab. Siin ütlewad innimessed, et paawst peab ahwardama ka Napoleonile nattuke wannet peale panna ja Prantsusse ning Sardiniamaal  keik Zummala tenistust, lapse ristmift  ja laualkäimist arrakeelda, et kegi ennam Zummala sannaga ei sünni egga surre. Sawoiema parrast on nüüd paljo jutto. Sellega põlle Prantsus üksi rahhul, waid tahhab merre arest weikest Nitsa makonda  ka liggi sada. Sellega on agga se pahha luggu, et kui rahwa käest küssitakse: kas tahhate Sardo alla jäda ehk> Prantsusse alla sada? siis on silmapilk wastus: „meie tahhame jada!" Esmalt piddi neid ka küssitama,  nago muid Italia rahwast, agga et siis asjad Prantsusse tahtmisse wasto sassi lähhaksid, siis tahhetakse teist nöu piddada. Nitsa makonna rahwas pölgawad nenda Prantsusse  alla samist, et üsna kirrikutes selle wasto peawad palwed teggema. Sellegipärrast saab neid Prantsus wist neelma ja Sardlane mitte keetma, et suremat tülli ei pea tullema. Hispaniamaalt ei tulle se kord weel muud sannumid, kui et neil Marokkus öiget södda egga öiget rahho ei olle; rahho parrast peawad kül kaupa teggema, siiski ei pea södda sellepärrast seisma; agga sest söast ei olle sia male middagit ennam kuulda, mis ka kulutada  sünniks. Ro otsima alt. Stawangeri linnas, kust meile ka saggedaste heringid tuakse, on suur tullekahjo olnud ja 299 maia ärrapöllenud, enne kui nad kullest jaggo sanud. Seal wöib paljo silmawet olla! Sannumed kirrikutest ja kolidest. Smolenskist. Ue kirriko pühhitseminne.  Zgga pühhapääw tunnistame kirrikus:  „meie ussume üht pühha ristikoggodust, pühhade ossasamist :c." Kas tössi on? No kui tössi on, siis römustagem ennast Smolenski  linna Lutterusse usso koggodussega: nemmad on ennestele uut illust Jummala kodda sanud, mis teisel Paasto pühhal (28. Webrl.) pühhitsetud sanud. Se koggodus on weike, ennamist keik Sakslased kesk Wennelaste seas. (Smolenski lin on Prantsusse söast sadik kulus  paik.) Õnnis keiser Nikolai I. kinkis 1843 meie ussulistele seal linna sees üht kirriko  platsi, agga enne kui kirrik peal seisis, läks tük aega. 12. Mail 1857 sai wimaks alluskiwwi  pandud ja aasta otsa ka ehhitud, agga siis olli koggodusse jöud otsas ja tö jäi seisma.  Seal ei olnud siis muud nöu, kuid öppetaja  läks armolisse Keisri Proua palwele,  pällus sellega ühhes ka teisi suri üllemaid  ja sest olli abbi. Keisri Herra Ödde Würtembergi prinrses Suurwürsti proua Olga Nikolajewna kinkis 150 rubla, prints Peter Oldenburg 50 rubla, agga armolinne Keisri Herra isse, kui 3. Sept. 1858 Smolenskis olli, teggi omma kät lahti ja kinkis 3000 rubla. Üksi selle armo ande läbbi wöis kirriko ehhitus löppetud sada. Nüüd on koggodus römus. Sesinnane meie usso kirrik peab se ainus ollema, mis wenne usso kirrikute seas linna sees seisab. Katoliki kirrik peab kaugel allewi otsas ollema. Keik wenne usko linna üllemad on ka pühhitsemist watamas olnud. Mis muud kui: „Au kitus olgo iggawest:c." ja sia meel 46. Taweti Laul. 93