Jummal ellab ja usso totust annab, polte meil wigga keddagit. Tallinnast. Need kaks meest, kellest minnewa näddala räkisime, kontori sel Bremer ja sullane Peter, on laewaga üllesleitud ja õnnega  peastetud. Hiomaalt 25-aastane nr allestusse  -pä äw. (Löppetus.) Parrast sögi tullid mönnesuggused naljapiddamissed,  pillimängud, suretükkipaugud, nore rahwa wöidojooksud ja ronnimissed, mis eest mitto korwi täit asjo, nenda kui: sapad, rättikud,  tahwlid, kammid :c. wäljapandi; kes aggar olli jooksma ehk ronnima olli, se parrema tükki  sai. Kui omma aeg ollid mänginud ja ennast wässitanud, kutsuti neid jälle kohwi lauda,  kus paggari saiad ja mu toit otas. Pärrast  sedda tulli judba pimme kätte. Baron läks omma wöerastega klaastreppi peale istuma  ja meistrid pannid sallaja 200 kirjo latrid  pöllema; igga tömehhele anti üks pea peal hoida ja nenda seäti neid, kaks meest körwo, latred pea peal, rodo. Keige ees astus Pressmeister  ühhe punnase latriga kus herra nimmi  ja 5. August 5860 peal paistis, ja teine keigewannem meister kemma körwas ja nenda teised meistrid ja mehhed pari kaupa nende tagga. Wägga illus olli nähhä, kui se kirjo rüggement pimmedas eddasi astus künni treppi  ette, kus Baron neid römoga tännas ja meistrid  saksakele mönne kenna salmi laulsid. Löppetusseks  tulli löppetus, se on, keik meistrid öiskasid ühhe heälega: „Ellago meie auustud Baroni herra,  hurra!" ja keik rahwas seddasamma takka järrele, et öue köllas. Latre kandjad läksid sömalaudade  jure taggasi, prukisid üllejänud öllemärga  weel ärra ja läksid siis puhkama. Nenda olli nende römus pääw löpnud. Et joobnud  meestel lubba ep olnud teiste sekka minna, olli neil kül wastomeelt, agga kes selle peale wöib wadata. Au nende üllemattele, kes omma üllamaid armastawad ja innimesseks piddawad. Ar- mastus ärritab wasto-armastust ja üksi sel kombel lähwad keik asjad hästi. Kui kasko römoga täidetakse, siis on ta öiete taidetud. Ön selle rahwale, kus üllemaid issaiks ja allamaid lapsiks petakse! . Et sealt wabriko Eesti rahwa seas kenna lauljaid tuleme ollewad, on armas kuulda; sago se assi ikka eddasi, agga  mitte taggasi minnema. Wennemaalt. Söalaewade hulk. Minnewa aasta on meie Keisril ülleültse 227 söalaewa olnud, ja neist 186 auro- ja 41 purjolaewa; neist laewadest seisid 161 Baltimerres,  6 walges merres (põhjamaal) 17 Kaspia-merres,  33 mustas-merres ja 10 Jndiamerres.  Peale sedda ollid 301 wähhemad lae» wa, mis saddamattes ja tulletornide jures prügita kse. Sannumed wöeralt maalt. Austriamaalt. Sealt ma keisril ei olle kuskilt poolt ni hõlpsast söatuld karta, kui Jtalia poolt. Wenetsia ma kõnd on üks tük Ztqliamaast ja alles Austria käes, mis koggonist Jtaliameeöte melepärrast ei olle; sepärrast  peab Austria allati püssid minnas piddama  ja walwama. Sedda ta teeb ka; sest tal põlle mitte tead matta, kui himmukad Garibaldi  ja teised temma sarnatsed Ztaliamehhed  Wenetsiama peale on, kes igga öse Wenetsiamaast  und näewad, et se wiimses söas Lombardiamaga weel nende kätte ei sanud. Se tük maad on agga Austrial ni armas, et tedda milgi kombel ärra ei tahha anda, ei heaga egga kurjaga. Sepärrast on Austria keiser hiljuti käsko annud, et Tiroli makonnas,  mis wasto Lombardiamaad seisab, sest aastast sadik igga meesterahwas aastast künni 30. aastani, ja söa aia) ka 45. aastani  söaküttide arrus peab seisma, et kui Ztaliamehhed  tülli peaksid teggema, temmal mitte meestest pudus ei tulleks, kes ilma asjata püSsirohto  ei raiska. Tirolimehhed on mannast aiast sadik kuulsad küttid, kedda willedad kaljo kitsed seal mäggise! maal, nago tuld kartwad; sepärrast tunneb keiser kül ärra, et nisuggustd 278