Pildi pood. Sedda ei salga kegi: kes kaugel käind, on mönda näind ja wöib sest paljo räkida. No Postimees ei istu ka mitte ahjo tagga nurkas,  et ta ei peaks middagit'teadma könneleda.  Kui nenda pauna kandes omma teed käin ja siin ning seal mönda näen, mis metest  ei lähhä, on mo eösimenne mötte: pea kinni, sedda rägin ma omma söbradele ka! se on, ni pea, kui ruum jätkub. Hiljuti juhtusin  ma nüüd otsekui üsna koggematta ühhe sure poe uksest sisse, kus muud nähhä ei olnud,  kui üsna pildid. Oh sa kallis aeg, õlleks teie ka seal olnud! Se olli kirjo ello ja teggi silmad kirjuks pähhä. Agga sedda ma pean tunnistama: seal wöis innimenne middagi öppida, kui ta mitte lodud, kannapea ei olnud, mis õppimisse peal liig pissuke on. Kül püüdsin hästi tähhelepanna ja meles piddada,  mis pildinaitja mulle selletas, agga paljuks  minnosugguse pähhä mahhub? Siiski, ni paljo, kui pea kinni on piddanud, tahhan könnelva. Essimenne pilt. Uksest sisse astudes näggin pahhemat kät ukse körwas warsi kenna pilti. Seal istus üks luuks ja nahhaks kortso kuinud, kotka ninna ja ö-kulli silmadega wanna mees, narrus ri- des, hallitand leiwa kannikas ees, ja lakkus üht laasto, mis ta peus olli. Temma ümber  seisid rautud kastid, iggal ühhel 3 lukko ees, ja kastide sees, nenda arwata, mattised kottid, kus mitte odre egga kaero, waid middagi  sees olli, mis hiilgas ja taskus köllises. Temma pea kohhal üllewel pirasid rongad, warresed ja harrakad ning teggid omma kissa, mis wannamehhel wägga läbbi pea näitas käiwad, sest ta ähwardas tihti russikaga üllespole.  Mis se nüüd tähhendab? „Selle wanna mehhe nimmi on AHNUS ütles pildinäitja Temma on jubba wagga wanna, mulla hais ammo jures, agga ellad praego alles ta suggulaste pahhaks meleks. Ello aia on temma kokko kapinud ja ennast waewanud, töid teinud ja nälga näinud, koera konti närrinud ja laasto lakkunud, õigusse ja üllekohtoga korjanud , et agga temma kastid täis kaswaksid. Tedda on kül norel pilwel ka ristitud ja loetud, agga temma ei tunne egga kummarda muud Zummalat, kui mammu  na t, kelle tenistusses ta nenda ärralöpnud,  et lu ja nahk weel järrele jänud; agga ommeti ei raatsi temma ommast warrandussest  koppikut kullutada. Hallitand leiwa tük temma ees on kerjatud ja laast, mis ta lükkub,  on külla pakko takka leitud, kus middagi peal olnud. Kaarnad, mis temma ümber lendawad, on temma armsad suggulased ja warrapärriad, kes nende kastide järrel karjuwad,  mis ta ümber näed ollewad. Nemmad kui armastajad ommaksed, sowiwad temmale allati hinge õnnistust ja pehmet asset  haudas,  et nemmad naerdes wöiksid nahka panna,  mis Ahnus üllekohtoga korjanud. Agga nende karjuminne teeb temmale pea wallo, separrast  ta nenda omma kumud kulmo kortsutab  ja russikast neile näitab, ööldes: „„Teie mo rahha ommeti ei pea samal"" Ta tahhab  hauda kasa wötta." Hm! nüüd ma teadsin, mis näggo ?shnus on. Jutto jätkud. Tudenti troost. Rikkas issa laskis omma poega tuderida. Poeg laiskles ja jöi öllut peale, künni katsmisse  pääw tulli ja temma middagi ei mõistnud.  Sadeti häbbiga uksest walja, kästi jure öppjda ja teine kord jälle tulla. Koddo küssis  issa: „No poeg, kas teggid omma tükki hästi?" „Nenda hästi kostis poeg et katsujad prohwessorid mind pattusid mönne aia pärrast teist korda weel tehha."  Sähhärdusi  ausaid poege on jubba mönnel issa! ja emmal olnud. Mönned neist on issa pwsärgi  naelaks sanud. Amerikamaalt. Tänna naddala eest töi telegrahw sönnumid Tallinna, et Küünla-ku  Amerikas wallusa lahhengiga peale hak- 71