Eesti Postimees ehk Näddalaleht I> 1868. ma- ja lianarahwale. c^. aast' on mäda läinud, Terre uus! Mis meile tood? On kül meie üllekäinud Mitmed risti-, hädda-wood Ommeti weel ellame Armust; se eest tänname. Eestiwennad! uus on aasta, On nüüd uus ka meie meel? Küssitaks'. kas wöime kosta - Kõik on käimas oigel teel? Näme wigga ruttoga Püüdkem sedda parrandada! Meie koggokonna seadus, K ohhus, wallawal litsus, L aste kolid, rahwakolbdus. Koddomail ja kirrikus, Nihkus se ka edd asi. Ehk läks seistes taggafl? Kattab rummalus ja Ma meie rahwast weel. Ja on ebbaussul woimus Mitme Eestihinge peal- Selle wasto fönnas. töös, Pangem waprast iggamees. „Leib on kaAab rahtvaS. Jummalal on leiba kül!' Olle töös ja palwes wahwas, Ei fa stlrre nälga weel, M Aastat on kill teine teist, Jummal "helde iggawest.. ' Aitgo ta meid kallis rahhus. Scdoä aastat ellada; Tehko iggaüks, mis kohhus, Wenna koormat kergita; Siis kõik hästi korda lääb, Jummal meie Jssaks jääb. Tartus, 3. lanuanl. Paljo tuhhat terwisid ja head õnne ueks aastaks! Ue-aasta-laul. Parraialt. Meeste - kõrile.