kui obersti herra omma assujatele maid peaks kinkima. Peaks Liwimaal mõnned perrepoead  ehk rikkad sullasmehhed, kes ommale mönne rubla kokko pannud, maid tahtma iggatseda,  siis on nende omma naburis Pskowi kubbermangus haid maid, mis issiärranis wägga head linna maad, ja mitte ennam metsa al ei seisa, waid sulla põld on, rendi peale sada, ja et nende warra ka ni kaugele üllatab, sedda toimetada, mis tarwis; sest et senna ka rentnikkusi  otsitakse, egga põlle neil tarwis sellepärrast  enne Borowitshi minna ja ni paljo, kui minna sedda maad tunnen, nad keige raskema  tõde jures üht wägga waest üllespiddamist  leidwad. Olleme nüüd siin sedda, mis meil tundmatta  Sterni herra Ria seitungis 27V kirjutab, lühhidelt kokko wötnud ja omma armsa Eesti wendadele selle nõuga luggeda andnud, et neid kahjo eest hoida ja neile meletulletada,  mitte juhmist peast middagi ettewötta,  mis neile parrast sureks kahjuks saab ollema. Eks põlle meie wennad Samaras ja Krimmi sares sures häddas, mis keik seläbbi enneste peale saatsid, et jarrele mötlematta senna läksid? Obrist Batshmanowi herra kutsmisse  heäl on kül mahhe ja maggus, agga egga sellepärrast weel keik kuld põlle, mis hiilgab  ja keik weel raud ja terras põlle, mis köwwa on? Eks ütle wanna kunningas Salomon: ..Jäe omma male ja toida ennast ausaste", ja minna ussun, et ta selle polest sulla töt rägib. Ühhest teise hulkuminue panneb  sulle sandi kotti kaela, ja kes head otsib pahhemat leiab. Ärgo wissako kegi enne soggast  wet mahha, enne kui tal puhhas käes on, ja ärge uskuge igga lindo, kui ta laulab. Kui paljo on jubba õnnetumaks sanud, sest et uskusid, mis teised laulsid, ja teggid, mis teised käsksid. Kui paljo on nad pärrast silmawet  wallanud ja sedda kahhetsenud, mis ollid teinud. Olgo et waewalt ihho leiba sawad, agga hinge leiwast sedda surem pudus! Ommalt maalt. Peenust. surm.) Et sur- rema peame, on meil keigil teada, agga millal ja mis kombel ta saab tullema, teame meie otse nisamma pissut, kui warblane kattuse harja peal. Mönned käddistawad otse nisamma  kui arrakas ja korraga on keik otsas. Meie Üllejöe allewis sündis pari näddala eest suur õnnetus. Kudi kipperile, Jaan Klaas, kukkus palk kaela, lõi reie-lu purruks, mis ni ärrapurrustud olli, et kokkopanneminne ennam wöimalik ei olnud; kiil katsuti keik ärratehha, mis innimesse tarkus ial teadis ja mõistis, agga middagi ei aidanud. Allalisse wallo al kissendas ta ööd ja päwad, künni nüüd 28. Nowembril öhto olli hinge heitnud. Naene ja laps jäid nutma. Meie põlle tedda kül näinud, agga kuida teised könnelewad, olla ta hirmus ärrapurrustud ja sure wallo sees kissendanud,  künni surm temma wallule otsa teinud. sEesti Mailma asjad astuwad  pikka sammudega ikka eddasi, agga kuida kuleme, mönnes kohtas ka kauniste taggasi, mis agga kegi ei tahha uskuda, kui neile sest rägitakse, ommetige on se sulla tössi. Saksa rahwal on jubba ammustki seltsid, mis kassulikkud, agga Eestirahwä keskes põlle neid paljo leida; sellepärrast on se sedda rõõmsam, kui kuleme, et siin ja seal sesuggused seltsid kokko  heidawad, kus kassulikko asjo ette wöetakse, nenda kui: laulmist öppetakse, kassulikko ramatuid  loetakse ja nendasammoti ka mu õppetükke  asjadest kõnnet petakse. Üht sesuggust seltsi assutawad meie linna Eestimehhed ja se selts saab sedda nimme „Länekoit" kandma. Kuida igga hea asja allustussel monnesuggused  sured kiwwid tülliks ees, nenda ka sel seltsil, üks tahhab sedda ja teine teist, misläbbi  siis se õige ühhendus pudub. Nende alluskirjad (Statuten) mis nad ..Reegliks" nimmetawad, on ka jubba Eestikele walmis kirjutud, mis pea üllematte kätte läbbi wadata  ja kinnitada tahtwad anda. Eks te se meile römo, kui näeme omma Eesti wendi omma jalge peal seiswad, egga mitte ennam teiste naeal; peaks agga muud kiusatusse tormid  neile mitte pahha teggema, mis mitte hea põlleks. Kui ennestele tublid mehhed peawannemaks ja seltsi tallitajaiks wallitse- 387