mitte winawõtmist ärra, agga kõrtsmikud piddid igga sutäie eest, mis nad enne wallitemist rahwale  andsid, 25 rubl. trahwi maksma. Oi wennike,  se olli nago soolwessi werrise hawa peal. Nõnda tulli siis W-wallas otsus wälja, et mitte ühtainust neist ei sanud wallitetud, kes nipaljo enne sedda ennast winaga ollid kutlutanud. Üks kohtotähhe himmustaja L. L. Olli 90 rubl. ärrajootnud,  ilma et tedda wallitemise päwal kegi õlleks mälletanud! Kas se ei pea nüüd innimest wihhastama? Agga meie ütleme Wõrro Kaartega:  „ Parras! parras! wägga parras! Wissako teist 90 rubl. weel takka järrele, kui ta kukkur üllejookseb!" Kihhelkonna kohtomehhe wallitsemisega  Põlle ka parremat luggu olnud. Endine ammetipiddaja olla mõnda head rublakest ärraraiskanud,  agga assi tulnud üllewaatja kohtule ninnasse, seal olnud kullu ilmasjata ja mees ommeti ammetist ilma, ja se olli wägga hea. Kelm ostab ammetit, õige mees saab sedda muldagi  ja peab ka auuga. Andko Jummal ja sedda lodame meie ka kindlaste et kui kolme aasta parrast jälle kohtomehhi wallitetakse, nisuggnsi narriasjo mitte ennam ette ei tulleks! Peaks ommeti rahwas ükskord hakkama ärratundma, et nisuggune jõlledus,  mis siin ja seal ette tulleb, mu rahwa ees, tillemate ja allamate silmis, terwe Eestirahwa teotuseks tulleb, kui olleksid nenimad ni lodud rummalad ja totrad, kes muud ei mõista, kui ühteteist molli kallalt ärratõukada ja üksi omma kõhto täita! Üttelge ommeti lummala parrast  isse, mis putombid peame meie ollema, kui nisuggune laitus wõeraste suust meil mitte wallo ei te? Õnneks on meil ka mitmes paikus mõistlike  mehhi, kelle silmad jubba kaugemale ullatawad,  kui ümber omma pea, sepärrast kuulgem ommeti, mis need rägiwad ja wõtkem nende nõu! Wörro Mast tullewad meile auustud käe läbbi allamal seiswad sõnnumed: „ Paari nädali eest, kui Eestimaa hädaliste heaks rahakopikaid ja andeid siin korjati, astus üks poolpime tv aua wäetenistusest ammugi wallali peastetud soldat ühel hommikul meie Bürgermeistri herra tuppa. „Ärge pange pahaks, aus herra!" alustab tuleja „ma kuulen, Tallinna maal peab raske leiwapuudus ollema, pallun sellepärast minu Pisukest  annet ka hädaliste heaks wasto tvõtta —" rääkides tõmbab ta mantli õlma alt kahe paari kallasid sukke ja ühe wana ümmarguse raudpanni wälja. Herra tõrgub miimist wasta mõttes, üteldes, et Manarauk ise meel panni wõida tarwitada.  „Wõtke, aus herra!" Palub mees „Mis mina panniga peaksin tegema? Ega ma ommeti praegusel aeal liha küpsetama lähä, kui teistel waestel küiwa leiba suhu pista ei ole." Kes siin pikemalt wasta tohtis tõrkuda? Pann ja sukkad pandi teiste asjade sekka, mis hiljemine kõik rahaks pidi tehtama. Helduse ande küttes elab Jumala õnnistus, kuda kohe kuulda same. Kui müümise pääwa õhtul ostmata  jäänud asjad oksjoni wiisil wäljapakkuti, tuli ka wana soldati pannile kord wälja astuda, kus nimetamata ei jäätud, mis melega anne oli toodud ja kes teda toonud. Seal tuli pakkujaid  igalt poolt nõnda et kaks rubla panni eest makseti mis ehk 35 koppikut wäärt wõis olla. Meie kehwa linnakese kohta tuleb hädaliste heaks korjatud raha sureks arwata, ehk kül wana soldati kõrwas meie teades üks ainuke Testimees  pole rubla olli ohwerdanud. Kui palju teised, Saksa kuue warju taha peidetud mehed, kellel sündimise kohad ja kätkipaigad kogemata meelest läinud, oma suguwendadele olewad abiks kinkinud, on meil alles teadmata, aga raskuse  poolt ei jõua nende anded ühtekokko wana soldati annet kaalu peal mitte üleskergitada! Kuda igal pool, nõnda oli ka meil enamiste kõik wõõrarahwa käest tulnud, keda rumalus ikka weel enda waenlasteks arwab. Minu arwates wõiksid mõned uõukamad Eestlased ennast iga pääw wana soldati kujus pegeldada." Peiust rannast kulukse ka suurt wiljapudust  kaebatawad. Rukkid maksta jubba 5, ja odrad 4 rubl. wak, ja waesed kallamehhed, kelle kallasaak tännawo jäe alt wägga kassin olla, ja kel ka magasini aitadest ossa ei olle, ei teada kellest ennam ellada. Selle hädda parrast olla praos Willigerode ka Ria komitele kirjutanud, ning ka Peipsi kallameeste küllade eest murret kanda pallunud. Needsinnatsed häddalised olla ennamiste Wennesuggu rahwas, kes üksi kallapügist  ellawad; et neil nüüd tännawuse jeäga pea suggugi wõimalik ei vlle kallo Püda, sepärrast  olla ka nende hädda ja leiwapudus wägga suur.' Ria komite olla nõuuks wõtnud, esmalt 99