suö Judid winajomist kümne tuhhande kaupa mahhajätwad, sest et temmast önneto ello tulleb;  kas siis illus peaks ollema, kui meie keskel  kallil laupäwa õhtul kõrtsid innimessi täis on, kes karjuwad ja kissuwad, korterid ja ölleklasid  wina tais peus ja nokkad järgeste seal sees? Sedda innetumat asja olleme pari päwa  eest isse omma silmaga näinud. Oh selle wea polest on weel paljo õhkamist meie kestes! Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Melanhtoni surma pääw. Meie Lutterusse usso rahwa seas ei peaks kül mitte ennam nisuggusid ollema, kes ei teaksid, kes Melanhton olli ja mis ta teinud; siiski wöib neid weel paljo olla. Wilip  Melanhton olli öige usso ülleswötmisses  Lutterusse parrem kassi, üks tassase waimoga  mees, agga täis ellawat usko ja pühha armoöppetusse tundmist ning wanna keelde, isseärranis  Kreka kele peale, essimenne meister, mis Lutterus lemmast mitto korda isse tunnistas.  Neid olli Jumma! selle sure ristikoggodusse  ärratamisse tö peale, nago wanna! aial Mvsest ja Aaronit, kokkosaatnud. Kahheksi kous on nemmad Issanda armo abbiga Sionit paawsti paelust peastnud ning wöime meie nüüd omma Jummalat tenida, kui kirri öppetab. Lutterus surn 18. Küünla ku päwal 15ä6, agga  Melanhton 7. Aprilli ku päwal 1560. Tannawo  lihhawötte pühhade naddala Neljapäwal saab temma surmast sadik 3W aastat täis ja seitungid juttustawad, et Saksamaal wägga  mitmes paikus kirriko wannemattel ja piiskoppikohtudel  se kidowäärt nöu peab ollema, sedda mällestusse päwa kirrikutes ja kolides pühhitseda. Teäda muidogi, kui sähhärdusi Issanda  sullasid mele tulletakse, tulletakse sega Issanda armo mele; sest mis nad ollid, sedda olliv nemmad temma armust. Jtaliamaalt. Enne sedda suurt melehaigust,  mis paawstil praego käes on, olnud  temma omma ihho rammo polest öiete wiks mees; agga sest sadik, kui Prantsusse- maal se pahha ramat „paawst ja kongreö" wälja tulli, kus sees nöu antakse temma ilmalikke  wallitsust kaest arrawötta: sest sadik peab ta nago innimesse warri ollema. Temma surem  ehmatus olli ühhe wahhe se, et keik Prantsussema,  kui ta liig kiuso aiab, ka temma waimolikko  wallitsusse alt piddi langema ja enneste  karmis uut kirriko üllemat wallitsema. Se habbi ja kahjo olli tal hirmus kanda. Za temma teadis kül, egga Napoleoni pea paljo ei kela. (Se hirm peab nüüd nattuke jubba wähhenemas ollema.) Pühha neitsid Maria  peab temmal nüüd allati suus ollema. Ta isse on ka omma jallaga sure-kolimams käinud tudenta (kellest minnewa kord jut olli) nende törkuja mele parrast nattuke maenitsemas ja on neile seal paljo sannadega „pühha toli" hädda  ette malinud; agga nored mehhed ep olle keik sedda mikski pannud, waid waggusi seisnud  ja sega otsekui üttelnud: rägi kui paljo sa tahhad, meie teame ommeti, mis meie tahhame.  Muido on se kord Ztalia asjad nisamma kaugel alles nago minnewa näddala. Prantsusfemaalt. Sealt tullewad sannumed,  et neil wastlapawa ümber hirmsad tormid olnud. Paar päwa pärrast wastlapawa olnud terwe ö ja pä ni kange torm ja wihma saddo, et ükski põlle wöinud ullo alt wälja minna. . Puud on Parist linnas keiserlikkus aedas ümberlangenud, korsnad sisse kukkunud ja kattukse kiwwid möda ulitsaid ümberlendanud.  Ni kange oa torm olnud, et mönned kattukse kiwwid 300 sammo maiadest emale wiskanud. Suur hulk telegrahwi postidest on katki murtud ehk muido ümberlükkatud, ja olnud  parrandamist ja seadimist küllalt. Seddasamma  kuleme ka Inglismaalt ja muialt ümberkaudo, kus kattukse kiwwid innimessi surmanud ja mönned äkkiste kalda pealt jökke lükkanud ja upputanud. Prantsus peab Sardo kunningale temma  rigi raddade lautamisses jubba jälle kiwwa  tee peale ette weretama ja aiawidust teggema,  ning isseärrams sellepärrast, et Sa- 76