peal- Kuida üks reisia kirjutab, õlleks õnnetus  seal õige sureks minna woinud; agga Jummal on hoidnud. Poötiwankrite rong õlleks woinud teiste waöto purruks jooksta, agga massina meister olla terrawa silmadega mees olnud, kes ärranäinud, et teised risti te peal ees seisnud, sanud weel õigel aeal omma massinat kinni piddada, läinud siis Toönini jama taggasi, kus sennist odanud, künni teised te pealt eest ärrasanud,  piddanud  seal üksteistkümmend tundi aega wiitma. Willanbimaalt. sUus Laulo seltsid iddanewad meie päiwil siin ja seal, nago kennad rosi wössud, mis omma armsa lauludega parrast, nago lilled, armast haiso emale lehkawad, ka armast ja kallist haiso andwad, et Lggaüks sest woib römustada.  Möda läinud suwwel on Willandimaal  krono Koo waldas üks noor laulo-selts ilmale sündinud, kellest üks sealane sõbber meile nenda kirjutab: ..Tahhan sulle, armas Postimees, üht römust asja, mis meie waldas  möda läinud suwwel assus, teada anda, et sa meie römust ka wöiksid ossa wötta. Wata, krono Koo walla kirjutaja, kes üks õppind  koolmeister, piddas tännawo sui mönne meie walla nore mehhega, kellest mönned kihhelkonna  kolis käiwad, ning laulo armastawad,  sedda nöu, issikeskes üht weikest lauloseltsi  assutada. Hakkatus on kül weikene, kahheksa noort meest heitsid kokko ja hakkasid õppima ning assi läks korda ja ollid selle lühhikesse  aeaga mõnda laulo õppinud ja kokko laulnud. Teatud assi olli, et 25. Oktobril meie mõisa rent-herra Awiebelbergi sündimissg pääw olli, sepärrast wotsid nored lauljad nõuks, selle päwa tarbeks weel mõnda laulo hästi lädbi laulda ja läksid nimmetud päwa hommikul  warrakult mõisa kokko, mõisa herrat lauloga ülles ärratama. Kenna laul, mis mõisa herra unne-tekki ta silme pealt ärra ja tedda wodist wälja tõmbas, olli ta süddant ni wägga römustanud, et neid mitte ükspäinis  lahkeste ja ausaste wastowöttis, waid ka süddamest tännas." Siin peame kül ütle- ma, et üks sesuggune lahke ja römolik wastowötminne  nore rahwa süddamed saab üllesärratama  ja laulmisse himmo suremaks teggema."  Ärratago ka se, kelle käest keik head anded tullewad, sealt walla nore rahwa süddamed ütles, et se pissukene ja noor selts pea sureks puuks wöiks kaswada ja rohket wilja kanda. Peterburgist. sZubba läinu  Kreka  kunningas olla omma nore keiserlikko abbikasaga  28. Oktobril, pärrast lõunat kello pool kolm, Tsarskoje-Selus raudte waggongi astunud  ja koeo pole läinud. Keisre Herra isse ja keik teised, selle sure pari suggulassed olla neid künni raudte howi saatmas käinud, kus ühte teist süddamelikkus armastusses Zummalaga  jätnud. Dani kroonprints olla omma armast wenda, künni Plesko saatma läinud, kust teisel päwal jälle taggast tulnud. Kuida Peterburgi kauba seitung könneleb, sõidab  se suur kunninglik noor paar Warsawist läbbi Altenburgi, kus Suurwürstina Aleksandra  Zosepowna (Kreka kunningana Olga emma) wannemid tahtwad watama ja terretama  minna ja siis Winist läbbi Trieste kaudo  Krekamale lähwad. Meie suurt ja avmolist  Keisre Prouat on 1. selle ku päwal omma sure keiserlikko lastega,koeo tulnud. sWilja Se aasta süakse iggal pool ja iggal maal kallist leiba ja rahwas  on römus kui agga sawad. Peterburgi olla nüüd möda läinud päiwil kaunis rohkeste rukkid ja rukki jahho sisse tulnud, misläbb; ka nende hinnad kohhe hea tük maddalamasse kukkunud; lodab sealane rahwas, et neil leib ennam kallimaks ei sa minnema, kui praego on. sLaewade Some rahwas olla Peterburgist jälle wilja tellinud, mis ennestele  sata pallunud; agga nüüd olla laewadest  seal sesuggune suur pudus, et ei woida koggoniste nende sowimist täita. Keik laewad, mis Kronstadti tullewad, on jubba ette malmis  tellitud, ning maksetakse kahhekordne prahhi  rahha. 364