pani lippo al lahhe peal seismas, mis ennamiSte Eurooplaste käest ollid üllesostetud. Meie laew olli neile isseärranis melepärrast ja olleksid hea meiega  tedda ärraostnud: kord käisid jubba kaupa kulamas, agga minna ei tea, mis neile wastati. Jah, olli ka aeg, ja põlle se mitte ammo mõdas, kus üks Japaanlane ei tohtind Eurooplase kaest tühja puddelitki wasto wõtta; agga nüüd ei põlga nad auromassinaidki. Nende jures möistawad jubba isse ümberkäia ja ei palka ennam Eürooplast massinistide  ammetisse. -- Tee äri möda, külla- ja wabriko wahhel, juhtusid ütlemata kennad mäggised  kohhad ollema, marjuliste orgudega, mis uago maitse, römuliko naeratusega silma ees ommas paksus ja kähharas, rohhelises ehtes haljendasid. Üks maea, mis siin järso halja wössu- ja pudega ehhitud mäe seina körmas seisis, kust agga kitsas jalgtee läbbi käis, ja ümberringi appelsini ja kaki tnönda nimmetakse pea aego appelsini suruse kollaseid,  ploumi sarnatseid pu wiljasi; neid on siin kahte Löugo: pikkergused ja üsna ümmargused) pude marjus, tulli mulle wäggise ette, nago õlleks se üks piibli aegse karjatse ükslane ellopaik olnud, lomuse  ella rüppe peal hoietud, kahjo agga, et karjapiddamist siin nähha polnud. Agga need nikkerdud ebbajummalate kujud (neid peab luggemata hulk ollema) ollid pool tee äri möda istukile wahtis,  surem jaggo neist olli kabbelite marjus, lambi tulluke ja toido nappakesed ees, agga mönned waesed istusid lausa ta ema al, kes ilma munata, kes jälle olli terme pea otsast ärrakautanud, mis kohhegil körmas maas weddeles. Olleme nüüd kõik ümberkaudo  üllewaatnud, siis lähme meel wimast korda küllast läbbi ja katsume, et same laewa peale taggasi.  Konnad porri seest (rist põldude peal) rohho tirtsudega wõido lassemad meile meel mimast korda kuulda nisuggust kontserti, et körmad pähhä kollama jamad. Wäike kuima maa wähk ronnib ka ühtekülge piddi (nõnda on tale jubba sörrad lodud) meie wasto „sainara" jätma. Tee äri möda maapind tärkab meile silma ette mönni Pnnnase masika sarnatse marja mele heaks ei tahha ka meid külmalt ärralasta; kahjo agga, et nende marjadel mingisuggu, meel mähhem masika maggo põlle: üllepea põlle se muido kenna ma marjade polest mitte õnnistatud. Agga külla musumed  näikse nende messi-masikade järrel wägga maijad ollema: praegoge sömad neid istukille ühhe ukse ees, mis tehha, kui parremaid ei olle? Meid möda nähhes minnewad, jättamad ..musumed" nattukeseks aeaks marja korwikese rahhnle ja bakkawad  üht maggedat menne laulo laulma, kellest nad isse wist paljo arro ei sa; agga egga segi põlleks neid kinni piddanud, kui nad laulo tähhendust õlleks  teadnud, sest nad põlle üllepea mitte liig häbbelikud:  nendega wöib rakida, mis asjast tahhes egga nad ei punnasta: jubba nõnda wannema- test öppetud (nimmetud laul olli siin kõige linna musumedele tuttaw, ei tea siis, missuggune koera hammas tedda olli seie külmanud.) Noh, nüüd sõuame „wune" peal waikist pinda mõda laewa pole, - muud põlle kuulda, kui söudja heal: ..Ofiljan! osiljan!" ja mölla laulab ta peus: ..konks klonks! konks klonks!" senna körwa. Wägga suurt harrinemist tarwitab sõudmine nisugguse köwwera möllaga, kui siin prugitakse. Mönned meie seast katsusid ka, agga ei sanud kuhhogi. Ommalt maalt. Tartust. Kas rägime jälle nattuke raudteest?  Jah, kui räkimine üksi awwitaks? Se assi peaks lähhemalt ülle ja läbbiwadatud sama. Meie same teises kohhas pea raudteest ja kui sureks kassuks se põllomeestele elleks, pikkemalt kõnnelema; siin agga ni paljo, kui üks ellatand wäeüllem, kes kaua Wennemaal ellanud, meie raudtee töömeestest kirjutab. Et raudteed iggal maal rahwa sureks kassuks on, selle ülle ei hakka kegi mõistlik ennam waidlema;  et auus töömees iggas töös ning ka raudtee  töös ausaks mehheks wõib jada, kui tahhab, se on ka ammo tuttaw tõdde; et agga siiski mitmed seks mitte ei ja', se'ep se on, mis meie kirjasaatja siin tahhab meletulletada. „Kuida kulukse ütleb temma  hakkatakse  tullewal kewwadel ehk suwwel Tallinnast Peterburgi raudteed teggema. Se on jubba selle polest wägga hea assi, et mitmed waesemad  innimesed tööd ja tenistust leidwad, isseennast  ja ommaksid waesel aeal üllespiddada. Agga selle tööga on muial paikus ka mõnda nähtud, mis mitte wägga trööstlik ei olnud. Põllotö jääb ikka kõige aealiko ello Põhjaks ja raudteed tullewad temma abbiks. Kui agga nüüd innimesed, kel' põllotööd tehha on, suremapäwapalga  parrast selle kallalt ärra raudtee tööle joseksid ja Põllotööd muttide ja rottide holeks jättäksid, kas arwate siis, et põld sedda kurja maksmata jättaks? Ota senni! Kuida sa södad, nõnda sõidad. Ammetmees aeoti rikkas, põllomees põlline rikkas. On raudtee töömehhi nähtud sest Eüropamaa on nattuke surem, kui Eestimaa kes sui priiskasid, talwe nälgasid;  läksid kewwade, mütsid teise kõrwa peal, lauldes kotto wälja, tenistus otas ees, ellasid 362