Ommalt maalt. Peruust. Römuga watame meie igga pääw aknast wälja, kuida nüüd nende  kalli soja ilmade läbbi, mis meil iggapääw on, keik lodus ennast pühhapäwa ehtesse panneb.  Puud ja maad haljendawad ja römustawad  meid omma kenna öiedega, ning andwad  totust, se aasta marja term ja õuna punga neist süggise pole noppida, kellest minnewa  aasta suur pudus olli. Rukki wäljad,  mis näddala kahhe eest weel wägga kurwad  näitasid, on kennad ja ka jubba lomas; kui Jummal hea õie aea annab, same se süggise  wist wilja wakka oddawamalt kätte sama, kuida ta praego on. Et ilmad ni kennad ja parras tule õhk puhhub, teeb meie pagger mässin iggapääw merre peal tööd ja saddama ehhitusse jures on mehhed, kui sippelgad ammetis.  Kui nenda sui otsa sawad tööd teinud,  on se tö üks hea sam eddasi läinud. Zubba praego on panga peal ni paljo wet, et kaunis sured laewad kartusseta ülle sawad, mis neile sureks römuks. Kaupmees Heinrichsen, kes pissukesse silla otsas asset, ostis minnewa aasta Wirtso rannas  üht randa läinud laewa, mis ta sure kulluga  enne talwet rannast lahti sanud ja hädda  pärrast mönne augo kinni toppinud, et wee peal seisis. Se kewwade todi sedva Perno,  kus ta mäele tömbati ja tubliste parrandud  sai. Minnewa teisipäwal (24. Mail) lasti tedda jälle wette, ning seisab praego nago kenna pruut ja wöttab prahti. Kuida kuulda, lähhab ta essimest reisi Hollandimale sealatse rahwale tango odre wima. Sowime süddamest, et ta önnelikkult omma merre teed woiks käia. Mis römus on kuulda, kui koggodusse hinged  omma öppetaja palwet kuulda wötwad ja ärratundwad, et ta nende hinged omma süddame  peal kannab ja neid iggawesse önnistusse  tele püab juhhatada. Meie öppetaja pällus essimessel ja teisel pühhal parrast jutlust kantsli pealt omma koggodust wägga süddamest  omma kallid pühhi jummalakartusses agga  mitte mailma lustis ja römus pühhitseda. Nüüd olleme ka siit ja sealt sönnumid sanud, et wannad ja nored, kes muido teisel ja kolmandal  pühhal kõrtsi penkis istusid ehk tantsisid,  waggusi kodd.o istunud. Teise pühha õhtul  käis öppetaja Saugas Nõmme kolimaeas jummalatenistust piddamas kuhho rohkeste rahwast  kokko tulnud, et kui kolimaea kolm kord surem õlleks olnud, ka neil siiski rumist pudus kätte õlleks tulnud. Pärrast jummalatenistust olla koolmeister Zurri Must omma laulikkutega wäjas õue peal sest ilm olli wägga kenna ja illus mitto wägga armast laulo neljahealega  laulnud, mis ülle wannemad, kelle lapsed  ni kennaste laulda mõistnud, wägga römustanud.  Ka Üllejöe koolmeister, Kristian Erm, kes ka tüddimatalt nore rahwale laulmist  öppetab ja jubba mõnda korda kirrikus koggodust omma lauloga römustanud, on omma  laulikutega seal olnud ja rahwa ütlemata sureks römuks kenna laulusid laulnud. Enne pühhi käis öppetaja ühhel pühhapäwa õhtul Ulu kolimaeas jummalatenistust piddamas ja seal olla otse nendasammoti koolmeistre poeg, kes issa abbilisseks, peale jummalatenistust nelja healega laulnud, mis kuuljatele ütlemata suurt römo teinud. Onnistago Jummal nende  tööd ja lasko laulmist, kui kenna rosi puud iggas paikas õitseda ja tehko nore rahwale weel suremat himmo sedda õppida, seläbdi kauks se wanna happo taigen priiskleminne ja prassiminne meie koggodussest ja noor suggu kaswaks jummalakartusses ja temma sure pühha nimme auuks ülles. üks auus söbber kirjutab meile Sindi wabrikust  selle polest wägga kurwalt ja ütleb: ehk kül meie öppetaja koggudust pällus omma pühhasid  ristiinnimesse kombel pühhitseda, ollid nemmad ommetige keik kolm pühha kõrtsis priisklemas ja prassimas, egga möttelnud suggugi  selle peale, et ristiinnimesse au se on, kassinusses ja puhtusses ellada. Meie ei tahha sest kurwast asjast pikkemat jutto tehha,  waid lobame, et ka Zummal aega möda nende süddamid saab pöörma, sedda pahha ja ristinimmele teotusseks kombet mahha jätta,  ning eddespiddi ausaste ellada. 171