mad, mis meie römo.omma jalge alla surrub. Ztgga se põlle weel keik, mis meie süddame peale suurt kiwwi weretanud, waid se raskem kiwwi on se, et meie rahha asjad sekord wägga waest wisi seisawad ja ähwardawad kauplemissele  suurt tabba lukku ette panna. Jggaühhel on politika asjadega suur teggeminne ja seitungist  otsitakse nago wärsket saia; iggaüks tahhab teada kuida politika asjad seisawad. Kes enne ialgi seitungi näppo wahhele põlle wötnud, se loeb nüüd neid holega. Rahha pabberite  hinnad langemad pääw päwal, mis läbbi keik muud asjad kalliks lähwad, ja eks se keik põlle politika sü? Ei põlle ka ennam immeks panna, kui naesterahwas, kellel enne muust, kui nende ehtedest jut olli Bismargist, Lamarmorast  :c. :c. könnelewad. Nenda ja weel muist sellesarnatsist asjust on nüüd rahwa käes jut. Et rahha hinnad langemad, sest kauba hinnad töusewad. Sedda laulo on iggal pool kuulda. sTelegrahwi Telegrahwi traat on jubba surema hulgal tuttaw, seisab postide otsas rahwa silma ees ja et nendega sönnumed ruttust ühhest kohhast  teise sadetakse, teadwad ka paljo; sepärrast  peawad seal ka mehhed ollema, kes sellega  korda sawad, tradi läbbi tuhhande ja kes teab kui mitme tuhhande wersta tahha sönnumid  wia. Tännini ollid agga meesterahwas selle ammeti peal; agga nüüd olla Keisre Herra lubba andnud, et ka naesterahwas senna  ammeti peale woiwad seatud sada, kellel agga tahtminne ja lust sedda õppida. Meesterahwal  on nende mundre seadus ka ammugi käes, kes sedda ammetit õppinud ja kui ta sedda mõistab, saab ammeti peale kinnitud ja peab siis ka mundre selga pannema, ilma kelleta  ta ammetis ei tohhi olla. Otse nendasamma  on nüüd Keisre Herra ka naesterahwale,  kes telegrahwi tenistusse astuwad, seadust andnud, missuggused nende ammeti rided peawad ollema. Kuida sedda Tallinna seitungist olleme luggenud, peawad nemmad mustast naesterahwa kallewist paletud kandma, kel walged telegrahwi tenistusse tarbeks kinnitud  nöbid ees ja kollase nöriga sisse kandi- tud, nendasammoti ka upsladid ning krae peal kaks musta sammetist lappikest kollase nöriga sisse kanditud; üks klants-nahhast wö ümber, kus pannal ees ja telegrahwi märgid peal. Pahhema olla peal üks must sammetist pael kallafe nöriga sisse kanditud, na asa modi pandud seisma. Kiewist ja Besfarabiast. sNälja Sealt olleme need üllewägga kurwad  sönnumed sanud, et Kiewi kubbermangus Umanni makonna pöllomeestel, kes öigussega wilja salwes ellawad, näljaga suurt teggemist olla: ei olle ennestel middagi suhhu piSta egga ka ellajatele anda. Se hädda minna seläbbi  weel suremaks, et neil wägga wessine aeg olla, kus puhha ärramäddaneda. Wannad õlle kattused olla ni ärramäddand, et suggugi ennam wet ei pea; mis üllewelt tulleb, jookseb  kaela. Selle nälja jure tulnud weel többed:  laste kallale leetred ja mannade kallale köhho többi, mis wägga paljo mulla alla kandwad.  Bessarabia rahwa luggu olla otse sesamma suggune: willi hirmus kassin ja kallis,  kuhho waene rahwas ei jõua jure jäda; ellab ennam helde süddamega mõisnikkude armoannetest. Mönned laenawad ka rahha eddespiddise tö peale. Mis agga wägga armas  sest rahwast kuulda, on se, et nemmad, ehk kül nälg suur, mitte ei warrasta egga röwi, kuida sedda muialt saggedaste kuulda. Wõeralt maalt. Preifimaalt. Et kegi isseennast süüdlasseks ei tahha tunnistada,  on jo iggapäine assi ja sedda ei prügi meie kaugelt otsida, leiame isseennese jures, nenda teeb sedda ka Preislane; ta müllab ja mässab, et pea suitseb, ütleb ommetige: Minna  ei teeks middagi, agga et näen Austria naburis asjad tössised ollewad, sepärrast pean ka nattuke kät ja jalga ligutama, kui mitte teiste jalge alla ei tahha jäda. Berlinist kirjutakse 29. Aprillil: ..Austria ja keik Saksama  suur söawäggede seädiminne ja walmis- 149