. Roõsiaa mõisoonmmnir, B. v. Mindiug, olli Saksamaal proua wõtnud ja jõudis nore abbikasaga 12. Dets. koddomaale. Koddone rahwas Püdis nore parile ka ommast kohhast rõmo tehha, ehk nende rõmust oösawõtta. Mõisaõne olli nore kusepudega, kelle külgis kirjud  latred Põtlesid, kennaste ehhitud ja kokkotulnnd  rahwas hõiskas nore Parile rõõmsast hurra! wasto. Rõõmsaks wastowõtmiseks olli ka aumärraw  üllcstehtud ja nisamma kirjo latridega ehhitud; ka seestpoolt olli mõisa odatud tallejate wasto walmistud. Treppi ees olli kõik rahwas kous ja hõiskasid terretades hurra! Selle wasto on nüüd nored mõisaüllemad wägga tännolikud olnud ja igganhte kat andes terretanud, et neid ni lahkeste wastowõetud. Muidogi ei olle herra ka rahwa suud kuiwaks jätnud, waid nendega ühhes rõmus olnud. Teisel hommikul olla koolmeister lauljatega mõisa tellitud, essimesel hommikul noort Pari lautoga üllesärratama, mis ne:le ka suurt rõmo teinud. Seal sanud siis nore pari terwiseks klasid kokko lödud ja Parrast weel mitmed laulud lauldud künni kõik jo lõuna lauale läinud. Kõik se pääw olnud mõisas täieline pulmapääw, kus tö seisis ja piddo peeti. Pikkemaks ei wõi meie pulmajutto wennitada;  agga nüüd tullewad ka jälle pahhad asjad. Willandi makounast. Tullekahjo. 30. Nowembnl õhto öse põlles Pujato küllakõrts  ärra. Õnnetust arwatakse kiil pahha käe tö ollewad, siiski ei tea weel kegi üttelda, kelle olla otsas se kässi rippub. Pahhem lnggu on agga se, et tullekahjo jures mõnned iunimese nänlised naga metsellajad liggimese kahjust kasso Püüdnud. Uks wõtnud wäljas asjo wasto, mis kõrtsmik põllewast toast läbbi akna wälja annud, kuuni rahhakasti näppo sanud, siis wõtnud kõrtsmik  o kassuka weel seltsiks ja kaddunud akna takka ärra. Ommeti on mõnned juhtunud näggema  ja aeanud tagga, mis tedda kassukat sundinud  mahhawiskama; agga rahha läinud kelmiga  ühhes, sest rahha on hõlbus kelmidega ühhesjooksma. Arwatakse ka, et warga taggaaeajad  jännespttksid olnud, kes ei olle julgenud tedda kahhe kolme mehhega kinniwõtta: parrast pistab tasko ja wiib rahhaga ühhes ärra. Ei tea, kes ta olnud. Ka põllewa tuppa ei olle kõrtsmikule kegi julgenud appi minna, agga mis ta toast wäljapillcmud, ei olle ta parrast ennam silmaga uähha sanud: kõik sullanud rahwa sekka ärra! Hurjah, mis tullest peased, wõtwad margad!  Mis kurgud nisugguste innimestel peaksid ollema, kust sel wisil risutud toit meel alla lähhäb?'  Kus on seal meel arro ehk mõistlik süddame  tundmine? lummalakartus jägo nimmetamata.  Kõrtsmiko kahjo arwatakse 700 rubl. suur ollewad. Teine tullekahjo. Takelbergi mallas  Helme kihhelk. põlles Wanuamõisa rchhe soutnmaks ärra. Rehhe olnud 20 sülda pik hone ja perre harrinnd linuo sees. Karjapois läinud küüulatahti otsast ärranäppistama ja wiskauud,  runuual, põllewa tahhe liuna tolmo ja hebbemete sisse mahha, mis marsi põllema läinud. Seal hakkanud jõlle pois linnakolkmega kustutama,  kolge läinud käes põllema, mis ta jälle käest mahhawiskanud ja nüüd olnud rehhe seddamaid  tuld täis, et innimesed waewalt mälja sanud. Kõik, mis rehhe sees ja ümber olli, peale 1000 kubbo hõlgi m., läks taema alla? Peale selle kässib kontraht rehhe jälle üllesehhitada  waene rentnik on ütlemata kimpus! Ja nnkspärrast? Üksi sellepürrast, et waewaks ei wõeta, tullega ettewadata ja mõistlikult ümberkäia.  Kolmas tullekahjo. Se olli 7. Dets. Zhlo Kaubi wallas Kõrgemäe Hannuse tallus, ja sündis hirmsal wisil. Kes ussuks ni suurt kurja tüttarlapsest, ja ommeti olla sedda Böökli walla tüdruk Kadri Rebbane teinud! Ta olla enne Kõrgemäel üks aasta teninud. Ei tea, mis kurri Lemmal sest sadik sisse janud. Temma koddo ja nimmetud tallo wahhet on liggi 8 wersta. Ta meleto läinud hobbusega senna, jätnud hubhuse tük maad heinamaa peale, siis tulnud ja pistnud sure küne põllema, kus 10 koormat Heino ja kõik tallo hagganawarra sees olnud, ja weel paljo muud maeakrami. Kõrgemäe perremees ei olnudki iSse koddo. Õnneks  on innimeste abbi teised lähhelised honed tulle eest jõudnud kaitseda, muido õlleks perremees  üsna paljaks janud. Kui perremees koeo jõudis, olli küün jubba põllend. Nüüd hakkati ümber watama ja leiti wõerad jäljed heinamaa poolt tulnud ja senna taggasi läinud; ka tead- 410