„Meist mele haigus Zummalal, „Suur riopölw on taewa al, „Keik rahho otsa sanud." Jah, sel kombel, kui teie waesed ellate, on se tössi kül. Ka hakkawad narrikud, otsekui Mustlased, isse keelt lobbisema, mis rummala laste wisi, ei küpsetud egga kedetud ei olle." „Sünnib mönnel lapsoke, siis püab sedda sel kombel Õnnisteggia sarnatseks tehha, et keige esmalt, kui se ka sündides jubba surnud õlleks, söime sisse heinde peale panneb, ja mitto muud tempo teeb»" „Nad waesed hallastusse wäärt (mönned ka malga wäärt) rummalad on praego alles (7. Aprl.) ses jamsi lotusses, siit önnemale peäseda ja. nüüd koggoni nimmelt Krimmi poolsare peale, ja ikka Zsraeli kombel taewa manna sües, et kül jubba seätud aeg teist kuud mödas ja assi teiseti pöördud on. Hooplewad,  kui nemmad minnema ei sa, siis ei piddada ennam lehmal wassikat egga hobbusel  warssa sündima, egga tahta nemmad siis ennam elladagi. Müwad tük tükkilt omma asjo ja lojuksid ikka wähhemaks, künni neil pea middagit ennam pillada ei olle; agga nöu on kindel: kes innimest wöida piddada? Pea tulla siin muidogi södda ja hukkata keik ärra, kes sta jäda, ja siis ep olla muud, kui tuhk ja mulv üllejämas; mees agga, kes minnema  peäseda; teise seltsile, kes hiljemaks jäda,  piddada jubba möek kando löma, ja neljaterrased  möegad olla walmis ihhutud. (Neist möegadest põlle kül enne Maltöwetlasi kegi kuulnud.) Kui nemmad üllewaggad öiete ärdaste  palluda, siis ehk wöida weel mailm lanipäine seisma jäda, agga mitte kauem. (Sähhärdust jölledust on nemmad jubba saggedaste  lobbisenud, mis keik tühja läinud. Taewa Zssal on nattuke parremaid prohwetisi  tarwis, kui tühhi paljas Zuhhan Maltswet  ja temma narriperrekond on.") „Mönni neist omma kahwatand näoga; j walwaka halli kue sees, näitab just kui Bas!  kir ehk Räbbina kalsokaupmees wälja. Saj  bast egga ummiskinga ei tohhi nemmad kan!  da, ei ka naesterahwas palmikud juuksid, ja nenda mitto muud asja, mis üks ni jölltz on, kui teine." „Anna, hea söbber Postimees, jälle korra sedda omma luggejatele teäda, ehk se aitab ka, et ükskord selle hullustamissel ots peale tulleks, mis läbbi ni mitto sadda waest innimest  õnnetumaks sawad ihho ja hinge polest, et pärrast sandikep kässil, jöukaist perremeestest  walla-waesed sawad. Ärra karda töt tunnistamast, minno teadaandmissed ep olle mitte tulest wöetud. Zudid ja Harjawennelased  naerwad ja pilkawad jubba meie usko, ja ikka on alles meie usso üllewaatjad selle ülle wait! Kelle kahjuks se wimaks langeb, kui umbrohhi wilja ärralämmatab? Wöi tulleb ehk nüüd ueste aeg kätte, kus Egiptusse pimmedus Zummala näo järrele lodud innimest lojukse sarnatseks tallab?" Seal on nüüd Zärwa söbra teine kirri nende ma õnnetumast usso seggadussest, ja meil põlle muud senna jure panna, kui se süddamelik  palwe: Issand, helde Jummal, sa ellad jo alles ja õlled ka Eestirahwa Jummal,  näed ka, mis JärwamaaL praego sünnib: tulle appi, te otsa keik eksitussed, rikku ja kela ärra keik kurjad nöuud ja tahtmissed, et sinno armo tahtminne, meid önsaks tehha, allati wöiks sündida! Sönnumed ommalt maalt. Peterburgifi. Ministre kirri Siria  asjade pä rrast. Minister würst Gortshakow  on Wennema savikule, Grahw Kisselewile,  Parist linna nenda kirjutanud: „Peterburgis  2. Mail 1861. Midda lähhemale se aeg tulleb, mil (Prantsusse) wäggi Emamaalt  peab ärratullema, sedda ennam on meil murre nende asjade pärrast, mis siis wöiwad  sündida. Kui wimaks selle ülle Parisis nöu peti, olli Teie holeks antud, Keisri Herra tahtmist ülles tunnistada, et, enne kui Siria asjad taieste ei olle korra peale seätud ja tösstne wallitsus assutud, mis Eiropa  wäe aösemel asjad wöib kordas piddada,  wäe ärratulleminne önnetussi wöib sata, 163