Eesti Postimees ehk Näddalaleht Z 3. 1866. Tartus, 17. Augustil. ma- ja linnMhwale. Kolmas aasta. Register; Tarto uest eesti kirrikust. Omm alt maalt. Tartust: Wiimsel kuivhtul. Karrohwli haigus. Tarto makonnast: Cbbaussust. Peruust: Uppumisse surm. Niast: Kolera. Lastepiddo. Kaks uut seadust. Suur wargus. Tule laen?. —. Peterburgist: Kolera. Karakosowi kurjast teust. Üllemerre aukoddanik. Peterhonnst. Telegrahwl kirjahind. Tallinnast: ludide keeldus. Kuramaalt: Lodja önnetus. Moskwast: pallutu.d  wdcrad..— Wöeralt maalt. Preisimaalt. Hannowrimaalt. Braunshmeigimaalt. Saksamaalt. Baierimaalt. Äustriamaalt. Jtuliamaalt. Prantsussemaalt- Ggiptussemaalt. Uemad sönnumed. Kirjawastussed. Teadaandmissed ja kuluramisscd. Tarto uest eesti kirrikust. süddamest, kui meie sowime, et Eestirahwas omma aealikkus asjus halja oksa pcsle saaksid jä neil omma leib ning rahhakoppik asja wahhendada  käes õlleks, et ihho hädda neid ei waewaks:  nisamma süddamest ja weel hea tük ennam  sowime meie, et neil sedda rasket pudust kätte ei tulleks, kellest prohwet Amos ommas ramatus rägib, se on, et neil hinge roog ei puduks.  Prius, rikkus, pärusmaad, lummal andko neid ja nendega ühhes head meelt ja mõistust,  sedda keik õigel wisit prukida; agga üllem hea ei olle se weel mitte. Üllem hea tulleb üllewelt, ei kaswa mitte põllo seest egga osteta  rahha eest. Üllem hea ja kallim warra, se on meie usk ja lõtus, need smmiwad, ellawad ja kaswawad üksi lummala sõnnast.  On sest pudus, siis on hinge etlo närtsimas, ja on se närtsimas, mis on siis weel õitsemas? „Postimehhe" assi ei olle jutlust Piddada, agga et luggu nenda on, sedda teab igga mõistlik Eesti- ja ristiinnimenne meie seast. Olgem tännolikkud, lummala sõnnast, kes sedda Prukida tahhab, ei olle meil koddo egga kirrikus mitte pudust; agga ru.mist lummala sõnna kuulda, on meie Tarto Maria-kirriko kolme kordse koggodussel omma 19-—30,900 hingega suur, wagga suur pudus! Sedda pudust tunneb  ammo noor ja Manna; ammo otab koggodus  perreheitmift, agga ei olle teist lummala kodda, kuhho sisse minna. Kaua ootminne agga ei te nisuggust koormat nutte kergemaks, maid raskemaks. Pudus on jo koorm, mis sedda raskemaks  lähhäb, midda eunam temmal kandjaid on. Meie ei woi ka mitte tahta, et uus kirrik,  mis meil ui häddaste tarwis on, ma seest peab Mäljatöusma. ehk pilmist mahhalangema. Meie peame keige pealt isse omma jõuda  katsuma ja sedda ehhitama hakkama. Kus ei olle hakkatust, seal ei olle lõppe tust. Nahhakorjamissega olli meil aastal 1864 kord