Perno Postimees ehk Näddalileht M 45. 1862 Kues kesknäddal 31. Oktobril.^ aasta. Ses lehhes seisab: Mihkel Rütel. Ommalt maalt: Wäljawäggi. Tullekahjo. Raudtee õnnetus. Suhkro hinnast. Nekrudi lahti ostmissest. Warrane  külm. Nälja hädda. Wöeralt maalt: Kmminglik haige. Raywa mässannnne.  Prantsusse  sadik Dahomi tünn n a linnas. Mihkel Rütel, esmalt madrus, pärrast admiral. IV. Se on kallis assi, kui mehhel südda ja pea oige kohha peal seiswad; ehk teise sönnaga: mehhed nendasamma ka Eestimehhed -—- ei tohhi pea egga süddame polest mitte naesed  olla, muido peab neid wokki tahha pandama  ehk neile sukkawarras kätte antama. Mees peab allati teadma, mis ta teeb ja teggema,  mis ta teab, se on: temmal peab iggas  oiges asjas mõistus peas ja julgus süddames ollema, ja ommeti ei pea ta omma tarkusse ja wäe karkude peal käima, waid teadma, et Jummala kartus keige tarkusse hakkatus on. Nisuggune mees olli Rütel, ja sellepärrast ma temmast könnelen. Mis temmal kord Hispaniameestega Läne- Zndiamaal juhtunud, ollen minna kord juttustanud;  kuulge tänna, kuida temma luggu kord Prantsussemeestega Zdda-Jndiamaal läks. Ta olli sel aeal alles kaptein, agga nisuggune kaptein,  kellest ni tõeste admiral saab, kui mun- - vast kanna, kui aeg tulleb. Hommiko- ehk JddasJndiamerres juhtus temma kord ühhe Prantsussega kokko, kes kulus merreröwel olli ja sedda ammetit mitme laewa ja hulga meestega  piddas. Röwel ellab jo ikka, nago hunt omma nahha peal, olgo ta ma ehk merre peal. Ta otsib iggas paikus sedda paela, misga  tedda puakse, künni sedda ka leia? ja kaela saab. Ree ja ratta surm on tee äres ja kelmil  wollas. No olgo peale, agga Rütel sai nisuggusega kokko, ja merrerööwliga kokkojuhtuda,  on hullem kui teeröowliga. Siin olli nüüd selgeste nähhä, kuida ühhe mehhe pea ja südda peawad seisma. Eest ärra pöggeneda,  ei olnud ennam wöimalik, kartlik olla, olli kahjolik, nendega lahhengit hakkata, olli immelik, ehk paljo ennam, se õlleks hullem kui hul olnud: neid olli paljo, temma ainoüksi.  Laew, kaup ja innimessed, keik olleksid, nago tinna tuhkas, kaddund olnud. Sedda tundis Rütel silmapilk, sest tal olli arro peas; aaaa tal olli ka süddä rindus ja süddames -usklik lotus. „Päat merresse ja kümme meest peale!" käskis  temma, ja käsk sai silmapilk täidetud.