ja jalge ümber, mis ommad silmad ial ei nä, on ta harjominne ja himmo wina järrele ja körtsus weddeleda. Tösst kül, ta on hullo sarnane, agga winaköied, mis ta ümber on, ei lasse tedda ennam märko wötta egga arro sada, kui hukkas ta on. Temma waene on wina sisse ärrauppunud, ei tea ennam auust egga häbbist, ei heast egga kurjast, ei möista ennam Jummalat karta, egga omma wäetimaid lapsi armastada, kes siin temma ümber kükkitawad.  Waesed õnnetumad lomad on nälgas ja allasti ning omma lihhane issa on nende surem õnnetus. Naest on ta mönne aia eest mullaga kinni katnud. Willets innimenne, kes keik ärraannab, mis tal on, et agga hulluks  wöiks jäda ja õigest melest ja mõistussest  lahti sada. Kuida sa tedda siin näed, temmal  on weel wägga paljo nimmekaimosi ja wsndi iggasuggu rahwa seas!" Ma öhkasin  ja mõtlesin omma Eestirahwa peale, kelle seas ka nisuggusid többisid küllalt ollen näinud! - Mönnesuggused sõnnumed. Kaardid. Need põlle ennam ued asjad, waid on nüüd jubba poolwietsadda aastat mailmas. Kui mitto innimest nemmad õnnetumaks  teinud ihho ja hinge polest, sedda ei jöua minno sulg ülleskirjutada. Agga ma tahtsin küssida: kas teate, mis peale, ja kuida kaardid mailma said? Aastal 1400, se on 83 aastat enne Lutterusse sündimist, olli Prantsussemaal  kord ühhe printsi järg kunningaks sada, kes peast rummal olli. Sedda tehti kunningaks, nimmega Karl VI., agga essikud piddasid wallitsust omma kääs. Selle hullo kunninga aiawiteks armas sel aial üks maalmeister  kaardid wälja. Noh) hoolsad kaardimängiad,  kes mitto kord ööd läbbi silma kinni ei panne, teadke siis: kaardid on hullo aiawide; mis teie ollete, möistke isse. Jutto jätkud. Aadre laskja. Tark külla aadrelaskja könneles teistele, mis temmale kord ommas ammetis olli juhtunud. Temma täkkinud ühhel päwai hulk aega möisa opmanni kae peale, agga ei olle werd wälja sanud;  agga ni pea kui opmann temmale lopso körwa are annud, et keik hambad suus löggisenud,  olnud kohhe werri tagga, agga imme kül, mitte opmanni käest, maid temma suust ja ninnast. Kui opman nüüd jälle tahta aadrit  lasta, siis teada temma, kuida werri hölpsaste  wäljatulleb. Öitsew ja walmisnisso. üks tohter näitas puseppale, kuida omma maia tahtis parrandada lasta. Kui nad nenda  ümber maia käisid, töusis äkkiste tullekahjo  kärra ja neist tük maad emal, löi tulloke  ühhest kattuksest wälja. „Seal öitseb minno nisso!" hüdis pusep ja panni jooksma. Agga kümmekond sammo joostes kommistaS ta mahha ja murdis jalla lu poleks. Seal ütles tohter : „Säh, minno nissul põlle ennam  tarwis õitseda, jubba walmis l" Pusep tundis, et rummalaste olli räkinud, kui liggimessel  hädda kaas on, ja kannatus omma wallo waggusi. Meie lehhe löppetusses tullewad Peterburgist  sured tullekahjo sönnumed, mis seal mitmes paikas ja mitto päwa olnud; agga mis läbbi tulloke lahti peäsnud ja kui suur kahjo olnud, sest põlle meil se kord ennam  rumi könnelda. 175 Jm Namen des General - Gouvernements der Ostsee- Provinzen gestattet den Druck: Censor R. Jacoby. Teadaandmissed. Selle kulutusse läbbi antakse awwalikkult teada, et raekohto kässo peale IZ. Zunil, kello 3 pärrast löunat ja järgmisse! päiwil, pikkaulitsa  magasinis 11, pankroti jänud siit linna kaupmehhe E. G. Lezeniusse mööblid, söidoriistad, wajangsi-asjad, maiariistad, padjad,  tekkid, pesso, rided, höbbe- ja uehöbbelussikad  ja muud prugitawad asjad, kui ka kaup, mis podis järvele: poomwilla rättikud^