tädike olli agga omma kat raskeste selle waese mehhe peale pannud, ta jäi jubba monne hea aasta eest metest rummalaks, ei teinud agga kellegile pahha, waid käis muido ühhest kohhast  teise ja iggakord sure ruttuga, otse kui õlleks temmal kes teab mis tarwilinne assi tallitada. Sel kombel läksid aasta aasta järrele  möda, agga ta termis ei läinud pahhemaks  egga parremaks. Mihkle kuul olla ta jälle kotto ärrakaddunud, ilma, et naene ja lapsed olleksid teadnud kuhhu ta läinud. Kui jubba päwa kolm kaddund olnud, olla se önneto luggu meie armsa öppetaja körwo putunud, ta läinud kohhe senna, neile jalgo alla teggema, et kaddunud issa ja meest otsima lähhäksid, olla agga sedda wastust sanud: egga ta essimest korda kaddund põlle, et tedda peame otsima; otse kuida ta ennegi taggasi tulnud, tulleb ta sekord jälle, sellepärrast põlle kellegi!  tarwis jalga ligutada. Wäimehhe issa lubbanud omma naesega kord watama minna,  kas jälge leiab woi mitte; tulnud teisel päwal  öppetajale teatama, et ilma asjata pääw raisatud, põlle keddagi leidnud, ning pärrinud pool rubla innimesse pealt päwa palka wälja, mis öppetaja ka walja maksnud. Mees jäi kaddumaks, künni seie aeani; minnewa kesknäddala  leitud Ulu metsast surnud, kässi korwi  sangast läbbi. Oh sa kallis aeg! Naene ei holi mehhest ja lihhane tüttar ommast õnnetumast  issa st, woiwad koddo waggusi seista, kui mees ja issa jubba mitto päwa kaddund! kas sünnib sesuggusid weel ristiinnimesse kirja jätta? Sesugguste soonte sees ei jookse tõeste ennam ristiinnimesse werri! Oh teie rülmetand süddamed, kuida lodate ükskord Jummala kohto  ees õigeks sada? Meil õlleks sest asjast weel paljo könneleda, agga mis siin pudub, sedda jätta me õppetajate holeks kantsle peale kanda. Pernomaalt. Üks söbber kirjutab meile: Ollen saggedaste Postimehhe  seest õnnetumast surmast luggenud, mis agga ennamiste wabrikute peal olnud, agga tänna tahhan ühhest õnnetumast mehhest  juttustada, kes maante peal surma sanud. Woltweti wabrikust läksid mehhed wori- dega Riga ja kui taggasi tullid, wötsid sealt massinad peale, mis wabriku tarbeks piddid toma. Kui jubba tük maad Riast ollid ärratulnud,  olla üks massina koorm krawi ümber  läinud ja mees janud alla; põlle muud sealt alt wälja todud, kui kondi purru ja lihha  narrud! Keik kohhad olnud werd täis. Nenda on waese innimesse ello päwad, lähhäb  kotto wälja terme ja punnane, agga ei sa ennam koeo taggasi tull ema! Keige selle õnnetusse  jures peame ütlema: tänno sure Jummalale,  et se önneto üks poismees olli. Õlleks  se õnnetus naese mehhe kohta juhtunud, õlleks paljo raskem kanda olnud. On kül halle ja raske, et üks armas wend sesugguse surma sanud, siiski teame, ilma Jummala tahtmatta  ei lange üht juukse karwa meie peast; jo se ka temma tahtminne olli, tedda sesugguse  surma läbbi siit mailmast ärrakutsuda. Rinft. sTu lleka hj Nowembri ku 23» pawa hommiko, warsi parrast kello wiit, kohhutas meid ulitsa karra: tulli lahti! tulli lahti! Kargasime kohhe wälja ning leidsime üht suurt kuri pöllewad. Sedda ei woinud kegi ennam tulle hammaste wahhelt wälja kiskuda,  waid söi tedda põhjani ärra, agga et tulli kaugemale ei saaks minnema, hoidsid pritsumehhed. Tänno lummalale, olli ka ilmuke  wagga. Kahjo arwatakse kahhe tuhhande  rubla wäärt ollewad. Kust tulli lahti peasenud, on keigil teadmatta. sTalwe Seitungid juttustawad,  et Ria rahwal jubba 10 —12 gradi külma olnud, mis Düna jõele silla peale tõmbunud  ning jalla innimessed jooksnud nago kits-arrakad ülle nõdra jeä, egga põlle kartnud,  et sisse kukkuwad. Auro padid käiwad eddasi ja taggasi ülle jõe ning hoidwad padi te lahti, et kauba- ja woorwankred ilma aea wiwitamata woiwad ülle jõe sada. Umbes 80 waljama kauba laewa olla linna alla jeä sisse jänud, kust wäljasaminne raske näitab ollewad. Lihwlandimaalt. sKarru ja hun- Septembri ku L 3. päwa! olla Loss- 396