male pahhaks panna, kui sealt ennam wöttab,  kust ennam saab? Agga parremakö tehtud  koht kutsus parremaid rendipakkujaid perremehhe  kaela. Kas nüüd kegi immeks wöib panna, kui ta omma parremat tööd ja kohhaparrandamist  kahhetseb, mis läbbi ta hulkuma  sanud? Seal on se peawigga, mis meie tallomeeste pöllo- ja maia tööd kammitses peab, et igga perremees mötleb, kui aia mulgo  üllespanneb: „ kauaks mind siin on; küllad  saab minno pölweks!" Ta teeb ja murretseb  omma kohha eest waewalt ni paljo, kui hädda pärrast peab teggema. Sealt tulleb  siis ka, et mitmed rendipöllud ennam kurnatud  kui rammutud sawad; sest perremehhel seisab allati, nago kiwwi süddame peal: „kes teab, kui kaua minna neid künnan!" Sepärrast  üttelgo muud head innimessed, mis ial tahtwad, tödde jääb töeks: pärrisrent ja pärrismaad towad ka Eesti- ja Lättirahwale  parremat pöttotö möistust ja himmo, kui tünnini olnud, ja meie lodame, et Zummal meile neid päiwil ka ommal aial lähhemale toob. Se on möllema rahwa suur lotus. Se on terme kössi, kui söbber k. ütleb, et meie Eesti- ja Lättirahwal suur himmo on midvagi öppida ja möista. Se on möllemile  nisamma auuks, kui omma kassuks. Olleme jo saggedaste näinud, et neist ka middagi  saab, kui neil öige juhhatus on. Kui söbber K. 263 mötleb, et pöllokoli  kaswandikud piddid saksakele öppetud sama, siis arwab söbber L. 276, et sedda  mitte tarwis ei olle, ja sedda mötleme meie ka. Meie ei kela kellegile ei mingisuggust  keelt, mis kegi öppida jöuab; agga kui keik öppetus, mis meie öigest pöllotö-kolist nöuame, saksakeles peab antud sama, siis peawad kaswandikud jubba puhta saksakelega sissetullema: kust piddid sedda sama? Nemmad  wöiwad minno pärrast kümme keelt möista,  egga se neile ial kahjo ei te; agga koliöppetus  peab pärris emmakeles ollema, et iggaüks, kes muud keelt ei möista, ka sest wöib ossa wötta. Ausaid ja möistlikko pöltomehhi  peab se kool saatma, agga mu assi on seal körwalinne; hallatakse seal agga muid asjo, nenda kui saksa ja wenne keelt aiama, mailma made, sündinud asjade ja kaubarehkendamiöse  öppetust öppetama, mis jubba muist walla- ja kihhelkonnakolis peawad ärratehtud sama: siis jäwad need asjad, mis pöllotökolis  peawad öppitud sama, waggise körwale, ja se teeb koli lonkama. Pöllotö-kolis peab üllem asfl ollema mõistlik pöllotö ja keik, mis selle külge putub, nenda kui: pöllotö-lahhutamisse  tarkus, wisiik, lojuste kaswataminne ja arstiminne, massinate tundminne ja kuida neid põllul, heinamaal ja rehhes:c. prugitakse, kui ka kärneritö tundminne, mis iggal pöllomehhel  tarwis on. arwab, et pöllokoli kaswandikud  stöseastudes 13 —15 aastat peawad  mannad ollema ja aastat koli jäma;  L. ütleb, et nisuggused alles liig nored ja se koli aeg liig pitk on, ja meie arwates näitab temmal ka ses asjas sulla õigus ollewad.  Pöllokool tahhab tuggewamat mõistust  ja jöudo, kui 13 —15 aastase poisikesel on, ja sureks kassuks on neil siis, kui nemmad  kündmist ja äästamist ammo omma käega  on katsunud. Separrast tahhab 0., et nende wannadus koli tulles 18 —20 aastat peaks ollema, mis läbbi koliaeg 2 aasta peale lühhendud wöiks sada. Ei ussu ka L. mitte, et koli kaswandikud, isseärranis weel, kui nemmad ni nored on, isse omma töga ennast kolis wöiksid toita ja katta, ja seal näitab temmal jälle õigus ottewad; sest kui iggaüks  neist ka aastas 100 pawa tööd teeks, mis 15 ehk 20 rubl. wäärt on: sellega ei toida ennast kegi. Arwab K., et keik pöllokoli tö taieste Saksama  wisi järrele peab tehtud sama, siis laidab  0. sedda nõu ka ja peab sedda sammo öigussega liig pitkaks, kui meie mannast ühtlasest  pöllotö wisist, mis iggapiddi ka laita ei sünni, korraga eht wöerama „wirtsahwti" peale kargame, mis wisstst pea uimaseks teeb. Temma arwates on sest jubba küllalt, kui meie omma ma parremad pöllotööd eesmärgiks  panneme; sest mitmed asjad, Mis Saksamaal  wagga head on, ei kõlba meil kuhhoge,  kus ma, klima ja Jummala ilmad mitte ühhed ei olle. 18