kombel rindus tuksus, kui selle peale mõtlesin: sedda pari innimessi armastawad 70 miljoni  allamaid ja nende seas ka Eestirahwas. Jummal on Neid meile annud ja wallitsejaiks pannud ja meie sedda suremaks õnneks neile ka issa ja emma meelt kinkinud, mis ühhetassa  keikide eest murretseb, olgo allamatel karm kuub ehk pehme siid ümber. Krimmulas ollen minna ka Ruhja ja Wolmri poolt innimessi näinud, kes jubba ommas pessas ellawad. Ma ollen immekspannes ja süddame römoga nende peale waatnud ja otsego käppoga katsunud,  mis omma pessa teeb ja kuida orja põlli õnnetust ja prius õnne toob. Jummal önnistago meie Keisrit! kes. ka talloseisust halja oksa peale tahhab awwitada. Nimmetud  tallorahwal paistis silmist wälja, et nende kassi hästi käib. Meeste- ja naesterahwds ollid ausas pühhapäwa rides ja mis weel ennam  rõmustas, nemmad piddasid ennast ausaste  ja wisi pärrast üllesse, mis muido tallorahwast  paljo ei kideta. Ka mönned innimessed  Willandi ümbertkaudo leidsin ma siin. Nemmad ollid Ria tee peal kuulda sanuh  polnud wist „Postimehhe" luggejad Keiser olla Krimmulas, sepärrast ollid omma  reisi hea melega 16 wersta pikkemaks teinud  ja senna tulnud, et omma kallist Keisrit näh ha saaksid; tallomees ei pikkenda omma reisiteed muido mitte naljalt. Keisri Herral ja Proual näitas tallorahwa seas hea ja lahke meel ollewad. Ei olnud seal ka mingisuggust  söördo ehk wahheseina Nende egga allamate wahhel; sest meie kallis Keiserina olli nimmetanud, et se Neile mitte melehead ei teeks, kui tallorahwast peaks emal hoitama. Üks wanna hallipeaga Lättimees julges Keisri  le koggoni lühhikest GtännokonNet piddada, et omma keige maddalamaid allamaid armastusses  watama tulnud. Tallonaesed tohtisid Keiserina käele suud anda ja Neile ommal kombel kingitussi tehha, kindaid, silmarattikuid ja muid omma tehtud asjo. Kallis rigiemma  ei waatnud mitte selle peale, mis asjad  wäärt ollid, waid armastusse peale, mis ennast andes üllestunnistas; sest armastus tahhaks ikka anda. Süddame römoga ollen ma pealt waatnud, kulda meiesuggu ja pölwe rahwas, kellest mönned ollid kartnud, et ehk jämmedal ja harrimatta kombel sawad räkima  ja ennast üllespiddama, siin keige üllematte  silma al ennast ni aupaklikkult ja ausal wisil ülles näitsid, kui sedda ülleültse nende käest mõis nõuda, jah, ausam, kui mönned linna innimessed. Posti-wend, paljo tuhhat  termist Ria poolt sulle ja keige neile, kelle jures sa kaid!" Keigeüllem käekirri, mis Ria söakubberner,  Lihw-, Eesti- ja Kurama kindralkubberner,  kindral-adjutant, jallawäe kindral Baron Lieven Peterburgist Keisri käest sanud. „Baron Willem Karlowitsh! Kui Minna ning Minno armastud abbikasa, Keiserina, se aasta Lihwlandi ja Kuramaal ollime, olleme Meie sealt ma rahwaist tössise truusse ning armastussega wastowöetud sanud.  Nende süddamelik wastowötminne ei sa Minno melest ial kadduma. seisussed on allati ja iggas paikus omma truust ja armastust  Minno ja Minno sugguseltsi wasto püüdnud üllesnäidata, mis polest Minna ka ial kaksiti ep olle möttelnud, ja Mul on hea meel Teile sedda kasko anda, ni hästi Lihwlandi  ja Kurama möisnikudele, kui ka linna ja ma rahwale, Minno süddamelikko tänno ja likumatta armomeelt teada anda. Ma jään Teie wasto lahke Aleksander/' Peterburgis, 30. August 1862. Sinodi piddamissest. Mnnawust Riama öppetajate Sinodi peti 14. —22. Augustist  sadik Wolmri linnas. Senna ollid 85 öppetajat meie auustud piiskoppi vr. Walteri  ümber kokko tulnud, peale selle weel kui wöerad, 2 Lihwlandi kanditati ja 4 öppetajat (2 Peterburgis 1 Riast ja missionär Hahn). 14. Augustil hakkati Sinodi, nago igga aasta, Jummala tenistussega peale ja keik öppetajad  läksid parikaupa piiskoppi jätrele kirriko.  Seal piddäs üks öppetaja altari eest terretamisse könnet ja piiskop isse jutlust nende sönnade-ülle, mis 1 Timot. 1, 5. salmis seis- 300