jutto kulada, waid peab omma tarkust möda asja järrel kulama ja siis otsust andma. Newa jöe jeä olla 4. selle ku päwa õhtul kello 8 aeal hakkanud nattuke eddasi nihkuma, põlle agga sel õhtul ennam kaugele sanud, janud  Liteini silla jure petama. Teisel päwal kello pool kümme teinud jälle minnikud ja nendasammoti  ka teised wähhemad Newa arrud, puhhastand ennast sel päwal ärra. Olleme ommas wimases numres lühhidelt tähhendanud, et Peterburgi kaardi wäed Komissarowile  üht maea kinkida tahtwad, nüüd juttustab sesamma Peterburgi seitung, et söaministerium  sedda nõu olla wötnud Komissarowi  heaks rahha korjata, et ta omma ue seisusse  järrele ellada woiks; ühheksa tuhhat rubla olla jubba kokko sadud; korjaminne põlle weel lõpnud. Keisre Herra olla Peterburgi linna surema  suggu ammetnikkudele 6. selle ku päwal lubba andnud keiserlikke lossi tulla, õnne sowima.  Peale selle, kui omma önnesowimist ollid sowinud, piddanud Keisre Herra neile wastuseks üht wägga wäggewat ja süddamesse tungiwat könnet, mis keige õnne sowijatte luust ja lihhast läbbi käinud. - Wäljama wallitsewa  würstidest olla surem jaggo ka omma õnne sowimessi jubba saatnud ja need essimessed  neist olnud Belgia ja Baieri kunningad  ning keiser Napoleon. Sellesamma päwa öhto olla Keisre Herra ja keik keiserlikko maea liikmed teatres käinud. Sure römo öiskamisse  ja selle lauluga: ..Ellago Keiser" olla neid terretud ja kui jälle sealt wälja läinud, põlle hurra hüüdminne enne lõppenud, kui Keisrit ennam nähha pölnud. Keik se ulits teatrest künni keiserlikko lossini olnud römo tulledega walgustud. Moskwast. sßahwa Peale selle, kui 4. selle ku päwal need sönnumed meie kätte tullid, et üks nurjato innimenne omma kat meie armolisse Keisre Herra wasto julgenud üllestösta, seisis selle päwase Moskwa seitungi sees: ..Meie tahhame palluda  ja lodame, et se hirmus sündinud assi meile kassuks Lulleb, misläbbi targemaks sa- me, sedda hirmust pimmedust, mis praego weel meie ümber, ja mis meid kattab, lõhki kärristama.  Agga missuggune pimmedus kattab siis meid? Et ühhe rahwa keskes, kes ni sure armastusse ja truussega omma Keisre pole hoiab egga mingisuggust kurja ei karda, weel karja kaupa sesuggusid woib olla, kelle süddamed  märamatta kurjusega täidetud, üht sesuggust  hirmust tööd wöiwad tehha, kellest nüüd olleme kuulnud. Mitte wägga liig kaua, punnas  taewas allaliste tullekahjude parrast ja keik Wenne riik olli nende parrast murres ja nüüd on üks sadana sullane sedda julgust wötnud  meie armolisse Keisre Herra ello kallale  tikkuda, mis ommetige igga allamal se keigest keige kallim peaks ollema. Eks ei pea meie nüüd iggaüks püüdma selle süggawa sallaja  asja pessa leida, et sedda kurjuse jurikast kätte sada ja wälja kiskuda? Kiewist. sTülli rahwa ja preestre Mönne aea eest olla sealt teada antud, et Mikulitshi külla rahwa ja nende preestri wahhel tülli tõusnud, ning rahwas kirriko uksed kinni pannud, et preesker ennam sisse ei pea peasema Jummalatenistust piddama.  Nüüd annab sealane seitung selgemat otsust nende tülli asjast. Nimmetud preester olla omma ello kombe ja wisidega ni süggawaste  langenud, et rahwas tedda ennam wäärt põlle arwanud, pühha kotta laska, waid pallunud  õllemaid tedda teise kohta panna ehk koggoniste lahti laska. Waimolikkud üllemad mõistnud tedda sennist lahti, künni assi saab järrel kulatud ning rahwale andsid lubba ennestele  üht teist preestert wallitseda, künni wanna assi selletud saab. Ehk kül nende waimolik  üllem tedda lahti mõistnud, ei põlle ta ommetige sedda kuulda wotnud, egga kirriko wöttit ei kirriko wannematte egga waimolikko üllem ätte kätte annud. Sepärrast olla koggodus,  kes ennesele üht teist preestert olli janud,  näinud tarwis ollewad, kirrikule üht teist lukku tehha laska, et lahti lastud preester ennam  kirrikusse ei piddand sama Jummalatenistust  piddama. Muidogi teada, piddid nüüd kirriko waimolikkud üllemad sedda asja 125