ehWsmissech tullusamas pöllotöös ja mitmes muus asjas, mis nendd heaN on, ni unmsslt ja wäggift peale hakkawad, keikni wastoMeelt kewad, kui se wangitööks smde kaela peal, se on wUets ja rummal  kül, agga seeb se on, kus nende urrisemissest  ei pea holitama; kes.wöib rummala lapse  tahtmist tehhq? Poolteist ssdda aasta eest, km-inM keiser Wkchetz !. ellast tahtis wenne surem suMT rahwaska smma wannematest pätritudmWwato kombede sees ellada, ja teggi hirmus wingus mokkad, kui keiser neid sundis  pahhemat mahhajatma ja parremat wallWma  M mu made Ujchwaga eddasi astuma; neil M seni mastomeelt, kui karrul Mntjo Dpetus,i aggk önMks ei annud. keiser järrele, ja keik tMMMswenne tahmas? ZW keige en- kidad ja auustab keisri Peetri nimme  tänna pätvani. Meik Eestiwend ütleb nüüd eddast, et Eestirshwast  nende tännuMMtha nwele pärrast  laidetakse, mWueil omma Memate wasto  ööldakse ollewadz Malz kus nW omma üstemaid. peaksid uskuma ja mende nöu ja sönna  järrele teggema, uösuwad jölledad wöeraid  , tundmatta maimessi, kes neile pettise näoga! middagikõrwa sisse mijAvM-zsoSfiseda>  k«Ke,d, kuida Samara asjus MnUd. Misga peame nüüd sedda chaWosaaWat rummalast wadbaydama? Üksi setabbi et mõisa üllema ja tastopsiAllMahhel  wägga st»ur wahhe on. MUsa herrMteumd MMggedaste omwü tallopoegadele  Mljo head, nenda kul wlljaikkaldusse, tulle  kahjo, rahhesajo, lojustesurma ja mu õnnetuste  sees; agga nemmad jäwad sellegipärrast teine teisele wöeraks ja lähhemalt tundmatta. KuiHerra agga ni hea õlleks ja mõnni kord ka silmad ülle nende ukse sisse wiskaks, nende maia asjo ja ellamist lähhemalt järrele kulaks ja nende head ehk pahha käe-käiko omma silmaga  näeks (nago sest minnewa suwwel ni sure römoga kuulsime, kuida meie armastud Keiöripveg, Suurwürst, Aujarjepätria  Kuramaal teinud), tõeste se õlleks  koggom teine tük ja sadaks suurt kasss! Waene tallomees näeks siis, et temma herral ts temma römust rööm ja temma häddast halle meel on, ja lahked sönnad aitaksiddtihtt ennam, kui hulk rahha. Jsseennesest on möista>  et nende palme sönnadegck DnnaWmlmatta  ja kangekaelse törkü- Misses peäsillimst?em pällu, cMid üksi sedda, et üllematte za Ma matte wahhel üks seisus aösuks, nago issa D Hea laste wahhel; agga aitko Jummal, et heaks lapsikS saaksid! Saggedaste - löwad - muuv innimissid  käed kokko, kui Eestlaste suitso-onnide Mle watamad,s mis ellomaiaks nimmetakse: Nad ei õlle töeste selle nimme wäärt. Agga  Mls kehha, nad põlle mitte parremad. MlkspävrastZ No just mitte sellepärrast, et Eestlane vi mägga omma suitsowingo ja wessisid  silmi wrmastah, nago mönned arwAwüd: Põlle tössi! Harjuminne on neid kül ärrawillutand,  siiski on ka neil sappi ja mee wahhel suur wahhe; pärrast lähhaks keik assi jsseennesest,  nago Saksamaal ammo lähhäb. Nttd Vn nenda ülleültse meie wennä ~L. A." mõtted, mis ta „Tällinna seitungis" omma sönnadega üllema rahwa silma ette pannud. Sönna ennam ehk wähhem, sedda põlle meie siin just margapuga talunud. Agga armsad Eeötiwennad, kelle silma ehk körwa Postimees ial putub, sedda pallume alläti ommatt poolt: Aitke iggaüks ommast kohhast, et ni mitmesuggused  laitmissed, kui weel Kigussega meie suggu rahwa peale langemad, pääw päwalt wahheMaks jaekstd ja se aeg katte jöuaks, kus meie süggu keigest rummalusse, tuimasse, ebdausso  ja umbusso köidest lahti, seest ja waljaspiddi  puhhastud, kui öiged ristiinnimessed ja äüwäärt Eestlased teiste seas ellawad. Sedda andko Jummal, kelle käest keik Head anded tullewad! Sönnumed ommalt maalt. Peruust. Uus postide seadus. Meie postkontori põiest on siin teäda antud, et Mstl-MjatmMW kwram wWma wisi wasto ei wöeta. Kirjade ja pakkide postirahhg  on M sekssammaks janud; agga aeg, 155