ühhe sõbraga siit enda poolt minnewa kuus tele ja tahtsime ka teie saksa lata matame tulla. Seal jäi sõbber haigeks, mis eest otsa kül sureks  asjaks ei olnud panna, agga taggasi tulles läks haigus raskemaks ja mõnne päwa parrast olli ta omma ellokäiko lõppetanud ja hingab nüüd mulla al. Eks õlleks hea, kui meie iggapääw ellawalt meles peaksime: Oh innime', sa õlled Põnn Ja äkkiste wõib tulla surm! „Minna ei tea, kas sa isse õlled kuulnud, agga minna kuulsin tee peal sedda halledat luggu, et üks mees tahtnud Tarto pole minna, eksinud o aeal tee pealt kõrwa, ja läinud pimmedas ühhe lahtise kohha peal Emmajõkke. Teisel päwal  Lõmbatud kül surnud hobbune ja koorm jõest wälja, agga meest olli wessi alla winud. Siin jures tahtsin ma üht asja meletulletada. Sõnnakuulmatta  meel nuhtleb isseennast. MikS on talwe tee märkidega meie maal alles ni pudulinne assi? Ma politsei Polest antakse jo igga süggise kõwwa  käsk, et igga 30 —50 sammo peale teemärgid  peawad pandud sama. Mõisa politsei annab  seddasamma tarwilist käsko walla kohtomeestele,  need wõiwad selle tarwis märgipanniaid  sata, agga ei lähhä paljo isse watama, kas nende käsk ka korra pärrast täidetud sanud? Ollen sedda isse näinud, märgipanniad lähwad parreni kõrtsi, wiitwad aega, kui õhto käes, siis Päwake täis, agga märgid jäwad pannematta! Kes watab ülle? Ma politsei on mõnni kord 50 wersta kaugel, mõisa politsei ei juhtu ka igga kord peale, assi jääb nago olli, agga waeste teemeeste sureks kahjuks. Mis on kergem, kui talwe tee pealt ärraeksida, isseärranis weel ö aeal? Kas se nüüd mitte hirmus inneto ei olle, et teise innimesse holetusse ja sõnnaknulmatta mele pärrast teine peab õnnetusse ja surma sisse langema?  Sealt tullewad habbi ja teutus meie rahwa  peale, et muud rahwas täie suga ütlewad: „ Egga Eestlane muido middagi ei mõista tehha, kui sa temmal süttikuga süddame  kohhas ei seisa!" Se on kül wägga raske kuulda, agga selle ülle ei maksa wihhaseks sada, maid parrem nenda tehha, et neil asja ei olle ausat meest augutada. Et se ka Leemärkide polest  mitte üsna walle ei olle, näme sest, et mõisade  ja linnade ltthhedal, kus ennam silmi nag- gemas, assi koggoni seine on, eh? selge sönnaga: kus wemmal kaela peal, seal mehhed willedad käsko täitma. Wägga waene luggu, kui wemla warral alles keik peab tehtama ja omma ausa mehhe au weel meid tagga ei sunni I Ma ussun  kül, et se pahha kuulda on; agga lasid sa töe okkad küljest arra, siis ep olle ta ennam mitte tõdde. „Selle wasto peaks abbi otsitud sama, agga kust ja kuida? Kui minna mõnni seadusse mees olleksin, siis ma teeksin nenda: Ma panneksin teemärkide ülle walwamist nende innimeste peale,  kes tede äres ellawad, eh? keige parrem kõrtsimeeste  peale, kui kõrtsi wahhed wägga pikkad ei olle; ei mitte kui peaksid nemmad teemärkise isse panuema,  waid õigel aeal teada andma, kui neid ep olle pandud ehk tuiso ja tormide järrele ueste üllesse seatud. On nemmad õiged mehhed, siis loban  ma, et nad ka wasto ei saaks tungima. Kahhe kõrtsi wahhe sünniks wägga hästi politada  ja postiga ärratähhenda, kust maalt kumbgi kõrtsmikul järrel watamist õlleks. Ma arwan, sest saaks suur kaHso tullema, kui targemad mitte targemat nõu ei tea egga anna." „Kas Lead, Postimees, ma ollin hiljuti ka Tallinnas. Seal on mul ja sul paljo haid sobro. Nenda paljo kui minna kuulsin, peab neid seal pari saea ümber ollema. Kas tossi? Noh, auna lummal neile kallist terwist, eest otsa assi ka. Agga seal ühhes podis kuulsin  minna ka Eestimeeste suust middagi, mis siud mitte ei rõmusta. Kaks tuttawat meest juhtusid teine teisega kokko ja hakkasid jutto puhhuma. Sinna rägid tihti kihhelkonna arstidest  ja sowid, et iggas kihhelkonnas, kuida omma  õppetaja, nenda ka omma arst Peaks ollema. Nenda arwan minna ka. Sa arwad nüüd: nenda mõtlesid need kaks Eestlast ka. Wõtta näppu st! Mehhed kõnnelesid kül sest, et neile olla kihhelkonna tohter seatud, agga ei kiitnud sedda polegi. Kuida nenda? Jah, neile tulla seläbbi maksust jure, ja neil olla kule nüüd hullo! wanna naesi küllalt, kes haigid mõista terweks tehha; surma wasto ei olla jo muidogi rohto kaswanud. Oh teie wanna naeste jüngrid! Mo südda tulleks teie peale üsna  täis, kui teid teie must, Paks rummalus mitte ei wabbandaks. Potimees, se on kurw kuulda, 67