mees postiga sõitis, sai tömees tedda öhto hilja linnas tagga. Warsi läks ta temma jure  ja kulas järrele, kas tal middagi kaddund piddi ollema? Kaupmees olli üllewägga römus,  kui tömees (kahjo, et ma temma nimme ei tea!) temma kukro putumatta kätte toi ja andis mehhele tänno parrast suud. Parrast sedda lugges ta 1900 rubla laua peale wAja ja käskis meest sedda, kui omma truusse hinda, tasko pista. Tömees, kes temma  kohto ees lubbamissest wee! middagi ei teadnud,  aeas silmad pärrane. „Wötta, wötta, armas mees, ütles kaupmees, sedda ollen ma lubbanud ja sedda õlled sa ausaste keninud." „Mis pergel, ausaste teninud?" kostis tömees, kes isse üsna kohkund olli. „Mis eest ma 1009 rubla pean wötma? Kas selle mönne wersta käinusse eest? ehk selle palja kummardamisse eest, kui kukkurt maast üllesse wotsin? Kelleks peate Teie mind? Teie ollete rikkas «.mees, kui keddagit narriks tahhate piddada,  siis palkage mõnda teist! Egga ma röwel  ei olle, et ma nenda teise omma pean risuma. Selle eest palka wötta, mis paggange  muido teeb, õlleks mulle jo elloaegseks häbbiks!  Minna ollen taggasi annud, mis ma ollen leidnud, muud middagi. Se olli jo minno  kohhus! Essimenne warras olleksin ma olnud,  kui teiseti olleksin teinud! Zummalaga." Nende sönnadega läks ta uksest wälja ja kaupmees  jäi pärrane suga takka järrele watama. ..Oh sa kuldne Sweitslane! ütles ta tükki aea pärrast ligutud süddamega. Sinno autähhed  ja tarnid on keik sees pool rindo. Kui mitto meest, kes sidis ja sammetis käiwgd,  kalud sinna üllesse! Tõeste, sinnosarnatsid  wöiksid tännapäwal rahha eest näidata. Keige omma rahhaga ollen ma sinno körwas nago kirrikosant." Õnneks ei kuulnud tömees ennam neid kidosönno.  Kaupmees kulas nüüd holega järrele,  kes se mees olli, mis ta nimme ja kui suur ta tenistus piddi ollema zc., ja reisis Me eddasi. Tömees läks jälle omma töle ja ei möttelnud ennam selle peale, kui kegi omma  unnenäo peale ning mönne päwa parrast olli assi ta melest unnund. Siiski, te head, siis leiad head. Zummala kirri ei kustu, kui ka mitto korda wihm ja tummi olleksid senna peale langenud. Kuulge kuida luggu parrast läks. Hiljuti kutsuti sedda tömeest korraga omma  tö jurest kohto ette. Aus tömees õlleks pea surnuks kohkunud. Kohto ette! Ms piddi temma seal teggema? Omma ello sees ep olnud ta kohto ees käinud, ei isse kaebamas,  ei ka teiste eest tunnistamas. Mis pid- Vi kohhus nüüd temmast tahtma? Ta mõtles keik selle päwa järrele ja unni ei tulnud tal ose silma, agga ta ei leidnud middagi, ja südi ep olnud tal muidogi. Wärrisedes astus ta teisel päwal kohtotuppa kuulda sama, mispär- ' rast tedda olli kutsutud/ .Mul on sulle teada anda, ütles kohtoüllem,  et se kaupmees, kelle rahha sa mönne aasta eest maantee pealt —" .Minna ei olle sealt koppikut ärrawötnud! ütles mees wahhele. Andsin terwelt ta omma  peusse." „Ota ommeti, sögge mees! Lasse mind räkida!  ütles kohtoüllem. Se kaupmees on nüüd ärrasurnud ja —" ..Jummal üllendago hinge ja allandago patto,  salwas mees jälle wahhele, egga sege minno  sü ei olle"; sest ta arwas: kedda kohto ette kutsutakse, sellele otsitakse südi. ..Kule, kas pead su? ütles kohtoüllem ju liba  pahha melega. Lobbise parrast; enne lasse mind üttelda, mis mul üttelda on! —— ja et sa sel korral mingisuggust leido ei olle wötnud,  on ta sulle ommas kohto polest kinnitud  testamentis 10,000 pranks pärrida jätnud.  Sedda rahha on surema kohto polest minno katte sadetud, et ma sulle kätte pean andma. Noh, rägi nüüd, kui sul räkida on." Jah, agga nüüd olli mees römo pärrast nenda kohmetand, et ennam sönna suust wälja ei sanud. Tük aega wabbises temma kohtoüllema  otsa wadates. ..Kümmetuhhat pranki üsna Jummala muido  se on liig! ütles ta pärrast. Üttelge mulle Jummala ees, kas ma wöin sedda hulka rahha puhta süddamega wastowötta?" Kui kohtoüllem tedda olli kinnitanud, wot- 352