Perno Postimees ehk Näddalileht M M. tSS 2 KneS kesknäddal 10. Oktobril.^ aasta. .Ses lehhes seisab: Mihkel Rütel. Ommalt maalt: Ue kirrikust ja öppetajast. Eesti kele parrandamissest.  Järwa Mihkle kirjast. Kolidest.  Näljahädda.  W ö eralt maalt: Kunninglikkud pulmad. Garibaldi andeksandminne. Sotti jodikud. Ued ramatud. Mihkel Rütel, *) esmalt madrus, pärrast admiral. Jummal on jubba saggedaste sedda teinud, et sured puud on ümberkukkunud ja pissukesed  sureks kaswanud. Se mees, kelle ellust meie siin tahhame könnelda ehk juttustada, olli ka esmalt üsna pissuke ja maddal pu, agga parrast on Lemma sureks tõusnud ja kuulsaks sanud, ja seddasamma teed on Jummal  ka mitme muile jalge alla pannud, kui möistwad seal peal eddasi astuda. Mihkel Rütel olli waeste innimeste laps, sündis 24. Märtsil 1607 Hollandimaal ilmale ja surri 29. Aprillil 1676 ausat söamehhe surma.  Ta olli 69 aastat mannaks sanud. Temma  wannemad tahtsid temmast nores polmes lontmaakrit ehk köieteggiat tehha, ja pannid tedda nisugguse meistre jure õppima. Nende *) Taieste on se nimme: Mihael Hadrian de Ruyter. sowiminne olli hea; sest lontmaakre ammet ei jätnud meest seal maal mitte ilma leiwata, waid teggi ka rikkaks mehheks, kui mees omma  ämmetit mõistis ja terrane olli taggaspiddi  käima, nago lontmaakrite wiis on. . Siiski ei olnud Laggaspiddi käiminne koggonl  Obre Rüteli meleparrast; ta püdis eddaspole  minna. Laewaga merre peal sõita ja merremehheks sada, se olli ta süddame himmo. Ta nurrus, ta pällus agga issal  olli omma pea, ja nisuggune Hollandi pea on mönni kord kõwwa nago raudkiwwi, mis järrele ei anna. Agga poisil olli ka omma  pea ning ta aeas tedda selga. Khs issa wasto? Parrako, sedda jah! Rummalad tembud  jäwad rummalaks tembuks, tehko neid Hs teeb. Neist tulleb wannematel paljo silmawet  ja süddame wallo, ja lastele ei to nemmad ka muud, kui õnnetust ja parrast tulleb  kibbe kahhetseminne, mitmil siis kui hiljaks  on janud. Noor Rütel teggi Jummala kässo wasto ka üht hullo tempo, mis parrast nago kurn us ta süddant narris. Ta jooksis sallaja pakko;  laks ühhe laewa peale ja sai laewapoisiks.  Se on kibbe tük leiba! ja olli sel aeal weel ennam, kui nüüd. Kui ühhe poisil iggas  ammetis esmalt kaunis koerapölli on ning