Perno Postimees ehk Näddalileht M ts tSSK Kümnes keflnäddal 30. Märtsil.^ aasta. Ses lehheS seisab. Ommalt maalt: Pernomaalt: Kuidas enne olli ja kuidas praego on. Laulo kontsert. Margusest.  Riast: Laste pahha nõu. Tartust: Kihhelkonna politaminne. Saremaalt: Sõbra kirri.  Muhhumaalt:  Au-rahba. Kuramaalt: Röwel kätte sadud. Narwast: Abbi padid ja mehhed. Õppetaja Sholwini aumärk.  Peterburgist: Kolera kommission. Kurwad sönnumed. Munnade wärwist. Moskwast: Jnnimenne tapvetud.  Tsernikowist: 30 last ärrapöllenud. Siberimaalt: Uus uniwersität. Wöeralt maalt: Preisimaalt: Politika asjad. Jmmelik arstiminne. Breslauft: — Inglismaalt: Ellajatte többest. Õnnetustest  Rootsi ja Norramaalt: Mawärriseminne. würsti rigist: Nälja hädda. Ommalt maalt. Pernomaalt. sKuidas enne olli ja kuidas praego Anname siin üht sõbra kirja, mis jubba paar näddalat meie jures järge otas, luggeda ja kirri on nenda: Armas Postimees! Kui sa omma paunaga möda posti- ehk kirrjko maanteed eddasi astud,  siis wötta ka wahhest waewaks külla tannawast  kord alla tulla, siis saad selle pari sammo astumisse läbbi mönne külla rahwaga tutwaks ja kui õlled esmalt tutwaks sanud, siis sünnib ka jut; üks maggus sonna sünnitab  teist. Küllas on tihhidad perred ja wahhest  seas ka mönni kolimaea, kus lapsed koos kaiwad Zummala sonna ja muud tundmist, mis neil eddespiddises ellus tarwis, õppimas ja kus neile ka taewa teed juhhatakse. Tulleb se kül ühhe innimeöse suust, siis ommetige õnnistab lummal sedda, mis temma pühha nimme auuks tehhakse. Sa käid, wanna söbber  laialt ja õlled ka wist kolimaeasid näinud, mis rahwas sure kulluga ehhitanud, agga pär- rast ei tulle isse, egga nende lapsed senna kokko;  lähhawad kassi uhtudes koll maeast möda kõrtsi pole. Koolmeistert, kes neile omma pissukesse mõistusse järrele juhhatajaks peab ollema, sedda pölgawad ja söimawad nad mitme nimmega. Wägga kurb on se nähha,  kui meie armas Eestirahwas kirrikust koeo tulleb, köhho täis sööb ja siis kõrtsi pole ruttab.  Eks olle nad pühhast koeast Issanda sönna, kui kallist perlit kasa sanud ja sedda tallawad ja sötkuwad nad kõrtsi porri ja okse sisse. Mis kasso on nende kirrikus käimissest?  Ei mitte middagi! Juhtub koolmeister neile üht tõe sönna ütlema, siis on tulli lakkus.  Oh sa kallis aeg, mis kuleb ta siis! Surreb agga mönni ärra, siis pallutakse koolmeistert  tedda kirsto pannema, kus ta iggawessest  ell ust peab luggema ja laulma. Agga mis arwad armas Postipappa, mis aitab siis luggeminne ja laulminne weel selle jures, kes omma ello päiwil Jummala sönna alwaks piddas? - Mönnes kohtas on ka sesuggused koolmeistrid, kes rahwaga ühhes jookswad,