Perno Postimees ehk Näddalileht M 57 tB6S llhheksas tPernus, kesknäddal 15. Septembril.^ aasta. Ses lehhes seisab. Sõbra kirri. Ommalt maalt.- Pernust: Hallastamata Eestlane. Kaebtus. Tullekahjo. Pernomaalt: Margusest. Riast: Tullekahso. Tallinnast: Wals rahha meister. Torm. Peterburgist.  Nishni-Nowgorodist:  Surma nuhtlus. Warsawist: Pettus ilmunud. Bessarabiaft: Hirmus torm. Wöeralt maalt: Sieswig-Holsteinist. Jtaliamaalt: Mõrtsukatest. Prantsussemaalt: Pallawad ilmad. Inglismaalt: Rahwa rändaminne. Nalja nattukessed. Sõbra kirri. (Mis Nr. 36 põiele jäi.) Nenda on ka nende mu könnedega sündinud  (mis selle ramato sees on), et öppetajad, kes neid on walmistanud, muist ommas ammeti  tallitustes tallo innimeste könne wisisid tahhele pannud, muist ühhe harjund tallo innimessega,  monns isseärralikko asja ülle, ennast  könne sisse annud, ja selle tallopoea wastust  otse temma suust mahha kirjutanud ja nenda nende omma könne wisi järvele ülleswötnud.  Siin on, kuida üks öppetaja üht innimesse tapjat manitseb, tedda temma otsa wasto walmistab  ja mis se temmale tunnistab: Öppetaja: Rein, ütle mulle, kuida sattusid  sinna senna kiusatusse ja willetsusse sisse? Rein: Kül ma ragin, armas kirrikissand,  kuida se luggu olli. Meie ollime teise perremehhe jures kous, se andis, olga terwe, tobi öllut meile jua. Saime siis teine teisega juttule; se teine õnnis innimenne, kelle hinge Jummal pärrigo, hakkas sedda wanna rido mis meil enne olnud, jälle tõstma, ning sõimas  mind; ma sõimasin wasto, siis jo ollime karwopiddi ühhes, lahkusime jälle ä, ning leppisime  teine teisega, siis olli keik hästi. Minna  ollin tubbakat pipo pannud, wötsin noaga söe ja pannin tuld pibo peale, ning tahtsin uksest wälja minna; ta tulli takka, hakkas mo karwo kinni, tõmbas mind mahha ja tahtis  wöimust mo ülle sada. Nugga olli mo käes, ma raiusin sellega temmale, et tal kül olli, jo ta siis olli malmis." Armsad luggejad!  Kes ei tunneks siin mitte pärris Eestikeelt?  woi kas peaks se saksameeste kange keel ollema? Mis söbber ka Masingist ja temma kaebtussest  ütleb, ei seisa mitte üksi selle aegse, waid ka sõbra täitusse al. Ta kaebab kül, agga ta ei pilka mitte. Olgo need uendused ja waidlemissed,  mis wannal aeal olnud, mis nad ollid, agga ommetige: kus on siis need selle aea tunnistussed, need ..Tölplassed ja Kilplassed",  mis uemal aeal, kui Simsoni rebba-