Perno Postimees ehk Näddalileht M 47 t 869 AAnes sPernus, kesknäddal 26. Nowembril.^ aasta. TeS lehhes seisab. Mailmast. Ommalt maalt. Pernomaalt: Tullekahjo. Riast: Õnneta surm. Tartust: Jeä ja lummi. Tallinnast: Noor talli. Narmast: Naesewötmisest. Peterburgist: Söameeste lahtilaskmisest. Nekrudi wötmisest. Silla pöllemiseft. Kronstadtist: Merri kinni. Moftwast: Tullekahjudest. Kiewist: Keiserina reisist. Pihwast: Külm ja sulla. -- Witebskist: Rööwliteft. Rostowist: Ennemuistne lin. Aleksandrowskist: Järsk külm. Shitomirist: Kirriko pöllemiseft. Siberimaalt: Tullekahjust. Warshawist: Raudtee õnnetusest. Wöeralt maalt. Darmstadtift: Mawärrisemisest. Austriamaalt: Pahhast asjust. Jtaliamaalt: Römo sönnumed.  Türgimaalt: Sultan wastane. Jsmäiliast: Suetse kanali pühyitsemisest. Mönnesuggused sönnumed. Mailmast. iv» Tänna tahtsime esmalt nattukene päwa- ja ku-warjutamisest konneleda, siis juttustame jälle kuust eddasi. Sedda olleme jo ennamiste iggaüks  näinud, et päikest ja kuud warjutakse, mis kalendre teggiad tunni ja minnuti peal teadwad ette kulutada; agga kust warjutamised tullewad ehk kuida se sünnib, sedda meie keik weel ei tea; sepärrast tahtsime, mis üks Preislane  sest juttustab, ka teile könneleda, et kui siis jälle üht warjutamist näete, teate, kust se tulleb, et päike ehk ku warjutud samad. Päwa- ja ku-warjutamised tullewad sest, kui ku ja ma ühhes linies päwa wasto seisawad. Sünnib se ku lomise aeal, siis ei näe meie üht ossa paikest) sest et ku päwa ees seisab ja üht ossa meie maast warjab, ja sedda nimmetakse  päwa-warjutamiseks; paljo õigem õlleks,  kui ütleksime: ma-warjutamiseks, sest et päike ma peale ei sa paista. Üks sesuggune warjutamine woib agga ükspäinis ku lomise aeal sündida. Ku-warjutamine sünnib agga aina üksi täiel kuul ja nimmelt nenda, et meie ma päikese ja ku wahhele lähhäb ja ku päikese käest walgust ei woi sada, sest et meie ma sedda kelab. Se warri, mis meie ku peal näeme, ei olle siis muud middagi, kui meie ma warri. Jgga kord põlle warjutamine ühhe surune, waid kord surem, kord wähhem, nenda kuida ma päikese ja ku wahhel seisab, nenda on siis ka warri, mis ku peale paistab, kord rohkem, korv wähhem. Ku on 50 kord wähhem, kui meie ma-kerra; temma paksus keskelt läbbi moeta, on 468 pennikoormat ja tedda ümberringi moeta, on temma 1470 pennikoormad. Temma keige surem kaugus ma-kerrast on 55 tuhhat, temma  keskmine kaugus 51 tuhhat ja keige wähhem  kaugus 48 tuhhat pennikoormat. Temma pealt woib üks sure tükki kuul jubba 23 päwaga  meie jure mahha tulla. Meie ma tassub sedda head, mis ku temmale  omma armsa walgusega teeb, jälle arva; sest temma walgustab tedda, päikese käest laenatud  walgusega jälle. Kui kenna peaks meie ma walgus ku pealt nähha ollema; kui ken-