malat" —. mitte Päwsde' WsMsesüfl. Teine többs, mis - tallorahwa seisusele pahhandusseks  jg kahjulik, on kaddedus. Kui «ie mitte ei eksi, siis ütleb üks wanna tark mees: ..Wihha wöttab wilja maast, kaddeduS UAad merrest." On se nüüd kül üks wanaT sönna, siiski os ts üks tõösine sönna, mis keik mhWss, olgo tt, MS seisussest tahheö, peabMDHeIMNMWs. Kaddedus ja wihha on põled ..M -.- MM. seltsis, tööd tewad  ja kes nende sõbraks heitnud, selle kassi ei woi ial. hästi nende tõ-rsmMS i«mewad  nemmad, kui seäsed werd, enneste Hsse« UMs-MMal tahhab üks tallomees sedda t«? daf--et temma kaddedust ja wihha-'ennese ratsa hobbuse selgas lasseb soita? agga ommetige on se nenda» - Kes tallorahwaga rohkem läbbi käinud ja nende ello tunneb, se peab kül ütlema,  et se tossi on. Näeb üks omma naabre Wilja pMu. peal ja lojuste karja karjamale miSnes- parrems ollewad, kui temmal, siis keeb kaddedus ta silMst ja üks pahha sönna jookseb  teise järrele ta suust wälja, nago õlleks se ta naabre sü, et temmal sandimad; agga ei tea, et issi seal jures süüdlane , sest et omMs poldo nenda pMe' harrinud, ber. Dh sealt Woikstme weel paljo leida, mis kaddedus keik ei salli, et teisel on ei Me. ' - Pomme nüüd jälle omma peat-kirsil jure taWssi ja küösime ueste : .Millal' lähwah meie. tallorahwa asjad parremaks"? Siin" on "wastus: ..Siis kui'koli öppetuS parrema  korra peale ' sanud-. Immeks' ei ' woi meie panna, kui siin mönni ütleb: „Egga neist jo'ennam pudo põlle! Leiame neid j o enna- Miste iggast.küllast"! Tossi söbder, mid on tänno Zummalale meie aeal paljo jure enne neid ni rohkeste ei olnud; agga kas neid peaks kül ja ka keik sedda ollema, mis nad''peawad ollema? Parrako! kui neid sõeluma hakkaksime, ei tea kuida siis luggo õlleks! Noh, sõelumine põlle meie assi, seks on issi mehhed, kes sedda peawad teggema,  meil põlle muud, kui agga öölbC.: Wannemad, wige ommad lapsed koli, laske neid öppetada, et rohket tarkust wartandust WMksid 'kokko korjata; ' sest'tarkus on üllem assi. Mis läbbi meieassiparremakslühhäb. Eks eepske.lvWeyvd, mis kirri ütleb: .Dppi nores pölwes, et tarkus hiljsks'-ei wibiks". Sellega ööldakse meile, et meie ei Pea SHM viitma, waid norelt teggema, mis parrast ennam  ei woi. Norelt öppitud tarkutz mõistab  parrast pöllo-tö tarkust tagga aeada ja Wda'otsida, et ello luggu-Parremaks /peab minnema. Kui siis ka sedda sallata ei woi, et Wos«i tark pea ka ülle parda jõkke kukkub, siis ei pea se meid mitte kohhutama, omma lastele tarkust wöudmast. Sa külwad nisss,  -ja söelud ja puhhastad seme enne ärra, et peab hea ollema; agga leiad leitusse aea! tahm - päid seest z ons se . nüüd sinno sü ! ehk kas kohhutab se sind ärra, et sa ennam nlsso mahha et te? Ei ma usso mitte! Otse ei pea se meid ka mitte kohhutama, omma lapsi- kolitada  laskmast, kui monni wägga hästi õppetud  noor oWma. tarkM mõda ei mõista ellada» Tarkus on üks jädaw wärra, mis'et «oi ärrawarrasiud sada ja olleme selle polest rikkad, siis mõistame esmalt, tui-rentnikud  ja parrast, kui pärris perremehM ellada.  Rentnik ei olle meel ammugi künka otsas, waid alles üllesronnimas, woib olla, et pea libbiseb; agga pärris perremees istub künka otsas ja Matab rpmuga ennese ümber, ning tännab Jummalat, kes tedda senna male awwitanud. Sepärrast on meie armsa tallorahwa  assi siis parremakö lamud, km esmalt rohkeste tarkust pähha korjanud ja teiseks püüdnud pärris perremehheks sada» Mis on parrem, kui omma peawarri! Seal põlle ennam  middagi karta» Agga ni kaua kui rentnik  õlled, pead kartma, et monni teine tulleb ja pakkub rohkem renti, siis pead wälja minnema  ja omma Khtud to teisele jätma. Sedda näeme parraks iggapääw, et kaddedus mõnda pessast Wälja kaewab. Seisaks ühheksaS ja kümnes kask parrem meles, siis ei sünniks sesuggust  asja. Agga parraks, kel tulleb neid mele! Nüüd, armad Eestiwennad! wötke waewaks  sedda, mis weel hea põlle, parrandada, et ello luggu parremaks lähhaks» Meie sowime  wagga süddamest, et kolid teil oige armsaks lähhaksid, siis ei olle laste kolitamine ka mitte raske, waid lähhab löbbusaste eddasi  H kannab head Vilja, kellest parrast sake 74