giat egga temma armokutsmist; nende lummala sönnK prukiminne ja sakrameutil käimiune on paljas wäljaspiddiue kombe.*) Raskeks süddame koormaks on se sellele, kes on kutsutud neile Ewangeliumi maeuitsust ja troosti kulutama, sedda näh ha, kuida siin kõik waew ilmasjata näitab ollewad, sest et nende kiwwikõwwad süddamed ennast ei tahha laskta murda. Olgo kül, et malijad ja laulikud Mustlaste  ello piltides ja lauludes keunaks kül kiitwad, kes nendega liggimalt kokko puutund, se tunneb sedda ärraräkimatta willetsust mis sesugguse kennaduse  ehte al warjul on, ning kelle parranduseks ei mingisuggust uöu põlle leida. Et räkigem separrast  nüüd üht ja teist tükki nende issikestisest ellust. Korralikko abbiello kokkoellamist ei leita nende seas koggoni. Kui õppetaja kord tarwis määb ollewad,  nende rojust öerdata, siis tullewah köigehirmsamad  asjad walge ette. Heidab üks paar rahwast ennast kokko, siis lähhäb nende ello onnna sodo ui kaua hästi, kuuni üks kolmas wäggise sesugguse abbiello wahhele tungib; nüüd tõuseb hirmus tülli, mis enne ei lõppe, kui ühhe ossaniko uöudmisse Peale „lummala sõnua lastakse ülle laia" s. o. kirrikus laulatada; sest siis wöib ommetegi sedda laskta peksta, kes wõera abbiello sekka "tungib. Minuo essimessel ammeti aastal tulli üks Mustlasepaar  pruutloetusele; möll emad nähti õige wisakad ollewad. Mees olli pitleti peal soldat, kes tenistusse  aeal mõnd head kombed olli õppinud, naene olli terme priske iuuimenne. KuuS last olli neil senuajadik jo olnud; üks neist olli Wilna linnas sündinud, kuhho naene mõnneks aeaks ta järrele olli läinud. Sesuggune abbiello truus teggi melehead.  Parrast essimest kulutamist agga tulli üks teine Mustlane ja tõstis keeldo nende laulatuse wasto. Temma ella miniaks selle uaesega ellauud, kui ta Wilna st taggasi tulnud ja temma mees wee! lenistusse janud. Nende kokkoellamissest olla kõige norcm laps sündinud; ta teada ka, et naene lemmale  tahta tulla, soldat agga sundida tedda, nende endist abbiello piddada. Ma lasksin nüüd pruutpari  tulla ja küssisin selle asja järrele. Seal saiu ma teada, et kõik uenda töösi olli, kuida wallaline Mustlane olli räkinud, muud kui se olli lausa walle, et naene lemmale abbikasaks tõotanud minna; ta olla wäggise lemmaga hakkand kokkoellama. Soldat teada sedda kõik, ning tahta lemmale sedda kõik andeks anda ja sedda last kui omma last kaswatada. Ma ajasin wallalist poissi nüüd omma teed. Peagi tulli abbiello-paar minuo jure nuttes taggasi ja kaebas, et wallaline pois lapsokese ärrawarrastanud,  ning tahta seläbbi naest sundida, temma Zure taggasi tullema. Ta olli hopis teise kihhelkonda  taggakulamisse eest pakko läinud. Naene palluS halledaste temma last taggast sata; wallaline mees ei wöida last ommetige kaswatada ja ta ei tahta lemmaga ei mingisuggust ossa piddada. Laps todi minno nöudmisse peale rööwli käest kül taggasi; agga ta isse pöggenes nuhtluse eest kangele Eesti male ärrüz ma põlle tedda peale sedda mitte ennam näinud. Pruutpaar sai laulatud, ning möllemad tõotasid, mitte ennam kerjates ja hulkudes mõda Maad weddeleda, waid truiste ja ausaste omma leiba siin paitus tenida ja omma lapsi Jummala kartusse fees kaswatada. Ma ollen möllemaid agga üks ainus kord peale sedda näinud. Naest näggin ma mönni nadtal peale laulatust Pölisamal; ta laks walja kerjama; kõik palwed ja maenitsusscd ollid ilmasjata, ta läks omma hulkumisse teed cddasi Meest näggin ma aasta pärrast Laiusse moljas Ta näggo olli umbwerriue, ja tastis ommasuggu mehhe, Mustlase kohtomehhe peale kaebava, et se tülli-äggedusses lemmal ühhe silma peast wäljalönud. "Minnewal suwwel tulli üks wanna naene.minno  jure ja pällus mind, temma meest sundida, et ta ennast lemmaga lasseks laulatada. Neil olla jo 9 last, ning nüüd tahta ta tedda mahhajätta ja omma poolõdde naescks wötta. Ma lasksin tedda kutsuda. Ta tunnistas kõik , agga ei ta leidnud ses asjas ei mingisuggust pahhandust egga patto, kui ta omma poolõdde naeseks wötta ks;*) sest Mustlaste kombe ei teota sellest ühtegi. WimakS laks mulle ommetegi õnneks, tedda temma naesega leppitada ja laulatussele melitada. Agga nüüd tulli teisi wiggasi. Möllemad ei teadnud omma ristimissest egga selle kinnitussest (kas ja kus se olli sündinud,) middagi. P. öhto sömaeal polnud  nad wist ialgi käinud. Mitme kirjawahhetusse läbbi omma ammetiwendadega ni hästi LiwlandiS kui Eestimaal sain ma kül teada, et möllemad ristitud  ollid; agga sellega ei wöinud ma weel täitsa rahhul olla, waid wötsin neid isseärralikkult öppetussele.  Ma kuulsin nüüd nende omma suust, mis naduskwad, auustawad, armaStawad ja kartwad. Seal sai siin ilmsiks, et nende ussoarro muud ep olnud, kui hirm köigesugguse waggede ja haljade eest, mis ma sees, luhwtis, päikeses asset piddada. Persönlikkust  (isseellawast) lummalast, KristuSsest, kes on pättuste Onnisteggia, ei teadnud nad ei ammogi. Nad rakisid kül sure kahhetsemissega omma st tännisest rummalussest ja tunnistasid sesammasugguse kahhetsemissega  omma patto; agga kas se tõssisest süddamest sündis, wöi agga sellepärrast, et nad minnult tahtsid lahti peaseda, kes sedda teab? Kui nad p. öhto sömaeal  said käinud ja laulatud sanud, põlle ma neid ennam  näinud, ja sedda on jo ennam aasta teed !" H) Mönni aeg enne sedda tulli endise LaiuSse öppetaja jure üks Mustlane H. omma wöera emmaga pruutloetulele, egga tahtnud kagg.,ii uskuda, et ta sellega liggi suggulane õlleks, sest issa olla jo surnud!! iSse ütlewad: Halle kullakenne, Jummala sönna on meist üllekäinud. 26