ta sure armastussega naefele kat ja ütles mahheda healega: «Jubba ammo olnud. Möllemad  mannaks läinud. Ei tunne ennam." Nüüd könneles naene julgeste keik, kuida assi olnud. Ta mees olla sel korral ka jäägre polkus teninud, temmaga Prankwurtis tuttawaks  sanud; mitme aasta parrast S. linna metsawahheks sanud, parrast tedda naeseks wötnud ja wägga önnelikkult ellanud. Selle jutto peale sai kunninga südda wägga ligutud, et ta halledussega ta leina riete peale watas. Mönne armolisse sönna peale, mis kunningas  temmaga meel könneles, ütles ta: «Nüüd waggusi koeo minna. Põlle keik ni pahha, kui wälja näitab. Aitan hea melega." Paljo rahholikkuma süddamega läks ta nüüd taggasi. Omma poeale ütles ta, et ta kunninga jures käinud ja et kunningas wägga armoline ta wasko olnud ning oölnud: aitan hea melega. Lühhikene aeg pärrast sedda olli 3. Augusti ku pääw ja mis näggid meie silmad siis? Keik metsawahhe maea olli kenna lille ja rohheliste  krantsidega ehhitud ja ülle ukse seisis üks laud, kus peal olli sure tähtedega luggeda:  ..Ellago kunningas!" —Olleksid sa söbber  ja luggeja seal olnud ja omma silmaga sedda näinud, kuida üks waene leibkond, ked.  da kunningas awwitanud, kunninga sündimisse  päwa pühhitses. Ni pea kui metsawahhe naene kunninga jurest olli ärraläinud, laskis kunningas warsi temma poega ennese jure tulla, kus ta tedda nende sönnadega: „Smno kohhus on omma emma ja norema wendade ja öddede üllespiddamisse  eest hoolt kanda", wäe tchnstussest  lahti laskis ja koeo lubbas. Ni pea kui koeo olli sanud, olli ta ka warsi metsawahhe  ammetis, kus ta iggapiddi- nihästi ommas ammetis, kui ka omma wamilie wasto truust ülles näitis. Ommalt maalt. Pervufi. Meie armolinne Keiöre Herra on, kui ta Rigas olli, ommast keiserlikkust armust mõnda meest kes ommas ammetis tru ja ustaw olnud, aumärgiga  römustanud, agga teisi jälle, kedda nisamma ustama ja trui leidnud, au-nimme polest üks pulk kõrgemasse tõstnud ja nende seas on ka Ulo ja Surjo möisade pärris-herra Stabs-kaptein kammerjunker ja meie kirriko wöörmündre herra Stael von Holstein, kes au-nimme polest Kammerherraks sanud. Meie Keisre Herra keiserlik silm on terraw, neid nende miljonide seast leidmas, kes sedda wäärt, et ühhel ehk teisel wisil auustud peawad  sama, olgo nad üllemast ehk allamast suggust. - Mis meil kellegil seal jures tähhelpanna,  sedda otsigo iggaüks isse ülles. Meie linna Eesti lauloja  mängo selts andsid 25. Juni ku päwal Sindi walla kolimaea jures üht waimolikko laulo ja mängo kontserti, mis meie kül hea melega ka olleksime kulama läinud, agga et ammeti tallitussed kelasid senna minnemast, sepärrast  põlle meie omma körwaga sedda mitte kuulnud; agga hea söbber, kes issi seal olnud,  kirjutab sest nenda: Armas Postimees! Et se mul selgeste teada, et so aeg sind põlle lubbanud meie Eesti laulo seltsi römust, mis neil pühhapäwal 25. selle ku päwal pärrast lõunat kello 5 aeal olli, ossa wötta, sellepärrast annan sulle sedda lühhidelt  teada. Nimmetud selts olli Sindi koolmeistre M. Holmi lauljate ja Perno Eesti mängo kõriga ühhendanud ja Holmi heinama peal üht kontserti andnud, kus nelli laulo mängiga  ühhes ja seitse ilma liggi mängimata lauldud  said. Kuida kontsert läks, selle ülle ei woi minna middagi öölda, sest minno körwa ees olli keik wägga kenna; agga sedda kuulsin ma nago körwalt, et kontserti andjad Eestirahwa ülle selle polest nattuke nurrisenud, et ei pea tahtma middagit maksa. Rohho tallajaid olnud  keik heinama täis, agga pissut olnud nende sees neid, kes ennestele pilletisi ostnud. Agga egga sepärrast meel keik sesuggused mõistmata  ja tännamata põlle, maid nende seas on ka mehhi, kui ka arwa, agga ommetige leida, kes laulo armastawad ja wasto räkimatta  ka selle eest middagi kullutawad. Ni paljo kui mul teada, tenib selle polest Sindi 219