Perno Postimees ehk Näddalileht M 32 1569 UZnes kesknäddal 31. Detsembril.^ aaSta. SeS lehk es seisab. Te arro omma maea piddamisest. Ommalt maalt. Pernust: Tee-rööwlitest. Õnnelik tund. Surmast. Testamalt: Au-rahha. Riast: Ma-päwa piddamisest. Raudteest. Surma sönnumed. Posti jamade surmast. Tartust: Uus kurater. Peterburgift: SuurwürstiNa reisist. Prints Albert. Billetite ümberwahhetusest. Andke, siis peab teile jälle antama. Wilnast: Posti Margusest. Wöeralt maalt. Saksamaalt: Würtemberai kunningana. Preisi parlamenti waidlemine. Hirmps torm. Prankwurtist: Upputus. Inglismaalt: Paastuja tüttarlaps surnud. Hispaniamaalt: Wette läinud lotus. Lissa: Pernomaalt. Surma sönnumed. Te arro ommast maea piddamisest. Ükski sönna wanna aasta wiimsel päwal põlle ommalikum ja kohhasem, kui se: Te arro ommast ma ea piddamisest, nenda köllab se linnad ja maad läbbi, sellega peab aasta ühhes rikis ja ühhes maeas lõppema ja sedda tulletame meie ka sulle wanna küllawend,  wanna aasta wiimsel päwal mele. Te arro ommast maea piddamisest, sedda hüab jubba sinno ellamise seadus sinno wasto; sest üks ärratäitmata kohhus, on aasta wiimsel  päwal, mis so peale kaebab. Te arro ommast maea piddamisest; sedda hüab so ammet,  so kohhus, mis sa ennese peale õlled wötnud, tänna so wasto; sest sa pead teadma, kuida sa sedda õlled piddanud ja kuida omma kohhust täitnud. Ka so omma süddame tunnistus  ütleb sulle: Te arro ommast maea piddamisest, sest seal on mõnda, mis so peale kaebab. Wimaks kässib so Issand, keige wäggewam ja pühha Jummal: Te arro ommast  maea piddamisest! Kule siis sa maea piddaja ja sedda olleme meie keik mis se ütleb, kelle eest meie ei woi marjule minna ja kelle käest meie ei pease. Jae tänna seisatama  ja mõtle nattuke järvele, sest sedda on wägga tarwis, et sa ennast kord wee! ümber põrad ja taggasi watad, enne kui sa eddasi lähhäd ja te arro ommast maea piddamisest. Tänna lõppeb aasta ja sellega õlled sa pik sam omma halla lähhemale astunud. Meie ei pea issienneste ees arro teggema, sest meie põlle õiged kohtomöistja, meie seisame ikka ennest  poolt. Meie rehkendage ja arwame ikka ennest tasko, meie teme rehnungi ikka enneste kassuks; agga tulleb surm, olleme pankrottis. Egga sa, wanna küllawend, ommeti nenda samma ei te? Te arro ommast maea piddamisest!  ei mitte innimeste ees, sest iggaüks teab, et pabber on kannatlik ja lasseb peale kirjutada, mis tahhad: sedda teab iggaüks, et pabber tormi ja tuist wasts ei jõua seista, ja otse stsamma luggo on ka pabberi sarnatst issiennese õigusega wiimstl kohto päwal. Oh wanna söbber! Eks sa tea, et innimene näeb agga, mis silma ees, agga Jummal näeb süddamesse.  Kas tead, mis sulle ütlen: Pet-