Kreka ja Genua laewade peale peäsis. Pea said agga wärrawad kinni pandud. Nüüd tungisid  keik Sohwia-kirriko kokko wanna ebbausso kulutusse järrele, mis ütles, et kui waenlased Konstantin I. ausamba jure on sanud, siis piddi ingel taewast tullema, tullist möeka ühhe mehhe kätte andma nende sönnadega: „Maksa sellega waenlaste katte, mis nad Zummala rahwale kurja teinud!" Se keik ei olnud mitte Zummalast, waid Krekameeste ehk naeste omma unnenäggo. Türklased murdsid kirriko uksed lahti ja weddastd mehhi ja naesi wälja. Mehhed said köidega ja naesterahwas vöödega  kaks ja kolm kokko seutud ja ärra widud. Seal ei waatnud kegi norusse egga wannadusse  peale, egga piddand üllemast egga allamast  luggu; piiskop seuti omma uksehoidjaga ja würsti proua omma kögitüdrukuga ühte kimpo ja weti ärra. Keik kirrik sai ärrarisutud,  teotud ja rojastud! Maride peal söid ja jöid ning hirwitasid nemmad ja Önnisteggia ristikuioga teggid keiksuggust rummalat nalja. Suur hulk Kreka üllemaid teggid ennestele parrem otsa, kui et nad Türgi wangi olleksid heitnud. Sedda kissendamist, nutmist ja ullumist  ei jõua ükski sulg ülles kirjutada, mis seal isseärranis naeste ja laste suust kuulda olli! Löuna aial olli lin terwelt Türklaste kä. Nüüd söitis Sultan Mahomed omma sure üllematega linna sisse ning jonelt sure Sohwia-kirriko jure. Siin astus ta hobbuse seljast mahha ja watas immekspannes sedda suurt ja illust ehhitust ja need 107 posti ni mitmesuggusest marmorist kirriko sees. Keik olli ni sureste ja kalliste ehhitud, kui temma silmad weel tännini ep olnud näinud. Korraga  näggi ta, kuida üks temma söameestest illusaid pörmando kiwwa üllesse murdis ja nende alt warrandusi otsis. Warsi andis ta temmale möegaga hobi selga, ööldes: „Keik Unna warrandussed ollen ma teile lubbanud, agga honed on minno pärralt!" Mahomed teggi omma essimest tänno-palwet sure altari peal jalluli seistes, kus ta Allaat ja prohwet Muhameti selle wöidosamisse eest tännas. Päevast  sedda andis ta käsko, et keisri surnokehha  piddi üllesotsitud, pea otsast mahhawöetud ja temma kätte todud sama. Temma punusse  sammetist kingadest, kuhho kuld kotkad ollid sisse õmmeldud, tundsid keisri surno kehha wimaks ärra ja kiskusid teiste surnute alt wälja. Pea raiuti warsi mahha ja pandi sure turro peal samba külge seisma. Pääw otsa jäi keisri pea nenda samba külge ja sadeti teisel päwal, kui wöidotäht, mu Türgi linnadesse  nähha. Zmmeks on panna, et Kreka rahwale ommeti lubba anti, temma kehha mahhamatta. Kolmandamal päwal ollid Türklased omma risumissega malmis ning keik maiad tühjad. Nüüd läksid Türgi laewad selle sure sagiga omma teed ning ei küssind kegi, kas nende tö õige ehk köwwer olli. Keige nende risutud  asjade seas ollid ramarud nende melest keige alwemad, et pari koppiko eest keige kallimad  tarkusse ramatud ärraandsid, sest et nemmad  ommas rummalusses Kreka rahwa tarkussega  middagi ei mõistnud tehha. Kui Sultan Mahomed Sohwia - kirrikust keisri lossi läks, mis paljaks olli risutud, on ta kiwwisüdda üsna raskeks Läinud selle peale mötteldes, kui ürrike ja tühhine ka kunningate au ja illo siin ma peal on, ning selle peale wadates on temmal ühhe Persia targa laulo sönnad mele tulnud: „Ka keisri maias kuiub ämrik omma wörko, „Ja laggund tornidest wöid kuulda ö-kulli laulo. „Mis innimessed teind, se ködduneb ja kaub, „Keik nende au ja illo, se mullaks, põrmuks waub. „Mis agga Jummal teeb, se iggaweste kestab, „Kes lodab temma peal, se kaljo-lossis ellab." Nenda said Türklased Konstantinopolis perremehheks.  Nemmad on seal kaua aega sureste  ja uhkeste ellanud ja waese ristirahwale sureks hirmuks ja ahhastusseks olnud. Kuida  saggedaste siin lehtis kuleme, on nemmad sündinud ristirahwa waenlased; agga nende wäggi ja surus ei olle mitte ennam kaswamas,  waid aitummal kahhanemas. Zubba 30 aasta eest kiskusid Krekamehhed hea tükki maad nende käest ärra ning assutasid isse kunningrigi,  ja tembud, mis nad pari aasta eest Dsedda linnas ja minnewal suil Siriamaal teggid, on hirmsad, agga ei olle mitte nende 131