kas seal koggokounas mõnni koer nende käest ennam leiba wõttab ehk mitte, sedda ma ei tea. Jälle temp, agga parrako mitte illus temp! Riast. Kuida „Ria seitung" kulutab, on Lihw!andi ma-Pääw 27. Märtsil ärralõpnud ja Lanstoa nksed kinni pandud. Senni kui nõu peti, ei wõinud kegi läbbi ukse kuulda, ja Pühhade  laupäwani ei olmrd „Ria seitung," kes ommeti seal käe jalla jures ellab, issegi targem. Mis muido innimeste suus kollab, sedda ei wõi kegi trükki Panna, muido tewad narrilased sest msammasugguse lörri, nago nüüd Tarto ümber kikumas on, et Rigas Peab suur hulk Pola Preilisid  sada ollema, ja kes ühte neist tahta naeseks  wötta, sada mitto tuhhät rubla kasarahha. Narrilane rägib narrilasele ja jõlle ussub jölledat.  Mitto rahha ja preili himmulist narri on ka minno käest asja kulamas käind. No nmidogi vllen nende päid nattuke kohhe otsa seadinud  ja siis jälle minnema saatnud. Õnneks  ei olle meie seitungi luggejate seas weel nisuggusi olnud, kes sähhärdust lörri tõeks piddawad,  ja sealt on nahha, et wahhe on nende wahhel, kes kotti peas kandwad ja kes mitte ennam  ei kanna. Tohho sõgge Eestirvhwa hulk, Miks sa üks kord sähhärdust lamba wisi mahha ei jätta? Mõtle ommeti ka nattuke järrele, kui sa middagi kuled ehk naäd! Tallinnast. mõisnikude mapäwast.j  Kuida minnewa kord ninunetasime, pandi Tallinna Lanstoa uksed jubba 19. Märtsil  kinni, näddal enne kui Nigas. „Tallinna seitung" Nr. 68 teab sest asjast mõnni sõnna kõnneleda. Meie auustud kindral - kubberneri herra grahw Shuwalowi sowimisse järrele, on Tallinna möisnikude noupiddamisses, künni ülleüldene  kohto seaduste muutmiune tnlleb, paar tähtjat asja ettetulnud. Tallinnama „kihhelkonnakohtudel,"  kui tallo innimessel mõisniko wasto  middagi kaebamist olli munnad werrewad ka pessas ei olnud siamale mitte õigust, seal wahhel middagi mõista ehk otsust anda, Maid piddi katsuma leppitada ja rahhoga tülli, lämmatada.A  Nüüd on assi teiseks sanud. Tallo iunimessed, kes muido otsnst linna kreiskohtudest piddid otsima, wõiwad eddespiddi sedda lähhedemalt omma kihhelkonna kõhtudest leida. Seal jures tulli ka eddespiddine kohtoseaduste muutminne juttnle ja kideti wcigga heaks, kui eddespiddi linna- ja makohtud ühhewärilissed ja ühhe põhja  peal sawad ollema. Teine nõu, mis kindral - kubberneri herra sowimisse peale ette wõeti, olli se, et koggokonna  kohtud mõisa wallitsusse wasto uattuke eunam omma jalge peale sawad ja mitte uenda paljad siimmekandjad ehk Mollita kässotaitjad ei olleksid, nago stamale, isseärranis ka omma maggasiniaitade  ja wallakassa wallitsemisses; kuid nipaljo,  et awwalik kohto kirjawahhetus piddi meel Mõisawallitsusse holeks jama, sest et Eesti wallakirjutajatel  weel sedda tundmist ei olla, nisuggust  asja üksi omma õllade peale wõtta. Kolmas assi, mis kindral - kubberneri herra tahtmist möda nõnuks wõeti, olli se, et mõisapiddajate  koddokarristusse õigus ihho polest, peab ärralõpma ja tollorentnikud ning pärrismapiddajad  peawad ihhonuhtlussest üsna lahti ollema. Peale selle on weel raudteest ja muist asjust noupiddamist olnud, mis agga ni lähhedalt meitesse  ei putu. Nenda paljo Tallinna mapäwast.  Mis wilja Ria ma-paäw on kannud, ei olle ma siamale weel kusgil luggenud. Agga nüüd , mo armsad Eestiwennad, kippitawad  mul weel sõnna kaks kele peal, mis ma teile wennalikkust süddamest süddamesse tahhaksin  üttelda, kui tahhate kuulda wõtta. Waatge, kui nüüd lummal armust meie juttad aeg aealt ikka ennam lahti peastab ja meile tarwilist seadust  ja õigust kätte andes meid Pri innimesse kirja ja omma jalge peale käima panneb, siis peame selle eest, süddamest tänno andma, agga ennast selle wäärt ka üllesnäitma. Prius ja õigus ei aita neile middagi, kui orja meel ja wiis, ja ma ütleks weel, kui orja rummalus meie sisse jääb. Wõetakse kep meie kaela pealt, siis ärra hakkagem keppiwäärt ello ellama. Wõime  lähhedamalt õigust leida, kui meil õigus on, siis ärgo sago kohtokäiminne egga kiusoaeaminne meil ammetiks. Kui meie tallitusjed meie omma  kätte antakse, siis tallikagem neid targaste. Kantakse walli knrristus ärra, mis kül ka mõnni  kord ja mõnnes nurkas kurjasti prugiti, siis ärge sage nüäd mitte üllemeelseks ja uhkeks, Lõrkseks ja kangekaelseks, kui põlleks meil ennam 121