Perno Postimees ehk Näddalileht M 30 t«6t Wies kesknäddal 2. Augustil.^ «iaSta. Ses lehtis seisab: Jälle paar sönna törahwast. Ommalt maalt: Perno saksa laat. Rahhesaddo. Üks rahha ja möedud. Mällestusse-kirrik. Moskwa kaubahinnad. — Wöeralt maalt: Mällestusse  laew. Nürnbergi laulopiddo. Ungria asjad.  Tö ja leiwa pudus. Hädda ommas maias. Odetaw wöeras. Prantsusse ja Jtalia mõtted. Sultanist. Mäewaigo pölleminne. Tulle kahjo. Abbi paljo rottide wasto. Abbi lambade  ümberkäimisse wasto. Jälle mönni sönnake tö-rahwast. Mis meie nenda mönni kord „Postimehhe"  lehhe ette otsa peale üttes panneme, sedda tahhaksime kül, kui luggejad ka ses nöuus on, nattuke tähhelp annemissega loetud, agga mitte otsekui üllehüppatud sada. Tänna tahtsime törahwast ja nende pölwest könnelda. Jummala ma ning innimeste  tö, kui üllewelt õnnistust antakse, peab meid jo keiki toitma. Kes narrilane wöiks siis tömeeste pölwe alwaks panna, ilma kelleta  meie kegi läbbi ei sa; olgo siis, et tömees  ennast kölwato üllespeab, mis läbbi iggas  pölwes innimest öiguösega alwaks petakse.  Küssime nüüd esmalt: kust se peaks tullema,  et suur hulk tömehhi, kes jo meie päiwil  ennam aitumma eest tööd ei te, ommeti mitte halja oksa peale ei sa, waid kirratsewad,  nago tulli tores puus? Ma tean kül, mitto waötawad: „Keik assi on kallis; paiguti tö kassin; mönned jowad ja pillawad" :c. :c. Wöib keik tössi olla, ommeti pudud weel pea-assi. Otsime parris pöhja nattuke süggawamast. „Te tööd ja pällu Zummalat", se on öige pöhhi, kus peate agga mitto ennam  ei tahh<r ehhitada. Tööd tehhakse weel küllalt surnud mammona parrast, agga palwed  ei tehta mitte paljo ellawa Jummala parrast. Kui tömees omma kaks kät ebbajummalaks  teed ja nenda wasto kirja sönna „Lihha ommaks käewarreks panneb", mis sealt wöib head tulla? Kes on önnelikkuks janud,  kui ta Lihha peale külmanud? Töuse warra üllesse, minne hilja maggama  nälga  jääd sa ommeti, kui Zummal ei önnista. Issanda kartus on iggas pölwes keige tarkusse  hakkatus ning se öige pöhhi. Selle wasto wöiwad kül mitto aukuda, agga ei kegi sedda ümberlükkata. Agga on weel muud. Meie arwates teeb se törahwale suurt kahjo, kui neil öiget maia- ehk perre konna ello ei olle. Peame jo töt tunnistama, tö pudust ei olle mitte paljo ja sawad tomehhed mönni kord ja mönnes paitus pawapalga,