rnd".) Ennansiste ühhekordsed külla ma ead näitsid peaaego nisamma wälja, kui jubba Unnas nägime; kesk maea on köök ilma põrmandnta, mis wahhel suitso täis olli, sest korsnad volle siin lillepea  modis, ja neid põlle paljo tarwisgi, sest ellotubbades  muid ahjosi ei prügita, kui söe-kast, ja kõgi snitso eest lükkatakse wahheseina ramid kinni; ühhelpook on siis ellotoad, ja teisel - urtsikud maea krami ja taggawarra j auks. Muud põlle nttelda, muido hakkaks jut jälle neste jubba mele tutwadest linna maea asjadest ja seadustest peale. Kõrwalisi honeid ja komade piddamist polnud siin nähha. Lehma pima ja wöid nad ei märkagi süa, selle assemel nuhtlewad parrem röikaid ja lummal  teab mis kribbo krabbo asjo. Lihha nad kul hea melega sõwad, kui kätte sawad, agga nende omma tabero ehk roa huikas polnud sedda nähha mi st on liig raswane nende kohta. Lomad, mis Eurooplased lihha tarwis tarwitasid, said süggamamalt  maa seest aetud, kus nad wist kohhegil isse omma loaga rohho peal end toitsid, kellest se maa ialgi ei tahha üsna ahtraks jäda. Lühhikese talwe aeal Peab wahhel ka kummi maad katma, agga päike essimiste terradega aeada tedda omma palle eest jälle ärra. Lomade hinna peale ei wöinud ka kaebava:  lihha nael maksis 4 tempo Peterburgis ei olle ka oddawam. Mönned lapaanlased ollid bakkand ka lüpsi-lehmi Eurooplaste tarwis piddama, agga se olli weel ni arruldane assi, et pimapnddeli eest 12 tempo wotsid, mis meie praeguse rahha järrek liggi 4l) koppiknt teeb 7 Koort, ja siin tehlud wöid ei sanud meie silmad nähhagi. Et sel wisil sõnnikut siin ei wöi sada olla, on muidogi mõista ja ei jae muud põldudele  rammuks anda, kui sedda, mis innimestest järrele  jääb: sedda nad ei wiska, nago meie maa rahwas, aea tahha, waid selle tarwis on maeade jure isseärranis  kohhad assutud, kus se warrandus saab pu törrede sisse korjatud, —mis ikka weel targem nõu on, kui se, mis Kilplased ommast targast peast wälja mõtlesid:  igga kord kehha pakkitusega solapöllo peale soosta, kus weel mönni wvis koorma tee peal ärrakautada,  ja siiski muud kasso sest ei sanud, kui uöggeste körwetust.... Wahhel nähti põldude peal ka küttis snitswad. Sahha (adra) assemel on neil wäike põik-kirwes pu warre otsas, miska küraküle, kätte warral, mulda kergeks raiutakse. Mõnne risi põldude peale olli wessi lastud, ja näggid wälja, kui porrised tigid, sest riis armastab just nisuggust põllorammntamist.  Pöllo wiljade seast kaswab siin: riis, nisso, odrad; meie kallid rukkid agga polnud kuskil nähha. Peenrad ollid lausa rõigaste ja maggusa kartohwlidega täis istutud. Nõnda nimmetakse pikkerguste  kartohwlide modo jured, mis kül ni hästi pealmiste kaswude, kui ka maa polcst kartohwlidega kaugeltgi suggulased ei olle. Muid tullusamaid asjo, nago kaapsisid, pärris kartohwlid:c. polnud kohhegil nähha kaswamas. Eüropamaalt todud kartohwlid  wöis weel siin kalli hinna eest sada, agga kaapsaste polest piddime suud üsna puhtaks pühkima. Ühhe wägga kenna ja warjolise kohha peal, üsna kalda äres, järfo rohhelise mäe al, ellas Jnosa küllaüttem Siga - A era taro -san. Ta maea olli surem, kui muud külla honed, ja kallimast  puust, agga muido ikka sesamma seadus jures. Wanuamees wöttis igga kord meid wägga lahkeste wasto ja piddas üllesse tubbaka ja maggusa kokidega, mis igga jõukama lapaanlasel allati wöeraste tarwis  käeparrast on. Ta armastas wägga Wenne lasi, nago sedda ennamiste kõikidest siin nähha olli. „?ius" olla ..eppi jokka,» Hollandlane jokka, agga muud, isseärranis Inglased, „nakka"" (mitte) jokka! Wanuamees ütles ennesel poea Hkakodate linnas ka wennekele tõlkijaks ollewad, kus meie eddespiddi ehk temmaga kokko same. Külla körwas üksiku kohha peal, seisis pude marjus ka üks tempel, umbes teiste templide modo, kelle üllempreester ka meie suur söbber olli. Ta mõistis mönni sönna  wennekeelt ja püdis ka wenne kirja kätte sada, agga wanna pea ei tahtnud ennam paljo kinni wötta. Temma tuppa ei tohtinud allamad bonsad muido astuda kui tarwis asja parrast, ja siiski piddid wannamehhe ette kohhe pölwili mahha langema ja kui asja said ärra räkinud, jälle uksest wälja kassid ma; agga meil olli lubba iggal aeal sabast ega sisse tulla ta juttule, ja nöndasamma ka templisse,  ning seal tehha, mis kegi tahtis, ehk kas kõik trummid hugama pauna. Rägitakse)  et üks kaardimängja Eurooplane olla lasknud kord siin templis padda-essi wöido-önne parrast palwet tehha, muidogi koeruse pärrast, mis kegi ei wöi heaks kita ja bonsad olla ka ommas  pimmeduses musta kaardi silma altari peale pannud ja palwed ärra teinud! Nelli kord päwas piddid bonsad issekeskis templis palwet piddama,  rahwal polnud sellega teggemist, kes senna agga paar korda aastas minna, kui aastapühhad  olla, mis mitto päwa kestwad; nende pühhade wahhel on neil lausa hargipäwad, ja näddalapühha neil ei ollegi. Igga bonsal olli templi körwas omma isseärranis maike tubba, kus uad waesed mehhed palwete wahhel kassa sutte peal soendawad. Kord juhtusime ühbes toas bonsad näggema  werri punnaste haige silmadega, hakkasime tale selletama, et ~hki" (tulli) rikkub weel ennam silmi, ja et parrem pesseks neid „midshiga" (weega) ning lähhäks meie arsti jure abbi otsima: „hke, hke!" (ja, ja! ehk hea kül) kitis ta wasto, agga ei ligutand ennast paigastki; piddime wäggise  peale aeama: "dshigi! dshjgi!" (ruttu!) ennego  raatsis lahkuda sõekasti jurest. Pärrast olli ta käinud arsti jureS ja silmad said terweks siis tänuas mees weel meid hea nõu eest. 346