da küllalt sannd. Kahhe naabrus mõisade peal on 3 wiljakuri põhjani mahhalõhhutud. Metsades  peawad paigoti üsna alled maas ollema, muist katki murtud, muist juurdega ümberkistud. Teed käies ollen sedda isse ka näinud, kuida metsase Lede peal pärrasttormi wägga paljo puid põigeti ülle tee langenud,  kelle ladwad ollid eest ärraraiutud ja tormale  tõmbatud. Kui nenda isseenneses selle peate mõtlen, siis pean ütlema: se on suur lummala  õu, et mitte mõnned teek äiad seal jures omma ello ep olle kautanud, mis jo neile, kes sel aeal tee peal ollid, wägga hõlpsaste õlleks woinud juhtuda. Kahjo, tnlline kahjo on, et sedda niwähhe tahhele pannakse, mis seadus selle polest küssib ja õppetab. Kus maanteed metsadest läbbi käiwad, seal peawad puud tee arest seatud kaugussel mõllemilt poolt mahharaiutud ollema agga kui mitmes kohhas ei olle kegi selle peale mõttelnud! Tossi kül, teekäiad ei olle metsaperremeeste  srahhaga ostetud, et neil neist kahjo peaks ollema, agga seadusse kässud ja keeldussed  on minno arwades ommeti sepärrast antud, et neid iggameespeab piddama; pealeselle peaksid metsa perremehhed meletulletama, et kui uemmad isse kange tormiga metsamaanteed juhtuksid  sõitma, kus puud pude järrele maantee peale mahha praggisewad, et se nende reisilusti sähhärdusse tee peal wist mitte ei üllendaks. Zgga ühhel on temma ello armas ja teise innimesse  holetusse Parrast ei tahha sedda kegi kautada."  Järiva mallonnast. sKirri,ko asjadest.j Ambla kihhelkonnast annab meile sõbber üht ja teist ka omma kirriko asjadest teada. Sest üttelgo  uskmatta targad ehk rummalad, mis nad tahtwad: umbusk jääb ommeti keige suremaks  rumm alus seks, ja kes kirrikut ja lummala  sõnna põlgades ennast targaks peab, sellega  tahhakstme meie uisamma wähhe ühhes astuda  kui sellega, kes rnmmalust waggadusseks ja Jummala kartusseks arwab. Lähwad meie kirriko asjad ausaste eddasi, siis on ka aelikko asjadel õige põhhi al. Ühte peab teggema ja teist mitte jätma, iggaüht ommal wisi! ja kohhal.  Tahhab kegi ühte kät nksipiddi käia, noh, hea teed! agga meie ei astu järrele. „Nttie armas õppetaja, A. Paulsen ütleb lärwa sõbber kannab kirriko asjade eest, nago kord ja kohhus on, suurt hoolt, ja murretseb  ka keige selle eest, mis Imnmala koca auuks wöiks tulla. Lihhawvtte Pühhiks sai uus kroonlühter  meie kirri kus üllespandud; enne olli meil kaks ja nüüd kolm lühtrit. 2. Mai ku Päwal olli meie kirrik leinandes ja koggodus piddas õnsa Suurwürsti  surma mällestusse lummala tenistust. Ka sel pamal Lekkisid meie kirriko kaks uut asja  jure, 1) uus hõbbedast tehtud altari winakan,  mis Linnapa mõisa Proua olli kinkinud ja 2) uus ristmisse-wag en, mis Peterburgis tehtud ja 210 rubl. peab maksma; wägga kunstlikkust  hõbbedast tehtud ja seest ärrakullatud. Sedda rahha olli õppetoja kaua aega korjanud, kunyi nüüd ue lühtre ja waagna mõis osta, mis keik koggodust romustab. Ma tean kül, Postimees, sa w oid nüüd üttelda: „Kuld kirrikoriistad  ei olle weel kuldpuhhas usk ja õppetus.  Kuld õun pu waagna peal on parreni, kui pu õun kuldwaagna peal." Wägga tõsst, wanna wend, agga, tänno Jummalale, meil ou puhhas lummala sönna ja õppetus, kellest õige usk wölb sündida, kui rahwas selle elloseemnele ommas süddames rumi annab, ja sellepärrast rõmustame  meie ka, kui kige pühhama lummala pühhas koeas mitte näotumad riistad ei olle, ja tänname onuna õppetajat." - Wägga õige, sõbber, wägga õige. Narmast. sßahhaangokaewajad.j Se on tossi, innimenne wõib kirjamehhe nimme kanda ja ommeti ebbausklik ja kerglane olla, kes ilma türita  igga tulega purjutab; agga kui ta sedda on, siis on ka tossi, et nisuggune kirjatundminne, middagi wäärt ei olle. Tõeste kirja tunda ja seal jures ebbausklikkuks jäda - jah, minna ei tea, kuida tulli külm ja päike pimme wõib olla. Et ebbausk alt Põhjast muud ep olle kui rumm alus, on tuttaw assi, ja üks wõerakele manna sõnna ütleb: rummalus peab ikka peksa sama. Sedda tulleb meie rahwa seas weel küllalt  ette. Sures Krähnholmi wabrikus, kus paljo innimessi  omma head pawalikko leiba teniwad, tulli ka hiljuti hea tük ebbausklikko rummalust ette. Üks Nalja-Mart vlli koed teistele juttus- Lauud: „Minnul olli tänna öse ni tõssine un-- 202