üllemal nimmetud wie patriarki ehk üllema piiskoppide  seast muud kui essimenne piiskop temma rikis. Agga kuidg ööldud, Romas ja ümberkaudo peti tedda ammo seks, kes Peetrusse järje peal istus ja sepärrast ennam olli, kui teised; agga mawallitsusse wöimust polnud temmal peale aastat pärrast Kristust weel mitte kaes. Et agga Kreka keisri wallitsus kaugel Roma linnas sel aial ka ennam ei teinud,  kui tallise päikese paiste lumme peal, olli paawstil, kui essimesse! rigipiiskoppil hölpsaste omma tubba ja lubba tehha, mis südda kutsus;  ja Zummala nimmel jalga teiste innimeste  kaela peale panna, on „pühha issade" südda allati himmustanud ja himmustab weel praego. Se aeg, kus paawst kunninga keppi kätte wöttis, piddi ka tullema ja tulli. (Jääb polele.) Sannumed ommalt maalt. Wirromaalt. Suur önnetus rummala  nalja labbi. Meletuma maimesse nalja tembud on ennamist nago härja tantsiminne  waatko iggaüks ette, et jalge alla ei ja! Südda tulleb allati tais, kui näme, kui saggedast nored, löbid innimessed, olgo püssidega, terrawa riistadega ehk ka sel kombel  nalja tewad, nago üks jölle kubjas Zöhwi kihhelkonnas, kes wist nüüd kül kahhetseb, agga õnnetust, mis sündinud, mitte ennam süudimattaks ei wöi tehha. Seal söitis 2. Webr. (Küünlapäwal) karjamõisa  rentnik parrast löunat söbra jure wöeraks,  kes paar wersta kaugel ellab; jättis lastega  Jummalaga ja käskis omma kaks poega, (üks 11 ja teine 9 aastane wägga terrase waimoga poisikenne) et lojuste söötmisse ning maia jarrele piddid waatma. Lapsed kuulsid sanna ja teggid, mis kasti; läksid pärrast ka rehhe jure, kussa massinaga wilja peksti. Norem  poeg kelis seal lapse kombel targaste rehhepappi,  et ei piddand mitte ni massina liggi minnema, mis wist möiftlikkud wannemad ta ennesele nenda Mid ärrakeelnud. Seal tulli kergemeelne kubjas, kes jures seisis, pilkas last ja ütles: „wata, kui ma sind ennast senna alla pannen!" wöttis poisikese sülle ja wiis massina tahha, kust willi, õlled ja tolm sure tulega walja tulleb. Rehhepap sõitles kül kubjast, mitte sähhärdust rummalat tempo tehha,  agga sest ei olnud weel temma kergemeelse innimesse lust tais; ta wiis lapse jälle massina  ette ja ähwardas massina peale panna, kust wilja wahhele kissub. Agga Zummal parrago, mis sündis nüüd? Poisike püdis hirmoga  taggasi hoida ja selle siplemisse läbbi sattus ta parrem jalg massina wahhele! Sure waewaga sai mässin kinni petud ja lapse purrustud  jalg wälja woetud. Kas se nüüd aitas, et kubjas isse ka ärrakahwatas? Mis sündinud, olli sündinud. Mis ütles wannematte  südda, kui neile need Hiobi sannumed jarrele todi? Jöhwist todi kü! ni rutto, kui tal möimalik, tohter senna ja lapse purrustud  jalg piddi pölwest sadik mahhaleigatud sama! Lotus on kül , et lapsoke ellama jääb ja parrandud saab; agga ühhe jallaga on ta elluks aiaks. Trööstigo Zummal last ning ta kurwad wannemad haige wodi äres! Kas nüüd sest kül on, kui mönni ehk mustlase  modi ütleb: „olli önnetusseks antud." Kes andis? Rummala ülleanneto kubja nalli olli õnnetust wäggise kaela tömbanud, muido põlleks se ial tulnud. Mis kubja ennesega sanud, ei olle meile weel teada antud. Agga kennel se halle luggu isse silmad lahti ei aia, sel ei aita pitk maenitsus ka middagi. Kuramaalt. Auwäärt tallopoiad. Mis tössi, on tossi, kui Jumma! kellegile auwäärt  süddant tahhab anda, siis ta ei wata mitte selle peale, missuggusest suggust innimenne  on. Hea süddamel on iggas rindus rumi. Ei se tukso üksi kuld tärnide, waid ka Eestlase musta ja Lätlase halli kue al. Seitungides rägitakse kahhest Kurama Lätti wennast, kette eest ma ei mitte kässo pärrast, waid isse hea melega mütsi mahha wöttaksin. Nende nimme ma ei tea, sest nemmad hoidwad  ennast allandlikkus meles sallaja ja se teeb neid sedda armsamaks; agga nende teud tunnistawad nende nimme sure heälega. Nemmad  on minnewal suil seal üht laggund kir- 67