üks werresandarmide selts, neid on 100 meest olnud, sanud Kassakatest kantud, 50 tappetud, 30 hawatud ja 23 wangi wöetud. Need kurjateggiad ollid nattuke enne sedda 6 ilmasüta tallopoega üllesponud. Wöeralt maalt. Saksamaalt. Mönni pildike würstide  Et mitto kokka leme ärrarikkuwad,  on üks Saksama tallopoeg ka teadnud.  Kui Saksama würstid Prankwurti linnas  kous ollid, Saksama seadusst ja müüd asjo jone peale seadimas, küssis kegi üht tallopoega:  „Hans, mis sa sest arwad?" ..Kas minna? küssis Hans. Waatke, ütles temma, se on nago mo Kadri munnakook. Kui mo Kadri 35 munna wöttaks, neid panni peal katki lööks, läbbiseggaks, peotäis jahho peale panneks, jälle läbbiseggaks ja siis tulle peale kärritama panneks; ja kui nüüd kook malmis on ja kegi tahhaks, et keik 35 munnarebbo  meel kogi sees nähha olleksid, siis tahhaksin ma sedda Kadrit tunda, kes sähhärdust  koki tehha mõistab? Peale sedda olgo nimmetamatta, et, kui üksainus mädda munna seas on, siis haiseb keik se kook. Nenda arwan  minna ka, tahtwad meie würstid üht suurt Saksa riki ehhitada, agga seal sees meel iggaüks isse issand ja perremees olla. Lähhäb  tühja!" Preislasel on wimaks ommeti õigus. Mitte sepärrast, et ta teiste sekka ei läinud, ei, sedda õlleks ta piddand kül teggema ja omma sönna ka sekka ütlema, kui tal Saksama tulluks ja kassuks middagi üttelda olli; sest tõeste, nüüd ep olnud mitte törkumisse egga turtsumisse aeg. Tõeste, sellepärrast mitte, maid sepärrast,  et Preislane esmalt ministride kongressi tahtis, ja pärrast piddid würstid tullema. Ministred olleksid esmalt paljo ennam teed tassandanud ja siis würstidel pärrast wähhem waielda olnud. Nüüd agga, nenda kui asjad  on, wöib meel aega moda rahho kongressist  rio kongres sada, ja se õlleks weider kül, ehk paljo ennam: halle kül, kui Saksama wallitsejad, kes ni sure au ja illoga Prankwurtis  nöu piddasid, tagga järvele weel karwopiddi  kokko lähwad. Za siis õlleks Preislasel  õigus. Se keige parrem pael, mis würsti ja temma  allamaid kokko seub ja kous hoiab, on armastus. Kus üllemad omma allamaid ja allamad omma õllemaid armastawad, nago, tänno Zummalal, meie maal luggu on, seal on musta kassil raske munneda. Kui rahwas  armastusses hurra öiskawad ja würstid heldusses: „mo armad lapsed" utlewad, kuhho tahhab kurrat seal nöggesid külwada? Nenda olli luggu ka nattuke Prankwurti linnas. Austria keiser olli seal ja rahwas koddo piddasid  temma sündimisse päwa. Seal wötsid nad Lelegrahwi käskjallaks, ööldes: Minne Prankwurti ja ütle meie armsa keisrile nenda: „Aus keiser, sa õlled isse kotto ärra, agga so rahwas koddo rõõmsad ja mötlewad öiskades omma keisri peale." No wata, se on löödus  kuulda. Agga mis teggi keiser? Ta wöttis seddasamma käskjalga, satis tedda taggasi,  ööldes: Minne jälle koeo ja ütle mo armsa allamatele: «Keisril olli wägga hea meel ja ta lasseb teid süddamest tännada." No wata, se on kenna tük, ja nenda peaks luggu iggal pool ollema. Põlakad on meil kül tükkiks aeaks sedda kallist asja raiskanud, agga sellega teiste allamate süddames sedda ennam armastust öhhutanud ja truust kinnitanud.  sLahhengi Kolme päwa  eest, se on 6. Oktobril, olli Saksamaal suur mällestusse piddo. Sel päwal sai 50 aastat täis sest aeast, kui Leipsigi linna jures kuulsas lahhengis wanna Napoleoni wäggi ja wöimus, surus ja uhkus tuhka langes. Sedda päwa piddasid Sakslased igga aasta, agga tännawo keige suremalt. Seal kissadi ja öiskadi, lauldi issamalaulusi ja assutadi mällestusse märkis:; ja keik se olli Prantsustele  nago ütleksid Sakslased: „Ennäh! sedda  olleme teile teinud, ja se olli teile parras." Muidogi aeab se Prantsusse mokkad wilto, agga senna ei wöi minna parrata. sKassinusse Kassinust wina 318