160 rubl. eest (kus tal omma maeapiddamine käest raisko lähhäb.) Peale se peawad seal ka teised politsei ammetipiddajad suurt palka sama. Sest lükkist kül näikse, et G. R. isse ei olle § 17. põhja mõistnud egga arro sanud, mis se wanna sönna tähhendab: Suur jalg tarwitab suurt saabast. Ja neid peale 1000 hingelist waldast ei olle ka ni paksuste  külwatud, waid on agga Tarto- Wörromaal 7 ja Willandi-Pernomaal 15 nisnggust. Parrast sedda panneb G. R. kang es te selle wasto , kui walla kool, kohtomaea ja maggasin uhhe makrundi peale sawad ehhitud; sest ci tulla kotile õiged rahho; ja et walla sees ei wöiwad üks ainus koo! olla. Agga minna jälle küssin: kas siis M. J. on selle wasto pannud, kui 500 künni 1000 hinge peale 2 wöi mitto koli on ehhitud, ehk weel ehhitakse;  waid temma könne käib surema hulga, seon pissema waldade kohta, kellel ennam tarwis ei olle kui üks kool, (möunel koli! on ka weel mitto liig pissukest walda ühhes kons) seal sowib temma, et need selle tarwis üht sündsat tallo kohta rendiksid ehk ostaksid, siis selle krundi peale keik ommad tarwitusse  honed ehhitaksid; agga ei mitte nenda kui G. R. arwab, liig liggistikko wöi ühhe kattukse alla; waid nenda kaugeliSse wahhega, kui isse tundwad parraja ollewad, sest et siis õlleks neil üks makrundi ostmine ja sawad tallitusse asjad keik kaepärrast ollema. Ka kolipiddamine lähhäks siis parremine, kui koolmeistril allati käe järrele õlleks keik koli pudu  sed walla wannematele üllesnäidata. Peale se, on koolmeister ommeti ikka nattuke ennam õppinud mees, kelle käest, (kui sedda mönmkord häddaste tarwis) wöils ka hölpsaste head nõu leida; ka wöiks m õnni kord (kui ta seks kölbliue, ja kui pärris  kirjotajal mitte wöimalik ehk tedda sada ei olle) koggok. kirjotussi toimetada. »Agga kui G. R. kangeste kardab, et siis walla kvggomaea jures saggedaste hulk rahwast kokko käib, kes päwa otsa seal istub, ning et neist ka mõnned kolimaeasse tullewad, kolile seggadusseks, nenda kui nad nüüd mõisawallitsussele tewad, ma mõtlen, siis on se wist üsna wöeras ja koggematta  kartus; sest koli ja mõisat ei wöi kegi wastastiko  arwata. Mõisa kohta lähhäb innimene ennamiste  linna mõttetega, agga kolimaea jure kirriko mõduga; sest harjakse kandja lomade körwa ei wöi meie rahwast ka mitte ennam arwata. Ehk kui ka nenda õlleks, peame siiski mõtlema Kustusse sönnade peale, kui ta küünla süütmissest ja hnudide sekka lambade läkkitamissest ning ka linnast, mis mäe peal ja ka ma solast rägib. Et luggu nenda on, siis ei pea ükski püüdma koli ilmast hopis wälja lahhntada; temma ei peagi mitte omma öppiad, otsego triiphones lillikesi liig õrnalt  kaswatama, kes pärraft wäljas keigewähhema külma wöi pallawa käes ärranärtsiwad; waid ta peab neile ka rahwa ello korda ärraselletama ja ullesnaitma, mis sealt tulleb kita ehk laita; nenda- sammoti ka wannema rahwale waimolikko ja aealikko  ello asjade õiget põhja püüdma ärrafelletada. Sellepärrast ollekski wägga sowida, et ka wannem rahwas senna kuulma tulleks, ei ta siis faaks ennam  eddespiddi nenda koli wastoline ollema, ja kannaks ka koddus isseennese ja omma laste eest parremine hoolt. Peaks siiski ommetige üks lärmitseja  ehk jodik nende sekka tullema, kelle sisse maenitsus ei mahhuks, noh, siis ta isse mahhuks hölpsaste walla politsei pri korterisse. ~G. N. löppokönne peole ei mõista muud üttelda: Teaksin ma, kes ta on! Õlleks ta Eestlane, siis ma ohkaksin lemma kahko. Õlleks ta Mülane, siis ma kahhetseksin lemma mõttele köhnusse ülle! Temma püab seal M. J. pilgata, ja üsna wastooksa,  et se ommas kirjas ütles: ..Ka ei sunni seadus  snggugi, et koggok. kirjutaja peab saksakeelt mõistma, waid omma eestikelega saab ta küllalt labbi, sest et koggok. kohto ja walla wallitsusse kirjad peawad jo eestikeles ollema." Agga G. R. ei mõtle seal jures mitte, et fedda ümberpöördes ütleb: „ja pissut eestikele kirjutust." Ja fedda sönna "pissut" ei olle mitte M. J. suggngi üttelnud.  Agga ma küssiin nüüd: Kas siis saksa wõi mönne mu kele sees tarkus seisab? Eks ta asse olle mitte ka igga suggn kele ja innimesse peas? Ma näggin kord ühhe kuulsa Prantsnsse, kes üht sönnagi saksakeelt ei mõistnud; seddasamma tnlleb ka mitmest Wenne, Inglis ja mn ma taigadest  üttelda. Ka näggin ma jälle paljo Saksama tölessi, kes weel rum ma lamad ollid, kui meie tallorahwas.  On ka kannis hulk nisuggusi Eestlasi, kes waewalt poolkülmetand parrast saksakeelt ollid snhho sanud, siis kohhe saksa sapus käiwad; agga nüüd ni pool tore mõistussega tühja uhkust täis, omma suggu rahwast põlgama ja nende häbbiks ellama ei arwa mitte keige surema rummalusse ollewad. Ma knssin weel teist korda: Kas siis keik meie eestikele kirjutajad rummalad on, nenda kui G. R. ütleb, sellepärrast, et nad saksakeelt ei mõista? Kas siis üks kibhelkonna ehk muial kolis hästi õppinud terrase mõistussega mees, kes pealegi  seaduösi ia muid öppetlikko kirjasi on labbi nrinud, suggngi ei mõista koggokonna kirjntussi toimetada? Agga et ma mõttes ette näen, kuidas  G. N. wasto punnib, tahhan ma Lemmale weel seddagi üttelda et: Selle aasta löppnl, mis möda laks, olle iggas wallas koggokonna arwo-kirja kirjutamine, mis iggal ühhel, ni hästi sel kolitud, kui kolitamatta mehhel, tundmatta ja üsna wöeraS assi olli; agga ma tean mõnda suurt walda, kus eestikele mees selle tö ärra teggi, et middagit urrisemist  egga nurrisemist ei olnud. Ja kui mees sulle kätte wöttis, rapputasid mitto uhked meest omma pead ja pannid ka weel mönned kommistamisse  asjad lemmale tee peale ette; agga ta teggi selle tö ommeti ärra, ja keige wähhema palga eest. Wõib siis nüüd G. R. nisuggusi mehhi rum- 146