tööd tehha, nattuke abbi wõiksid leida ? Se assi ei peaks minno arwates mitte ni wõimatta ollema  ja sel peaks, kui oigel wisil hakkatud ja eddasi aetud saab, omma ihholik ja waimolik kasso ollema: hantwärgid saaksid ühte teist ennam  tundma, hakkasid kokkohoidma, ühheteise eest mmretsema, seal jures ennam omma ello ja ammeti au peale watama ning laidowäärt kombede  eest ennast hoidma, mis neid ammetnikude seltsist ja ossasamissest wälja tõukaks. -Selle lcibbi peaksid ka mõnned körtsiorjussest ja maksudest  emal hoitud sama, mis jo mitte kahjuks ei õlleks." Seddawärki mõtted ollid seppa kirja sees. Temma sowib nüüd ka, et meie selle polest omniad  mõtted peaksime wäljaütlema ja nõu kiitma  ehk laitma :e. Sedda agga ei te meie se kord weel mitte, egga tahha nende ette joosta, kellesse assi ennam putub, kui meitesse. Üht agga teme hea melega, se on meie pallume kõiki eesti hantwarkisi, kellel seks terrast meelt antud,  sedda nõu holega järrelmõttelda ja kõik, mis selle poolt ehk wasto on, kõrwo Panna ja cirrakaluda ja otsust, mis iggaüks nõnda sanud, olgo ei ehk jah, meie kätte sata, et teiste kassuks sedda wõilsime awwaldada. Nisuggune assi tarwitab holega järrelmõtlemist ja läbbiräkimist,  et ikka ennam waljatulleks ja awwalikkus saaks, kas ja kuida nõu wõiks korda minna. Ommal aeal same siis ka meie sõnna kaks sekka räkima. Äilitandist. sUed laulud.j Üks Willandi konwerentsilige on nõuuks wõtnud weikest laulude  ramatut waljaanda, kus wahhest 50 laulo sawad wisidega (kahhe, kolme ja nelja healega) sees ollema ja ramat nimme kandma: ~Laulik kodo ja koolis." Kirjaga ühhes on meile ka paar laulo prowiks sadetud, kelle sõnnad siin warsi luggeda anname: I. Laul. Wennad, wötkem waljust laulda, Laulgem rõõmsast südamest! Mets ja maa ja meri kõlab, Kõlab lahkest lauludest. Mis wöib mõnusam weel olla, Kui üks hele lauluheal! Laulgem orus, laulgem metsas, Laulgem Eesti määde peal! Kui kõik ühesmeeles laulab, , Lõppeb ära waew ja piin; > , Laul on meile taewast antud: Englid laulwad Eedenin. . S Magi meres. Üks mägi seisab meres, On ilusam, kui muu Ja mäe otses seisab Uks aljas löhmepuu. Sea! löhmepuu peal laulab Üks weike kuldne lind. Oh armas aeg, mii sinna Mo wenda ja ka mind! Ix. K. wieie olleme laulud nõnda annud, kui neid isse olleme sanud. Kolides peaks meie arwates nisuggust ramatut kiil tormis ollema. On essimessed  laulud ärraõppitud ja käes, küllad wäljaandja  siis ka teise ramalo eest saab murretsema, kui ka selle eest, et kõik laulud ued ja kõlblikkud sawad ollema. Allil ramat trükkis walmis saab, ei tea meie tänna weel üttelda. Perno makonnast sWilj ap udusse kartus.j Sealt -poolt kirjutakse „Balti näddalalehhele"  : „Meie ümberkaudo odatakse murrega  talwet ja kewwadet. Maggasimd ei sa Läidetud  ja tenistils ja saab raske leida ollema. Rukkis annab waewalt 4 —5 wilja, tehti ka 3 wilja, segi kõhn ja waene, et wak ennam ei katu, kui 90 —lOO A. Nissud, mis talwe külm ärra ei rikkund, on tahma läinud, kel wähhe terri ja needki pemkesed.. Kartohwlid on maddalama kohhade peal wee läbbi raisko läinud. Suiwilli waesem kui keskmine ja hillised kaerad  jubba külm ärrawõtnud. Heinasaak üksi olti rohke, ja seHda olli ka wägga tarwis, kui kassinat PõlloPZHko peab awwitama. Kõige selle peale mõeldes  ei wõi südda mitte kergeks m nna. Õnneks ei olle iggal Pool luggu nõnda waewaline, sest mitmelt poolt Tarto makonnast same vanemaid sõnnumed, et wiljasaak ikka weel keskmine olla ja kartohwlid ka alles terwed, kui nemmad ka willo süggise pärrast iggal pool mitte taieste walmis ei sa. Ka ei olla ö-külmad suiwiljale weel liga hädda teinud." Mis agga sellegi- Pärrast tnllewa talwe ja kewwade rukkiwak tulleb maksma, sedda on hirm ette üttelda. Mast. sKeiserlik tänno.j Liwi kubbermango  zeitung kulutab, et Keisri Herra selle õnnesowimisse peale, mis kindral-knbberneri herra 300