et needsammad harrinlatta etlukad innimeste wasto, kui nwnned nende pärrisommad olleksid, mitte küncmnsta wäärt parrem ei teeks. Ja on luggu ucnda, eks siis hübbi ei olle Amerika, Türgi ja mu orjapiddajate peale sõidelda, kes orjade wasto armotumad on, kui isse onuna iggapäse orjade wasto weel õelamad olleme? Äitummal, innimeste peksminne kaub ikka cnnam  ärra, agga mitmel õlleks weel ilmaasjata ja ülleliga lojuste peksmisse eest enncstel peksa tarwis? Separrast, harutud ja harrimatta innimeste wahhel ei olle mitte raske wahhettehha, ja ma sowiksin süddamest, et meie Eestirahwas ka omma lomade wasto cnnam harrilud innimeste  nimme alla saaksid, kui se tünnini on olnud. Selle eest on keigeennam wannemate, koolmeistride ia perremeeste kohhus murretseda. - Lasko Lummal korda minna. Ommalt maalt. Tarto maüo:nast. sU»s õppetaja.i 18. Lülil sai Nõo kirriko uus õppetaja E. Mikwitz  ammeti peale seatud. Praos Willigerode Tartust elli piiskoppi asstmel scdda asja tallitamas.  Temma kõrwatsid ollid Pillistwerre tpp. Mikwitz, Nongo õpp. Körber ja Ranno opp Krause. Esmalt peti makele ja parrast saksakele  Jum.mala teuistust ja kirrik olli seks pühhaks  kennaste ehhiiud. Nüüd on siis 3lõo koggodussel jälle uus hiugckmjane. Audko Lummal,  et ttnuna tö aeg pikkcm õlleks, kui mitmel olli, kes wiimsel acal selle koggodusse karjatsed ollid. Õppetajale Mahhcaead ci olle kellegi koggodussel  kassllks metssead ja rebbased tuugiwad  minamäe sisse sedda rikkuma, ja uõggescd istutakse wiljapude aöscmel ning külwipõllud rohtuwad wägga ärra. ÄLrro makonnast. ja rahhcsajust.s  Wihmast ei olle ennam pudu, (20. Jutil saddas hommikust õhtoni) agga Kaunepe kihhetkonnast kirjutakse meile ncnda: „ Kewwade ollid enne lanipawa liig külmad ilmad ja parrast Jani liig pallawad. Heinasaak on kaösin, agga kuiwatamisse pawad wägga illusad. Talwewiljad wägga pudulikkud, agga suiwiljad kaunis rõmolikkud. Agga wimane  rõõm sai meie pool 14. lulil seläbbi wähhendud,  et kello 2 Põhja poolt pilw ülles aeas ja nä.tas wihma andwad, mis heina tömeestel rutto tahha teggi, omma kuiwa heina kätte sada. Peale sedda tõusis tuul kangeks ja hakkas wihma  saddama, mis pool Lnndi kestis, agga oaterra  snrussed jeätükkid ollid seas, mis odra ja linna  põlludele paljo kahjo teggid. Se tonn on ka meie Karstimõisas üht wiljaküne, 15 sülda pik ja 6 lai, arrapurrustanud, mis pari aasta eest alles tehtud, palgidest kiwwi aüusmüri peale, laud kattus peal. Keik kattus on mahhalõhhutud  ja ennamist keik seinad rikkutud, nenda et üks meister üllesehhikamisse eest sadda rubla küssis. Õnneks ei olnud sedda tormi kaua, muido õlleks ennam kahjo teinud." ÄMandi makonnast. tnndjad.j Sellega on jubba pettised rummalaid  kullalt Petnud, agga ommeti leitakse weel innimessi, kes pettiste Mto nago judi-rohto ussuwad.  Harrimatta innimenne armastab kunstitempusi,  ja sedda nwistwast pettised kaewo-sonetundjad  neile ette tehha. Nisuggune kelm, kui kaewokohta otsib, wahhib kord lillesse, kord mahha,  ja lusib otsego linnokoer, kes nago haisust weesoont tahhab ärratunda. On ta nüüd kohha  leidnud ehk mitte leidnud, siis lööb wcna püsti: perremees, panne 5 rubl. otsa; kui mitte, siis wet ei leia ehk wessi lähhäb haisema. Nenda ragib wõrrokael, ehk kül isse nisamma wähhe weesonest teab, kui se mai, mis ta püsti lõi. Aitummal, keikis paikus ei olle rahwas ennam ni rummal. Mõune aea eest kirjutadi meile muda: „Wanna Karuste kõrtsi jures hakkas üks kulus pettis meister Kõppo wallast üsna Lalwe aeal kacwosoont kattcnäitma ja kitis naga käggo omma nimme, et temma weesoont nisamma hästi lummcga, kui ilma lnmmeta ärratunda, kuid laske kaewada ja makske rahha. Agga sekord sai pettis isse petta. Keik rahwas hakkas tedda su sisse naerma, ööldes: „Kedda sa narr narriks pead? Kegi ei tea, mis ma al on, weel wähhem sinno suggune, waid kui kaewo kaewajad, kord süggawam,  kord maddalam, wee sone peale juhtuwad, siis on wessi käes, agga sinna tead sest nisamma  wähhe kui põrsas pühhapöwast. Õlled isse 257