Tahhad sa meid fõttaZsata, Siiö kui mehbedltapleme. Sinno all mell ellame, Sinno sönna tuleme." Kesk öni on nemniad nenda kous olnud, siis rõõmsa melega koeo läinnd. Meie lodame,  ct sellesarnast ka muial on olnud. D Mändi makonnast. sAbbielloj on keige innimeste ellopõlwe ja seisuste emma. Abbiello ei pea siis mitte üksi ausaste eddasi aetud, waid ka ausaste algatud sama. Agga kui paljo on selle polest wigga ja kaebdust! Kord ühhendab neid lihhahimmo, kord rahha, põllud, onnud, täddid, runnnala wannemate issemeelne  tahtminne ja tuhhat muud wöereti asja, mis õige abbiello jures kellegi suhho egga Pähhä ei peaks tullenia. Kui mitto tuhhat pari on nenda kokkopandud ja piddid elloaea, nago kass ja koer ühhe paela otsas, teine teise pinaks ellama,  peastjat ei tulnud ennam kusgilt. Nored innimessed tewad jubba sellega, et muido wäljaspiddise  närtsima kore peale watawad, ennestele kahjo küMt, agga hädda nende lihhase ehk leiwawannematele,  kes nore innimeste elloõnne otsegp turrokaubaks tewad ja sellejärrele küssiwad, mis nemmad seal jures sawad. Seal kirjutab meile Willandi poolt üks sõbber jälle ühhest nisuggusest  parist, kus pruut wimaks nuttes „jah" üttelnud  ja ühhe tüllita, jodiko poisile lähhäb, et tedda kül ellades omma süddame järrele ei õlleks mehheks wõtnud. Ta näeb pärrane silmadega ette Ürra, et lemmaga õnnetumat ello saab ellama,  ja ohwerdab end ommeti. Agga lummala  parrast, miks ta sedda siis teeb? Noh, eks kassowannemate sowimisse parrast, kes tedda kui waestlast ollid ülleskaswatanud. Agga mis kasso need omma kaswatamissega tüttarlapsele  saatwad, kui nüüd isse tedda õnnetusse sisse lükkawad? Miks nad sedda tewad? Noh, pois ahwardada muido ärrannnna ja nemmad  karta kewwade aeal ue poisi nõudmissega ennestele ilmasjata kullo tullewad, mis seläbbi taggasi jääb, kui kassotüttar poisi naeseks  saab ! Nüüd wõib tal okkastanno jubba peas olla, mis ta terwe elloaeg jodiko ja tüllika mehhe kõrwas peab kandnm ? Oh hullo meelt ja kiwwituimust:  et neile pissnkest kullo ei tnlleks, Pan- newad nemmad omma kaSsolast surmani wangi! Oi, oi, meie Eesti abbiello algamistes on weel wägga paljo pahha jures! Puhhastago lummal isse rahwa mc ett, mis ka selle polest paigoti allcs paksus uddus on! sEestirawa sadikute reisistj kirjutakse meile muda: „Meie, Tarto-Wõrro ja Perno - Willandi Eestirahwa sadikud, sõitsime Peterburgi Eesti Jani-kirriko õppetaja Laalandiga skes meie Pallumisse  peale wacwaks wõttis, meile kelemehheks tulla) rigiministri herra Walujewi jure, kuhho ka hulk.,teiste kubbermcmgude sadikuid olli koggonud.  Uhhes sures salis wõttis ministri herra keik õnnesowimisse ja tanno kirjad, meie armolisse Keisri Herrale ollid kirjutud, omma  käega wasto ja ütles: „Teie wõite julgeste  lota, et Leie kirjad Keisri kätte sawad, ja Home peate isse Keisrit nähha sama." Meile ütles ministri herra isseärranis: „Mul on kahjo, et ma teie keelt ei mõista, muido rägiksin hea melega isse teiega Home peate Keisrit nähha sama." Pühhapäaw, 17. Aprl. hommiko 2/210 aeal läksime Jani-kirriko omma kele lummala  sõnna kuulma ja kello 1/212 olli Jummalatenistus  lõppetud ning 2 tõlda otasid meid õppetaja treppi ees, mis temma selle tarwis olli tellinud. Kello 12 jõudsime õppetaja seltsis keiserlikke talwe-palee ette; seal juhhatadi meid suurde „walge sali," kuhho ka tuhhandid mude kubbermangude sadikud, kellest mõnned eile ministri  herra jures ollime näinud, ennast kokkokoggosid.  Seal näggime ka Komissarowi, kedda lummal meie Keisri ärrapeastjaks olli saatnud, Kostroma sadikute seltsis; nemmad seisid ees otsas wasto „kuld sali," kust Keisrit wälja odati. Kui arwata tund aega ollime ootnud, tulli Keiser kuld sali poolt wälja. Kiewi metropolil  piddas lühhikest terreiamisse kõnnet, ja kui Keiser selle peale olli wastanud, hõiskas keik rahwas rõmust hiilgawal silmil ja tuhhat suga: Hurraet seinad wärrisesid. Kui rahwas olli wait jänud, astus Keiser eddasi, räkis mõnni sõnna ..... jälle rõmohõiskaminne, mis tük aega kestis; ka kolmat korda olli nisamma  ja siis tungis rahwas rodust wälja Keisri ümber kokko, et sähhärdusse liggitungimisse läbbi üsna kui piggistada sai. Mõnned, kes Keisrit 158