fiit ehk sealt ahjo takka wälja ja walletago neile körwad täis: sedda ussuwad söggedad nago Mosest ja Eliast, ja ohwerdawad omma kuenöbid temma walletassumisseks; agga könnelego  neile kegi töt ja öölgo, et nende Sa - mara jooksminne on tühhitö: siis on meestel  harjaksed püsti ja söimo sannad suus, kui õlleks ta neile kehwti kaewusse wiskanud. Se on ikka rummala laste wiis. Hakka neile tuld keelma, siis on waggise seal kallal, künni nappud körwetawad ja siis karjuwad. Siiski,  kes omma rahwast töeste armastab, ei pea tänno otama egga sellepärrast ärrawässtma, neile töt räkimist, et mönni rummalast peast ta peale augub ja head kurjaga tassub. Kes siis koggoni ei tahha nöu wötta, noh, sellel üttelgem: kütta peale, ja otsi omma head! Jtaliamaalt. Sealt ma asjad lähwad  omma sodo ikka eddasi. Kunninga Prantso ka põlle Jraliamaast ennam muud, kui paljas  Gaeta kindel lin merre kaldal, ja sege tännaseks ja hoomseks. Ta waggi, mis weel wasto panni, on wiimses lahhengis ennamist laiali pillatud ja wangiwöetud. Muist neist 15,000 meest, 4000 hoost ja 32 suurtükki on ülle paawsti raja läinud ja seal söariistad käest mahhapannud. Prantsus mängib iggal pool omma kahhekelest  mängo, nenda ka Jtalia asjus. Kegi ei pea arro sama, mis ta teeb ehk tahhab, kuid sedda teab keik mailm, et Prautsus iggas asjas  isseennast ja omma kasso otsib. Gaeta linna al paistis ta kahhekeelne kombe jälle wälja. Sardinia söalaewad tahtsid töösse hakkata;  agga ennäh! korraga tulli Prantsusse söalaewa üllem omma ninnaga wahhele ja ütles:  „kui teie neid lassete, siis lasseme meie teid; nenda on mulle kotto käsko antud." Säh, on se söbra ehk lango jut? Prantsus on jo Sardinia nöuus. On kül, agga Sardinia  liig hölbus eddasi saminne aiab ta kaddedusse  kema. Kui mitte muud, siis panneb ta stin ja sea! otsekui koggematta jalla ette, et teine peab kommistama ja aega wiitma, ja seal jures hea ehk pahha melega meletulletama, et lang ka alles ellab ja wahhele wöib tulla. Sellegipärrast ei tulle sest kunninga Prantsule  mingisuggust kasso. Gaeta lin on ma poolt küljest Sardinia ja Garibaldi mäest taieste  ümberpiratud ja tulleandmmne igga silmapilk  odata, kui Prants 11. mitte järrele ei anna. Inglisse admiral olli kül pallunud, et Sardinia söaüllemad sedda lossi laskmatta jätkaksid,  kus kunningas omma sugguseltsiga sees ellab; agga teised wastanud: „Kuida sedda wöime tehha? Egga meie käppoga ommad tullepombid ei wiska, et just senna peawad minnema, kuhho meie tahhame." Sepärrast tahta Inglisse wallitsus kunningale kindlat nöu anda, et keik wastopannemist mahhajättaks,  mis ommeti ennam ei aita. Kas agga kunningas sedda nöu wötnud, on alles teadmatta.  Temma wäehulk linna sees ei pea ennam surem ollema, kui 6660 meest; ei need temma aujärge ennam kohhe ei hoia. Tagga järrele tullewad sannumed, et kuyningas  Prants, kui Kapua lin ärrawoeti, paljo olli kautanud. Linnas sattusid 16,566 meest ja 6 kindrali mangi ning lossis leiti: 296 mask suurtükki, 166 suretükki wankert, 26,666 püssi, 16,600 möeka, 86 püssirohho wankert, 506 hobbust ja paljo muud söakrami, mis temma kahjuks ja Sardinia kassuks tullid; peale sedda meel need söariistad, mis wangiwöetud  söamehhed kandsid, agga mangi sattudes  käest ärra piddid andma, neid endid sadeti 666 meest awalt, Neapoli linna, kus rahwas igga wori aego uut wöidorömo kissa töstis, et Wiktor Emanuel, nende tullewane kunningas, olli wöito sanud. Sel 26. Oktobril kello pool 10, on Wiktor  Emanuel, kui keige „Italiama kunningas," Neapoli pealinna sisse söitnud, ja ehk kül sel päwal seal wihma mölanud mahha, on rahwas  ommeti öiskanud ja kiiskanud nago lapsed,  kui issa linnast koio tulleb. Selgemaid sannumid same kül selle polest eddespiddi. Garibaldi on selsammal päwal keik wallitsust  omma kunninga kätte annud ja ennast ammetist lahti pallunud, et omma möisa peale wöiks puhkama minna, mis tale wist tännawuse  suise pallawa tö järrele ka tarwis on. 356