ja ühtegi ep olle kölwato, mis tännoga wastowoetakse,  sest sedda pühhitsetakse Jummala sönna ja palwe läbbi." (1, Tim. 4, 4. 5.) Pühhitseminne agga tähhendab: ilmalikkuist ehk patto tarwidussest wälja seädminne, Jummala  pühha tarwidusseks ja tenistusseks. Nenda on siis ka selle maeaga luggo, et sedda  Jummala sönna kulutamisse ja palwe läbbi Jummala pühhaks honeks saab seatud, mis temmale pühhitsetud on. Pühhitsemisse jutlusse  põhja sönnaks wöttis öppetaja Luka 19, 1 19, mis Sakkeusest ja temma maea önnistamissest  rägib.— Seal ütleb Jesus: .Sänna on sellesinnatse koeale õnnistus tulnud!"  Kus siis luggo nenda, kui Sakkeuse  maeaga, senna tulleb ka tänna, pääw weel õnnistus kätte. Sepärrast tulleb küssida: (se olli jutlusse üllem sönna) „Mis asja polest peab meie kolimaea Sakkeufe maea sarnane ollema, et Hsfanda õnnistus ka temmale wõiks tulla?" Selle küssimisse peale ollid jutluöse sönnade kostmissed: et Sakkeuse maeas olli? õige iggatseminne Issanda järrele leida; 2) et Issand Jesus isse omma armo pallega  Sakkeuse maeasse läks; 3) et Issanda armo palle paistus, keik . Sakkeuse maea, oige römuga Issanda sees täitis; 4) et Sakkeuse maea rööm olli kindla patto tundmisse ja mele parrandamisse põhja peale sönnas ja teus pöhjandud, ja 5) sai Sakkeuse maea sepärrast tössist õnnistust  Issanda läbbi kätte, mis. kindlas  uskus jädawakö önnistusseks piddi sama ning iggawesseks önnistusseks eddasi minnema. Nende jutlusse sönnade selletamisses näitas öppetaja ka sealatse koggokonna waimolikko ello, kuidas se enne olli, nüüd on ja kuida ta koddo, kolimaeas ja kirrikus peab eddasi minnema,  et Issanda õnnistus mitte jälle kauks. Ta manitses ka wimaks walla rahwast, kui selle koli maea perremeest, ommas udes kolimaeas  issi mitte wöeraks jäda, waid nihästi selle, kui ka omma nore maeapiddaja (koolmeistre)  eest, kui holakas hea perremees, õiget murret piddada, ning ka saggedaste tullema ossa wötma sest ello-leiwast, mis lastele jaggatakse,  kes agga senna tullewad. „Kedda öppetakse sönnaga, se jaggago keik head sellele,  kes tedda öppetab." (Kal. 6, 6.) Ühhe laulo järrele piddas öppetaja keikidega  süddamelikko palwet ja löppetas sedda pühhitsemist Aroni önnistusse ja löppelauluga:  Kindlaks jä, kindlaks jä! Ehk kül, wanna söbber, jut pikkaks läinud, siiski ollen ma sulle agga lühhedelt sest kallist päwast woinud könneleda, mis Jummal Pootsi walla rahwa romuks ja usso kinnitusseks neile kinkinud. Sa tead jo issigi, et: „Mis silm põlle näinud, ja körw põlle kuulnud, egga innimesse süddames põlle tõusnud, mis Jummal  neile walmistanud, kes tedda armastawad."  (1 Kor. 2, 9.) Kui sa siin ma peal siiski sedda, kui taewa römo kätte saad, et waese innimesse keel sellest ommetige pudulisse  sönnaga rägib sest et õnnistust peab ennam süddame süggawusses tundma, kui palja suga sedda selletama." seitung toob meile sönnumid tullekahjust ja teistest õnnetustest, mis tullekahjo läbbi sündinud.  Üks wägga wöeras assi on, kirjutakse sealt, et pea igga näddala tullekahjudest peame könnelema; sedda põlle enne olnud; ja iggakord  on suur teggeminne, tulle ülle wöimust sada ja tedda keelda eddasi minnemast, et suremat  kahjo ei saaks tehha. Nenda olli ka tänna hommiko. Kello pool kolm olli keik lin täis tullelärmi. Need maead, mis rae herra Gräbneri ja Zsajewi howide wahhel, seisid lama tulles. Üks neist maeadest olnud kauba ait ja teine täis puid. Howid nago se meie jures iggas paikas on kitsad; ommetige  laotas meie linna tullekustutamisse selts ennast ruttust senna laiale ja hakkas töle ja wähhem kolme tunniga olli tulli kustutud. Ugga suur õnnetus on seal jures sündinud!  Üks müür langenud mahha ja matnud kuus meest omma prüggi alla; nad sanud kül ruttust jälle wälja kaewetud, ommetige olnud mönni rohkem mönni wähhem ärra purrustud,  kellel käe ehk jalla luud katki ja muist jälle muido hawatud. Üks underupser sanud 389