„Vsalle puhhas, waih pahhandawad meie peale ja kirruwad meid, kui olleksime meie süallused,  et nemmad ilma janud." Noh, wöib olla, et kaddedus ja metehaigus need pahhad sönnad nüüd suhho panneb; ehk sawad tullewa kewwade, kui hea herra jälle nisuggust lubbamist teeb, parremad mõtted pähhä, et ka öigid jälgi astuwad ja pärrast ausa innimesse römo maitsewad. - Tehko nüüd möisawannemad sellega, kuida tahtwad ja jöudwad, agga Eestiperremeestel ei teeks se nõu ka wist mitte kahjo, kui nemmad  omma teenrile jöudo möda pissukest auupalka  seaksid, mis neid ussinusse ja truusse pole kihhutaks ja mitme pahha tembo eest taggasi hoiaks. Mis sa arwad, Postimees, kas põlle tössi? Agga mul on weel üks teine assi, mis essimesse sarnane. Kassopoeg. Pari näddala eest juhtusin  hea, sõbraga kokko, kes *** waldas ellad  ning ka „Postiweest" loeb. Temma olli üht waestlast kaswandikuks wötnud, mis lemmale  Zummala abbiga ka korda läinud, et poisist kõlblik innimenne kaswanud, mis jo iggaühhega mitte nenda ei lähhä. Temma malas ei tehta mitte üksi tööd, nago iggas maias, waid pakutakse ka lummalat, nago arwa maiades. Kuida ööldud, mo sõbra lapsekaswataminne  on korda läinud ja selle eest tännab ta niiske silmaga lummalat. Agga mis sündis? Mõisa herral otti tenert tarwis ja igga leiwawannem, kui uut wöttab, sowiks head sada. Ta küssis kohtomeeste käest juhhatamist  ja need ei teadnud muud juhhatada, kui mo sõbra kaswandiko; sest parremat meest nende waldas ennam ep olla leida. No sesuggune  kitus ei teinud kellegile pahha egga herrat ka mitte pahhaseks; agga ta ütles: „Kohtomehhed, minna tean kül, et se pois seal on, ja et ta mulle kõlbaks, sest parremat  ma wist ei sa; agga kui ma tedda omma  kassoissa eest ärrawöttaks, õlleks wist nisamma  hea, kai ma temma parrema silma peast wäljakissuks. On ta poissi kasrvatanud, siis piddago tedda ka, mo südda ei anna neid mitte lahhutada." —Nenda räkis se aus herra ja otti isse Hakenrihter, kedda mönned arwa- wad teggewad, mis neil mele tulleb. Mitmed  on mitmes asjas ja mitto korda rummalaste  möttelnud, mis senna wöib parrata. Sedda asja tulletan jälle sepärrast mele, et se mitme tallo perremeestele märgiks õlleks. Neil ja nende seas on sedda pahha pruki weel leida, et teine teise teenrid ärraahwateleb ja mitte mele ei tulleta, mis ühheksas ja kümnes käsk ni selge sönnaga ärrakelab ja stddasinnast keeldo kässolöppetussts weel kinnitab. Nisuggust  temboga ei sa agga kegi kaugele. Petta  d sa orja maiasse, siis saad isse pettetud, olgo sestsammast orjast ehk teisest naabrist. Kes ohhakaid külwab, ei wöi wigimarjo leikada. Mis möedoga sinna möedad, sellega möedetakse  sulle taggafl. Ellab agga kallis Zummala  sönna teie maias ja könnib perremees omma perrega selle küünla walgel, noh, küllad  siis öiget teed leiab ilma juhhatamatta. Mo wanna söbber peab ommas maias öiget  seädust. Sa ehk tead, Postimees, sedda tallorahwa rummalat pruki, tuld ja ölled kokko panna? Sedda rummalat asja minno söbber ommas maias ei salli. Hiljuti juhtus nüüd temma sedda asja ommast majast ommeti leidma,  mis tedda rohkeste pahhandas. Ma ei tea mitte, olli se essimenne ehk mitmes kord, agga teisel hommikul kutsus perremees tüdruko ennest ette, nomis tedda, laskis siis köhho täis süa ning ütles: „siin on so palk, wötta nüüd ommad asjad kaenla ja minne omma teed; nisuggust poistemaggatawad loma ma ommas maias ei salli!" Sellega olli jut otsas ja tüdruk leiwast lahti. Se ehk olli liig järsko,  agga temma mehhike teist wisi ei te. Temma  perre ja leiwalapsed piddawad tedda kümme  kord surema au sees, kui nende perre, kes neid tehha laskwad, mis nende kurri lihha ja werri tahhab. Ma nimmetaks sulle ka selle ausa mehhe nimme, kui se tedda ta allandlikkus  meles mitte ei pahhandaks." Wennemaalt. Ministre kirri. Krono möisade ja made ministre herra on Balti kubbermangude  kindral-kubberneri herrale nenda kirjutanud: „Bessarabia kindral - kubberneri 91