Perno Postimees ehk Näddalileht M 27. t 865 Seitsmes Wernus, kesknäddal 10. Julil.^ aasta. Km meel mönni peaks tahtma „Perno PoStimeejk" pole aasta peale tellida, fiis antakse  teada, et 1. Juli ku päwaft sadik sedda wöiwad sada ja hind on postirahhaga 70 kopp. ja ilma postirahhata 65 kopp. höbb. Ka on 1. Januarist sadik weel temma lissaleht „Pagganate õ ja Võit ;e." sada, maksab ilma Postimehheta 90, ja Postimehhega ühhes 80 kopp. Tellimesfi wötwad wasto linnades: Tallinnas Kluge Strõhm ja F. Wassermann, Tartus Th. Hoppe, Kurresares  J. H. Jürgens, Willandis saksa öppetaja Kruger ja Peruus W. Borm. Maal samad ausad kogMduste öppetazad, möisawallitsussed ja muud ustawad inmmessed sedda hea sönna eest teggema. Ka on minnewast aastast meel „Postimehhest" za temma „lissalehhest" täis numrid sada. SeS tehhes seisab : Nurrin tänno assemel. Ommalt maalt: Telegrahw. Krimmist taggasi pöõrjad.  Suurvürst  aujärjepärria teereis. TullMUo. Wangid. -- Palakate mässamissest. Preestri hukkaminne.  Dünaburgist.  —> Wöeralt maalt: Söa-manast. Mässaminne. Kassinusse kongres. Ketserina teereis.— Söa tulli. Jutts jätkub: Armsaks arstiminne. Nurrin tänno assemel. Kui tännawuse kewwade peale taggasi watame  ja sedda mele talletama, kui wsesed ollid  ma mehhe talliwilja põllud kewwade, et silmad üsna wet täis langesid, kui nende peale watasime ning ei polnud meil seal suurt lotust. Mitmed ollid ka warst, ni pea kui nad omma talli korterist wälja astusid, walmis  ümberkündma ja sui wilja peale teggema;  agga kuida on nüüd keik koggoni teiseks läinud; kuida römustab nüüd südda sees, kui nende peale watame; kuida on nüüd keik ni kenna ja kulutab Loja wägge ja au? Kas olleme ka selle wäärt? Mis pöllo peal nähha, ei õlle iggakord kül weel salwes; agga ommetige  on südda römus selle peale wadates ja peame ka tunnistama, kui helde ja armolinne  meie taewa tadikenne meie wasto on, et ta omma helded ja rohked käed ni laialt lahti teeb ja meid omma annetega tahhab täita. Meil on tärmini kül kuiwa ja wihma, soja ja willo päiwi olnud, mis ülle ka saggedaste  olleme nurrisenud, agga sedda keik olleme ommas rummalusses teinud, ilma mötlematta  ommast suust wälja räkinud ja sega üllestunnlstanud, kui wägga tännamatta meie temma wasto olleme, siiski on ta meie kätte tööd rohkeste õnnistanud ja meile ommad helded ja rohked käed lahti teinud; sepärrast siis armas Eestiwend, kui sa omma pöllo peenra are astud, wötta omma mütsike peast, panne käed kokko ja tänna omma armast tae-