me, mis „ Tallinna seitungis" seiswad? Ülleültse  seddasamma, mis onnnal pool silmaga olkeme  näinud. Essimmne õppetaja ütleb: „Wanna tuttaw ja kurb assi on, et meie Eesnrahwas, kui tenima. ka selgeste loeb, ammeti cnnamist mõtlenratta loeb ja settepärrast omma luggemissest mitte kasso ei sa, mis ta wõiks sada, kui mõistussega loeks". Jummal parrako! se on sõnna sõunalt tõsl! Minna tunnistan siin jures sure tännoga, et se kül keikide kohta mitte ennam ei kõlba, agga mõistussega luggejate hulk on stllegipärrast  ikka alles hopis se wähhem hulk M teistel on sest kül, kui woiwad kidelda: „minno Poeg ehk tüttar loeb nago wessi." Jah, nago wessi sorrinal, agga muud middagi; luggeja isse mõistab omnm luggemist nisamma wähhe, kui need, kes tedda kuulwad. Seal ei tea egga pea kegi kirja wahhemärgi, ei tükki, weel wähhem mõtte hakkatusse ehk lõppetusse arro, keik sorrinal, ikka sorrinal eddasi, et agga . eddasi saab. On nenda tük loetud, siis on tühhi tagga, agga meles ei olle middagi. Ja kes nenda sorrinal loewad, olgo lapsed ehk wannad, neid Petakse sureks „kirja- ehk ramato mehhiks," kelle peale need, kes alles loewad, nago Põrsas haige munaga tuustib, üsna kaetsemissega watawad.  On sedda nüüd ilmneks panna, kui koggoduste  raniatokoggud, luis siin ja seal hea iunimeste  läbbi assutakse, jälle ärralagguuewad? Nimmetud õppetaja olli ommas koggodusses 103 ramatut kokka pannud ja neid koggodusse liikmetele  ilma hinnata luggcda annud. Eest otsa otlid 114 hinge walmis, sedda head wastowõtma, ja nende 114 seas olli surem hulk luggematta lapsi, kellel lubba anti, ui saggedaste, kui tahtsid,  ramatuid wahhetada. Õppetaja sowimenne olli, et nad sedda hargipawal teeksid, kus tal aega õlleks selle ülle, mis nad luggenud, nendega  kõnneleda. Sedda sowimist ei täitnud rahwaS  mitte, waid rmnato wahhetannnne piddi pühhapäuw parrast kirrikut tallitud sama, mil agga oppetajal mu ammeti tallitusse parrast mitte aega ei olnud, nende luggemisse ülle paljo kõnneleda. Waew kaswis, agga kasso ei kaswanud. Nago issmmesest mõista, kullusid ramatud aeg aealt arm, ja sellepärrast pandi lnggejatele aastas 10 kopp. maksta wõtLelge, sedda hirmust  hinda: 10 kopp. aastas!!! Kirbo hammustaminne  on kibbedam, km ssWrdune maks, ja siiski mo meel lähhäb nukraks selle Mle Mõtteldes, kahhanes luggejate hulk ni wsgM et 114nest paljast 40 järrele jäid, ja needki, kes tzraego alles luggewad, ei loe mu Parrast, kui st emmad õppetaja katsumisse aeal wõiksid üttelda:  „meie olleme keik ramatud läbbi lnggend." Et nisuggusest luggemissest suurt kasso ep olle tulnud, kardab õppetaja isse ja kardame meie ka. Kes moistussega loeb, murretseb ka isseennesele  ramatuid, kelle hulk jo muidogi weel suur ei olle; kes agga möistmatta loeb, ei sa ka paljo ilma hinnata ramatoluggemissest suurt kasso. Eeddasamma on õppetaja ka omma lerilastest näinud. Keige hoolsamad luggejad mõistsid kül sorrinal luggeda, agga omma luggemisse ülle ei middagi kosta, waid luggesid Parrast kui enne sorrinal ja muud middagi. Küssime nüüd: on ramatokoggudest kasso, ehk mitte? siis peame selle Zppetajaga kostma: eest otsa ei tahha se kasso weel mitte paljo wäljapaista.  Siiski, kes wõib ja jõuab assutago ramatokoggo, aega mäda hakkab ka se wissa Põld omma wilja kandma, kui koliassutaminne ja h õlega eddasiaeaminne kvrwast aitab. Wimaks sowib õppetaja, et iggaüks, kes EesLirahwast armastab ja neile head sowib, ka selle eestmurretseksid, et koggoduste ramatokoggudes ikka häid ja e nn am ramatuid rahwale anda õlleks. Teine Länema õppetaja kirjutab, et temma koggodusses jubba 1842 ramatokoggo olla assutud,  mis aega möda 180 ramatut sureks kaswanud.  Temma olla sedda asja wässimatta eddasi aeauud, agga ommeti ui wähhe kasso näinud, et aastal 1857 piddauud seisma jätma. Luggejate hulk põlle just mitte kahhanenud,  agga luggemisse kasso ei kuskilt wälja paistnud. Luggejad olnud ennamiste keik nored lapsed, kes awwalikkult tunnistanud, üksi sepärrast  luggewad, „et iggast ramatust luggeda mõistwad."  Säh, seal se wanna assi jälle on: ramatuid  loetakse palja luggemisse Parrast, agga mitte sellepärrast, mis luggcdes waimo ärratamisseks  peab õppitama. Sepärrast kuleme ka jõlledaid wanuemaid saggedaste ütlewad: „miuno laps on katekismusse, lauloramato, testamendi 162