on penemad, kui tolmu terrakesed. Mönned wee-taimed ja ka sened, mis saksa rahwas isseärranis wägga armastab, sest et nad, kui hästi walmistud, wägga supärrast on, on ka sest suggust. Wötta seent, mis mahha õlled murdnud, pöra tedda nenda, et alluminne külg peal pool, wötta siis üks hea terraw silma-klaas ja wata, siis leiad sa igga lehhe wahhelt seme-terra kessi. Rootsimaal ellas ommal aeal üks kulus mees, nimmega Linneus. Ta olli ommas noremas  pölwes kingisseppa pois, agga pärrast omma sure tarkusfe läbbi surema suggu rahwa  seltsi tõstetud ja au-märkidega auustatud; temma on ärratunnud jä tunnistab, et taimede  seltsisid sest ärratuntakse, kuida nende öitsemisse ja seemne kandmisse riistad nende peal kaswawad. Selle ülle, kas temma töt räkinud, wöiwad agga need wastust anda, kes issi taimede tundmist on õppinud ja nendega  kui omma kümne sõrmega tuttawad on. Ommalt maalt. Pernust. Meie ümberkaudo näitab pöllomehhe  lotusse Lähheke ennam ja ennam üllamale  wauwad ja paksud kurwastusse pilwed temma ello taewa latltusses torni kombel püsti seiswad. Zubba kewwäde olli pik ja wessine, et wilja teggeminne koggoniste hiljaks  wibis, mis agga ommetige paiguti parrast  kennaste kaswama hakkas. Ka rohhi seisis kül kaua kängus, sest et külmad tuled ja wihmad keelsid tedda eddasi samast; agga ni pea kui ilmad sojale läksid, kukkus ta ühhe korraga wälja ja kuida siit ja sealt kuulnud olleme, ei põlle ammugi ennam sesuggust rohto  nähtud, kui se aasta olla. Nüüd on meil ennamiste iggapääw saosed ja niisked ilmad,  mis keik maddalamad pöllo- ja heinamaad  lausa wee alla pannud, mis läbbi sui willi ennamiste keik olla ärrakaddunud ja heina  kätte saminne msamma waene; paljo pannakse  kül wäggise kokko, agga mis sest parhko  parrast saab, lähhäb käest pallawaks ja väddaneb ommetige ärra. Muido olli meil igga aasta ennamiste selle aeaga rehhe pars jubba likumas, agga kyö se aasta? rukki kaswatab  alles terra egga põlle mötteldagi, et ni pea sealt middagi sada õlleks! Kus ka wähhägi sui-wilja on, se hakkab alles loma; millal sest peab asja sama?! Agga mis wvime  meie senna parrata? Eks lasse lummal sedda keik nenda sündida? Woi olleme meie need, kellel wolli ja melewald selle ülle urrada? Ei mitte, armad ristiwenttad! Kui meie pattune  silm ka middagit ei näe, kust römo tunneme,  siis ärge lubbage omma mokkadele mitte neid nurrisemisse sönno wälja üttelda, mis süddamest kele peale tullewad; sest taewa Zssa aidad on temma rohkid andid täis, mis meie nõdrad ei woi nähha, ja kus meie usk püab nõdraks minna, seal tulletage mele, mis Issand  ommas sönnas ütleb, et temma ka warblassed  toidab, miks siis mitte meid, kes meie paljo üllemad olleme? On siis meie silmade  ees otse kui woimata, et ommast kätte tööst omma igga päwast üllespiddamist same, siis ärge möttelge Zummala armust kaksipiddi: temma  toimetab keik hästi, kui meie agga. omma murret temma peale heidama. Just päwa peal ei tea meie kül mitte õölda, kui kaua jubba need wihmased päwad kestwad, sest et meie sedda põlle tähhele pannud, agga et meil weel üht heina-ilma põlle olnud, sedda mälletame  kül. lummal parrandago issi omma ilmo ja andko omma lastele, mis neil tarwis! Riast. Liwima tohterdamisse kohhus annab  kubbermango seitungi läbbi teada, et Wörro makondas pari mõisa peal ellajate többi  ennast näidanud olla. Serrlste mõisas on 4. künni 16. Zuni ku päwani 4 lehma, üks hobbune ja üks lammas aea tahha läinud ning Waldekki mõisas 1. künni 5. Zuli ku päwani  wiis ellajast langenud. Kaks innimest,  kes nende langenud ellajate nahko on nülginud, olla ärrasurnud. Se on kül wägga  kahjo, et innimessed öppetust ei tahha wötta, agga kes woib senna parrata!? Eks meie minnewa aasta sest ei olle räkinud? Riast kirjutakse, et seal 12- selle ku päwal, öhto kello ühheteistkümne aeal, kaup- 243