Wennelased said ühhe kirriko aea peale kokko ja tõrjusid waenlasi senni taggasi, kui abbi tulli ja mässajad pöggenema pannid ja taggaaeajate  ees paljo mehhi kautasid; nende kahjo olnud wägga suur: 100 püssi, keik nende moon ja 17 wangi langenud wenne wäe kätte, kelle poolt 5 meest langenud ja 9 hawatud sanud. Se hirmsam assi Pola mässamissest, on nende kurri salla-kohhus ehk wallitsus, mis ui paljo ilma süta innimessi hukkata lasseb. Onnetö rahwas on ni hirmo täis, et keik teeb, mis se üllekohtune kohhus kässib; kui mitte, Ms on köis tagga. Sesinnane sallakohhus on arrakeslnud, et kegi Polakas wenne innimessega  ei tohhi räkida, ja rahwas kuleb sedda, sest nad teadwad, et neid wahhitakse ning ükski ei wöi ennam teist uskuda. Warsawis  ja muial ellawad Wennelased ja Polakad  seggaminne, agga teine ei rägi teisega, egga istu ühhe pengi peal; ehk kui üks Polakas  monne küssimisse peale middagi wastab,  siis polakele, mis küssia ei mõista. Zudi' kaupmehhi, kes rahha eest mona murretsewad,  on nad ähwardades ärrakeelnud, et Wennelastele  mingisuggust ei pea müma, ja need kohkund lomad kuulwad nende sönna, et köit ei tahha kaela sada. Kurri mässaminne sööb isse omma lapsi! Litawimaalt, kus kindral Murawjew moka kannab ja mässajatega ei mängi, peab jubba assi uattuke waggusam ollema. Se wanna ellatand söamees ei te nendega paljo nalja, waid kes surma tenib, wöib sedda lähhedalt leida. Wennelaste kiuste käisid keik Pola naesterahwas mustas leinandes. Murawjew kelis sedda ärra. Nüüd käiwad keik walges rides ja näitwad ösel nago koddokäiad wälja, kelle eest agga kegi ei kohko. On kuulda, et hul sallawallitsus tahta neid leinamärgiks palja jallo ulitsal käima panna. Tallorahwas agga,  ni paljo kui ial mahti saab, hoiab pärris  õige wallitsusse pole, ehk kül isse ka mässaja  möisuikude, pappide ja linna rahwaga üht roma usko tunnistab. Agga Litawimaal, isseärranis Kowno kubbermangus, olla tallorahwa  seas paljo msuggusid, kes ni mitme aegse raske orjapölwe läbbi, mis nad pola möisnikude raudkepp: al enne ellanud, keik omma innimesse õigusse tundmist, melewahwust  ja mõistusse selgust nenda olla ärrakautanud,  et nüüd ka mässaja möisnikude sönna kuuldes ja käsko täites wärrisewad, ja mönned wasto parremat teadmist ja tahtmist kurja tewad. Pärrisorja põlli, olgo must ehk walge, rikkub rahwast nenda ärra, et pärrast  kaua aega tuim, rummal, totter, laisk, sallatigge, harrimatta, tännamatta, kohmetand, ja kölwato on, kes üllekohhut kannatades ülleskaswanud, ka üllekohhut tehha pattuks ei mõista panna, künni parrema pölwe ja õppetusse läbbi pikka aega möda, nago kooldund  wibbo, omma waimo selletust ja winnajöudo  jälle kätte saab. Üht rahwast selle ehk teise asja pärrast, mis nende jures laidowäärt,  sure suga üksi laita, ei olle õige egga aita middagi; nendega kannatusses odata ja neid öppetades juhhatada, on õigem ja tullusam. Wöeralt maalt. Preifimaalt. sMäs sa minnes Kui need pahhad mässamissed ja seggadussed ommeti  pea mailmast kauksid! Minne Polamale: Mässaminne; (Kaukasussest kuuldakse ka sedda kurja kömminat), minne Krekamale: mässaminne  ; minne Ztaliamale: mässaminne; minne  Donau würstirigidesse: mässaminne; minne  Hinamale: mässaminne; minne Amerikamale:  mässaminne; minne Australiamale (Ue- Merremale): mässaminne; minne Ahwrikamale  (Madagaskari särele): mässaminne; minne  Preisimale (Berlini): mässaminne jah, mässaminne, ikka mässaminne ja werrewallaminne!  Tulle Zummal appi, mailm on üsna limist lahti ja laggund! Sepärrast, kus meel kallis rahho wallitseb, nago aitummal meie maal, seal tännago rahwas Zummalat ja piddago  sedda kinni. Mässamissed ei tõuse mitte tulest, waid kurjast, kangekaelsest süddamest. Kus tuld puhhutakse, seal ta wimaks pöllema  hakkab. Nenda ka Berlinis. Sedda on nüüd Preislaste pikkast waidlemissest wimaks wäljatulnud. Selle pahha tulle hakkatussest 224