Eesti Postimees ehk Näddalaleht M 14. 1864. Gssimenne s Tartus, 1. Aprillil.^ aasta. Ses iehheS seisab: Wennalik sönna EeSti sullaste ja ümmardajatele. Ommalt maalt. Õiendus ja sellesus.  Uus telegrahw. Magasini wargus. -- Karrotantsitajad. Õnneto surm tuleweske peal. Krufaweddajad, wsatke ette! MälleStusse pääw. - Õnnetus õnnega. Koggodusse ramatokoggo. Somuslaewad. 50-aastane mällestusse pääw. Saratowist. Wöerad mässajad. WaUopalk. Sallawallitsusse liikmed. -« Wöeralt maalt. Daanlane. -- Preislane. Austria. Prantsus. Rootslane. Saksama rigikoggo. WangiwstmiSsest.  Sultan  rööwlire kääs. -- Mönnesuggused sönnumsd. Tubbaka prukiminne. Amerika kallis aeg. Kallis ma.-» Neegride lubba. Kiwwiölli södikute waöto. Rummal kihlweddo. Pik ello igga. --- Mis lojukse puhhastaminne teeb. Pöhja-Amerika söalaewad. Härjapölwemehhe pulmad. Laewa õnnetus. Jggal maal ommad head ja wead. KirjawastuSsed. Teadaandmissed ja kulutamissed- Wennalik sõnna Eesti sullaste ja ümmardajatele. Niõtb olla, et mõnni sullane ja ümmardaja ehk nisuggune, kes mõtlemist kmnbagit ci olle, ütleb: „Postimees wõiks ka omma wennalikko sönno nattuke lühhemaks Lehha." Tõeste, sedda La teeks ka ja teeks hea melega, kui leiwawauneniad  ja Leinad meie päiwil omma kaebamist ja purrelemist, olgo linnas, olgo maal, ka nattuke lühhendaksid; agga se kaswab! Kuleme nüüd, kas leiwawannematel ka middagi kaebada on? Kui hea meel oüeks mul, kui neil mingisuggust kaebdust ei õlleks; agga parrako! Kuulge, mis ma hiljuti süddame walloga teada sain. Üks saks olli worimehhega kauba urrateinud, et igga kord, kui pääw enne sedda üttelda Mseb, teisel hommikul rahha eest piddi hobbusid sama wäljasöita. Ühhel päwal olli ta jälle üttelda  lasknud: Home kello ui ja ui paljo tahhan ma wäljasöita ja otan seatud tunnil hobbusid. DHea kill, tund tulli, agga hobbused ei tulnud. Saks otas künni ennam ei wõinud, jooksisisse worimehhe jure watama, mis wigga seal piddi ollema? lubba emalt kulis ta karjumist ja taplemist  howi peal, nago rahhesaddo. Wimaks tulli worimees tullipunnase näoga ja pällus: Ärge Pange pahhaks, se põlle mitte minno sünd; ma tullin isse alles kesk ösel koeo; warst on hobbused ees." No mis seal wigga olli olnud? Kuulge, ma ragin. Kotto ärraminnes olli perremees sullaste ja ümmardajatele kätte õppetanud, mis iggaühhel  tehha olli. Koeotulles piddi sullaue hobbused  lahti wötma ja illuste ärratallitama, ja hommiko  seatud tunnil saksa wima minnema. Kas sündis nenda? Ota senni! Teisel hommikul tõuseb wäsfind perremees lillesse, mõtleb: sullane on ammo läinud.  Walle! Ta lähhab wälja, watab talli ja tõllahone, mis ta sealt leiab? Hobbused eilsest õhtust sadik söötmatta ja jootmata hirnuwad tallis,  wanger howi peal wihma käes, rangid lõs