Rasu lesed. Mailmas rägltakse paljo liggimeöse armastussest;  agga ennamiste mõtleb iggamees: ma isse otlen mo keige lähhem liggimenne. Esmalt minna, ja siis weel mitto kord minna; parrast  tulgo teised. Kes rahhotuma mailma peal rahho nõuab, se õppigo kannatust. Mitto ei mõista sedda isse mitte õppida , agga teistele kül õppetada. Kannataja! senni kui so hüdda sind alles lv ihhastab,  sind lummala ja innimeste peale kaebama aeab, senni on sul hea tük karristusse witsa alles ees. Hndda ei taggane mitte turtsudes,  waid kannatades. Millal on innnnessed keige hoolsamad head kuulma ja wastowõtma? Tõwwewodi peal. Pühbade lanpawal, 18. Aprillil, on meile allamal seisew sõbrade kirri ja mis kirja sees seisis, kätte tulnud, kui teadmatta pühhade kingitus. „ Armas Eesti Postimees! Meie tulleme armastussega, nago onuna sõbra, ja julgussega, nago ounua teenri jure ühhe palwega, mis wasto suma mitte ei peaks pannema. „Õlled sa uüiid rikkas ehk waene, aus ehk auuto mude silmas, sedda meie ei tea; agga sedda meie teame, ct sa Eesti Postimees õlled ja seks lubbad jada; sesuggust on meil ka wägga tarwis,  meie ei tahha eunani kottis ellada, meil Peab uks käskjalg ollema, kes meile kulutab, mis liggidal ja kaugel, onuuas ehk wõeras rikis sünnib.  Sedda õlled nüüd sinna 7 aastat truiste teinud; meie tunneme sind, sa õlled üsna meie Eestimees, kes nutte üksi suga meie pole ei hoia. Ainid ellad sa Tartus ja kui sa sealt meie pole tnlled, siis on meil soead toad köetud ja suits walja aetud, sest et sul sojas toas maggus jut suus on; seal kõrwas mõistad meile ka Pagganateft  kõnnelda nago mõnni Missionär. „Agga ota, Postimees! soja tubba mõistad armastada, kas sul eunesel ka soja tubba on, kus need maggusad juttnd ilmale tullewad? ehk pead weel teise inehhe ullo al ellama? Kui nenda, siis anname sulle sedda nõu: Postimees ja Eestiwend, murretse isseenuesele ka üks soe tubba! Küllab nüüd aead silmad Parrane ja küssid: kellega ma murretsen!? agga pea pea, meie Eestimehhed ellame ka alles! Õlled  sinna ni kaua jubba käinud meid romustamas  ja wihhastamas, sest hea issa ei te ka allati lapse mele päerast, kui ta tedda karristab.  siis Lahhame meie sest ka pissnt taggasi  anda, te isse hakkatust, meie aitame kõrwast. Meie sinno Torri sõbrad sadame sulle siin 60 rubla omma pessa tarwis. Wõtta seddameie armastusse tähheks wasto. Kui se mitte Palja ei aita, siis aitab ammeti nattuke. Sa isse ja ütled tihti: „omma pessa on ikka omnia pessa. Agga kule, sedda rahha ei Pea sa mitte ärra söma. kui so kõht ka mõnni kord kül tühhi õlleks. Sa panne sedda intressi peale senni kui Jummal sa tööd eddespiddi õnnistab. Meil olli esmalt nõu, sedda asja sinna eest sallaja piddada ja rahha selle ehk teise kätte sata, kes sedda piddi kokko wõtma, agga parrast mõtlesime  sallaja  asjad lähwad tihti haisema, sadanre parrem ta omma kätte, siis same awwalikko witungi wasto ja teame kuhho meie korjatus sanlld. Nenda teggime ka; meis ei ussn mitte, et sellega kellegi kässo wasto olleksime teinud. Rõmusta nüüd ehk wihhasta, kirri on sul käes. Ja Innunalaga,  Postimees, ja anna meile wastust; agga ärra hakka meie ülle pahhandama egga pikka jutto teggenia, ka mitte teiste eest sallaja hoidma, Sedda sowiwad sinno truid Torri sõbrad." Mo armsad Torn sobrad? Teie wennalik arniastus minno wasto on ui suur, et mo suud üsna tummaks teeb. Mis ma pean teile wastama ehk kuida teid tännama? Teie tete jubba sellega, et „Eesti Postimehhele" ommas paikus rohkeste sõbro ja luggejaid koggote,  meie armsa Eesiirahwalc ning seal kõrwas ka Lemma Postimehhele küllalt head,  miksparrast  ollete nüüd hakkanud ennast weel peale selle kullutama? Misga ollen minna sedda issearralikko  armastust ärrateninud ehk nüsga pean teile sedda nrratassuma? Mis ma ial nõdra jõndo mäda kitsa wärrawate wahhel olleksin teinud ja weel teeksin sedda on muidogi hirmus wähhe! se on jo kni Eestimees omma wendade wasto keik minno kohhus olnud ja saab surmani o l» lema; selle eest ep olle kegi mulle middagi wõtgo. 151