2. OllemTkül kommistaMd, Ta on jälle andeks annud, Andeks anda on ta rõõm. Küssib umbusk: kes meid toidab? Kostame: kül lummal aitab, Et weel põrmust ellab põrm. 3. Tõstgem healt ja laulgem rõõmsast, - Ta on meie õige Issand, Temmal' andkem omma süddant, Siis kõik aasta hästi lääb. Jesus Kristus on sesamma eile ja tänna ja iggaweste. Halleluja! Äiad ja aastad tullewad ja lähwad, innimessed sünniwad ja surrewad, tänna õitsewad, Home närtsewad, agga Issand meie Jummal jääb iggaweste. Õn kõige innimesse suggule, et se nõnda on. Kuida õlleks meie waeste luggu, kui se mitte nõnda ei õlleks? Mis põhja peale Võiksime ennast toetada, kui Jesus Kristus mitte nurgakiwwi ei õlleks? Aasta on möda ja aastaga ni mitmed, kes mullu alles prisked, nored, tuggewad ja sured ollid. Kadduwas mailmas on kõik kadduw, kuid mitte Jummal ja Lemma sõnna. Kes Issanda Jesusse Kristusse nimme ja truusse peale omma usso lokust panneb, se nähko ühte ehrtuhhat  Neäripäwa tullewad ja minnewad, temma kodda seisab kindel ja likumatta, nago kaljo temma al, ikka^„sesamma eile ja tänna ja iggaweste." Oh, et agga Kristusse nimmi meie kõikide hinge põhjas hiilgaks, siis wõiks meil Jummala laste wabbadus ja julgus uel ning wannal aastal, ellades ja surres olla. Kes Kristusses ellawad, istuwad iggawesse Jssa armosülles, kellele mailma tuled, tormid, rist, hädda, willetsus, waesus middaai muud ei wõi tehha, kui mis neile heaks tulleb. „Sul on hea räkida, kui ehk kõht täis on" ütleb mõnni; „agga mis need peawad ütlema, kes jubba Neäris nälgas ollid, eddespiddine hädda olgo räkimatta?" Armad ristiwennad, meie tunneme iggaüks omma hädda ja kanname iggamees omma koormat, ni kerget ehk rasket, kui Jummal kellegile peale pannud, ja willawakkas eaga wiljasalwes  ei istu meie tännawo agga kas hädda meid armoabbist peab kaugemale 2