Ma Lhhe, aida ehhituse .jureK .  pärrast  lõunat kello kolm tallasid,, mis-12 künni 13 jalga kõrged, katki läinud ja wiis tö innimest  ülle pea ja kaela sealt mahhakukkunud, kus üks soldati lesk, nimmega Marie Jansen, omma wassak käe luud olla lähhedalt poleks murdnud ja sepärrast kshhe piddalisse witud ja tömees Zanne Jurewski, üht. hawa pahhä sanud; teised kolm olla ni õnnelikult kukkunud,  et wähhematki wigga põlle sanud. Kust läbbi õnnetus tulnud, olla praego kohto kulamise  al. Selsammal päwal lõuna kello pool üks, olla üks Ajutowi maeas ellaja Ria lmnas ollewa pattaljoni kapteini tener, nimmega  Kasimir Grushewski, selle maea peldikusse  ennast üllesponud. Ruttust senna kutsutud  politsei tohter katsunud meest weel hinge seada, agga põlle se tal õnneks läinud. Surno  sanud söa piddalisse witud ja jarrel Mamme  kohto polestallustud. Mis hädda tedda sedda kurja tood teggema aeanud, kes sedda nüüd ennam teab üttelda. Knrresareff. sAu kellele au tulleb and Siin pean minna omma süddant sulle, armas Postimees, wälja tühhendama, sest kellest südda täis, rägib su: Minnewa süggise  Mihkle kuust savik ollen ma koggemara selle asjaga tuttawaks sanud ja künni tänna päwani wägga tuttaw, sest et omma silmaga ollen näinud, körwaga kuulnud ja käega katsunud  ehk selle asja jures tööd teinud. Et se tõeste tööst, sepärrast wöttan sind Postimees  ennesele abbiks, meie rahwale silma ette malida ja meletulletada, mis neil tehha tulleb.  Saremaal on jubba mönni aasta waene leikus olnud, agga issiärraniö olli se minnewa  aasta koggoniste waene. Mis õlleks meie rahwast sanud, kui mitte meie armsad ja kallid saksad, ni issalikult meie eest põlleks murret piddanud ja meile leiba murretsenud? Jösiärralikult on keige Sarema rahwa kohhus, meie üllewägga auustud Ma-issa Landmarshalli  herrat, keiki Landradi herrasid, tallorahwa  laeno panga wallitsejaid herrasid ja waeste leiwa puduliste- eestmurretseja komite herrasid, wägga süddamest tännada; ilma nende nöu ja ahbita olleksid sel aastal kirriko öppetajatel ja kirriko kelladel matmise jures wägga paljo' teggemist olnud, sest rahwss õlleks  km silgud ehk räimed weest wäljatömmates  nälga surnud ja wimaks põlleks ka sedda ennam leida olnud, kes kirrjko kellasi  õlleks lönud, agga nüüd wöime ZumMülat  ja meie armsaid kohto herrastd, kes meis eest hoolt kandsid, tännada. Siin wõib wahhest  mõnni külla eideke woi tädike öölda: ommast  taskust põlle need herrad middagi andnud,  sedda on meie armoline Ksisre Herra meile laenanud. Tossi kül! Sedda on temma laenanud, agga kas selle parrast nad tänno wäärt põlle? Ei sõbrad! Sure süddameliko tänno wäärt on meie armoline Keisre Herrs> Aujärje pärna ja aulik kindral kubberneri herra, nemmad on wägga issalikult omms helded  käed lahti teinud ja laenanud ning kinkinud.  Agga nüüd küsstme: Kust teadsid need kolm rigi issa ommas kuldses maeas, et Saremaal  ni suur nälg on? Nemmad põlleks sedda missist mitte teadnud, kui mitte meie üllemal nimmetud herrad neile meie hädda põlleks teada andnud. Ma pean sulle ütlema, Postimees, mis õlleks  meie rahwast sanud, kui need ausad herrad  õlleks otse nendasamma neist möttelnud, kuida nemmad sakstest mötlewad; agga tänno Zummalale, keik põlle ka ennam ni rummalad,  sakstest pahha mõtlema. Minna, kes ma allati tallorahwaga koos ollen, tunnen neid wägga hästi; nende mõtted on: mis meil sakstega  teggemist? Meie olleme rentnikud, meie ei prügi neid, maksan rendi ärra, assi malmis,  lähhän omma teed. Kui saksad tallorahwast  otse nendasamma mõtleks ja ütleks: mis meil nendega teggemist, neil on ommad tallitajad, murretsego need nende eest; mis õlleks sest rahwast sanud? Wessi tulleb silma, kui selle peale mõtlen, kuida tallopoeg teise eest murret peab —ta mõtleb: surgo teine, kui agga minna ellan, sest on jubba kül. Olgo siis kohto herradele tänno, kitus ja au, et nad on murretsenud ja õigel wisil ärrajagganud.  Olleme issi omma silmaga näinud, kuida herrad hommiko kello kümnest künni öhto kello kueni, ilma marja maitsmata on kirjutanud ja seädnud, et rahwas noppeste wilja kätte sanud ja eestmurretseja komite herrade  läbbi on rahwale rahha ja tööd neile, 190