olla ja nende sönna kuulda wötta, ning keige hea teule malmis ollaei koggoniste ennam saksa rahwast pölgada, maid süddamest nende pole hoida; sest nendega ühhes woib agga taewariik  siin ma peal kossuda. Tahhate, et mangi koead peawad tühjaks jama ja ümber hulkujad karjad wähhenema, siis ehhitage usi kolimaeasid jure, et sealt teile üks wagga ja kennaste kaswatud  noor suggo woiks jure tulla, kellel hea meel mis armas kuulda. Oh et kõrtsid ja kohto toad tühjaks jäeksid, agga kolimaead täis olleksid ja neid ikka meel saaks jure ehhitud,  kus noor suggu Jummala auuks ja koggodusse römuks woiks kaswatud sada. Selle peale andsid kohtomehhed sedda maea minno, kui kolide üllema kätte, mis minna agga jälle koliwannemate, koggokonna ja koolmeistre  kätte selle palme ja manitsussega andsin,  meie armsa nore suggu pärrast, middagi waewa raskeks piddada. Pühhitsusse hakkatusses  ja pärrast palwet löppetusseks laulis koolmeister omma lastega nelja heälega koralisid.  Pärrast pühhitsemisse löppetust sai keik protokolli ülles pandud, mis kullu se ehhitus koggokonnale teinud ja nendasammoti ka kust koli-ma ja ehhitusse tarwitus sadud.  Kindral  Dittmari herra on 80 wakkama maad selle koli tarbeks ja ehhitusse tarbeks ?00 palki, W 0 sae-pakko ja kuus tuhhat telliskiwwi  andnud, mis eest koggokond kindrali herrale  suur tänno wölgo on ning koggokonna kullu olli 300 rubla mis ehhitusse eest mälja andsid. Jummal önnistago kohtomehhi ja walla wöörmündrid, kes ni ütlematta sure armastusse  ja holekandmissega -koggokonna kasso  eest hoolt kandnud. - Wägga saggedaste kuleme rahwa suust: „Mis kasso on mul sest, ühhe ülleüldse kasso pärrast ennast kulutada, sest kui pea woib üks wöeras tulla, ostab mo kohha ärra ning ma pean kurwastussega ommast maeast mälja minnema ja nenda ollen  ennesele ilma asjata kullu teinud." Jälle üks manna pärris Eestirahwa wabbandus, kellega ennast igga hea asja eddasi saatmissest tahhab lahti kiskuda! Selle peale lasksid koggokonna wannemad wannema rahwale klaas jodawat mina ja kokisid anda ning lapsed said Jöulo pu otsast öuno ja konwekkisid. Üks wäikenne õlle wadikenne olli koli toas treppi al, kust iggaüks, kelle kurk surest pallawussest kuiwaks olli janud, sedda wois nisutada ja omma janno kustutada. Keige selle jures sai maggust ja armast jutto puhhutud, kuhhu sekka  ka mönni nalja rasukenne kukkus ning lapsed  laulsid mõnda ilmalikko ja waimolikko lauto  nelja' healega senna wahhele, mis isseennesest  wägga kenna olli. Umbes kello 59 aeal piddasime öhto palwet, omma pölwede peale mahha allandades selle ette, kelle käest kelk hea andminne ja täis and tulleb ning tännasime  tedda selle sure armo eest, misga ta meid tänna römustanud ja wötsime selle palme  põhjaks Taweti 23. lauto ja parrast palwet  lahkusime ses kindlas lotusses, et ta meid sel pimmedal ööl rahhus saab koeo ammutama  ja ikka kaitsma. Tullewa aasta, kui Jummal  senna male aitab ja meile ello ja termist kingib, lodame Ue-Wändra maldas üht teist kolimaea jälle pühhitseda. Kahjo, et need mannad kolimaead liig wäikessed ehhitud; seal on igga koli jauks 200 last, keik ei mahhu senna sisse. Ülleüldse peaks se manna seadus:  „Jgga 500 meeste hinge peale peab üks kool ollema" ümber mudetud ja nimmelt  nenda kinnitub sama» igga 200 hinge peale peab üks kool ollema siis woiksid keik lapsed, ni hästi poeg- kui tüttarlapsed kaks talwet järges kolis käia. Ei õlleks ka kolid siis ennam trahwi kolid, maid sesuggused,  mis elementarkoliks nimmetakse, kus mitte ennam ükspäinis luggemist ja ka teki smusse  selletust öppetakse, maid ka kirjutamist, rehkendamist, mailma öppetust ning lodud asjade  tundmist ja wimaks ka sedda üllewägga armast jn kenna 4 healega laulmist, mis meie süddamed taewa pole töötab. Sedda aidako Issand Jummal taewast. S. Riast. Masside Lihwlandi kubbermango kohto patenti läbbi 9. Detsembril  1863 M 122 olli tallorahwal omma asjade tallituste parrast, ilma passita ehk mu tunniskirjadeta 39 wersta lubba emale minna;  agga ei tohtind kauaks senna jada, siis 369