peawad ommetige, kui mitte heaga, siis kurjaga sönna kuulma. Prantsusfemaalt. Se ei pea Prantsusse  rahwal mitte mele parrast ollema, et sealatsed  koddosed söa wäed wahhest jälle jallale kutsutakse, waid mönni kärtsutada omma kulmo ja möttelda, mis tossi põlle. Sedda ei tahta nad sel silmapilgul uskuda, et kellegi rigi wallitsussel  sedda peaks mele tullema, julgeda Prantsusse rigi peale tulla, ehk kui kegi peaks ka ni nõdra melega ollema ja nende peale tullema,  et nad iggal aeal ni tuggewad olla, neid taggasi lömas Prantsusse rigil ei woi muido söddasid olla, kui agga siis, kui ta isse tahhab, ehk kui mönned naburid, lõuna, öhto woi põhja pool, nenda kui Spania, Jtalia,  Shweits ehk Inglane peaksid tedda pahhandama  ja temma nendega tüllisse minnema, woib ta iggal aeal nende kolme wasto minna ja juhtub se neljandamaga, siis peab enne laewo kui sõamehhi murretsema. Praego Preislasse tutti karrata, õlleks surema hulga Prantslastel kül wägga mokka parrast, agga ommetige selle tingimistega, et wöit neile tulleks,  teist modi ei tahha nad ennast kotto ligutada.  Paljo wänawad praego weel mokki selle ülle, et keiser Napoleon sedda parrast aega, Preislasse karwo kinni hakkata, wimase söa aeal on lasknud möda minna seal olleksid asjad korda läinud. Nüüd tulleb küssida: kummas peaks wäggewam ollema, Prantslane woi Preislane? Se on üks assi, kelle ülle kegi mu selgemat otsust ei tea anda, kui se kes meie pea kohtas. Sedda ei woi ka kegi öölda, et Preislane peaks tukkuma, kui Prantslane  ennast pulmale walmistab. Ette on nähha, et Preislane ka Prantslast suggugi ei ussu; ta walmistab ennast otse nisamma nago õlleks södda jubba ukse ees; Preislane on ka igga piddi omma walmistamistega Prantslasse ees. Miks seal ni holega walmistakse, sedda teadwad  isse parreminne, kui meie siin omma toa nurkas. Leipsigist kirjutakse 5. Detsembril: Tänna  hommiko kello 8 piddi mörtsuk Künsh- ner, kes minnewa aasta 3. Nowembril kaupmeest  Markerti temma podis olli ärratapnud, ärra hukkatud sama. Kohhus olli tedda surma  möistnuv ja ta olli kül armo pallunud, agga sedda põlle kegi kohhus egga rigi wallitsus  anda woinud. Kaks hukkajat, Writshe Dresdenist ja Brandt Wahwentodast seisnud malmis hukkamisse platsi peal ja odanud selle järrele, kelle parrast senna ollid tulnud. Just kello kahheksa hellistadi wahhe toas kellokest ja wälja astus mörtsuk, kedda üks öppetaja sawoti jure satis. Peale selle, kui ta ennast olli ridest lahti wötnud, sai ta ühhe musta laua külge rihmadega kinni seotud, tunnistas temma: ..Minna ei olle mitte mörtsuk, siin seiswad minno mõrtsukad!" ja selle jures poris  ta silmad senna pole kes kohto wannemad seisid. Korraga kollas üks hüüdmisse heal, kui parrajate temma kael jubba kirme alla olli lükkatud: «piddage kinni!" Üks käskjalg töi kirja, kus seisis: temma hukkaminne jäeb ühhest aeast seisma. Sedda kuuldes lahkus rahwas, mis rohkeste senna olli kokko tulnud ja ärrahukkataw widi jälle omma kambri taggasi,  kust ta olli wälja todud. Athenist. 12. Detsembril. Mustawa- Kiritli-Pasha olla korra jälle Kandia sare mässajate  wasto wälja läinud ja Karesse lähhedal nendega kokko sattunud. Kui seal kuus tundi  järgemoda ollid söddinud, olla Mustama Pasha mütsi ülle silmi tömbanud ja häbbiga taggasi läinud sanud Saarlaste käest tuggewaste  mammusse pihta. Wöit põlle igga ühhe omma wötta, maid se tulleb ühhest näggematta  käest. Sepärrast ärgo kidelgo kegi ommast surest mäest, sest innimesse wäggi on kui pilliroog, mis pea katki woib minna. Selle numrega jätkame Teid, meie armsad ja kallid sobrad, wanna aastas Jummalaga ja kanname, et meie nodrustega jälle ollete kannatanud. Kingib Jumma! meile möllemile termist siis näme 4. lanuaril teine teist jälle. 419 Verantwortlicher Redacteur: C. F. Lorenzsonn. Bon der Censur gestattet. Pernau, den 27. Decbr. 1866.