lestunnistada, seks on nemmad ikka weel liig harjomatta ja pitkaldased. Nende nattuke kassina mõistusse parrast, ei mõista nemmad ka kronopühhadest' weel õiget luggo piddada, waid need lähwad neil ennamiste kui ku- ja päwawarjutamissed pilwes ilmaga, möda. Tulleb  kronopühha, .ja linnas lähwad rahwas kirriko, ja pöllewad öhto autulled (ehk sealge mõnda sowida õlleks) siis ollen sedda saggedaste  näinud, et Eestlased, kes maalt linnas juhtusid ollema, sedda siin alles otsekui koggematta  teäda saiv, et tänna krono pühha olla. Wennad, kas se kül harritud ja öppetud rahwast peaks tunnistama? Kui omma Tähtramato  sees keik suggused muud tühjad tähtpäwad  tähhele pannete, kedda wist mitte ni tarwis ei olle, miks teil siis ka kronopühhad silma ei juhtu? Ma pean teile sedda süüks nimmetama, sest et sellega omma au ja kasso wasto tete. Mis teil süddames on, sedda näitke ka ülles. Küünlaid küllades akna peal pöllema panna, ei tahha kül weel korda minna, sest et aknadest alles suur pudus on; agga ma annan teist nõu: tehke nago mitmed rahs was muial mades nisuggusel päiwil tewad: süütke mäggede ja wainude peal lausa taewa al autulled pöllema ja laulge seal jures nago sedda Tirolimaal saggedaste kuuldaks ja nähtaks;  se paistab kaugemale kui küünlad akna peal. Seal jures potte teil mingisuggust kullo tarwis ja need on siis au- ja römotulled  nago nad maal peaksid ollema. Kui kaunis  õlleks wöera teekäiatel nisuggusel õhtul reisida, kus nad kaugel ja lähhedal möllempool  teed muud ei nääks egga kuleks, kui römotulled ja römolaulud. Za küssiksid nemmad:  „Ms se tähhendab?" siis wöiksite römoga  kosta: „Meie Eestlased pühhitseme tänna omma armolisse Keisri Herra sündimisse-,  nimme- ehk kronimissepühha!" Tõeste, armas Eeötirahwas, nisuggune awwalik  römo-üllesnäitminne ei õlleks sulle häbbiks egga teotusseks, waid selgeks auuks ja kassuks.  Sa ei teeksid sellega muud, kui mis sa kui õige rigiallam peaksid teggema. Et sedda kegi keelda ei tohhi egga tahha, on mmdogi teäda. Nisamma hästi on ka teäda, et ükski rummal tullega ei pea rummalaste ümberkäima. Wöib kül wägga hölbfast olla et mönned kulmo kortso tömbawad ja pahha melega nurrisewad:  „Sul põlle meile ka muud öppetada,  kui sedda! Eks sa ei tea, et Jummaia  t ülle keige asjade peab kartmck, armastama, temma peale lootma ja tedda üksi tenima?" Minno teäda tean ma sedda ka; agga ma tean ka meel muud, se on, sedda sinna: „„Kartke Jummalat ja auustage kunningast."" Se on selge malle, kui issi mõtlete ehk teisi kulete ütlewad, et se öiete Jummalat tenib, kes temma salwitud meest, omma Keisrit, kedda Jummal temma peaks pannud ja auustava  käsknud, auustaMatta jättab. Se põlle üksi rummalus, maid ka nuhtlusse wäärt tiggedus,  ja ma teeks ommalt poolt keik, mis ma ial wöiks, et sedda kegi Eestirahwast üigussega  eft peaks ütlema. Sepärrast, armsad Eestiwennad, ikka ürgemaks, ikka targemaks ka selle asja polest! Hakkage agga teie möistlikkvmad  enne peale, kui ka möistmattad eest otsa nattuke hirwitawad, kül pärrast tewad jarrele ja teie ollete neid kassuks sanud. Rummalus  arwab ennast, senni kui ta rummalaks jääb, ikka tarkusest targema ollewad; lähwad agga temma silmad lahti ja näeb ennast allast!  ollewad, siis lööb silmad mahha ja pörab  öige tee peale. Andko Jummal, et ma mitte tule kätte ei õlleks räkinud! Sönnumed ommalt maalt. Peruust Wallid. Mönned asjad seiswad kül kaua, peawad agga wimaks ommeti  langema, sest innimesed ei wöi ial tehha mis iggaweste seisaks. Nenda on luggu ka Perno mallidega. Rootslased on neid teinud,  Wennelased kohhendanud, agga nüüd on nad ilma asjata ja peawad mahhakistud sama.  Ilma asjata on nad töeste; sest kui tänna waenlane meie linna alla tulleks, mis warjo wöiksime meie omma mallidest lota? Sedda olleme ka 1854 jubba omma silmaga näinud; kui waenlane meie linna al seisis ja 282