Eesti Postimees ehk Näddalaleht s. IBKS. Tartus, 3. Webruaril. M- ja lmnarlthivale. Teine aasta. Ses lehtes sStsabt Mis põiest haige tohkre leikamist woib uskuda. Ommalt maalt. Õppttud Eestiteltstst.  Warga to. Jummala sbnnaga kewad narriv nalja. Nekrudi rided. Kindral-kudberneri herra wastowötminne.  --- Krähnholmi wadrikust. Suur kool. Seitungi ja seitunai lugqemisse wahhel. —Wo eralt maalt. Sak» samaalt. Wie kuld pulmad ühhe korraga. -- Holekündmtnne söamehhe lesse ja laste eest. Tallaja laen. Õnnelik önneko. Kunninga pöggcminne. Tullepurtsaja Ärna mäggi. -- Amerikamaalt. Egiptussest. Kirjawastussed. Teadaandmissed ja kulutamisfed. Mis polest haige tohtre leikamist wöib uskuda. on arstidel wägga trööstlik assi ütleb meie tohtre sõbber siin Tarto klinikus omma silmaga  nühha, et meie Eestirahwale middagi õppetada  ehk kirjutada, mitte muda ei olle, kui tühja lane hüda, kust kegi wasto ei kosta. Aitummal, nemmad pannewad ka tähhele ja sawad arro. Nenda on ka nende ilma asjata hirm tohtre leikamisse eest, kus sedda tannis, hea tük wähhemaks janud ning on lota, kui rahwa mõistus selgub, et se ommal aeal koggoni  ärrakaub, mudasamma ka mitmed muud tühjad ja rummalad mötlemissed ja asjad, mis weel rahwa jures on ja ühhe päwaga ei wõi parraneda. Aitab lummal asja sel wisil eddasi  minna, siis lodame ka sedda aega tullewad, kus muud rahwas meid selle au sees saab piddama,  mis igganhhe mõistlikko rahwale peab antama. Enne ei wõmud kiiniks haigel surema  t ehmatust olla, kui sedda, kui temmale oöldi, et temma haigus leikamist tarwitada; se olli kui õlleks temmale öõldud: „Home lüakse so pea otsast mahha!" Icüüd agga kulukse eunamist  sedda küssimist: kas sel, kes leikamist ettewõttab, ka wagg une kassi peaks otl ema, mis leikades mitte ei wärrise, ja kas leikaja omma kunsti peaks hästi õppinud ollema? Se on tõeste wägga mõistlik küssimine ja nenda on iggal haigel õigus küsfida. Sest leikamisse jures ussub  innimenne omma suremat warra, se on omma termist teise kätte, eks ta seal ka mitte ette ei pea watama? Kui ma omma rahha teise katte annan, Möllan ma panti ehk tunnistusse kirja, agga terwissega, mis ennam wättrt on, ei wõi ma sedda mitte tehha. Mis peale wöin, ma nüüd julge olla? Mis wöib rahwas muud tehha, kui selle järrele arwada, kuida kellegist arstist on kuulnud, et temma sedda ehk sedda olla awwitanud, siis piddada temma jo omma ammetit mõistma. Tossi kul, agga nisuggune julgus pettab saggedaste; sest ka sel, 5eS H) S!?'n wahhel könneleb weel tohter, nago õlleks selle polest ka mönni kasso ollewad. Sedda  peab rahtvas isse teadma, meil ei sünni omma kass? teiste nähheS sillitada sest omma kitus haised. E. P.