jawad agga ellusse ja need towad kewwade noort suggo ilmale. Mönni selts teeb süggise  müri sisse auko, ja augo seinade ümber kannab ta pissukeösi usstkessi ja keskpaika munneb munna ja issi surreb ärra. Kewwade tulleb munnast noor waabsikas, sööb essite ussikessed seinade ümbert ärra ja siis lendab wälja. Ommalt maalt. Pernust. Kauba, aeamissega on saggsdaste  luggo nago mönne innimesse terwisega, pöeb mõnda aega ja korraga on termis jälle käes, et iggale pole tö kallale julgeste woib minna ei karda ilma egga middagi; otse nendasammoti olli ka meie linna kauplemissega,  jäi takkistama ja olli nago tisikusse többe pöddeja, kes ei surre egga ella; agga nüüd on tale korraga nago uus ello sisse tulnud.  Nüüd on igga päaw keik ulitsad linna worisi täis; kalo saksad ei jõua ni paljo wastowötta, kui iggapääw sisse tulleb, saggedaste  peawad worid kaks ja kolm päwa otama, enne kui lahti samad jo siis tö ni kire ja kibbe, et ka wahhest pühhapawad töpäiweks  samad tehtud. Ilmad on meil kül sojad, agga wihmasedtz mis kelab heina teggemast.  Olleme jubba se aasta ka 23 kradi soja ärrakatsunud. Tahhab kegi wärsket kalla maitseda, se ei woi rahha kottile armo anda, egga sedda ellitada; kallad on sedda puhko kassinad ja sepärrast ka kallid. Pernomaalt. sßahhe Üks wanna kallis söbber kirjutab meile: „Juli ku 3. päwal s. a. enne lõunat paistis päike wagga ilmaga wägga pallawaste, ja olli ette nähha, et üks raske mürristaminne tullemas olli; ei turinud ka kaua, kui päwa töuso poolt üks weike pilweke ülles aeas ja mürristamissega  ennast laiemale lautas, ning eest otsa wihma, agga ka warsti rahhet hakkas saddama,  mis kord korralt jämmedamaks läks. et wimaks aina jeätse tükka, mitmed modi, mönned wask-rahha modi lattergused, teised jälle pikkergused tui munna surused ja mönned hulkas nago kaktuse purrika tükkid, pilwist mahha langsid. Kui nenda umbes werand tunni aega olli saddanud, siis olli ka kahjo silma nähtawalt seal. Rukkist olli paljo purruks  lödud, odra orras, mis alles nödder, mulla sisse peksetud, pealegi kedo willi ja mitmesuggused taimed nenda purruks peksetud,  et neist piösut lokust on; õnneks olli ilmoke wagga; õlleks se rahhe kange tulega tulnud, siis õlleks kahjo paljo surem olnud. Ollen kül wahhest seitungidest raskest rahhest  luggenud, agga ialgi omma silmaga näinud,  ehk ma kül pea 60 aastaseks samas ollen.  Kui laialt ja pikkalt se rahhe labbi läinud, põlle mul weel selgeste teada, agga ni paljo ollen kuulnud, et minno ellokohhast kaks wersta põhja pole, sedda saddo põlle olnud. Tännawune kewwade olli muidogi pik, willo ja wihmane, mis suise pöripäwaga lõppes ja et ma maddala saue ma mees ollen, rikkus wihm mo warrasema külwi ärra ja piddin kaua otama, künni ilmad sojemaks ja kuiwemaks  jäid, misläbbi näddal enne Jani päwa omma külwi löppetasin. Orras tõusis priskes  te ülles ja olli lotust, kui Jummal warrase  külma eest hoiab, head leikust sada, agga Zummalal olli teine nõu ja laskis rasket rahhe  saddo ülle mo põldude minna. Mis woib pattune innimenne senna parrata? waid peab röhhutud süddamega ennast ses lotusses Temma  keige wäggewama käe alla allandama, et ta eddespiddi meie tööd jälle saab õnnistama. Sinno wanna tuntud K. F. Itiast. sKeiserlikkud Ria linna rahwal on se aasta üks rööm teise järvele  häddast on nad ühhest römust wälja astunud, jubba teine jälle käes. Sealt kirjutakse  M selle ku päwal: ..Esrnaspäwal, 3. selle ku päwal, saab meil jälle üks ütlemata suur römo paäw ollema; sest selle päwa hommiko  saab Suurwürst Konstantin Nikolajewitsh  omma sure abbikasa ja lastega, Olga ja Wera Konstantinowna, raudteed kauda meie linna tullema ja lühhikesse puhkamisse järrele aurolaewaga „O!aw" Danimale, Kopenhageni 227