süüks aeama, kedda nenda näwad teggewad. Se on laidowäärt, agga laitjad ei te sellega mitte iggas asjas egga iggal aeal õigust. Igga innimenne on just nenda hea ehk pahha, kui innimeste  selts ning elloluggn, kus temma ülles kaswanud ja ellab, nisamma kui üks kurjateggia selle. rahwa pealekaebaja on, kelle hnlkas temma ui kurjaks wõis minna. Ma ei tahha sellega mitte ärrasalgada, et ka mõnned üksikult onuna harrimatta mele parrast isse süüdlased on, kui nenda wasto oksa tewad. Agga meie ei rägi siin üksikutest, waid ülleültse, ja et nisugguste  õppetud ja ommeti witto läinud Eestimeestel  ennam pealekaebajaid kui eestkostjaid on, siis tahhame lühhidelt tähhelepanna, kust se ennamist  peaks tullema, et nemmad ennast ui laidowäärt  wisil isseenneste ja teiste kahjuks vmmast  rahwa st püüdwad ärralahhutada ja teiste külge kinnikaswada? „Esmalt on se meie ma musnggu rahwast suur üllekohhus, mis sähhärduste õppetud Eestimeestele  Lehhakse enne euuam kui niiüd et kui kegi Eestimees kes teab kui härritud ja kolitud Peaks ollema, saggedaste paljo ennam, kui mitto mu rahwa seast, agga temma on Eesti wannemate laps, siis ei hüta tedda mitte Eestlane ükski mõistlik innimenne häbbiks  ei panne), ei mitte, waid tedda hütakse ikka „tallopoeg," mis endise põlwe mällestusse järrele  nisamma paljo tähhendab, kui ilma õigusseta,  tenistusse tarwis lodud pärrisorri. Kas se õigus ehk tarkus peaks ollema? Temmal põlle seks mitte tarwis adra tahha astuda egga kirwest  kätte wõtta; temmal põlle mitte tarwis rehhes ellada egga rehti peksta, mitte künda egga äästada; temma wõib kohto laudas istuda, kantsli peal seista, autähta rindas kanda, minnopärrast nago sa ütlesid oberst, kindral:c., ülleültse keik seddasamma olla, mis keige parrem musnggu mees on, -- ei aita middagi, Lemma peab ikka tallopoeg ollema, sest et tennna wannemad Eestlased olnnd ehk on. Ühhelhobil, kui mitto ja mitto musnggu meest, kennel harrimissest ja õppetussest  selge taewakarwa pudus ja ellokombed jures kellest igga tallopoeg ennast häbbeneks, siiski ei sõimata tedda mitte „tallopoeaks." Mikspärrast?  Jah, temma ei olla jo mitte Eestisuggust.  Ja on mehhi, mõnned õiete penikeste kuede ja linnonahka kaSsukate sees, kes üsna awwalikkult  nenda wõiwad räkida! Kui kegi pahhaks ei panne, siis ma küssiks teist korda: kus on siin harritud wiis, õigus ja tarkus? Ühhe ehk teise peale ei kaeba meie Me mitte, waid ninimetame  sedda ülleültseks meie ma haigusse märgiks,  mis endisest aeast ühhes eddasi tulnud, agga aitummal, aeg aealt kaddumas on. Kui agga luggu nenda on, kas siis immeks panna, km mõnni nõrgem õppetud Eestimees omma suggu rahwast hakkab ärrasalgama? Oige ep olle se kül mitte, agga Lemmal on seläbbi ommeti suur wabbandus. „Küssime nüüd teiseks: kui monned Lnbliste õppetud Eestlased omma rahwa-nimmi hakkawad häbbiks pannema, kas se siis üksi musuggu rahwa sü on? Walle! Suur ossa südi jääb ses asjas ommeti nende omma kaela. Et mitto omma Eestinimme  ei mõista auustada, siis hakkawad ende metest ausamat otsima. Monned kergekesed, kui saksa rided selga sawad, siis arwawad, et Eestlane ennam wälja ei paista; nago rie meest ümbermudaks!  Teised jälle motlewad: on mul saksakeel  suus, siis ollen ma „herra." Selge tühhi jut. Prantsussemaal rägiwad keik prantsussekeelt, Saksamaal keik saksakeeli :c., kas nemmad keik seal herrad on? Wõtta nappust! seal on seaja  lambakarjatsid seas küllalt, kes neid lome prantsusse- ehk saksakele lauta ja laudast wälja aeawad. Näppotäis saksakele sõnno suus, se ei te kaapsaid weel raswafeks. Kui nisuggused omma saksiko wisiga mõnni kord nattuke naerdud sawad, siis wõtko heaks ja pistko Lasko. Neist meie siin ei rägi, waid sest, kuida Eestlased ennast  isse saggedaste omma õppetud meestewasto süüdlaseks tewad. On üks wahwa Eestimehhe Poeg ni sure kullo, pikka aea, raske waewa ja kidowäärt kannatussega mehhewisi õppinud ja nisugguse seisusse sisse ja kohha peale tunginud, kus nüüd omma rahwa kassuks wõib ellada ja tallitada; on tal rahwa armastaja südda rindus, kes nende eest aitab mõttelda ja räkida, siis on wägga saggedaste leida, et rahwas Lemmast ärrapörab ja Ledda mitte ei ussu, ehk tedda kui omma suggu innimest alwaks peab, nago omma sarnast Hanso ehk Matsi ja nõuab, et neidsawmo  ridid peab kandma, nisamma sassis pea ja räppuste silmadega käima, nendega lõuka otsa 338