tat Helme kihhelkonnas Zöggeweste mõisas illusas kabbelis omma proua körwas, möllemad  wägga uhkeste ehhitud pusärkide sees. Omma tallorahwa wasto on würst Barklai  de Tolli ka lahke ja issamelinne möisawannem  olnud, kes neid mitte nago kutsar hobbusid ep olle tagga aeanud, waid kui issa lapsi armastanud. Sepärrast on ka mitto Eestimeest, kes temma hauast möda käisid, mütsi mahha wöttes öhkanud: „Zummal andko  head hingamist, siin hingab üks suur mees, kes omma allamid ka maimessiks on piddanud!"  Needsammad mõtted on ka Postimehhel  temma hauast ja ausambast möda käies süddames likunud. Wask kujo ehk ausammas, mis Tartus seisab,  on keik need wäepealikkud, kes temma al teninud, omma kullv peale wallada lasknud ja senna mällestusseks keikide silma ette seisma  pannud. Somemaad on Barklai Wenne wallitsusse alla saatyud, Some kaljust on ka se sammas tehtud, kus peal temma mällestusse kujo seisab.  Päaw pärrast Mardipäwa, se on 11. Nowembril 1849, sai sammas üllespandud, raud aed ümbertehtud ja seisab nüüd jubba 13 aastat. Temma nimmekandjaks ja warraparriaks  jäi ta ainus poeg, kes praego alles  ellab. Üks lahtilastud soldat seisab möisnikude  kullo peal temma haua jures ja watab  järrele, et middagi rikkutud ei sa. Au, kellele au tulleb anda. Sönnumed ommalt maalt. Tallinnast. Toombe-uest Eestikirrikust.  Kui Zummal innimeste sowimissed, nago stamale näitab sündiwad, lasseb korda minna, siis sawad pea mitmed silmad nähha, et Tallinnas kaks uut E e stikirrikut on jure tulnud. Hiljuti olleme essimissest könnelenud,  kelle alluskiwwi Harjo warrawa ette pandi, mis Altlinna koggodussele ehhitakse ning „lani kirriko" nimme saab kandma; nüüd agga tullewad sönnumed, et ka Toombe ue kirriko alluskiwwi 28. Oktobril palwe ja lautoga  on paigale pandud'. Onnistago Jum- mal, et möllemad rahhokoead rahhus saaksid  ehhitud ja parrast koormatud ja waewatud  hindele pattude andeksandmisst rahho ja hingaminne nende sees kulutud. Peaks sadan, nago se temma kurn wiis on, kaddedust  ja wöeretiwaatmist meie wendade sekka külwama, siis aitko pühha Waim neid sedda sowime meie süddame põhjast keik pahharetti sem.et jalge alla tallata, et nemmad armastusses rahho siddema läbbi ühhendud keik Issanda auuks ja -temma koggodusse kaswamisseks  tallitaksid. Küllad Tallinna wennad möistwad, miks nenda pallume. . Sesinnane Toombe koggodusse assutus ja kirriko ehhitaminne ep olle just mitte uus assi, waid agga ueste jälle ülleswõetud. Rootsi wallitsusse  aeal seisis judba paar sadda aasta eest seal Tönnismäel üks puust ehhitud eesti kirrik, mis Rootsi kunninga nimme järrele „Käarli-kirrikuks"  nimmetadi. Aastal 1710, kui Wenne wäggi Tallinna alla tulli linna ärrawötma said Tallinna allewid ärrapölletud ja nenda ka nimmetud  eesti kirrik ärrahäwwitud. Sodda ja katk ollid kül linna rahwast wägga wähhendanud,  ommeti jäi ikka weel Toombe Eestikoggodus  kokko. Aastal 1715 said jälle ue öppetaja, kes agga aasta parrast Maddissekirriko  peale läks. Aasta! 1724 hakkas koggodus  laggunema, muist heitsid Altlinna eesti koggodussega ühte ja mönned kaugemalt küllad  langesid Keila-ja Zöelehtme koggodusse körwa. Toombe koggodusse wiimne öppetaja läks 1739 Rakwerre linna ja mis koggodussest  weel järrele janud, heitis koggoni Altlinna koggodusse hulka. Nenda olli Toombe Eestikoggodus  lõpnud. Sest sadik on peale 120 aastat mõdaläinud  ja Eestirahwa hulk pikka rahho aeal jälle rohkeste kaswanud, et ueste omma endise koggodusse  ja kirriko peale hakkasid mõtlema ja aega möda koggodusse assutamisse ning kirriko ehhitamisse nõu ettewötma. Siamale on se neile ka korda läinud, nemmad on Toombe kildi polest endise' ..Kaarli-kirriko" kohha lähhedal  ni hästi kirriko kui ka mu kirriko honete  platsi sanud; kirriko ehhitamisseks ja üllespiddamiöseks,  künni koggodus isse rammo 348