ni paljo, kui ta jõud ial sedda temmale lubbas  ja kuida se tal ial woimalik Mi. Keik mis nüüd tarwis, nenda kui: sidi rättikud, kennad rided, tubbakas ja kohwi, ja Zummal teab, mis neil nüüd keik weel tarwis, sedda ei tuntud enne mannal aeal." Ükskord, kui wanna Mart jälle omma laste - lastele mannast heast aegust könneles, küssis pissukene terrawninna poea tütrekene Rööt ommas lapselikus terrawuses, kas siis mannal häil aegil, kui tubbakast ja kohwi ei olnud, ka manna-issa ja wanna-emma ollid? Se lapselik terrawus pahhandas wanna-issa, et ta pissukest Röta ta terrawusse eest terrawninnaks  nimmetas, mis ka ue-aegse aea märk olla, et lapsed iggas asjas wahhele lorrisewad ja mannadest targemad olla tahtwad. Sadda kord könneles Mart, kuida pikne ükskord temma önsa wanna-issa ellud-maead pöllema lönud ja keik temma warra sisse jänud,  egga ellajaidki põlle wälja sadud, sest mannal heal aeal põlle kegi tulle kustutamist tundnud, egga sest middagi teadnud. Õnsa wanna-issal olnud waesed päwad, nenda et sandi kep ennam kaugel põlle olnud. Seat olla ta naabred ja head sobrad kokko tulnud za marsi enneste kes kes rahha kokko pannud nmg önsa wanna-issale ued ellud-maead üllestehha  lasknud, kelle ülle ukse sure tähtega need kaks ridda seisnud: ./Aitad nabert temma häddas Siis aitad ennast ja Zummal aitab sind." Sedda unnustas agga manna Mart iagakord  ärra jure Lissamast, et uus maea mannast  paljo wähhem olli ja keik kastid ja kirstud,  mis. täis walgeks plegitud kangaid ja aidad,  mis täis wilja ollid, mis keik ühtlasse arrapöllesid, naabritest andmata jäid. Ta wanna-issa ei sanud ialgi ennam järje peale, egga jöuakaks mehheks ja ta naabrid polnud ka mitte just keige penemad suggu innimessed, maid lasksid wannakest saggedaste sedda tunda,  er temma neile se eest suur tanno wölgo on, er ral uus maea pea peal ja nõudsid wagga  saggedaste, et ta neile jälle selle eest head piddi reggema, nenda et wanna-issa uus maeake ral mitte wägga liig oddaw polnud ja saggedaste melepahhandussega ütles: „Olleksid  nad mind üsna aitamata jätnud, õlleks paljo parrem olnud!" Ta tundis ennast keige omma elloaea naburite wõlglasse ollewad ja piddas neid omma heateggiaiks ja se röhhus allati ta. süddant. Kuida ööldud, unnustas  wanna Mart sedda iggakord, kui ta wanna head aega kitis, ligutamast, waid löppetas omma konnet ikka sellega, ommetige olli se naburitest wägga kenna ja kido wäärt, et nad nenda aitasid; meie aeal sedda ennam põlle lota, ja siis läks kaebtus jälle lahti: „OH kuhho on jänud need wanna aegsed head aead! Praego, kus raudtede peal lühhikesse aeaga keik mailm läbbi lennatakse ja telegrahwiga  pole mailma kerra peal jutto aetakse, otse kui sünniks se Luige trahteris klasi õlle jures; nüüd on keik assi hukkas, iggaüks mõtleb  agga issiennese peale ja ta keige surem murre on se, kuida keige ruttem rikkaks sada ja unnustab seal jures ärra, et liggimene ka wahhest temma aböi tarwitab." Ni saggedüste, kui telegrahw nimmetud sai, heitis wanna-emmake ristikesi ette ja ütles issienneses  sedda nõiduse ja tontide tö ollewad. „Mikspärrast ei sa nõiad nüüd ennam ärrapölletud,  kuida sedda ennemuiste wanna hea aeal tehtud", küssis jälle pissukene Rööt seal wahhel; ..wanna-issake, miks ei tohhi neid nüüd ennam ärrapölletada?" ..Pea su ja kassi maggama", kärritas wanna-issa  ja kloppis issi pidust tuhka wälja. „Tulle emmake ja lähme ka maggama, minna ei suda nende noremate ninnatarkust ennam walja kannatada." Kui wanna Mart omma kolde pae pealt ennemuistist aega ni wägga kitis ja praegust aega laitis, seal olleksin minna ..Postimees" ennast ka senna sowinud, mitte, otse kui tahhaksin  ma tedda kuulda, waid, et 01l eksin temmale  mönned küssimissed ettepannud ja tedda weel surema kimbatusse ja kitsikusse sisse aeanud,  kui ta pissukene psea-tüttar Rööt, kedda nikohhe, kui omma suud lahti teggi, ninnatargaks  nimmetadi. Ei mitte, wanna Mart ja keik teie mannad,  kes teie wanna ennemuistist aega ni üllewägga  kidate ja praeguse aeaga ei tahha leppida ja nende arro on weel wägga suur, kes Mardiga ühhes nõus ni hea põlle ta wist olnud, kuida teie arwate, egga 294