dust saatnud. Temma leidnud sedda wenne seitungi sees ja möttelnud sea! jures ka Eesti rahwa peale, kellel sesamma õnnetus wöib juhtuda. Olgo tuhhandeks terwe. Agga kuulge,  kuida luggu olnud. Webruari ja Märtsi kuus olli Wennemaal tännawo külm kärre ja tuisud kanged. Paljo innimessi on teekäigo peal koggoni külma katte surnud, teised jälle katte ja jalge termist kautanud.  Agga kaks meest, kelle warwad külm jubba mustaks olli körwetanud ja nemmad isse ennam muud ei wöinud lota, kui et tohter  neid piddi mahha leikama, on imme kergelt  abbi leidnud. Nad ollid kange tuisoga öige tee pealt ärraekstnud ja kui wimaks ühte körtso wälja said, ollid möllematte warwad süssimustad ja meestel nenda mullo ka, et hammastega olleksid seina hakkanud. Siin ollid Judi mees ja naene körtso perrerahwaks.  „O waimer! löid möllemad kässi kokko.  „NäLtke mulle ommeti, ütles naene, ehk ma wöin Teie jallad meel terweks tehha."  Mis seal ennam näidata, oigasid mehhed,  se widab aega, meie peame linna töttama,  et mahha samad wöetud enne kui hädda suremaks lääb," „No näitke peale, ehk same warsi abbi ja teie jallad jäwad terwelt kätte." Mehhed jäid senna, tõmbasid sapad  jallast ärra, agga külmawöetud jallad wallutasid  hirmus, nago olleksid koerad jalgo närrinud.  Warsi tõi judi naene pottiga ernid tuppa, aias käppoga suhho ja hakkas närrima. Parrast aitasid mehhed isse ka ja sedda suillaga  seggatud erne-purro mässis naene  warwaste ümber. Walloga lasksid mehhed sedda kül tehha, agga abbi ei lootnud kummagi.  Sellegipärrast jäi wallo warsi parrast sedda taggasi ja mehhed olleksid judi wannamorile  römo pärrast muisso annud. Nad wötsid  nüüd nõuks ni kaua senna jada, kui jallad terweks samad. Zgga pole tunni parrast pandi  uut su-illaga seggatud erne-purro  warwaste ümber. Jubba lõuna aial hakkasid  mustad warwad sinnipunnaseks löma, aega möda läksid walge rakko karma ja öhto näitis rakko nahk lahti löwad ja uus nahk al ollewad,  teisel hommikul ollid jallad taieste terwed. Nüüd ei unnustanud mehhed muidogi judinaest  ni hästi saunaga kui teoga tännada, ja tunnistawad isse, et nende jallad ni terweks  sanud, kui põlleks nad ial külmawöetud olnud. Sellesinnatse pitka könne lühhike öppetus on se: On külm so warwad ehk sörmed näppistanud,  siis hakka warsi isse ja pällu teisi ka appi, ernid närrima ja te nenda, kui üllemal  õlled kuulnud. Se kord on kül talwe mödas, agga pange tähhele, ta tulleb jälle taggasi, ja siis wöib mönnel Moskwa söbra nöu tarwis olla. Sannumed wöeralt maalt. Zah, hea üttelda kül „wöeralt maalt", agga  mis ma sest salgan: wöerama sannumettega  on se kord jälle wessi kassin ja lootsik  kuiwal kinni. Ommeti annan ni paljo, kui ennesel näppo putub. Saksamaalt. Kas se peaks teile suurt head meelt teggema, kui ma ütlen, et Jnglisma  aujarjeparria, prints Albert Welis, Gota linna wöerussele tulnud, kus temma issapoolt suggulased ellawad? Teiseks, et suur hulk Sakslasi Dani kiuso pärrast hirmus pahhased on? Kolmandaks, et paawsti wande-kirri ka Austria pealinnas kulutud, agga kegi sedda ei pea tähhelepannema? Neljandaks, et Holsteinist  paljo innimessi Ria makonda ellama ja töösse tullewad? Wiendaks, et üks Laplane Hamburgi linna tulnud ja seal omma pöhja ma riette ja ellokombedega ni immelik ja wösras  olnud, et keik rahwas tedda watama jooksnud?  ja wimaks et Baierima hertsogil jälle üks tüttar alla Sitsiliamale mehhele saab, sealt kunninga wennale, et siis, nago meie maal ka wahhest juhtub, mehhed, wennad ja naesed öesed on? Kui mul ennam Saksamaalt üdist üttelda õlleks, mis ma sest kelaks? ' Sweitftmaal tahtwad mehhed keigest wäest, et nende ja Prarttsusse rioasja selletusseks  üks kongres peaks kokko tullema, mis agga Prantsus koggoni ei lahha. Prantsus  olli muido suur kongressi söbber, kes ig- 118