Perno Postimees ehk Näddalileht M 27 t 869 Agnes kesknäddal 9. Julil.^ aaSta. Ses lehhes seisad. Eestlaste laulo-piddo Tartus. Ommalt maalt: Riast: Politsei terrawus. Tüdruk tappetud. Jssa tapnud poega. Hunta tappetud Tartust: Essimesest piddo päwast. Tallinnast: Kolist. Wäljarändajatest. Jubeli piddust. Peterburgist: Leikuse lotusest. Wöido numred. Keiserlik kingitus. Muskwast: Õnnetus raudtee peal. Surno-aed. Wöeralt maalt: Saksamaalt: Preisi minister präsident. Kelm ennast üllesponud.  Norramaalt:  Tuhhat aastat wanna. Mönnesuggused sönnumed: Mis mehhike maal sündinud. Nattuke õmblejatele.  Kalla raskus ja wannadus. Teadaandmised ja kulutused. Eestlaste laulo-piddo Tartus. i. Kui Tarto eesti meeStelauloselts, 27. Oktobril  1865 läkkitud palwe peale, ministeriumi  lubba ja kinnitust olli sanud, siis näggi ta sedda omma keige surema murre ja kohhuse  ollewad, meie eestirahwa sowimist ja ettewötmist,  mis nad omma 56aastase priuse mallestuse päwal ettewötta tahtsid, järrel arwada,  kokkowötta ja ühhendada. Et üksikud koggokonnad omma! aeal sedda mallestuse päwa  pühhandusega pühhitseda tahtsid, olli kindel  ja tossi, ni kui kaks kord kaks nelli on. Agga et se mallestuse pääw mitte ühhe ehk teise koggokonna, waid keige marahwa mallestuse pääw olli, sepärrast ei olnud sest kül, et se pääw agga siin ja seal üksi piddi pühhitsetud sama, waid se piddi üks ülleüldne pühha ollema.  Agga missuggune? Se keige õigem õlleks  olnud, kui rahwa eestkostjad, se on koggokonna  wannemad, olleksid kokko tulnud. Selkombel  õlleks kül arruto hulk mehhi kokko tulnud,  agga mis olleksid nad ettewötnud ja mis teinud? Mönni neist õlleks wast piddo könnet piddanud, siis piddo sömaaega piddanud ja selle peale jälle koeo taggasi läinud? Üks sesuggune  piddo õlleks üks kollatand rahwapiddo  olnud! Tullid agga kohtomehhed ja nimmelt kirriko wöörmündrid ja koolmeistrid weel koggokonna wannemate jure, siis olli laggunemine  warraks, surem hulk sowis üksikuid piddusid ja se wöttis wöimust. Wägga õnnelikuks  tulleb nimmetada, et üllemal nimmetud  lauloselts, omma eestkostja, Eesti Postimehhe  redakteuri, nõuandmise peale sedda kindlat  nõu wötnud, üht ülleüldist Eesti-laulopiddo  selle sure römo päwa mällestuseks piddada.  Agga kus? Jssiennesest mõista, Tartus,  wannas ellopöllises Eestilaulo linnas ja keige Balti kubbermangude ja ka keige Eestlaste  waimoliko tarkuse hallika paikas. Agga kelle läbbi? Noh, eks se olle issiennesest mõista:  Eesti laulikute ja nimmelt koolmeistrite läbbi, kes waimoliko tarkust rahwale wälja jaggawad ja kui rahwa peamehhed selle polest on; kes ka rahwale sedda peawad püüdma selletada,  missuggune tö aastal 1819 tehtud ja