üht wägga armast palwet selle maea kohta. Löppetusseks lauldi weel: „.,Hoia meid ja õnnista!""  Parrast pühhitsemist tarwitas mõisa herra keik kirriko-wöörmündred, koolmeistred ja koli-wannemad  mõisa ja laskis lõunat anda, kus ta neid priskeste ülles piddas ning parrast söma näitas ta neile omma uut mõisat läbbi ja läbbi ning sellega olli keik löppetud." Näddal enne sedda, sai Perno Üllejöe allewil,  kuhhu üks matele kool assutadi ka üks maea koli-maeaks sisse õnnistud, kellest ma agga ni paljo tean, et seal üks noor Eestimees  holega tööd teeb; praego on tal jubba peale 40 koli-last koos. - sAbbiellusse  Algmisses  ütles Jummal: „Se ep olle mitte hea, et innimenne üksi on, ma tahhan temmale abbikasa tehha, mis temma kohhane on." —- Sedda ei woi kegi immeks panna, kui nored innimessed tahtwad pari heita, kui se nenda sünnib et nemmad ühhesuggusest seisussest on ja sedda kassinuses ja puhtuses hakkawad; muido ei woi nende abbiello mitte õnnelik ja Jummala melepärralinne olla. Kuida nored rahwas peawad pari minnema, se on jo ammogi  tuttaw ja se üllem assi seal jures on, et nemmad teine teist armastawad ja wannemad  ka sellega rahhul on, et nende lapsed pari heitwad; siis wöttawad ka wannematte õnnistust kasa, mis iggal norel paril wägga tarwis. Tänna tahhan ühhest immelikust norest parist mis umbes 40 wersta meie linnast  emal, könneleda, mis üks söbber meile kirja läbbi teada andis. Könneleme siis temma omma sönnadega: „Ärmas Postimees! Sa kõnnelesid hilja aego abbiellusse heitmissest ja Jummala seadusse  täitmissest wägga mönnusaste, agga kule mis asjad meie jures sündinud. Üks noor wenne usso pois, pärris tallomees, hakkas üht saksa rahwa tüttart, kes alles luggematta,  armastama ja temma ümber lippitsema,  ning rummal laps olli ka ilma mõtlemata  temma nõusse heitnud'. Ni pea kui issa sedda kuulda sai, läks ta liig kurwaks, ning püdis omma issalikko manitsusse läbbi omma tütre meelt sest mehhest jälle ärra pöörda;  agga kui se middagi ei aitanud, siis wöttis  ta sedda nöu, omma last omma suggulaste  jure T. linna ärrasata, et siis wahhest teist meelt saaks ja sedda teggi ta keik armastusest  omma lapse wasto. - Ühhel päwal Oktobri  kuul piddi se te-reis ette woetud sama ning suggulassed, naabrid ja tuttawad ollid kokko tulnud tedda Jummalaga jätma, ning öppetaja olli ka senna pallutud, sedda pettetud  last weel manitsema, agga se kurri laps ei wötnud manitsust wasto, laskis ühhest körwast  sisse teisest wälja. Olli agga seks korraks!  Keik olli walmis, hobbused ees, kutsar pukki peal, ohjad ühhes ja piits teises peus, otab treppi ees, et saksad peale astuks, agga nad ollid maggusa jutto sisse sattunud, sepärrast läks weel aega. Korraga olli tüttar  toast kaddund, ning kegi ei teadnud kuhhu jänud; jooksid üks sia teine senna, kussagil köppugi kuulda. Wimaks said ni paljo arru, et peigmees tedda seal warritsenud ja ni pea kui ta toast olli wälja jooksnud, kahhekessi metsa läinud, kust neid kegi ei woinud leida. Kurb issa läks kohhe wenne preestri jure ja pällus tedda süddamest, temma tüttart mitte enne wasto  wötta, künni ta leritud saab, mis preester temma wasto ka töutanud. Teisel hommikul piddi issa kurwastussega need sönnumed kuulma,  et temma tüttar wenne preestri jures. Ta läks senna ja tahtis tedda kätte sada, agga walle! kes andis lindo ennam purist wälja? preester ei wötnud sest juttugi, tedda wälja laska, waid issa piddi omma ärrakaddund tütre pärrast silmi pühkides taggasi minnema. Ta katsus weel üks kord omma usku, sest ta südda olli liig kurb omma õnnetuma lapse pärrast, kutsus koggokonna kohtomehhed ennesele appi, ja mis woisid ka neid waesed, egga preester seisa nende wallitsusse al; sadeti  nisamma ukse takka taggasi. Pole te pealt kutsus preester wenne kohtomehhe taggasi,  wiis tuppa ja seal olla ta kohto mehhe ees sedda lapsokest wenne usko salwinud. Ta issa on sedda asja ilmaliko kohto holeks andnud,  küllad same pärrast kuulda, mis sest asjast  wälja tulleb. 404