nende wasto sojaks läksid ning mitmelt poolt neile rahha ja rided sadeti. Ollid need anded  kül isseennesest rohked, nenda et ma head summakest nende tarwis wöisin taggawarraks panna, siiski ep olnud sega nende eddespiddise  ello eest weel middagi tehtud, ja meie teggime,  mis ial wöistme, et Grahw Strogonow (Bessarabia kindral-kubberner) neile Peterburgist  piddi lubba palluma maad anda. Se sündis ka, ja senni kui meie siin sure iggatsemissega  wastust ostsime, tulli Bessarabiast ühhe öppetaja käest makele kirri, sia Odessa linna, mis läbbi ta neid eest otsa omma koggodusse  sisse kutsus, kelle liikmed neid tahta wastowötta,  ja neile ka töötas, pea isse Odessa linna tulla ja neile waimolikko röga jaggada. Muidogi ollid Eestlased nüüd röömsad, et üks öppetaja piddi tullema, kes nende keelt möistis.  12. Januaril anti mulle teäda, et se öppetaja  jubba olla tulnud, ja teisel hommikul sain ma temmaga hospiddalis kokko, kus ta ühhe haigele Jummala armo jaggas. Se olli mulle üks ligutaw tund, mis ma mitte ärra ei wöi unnustada. (Issanda heldus ei unnusta  keddagit egga kuskil, sest temma heldus  ja truus kestwad iggaweste ja hädda öppetab  sedda tagganöudma.) Selle öppetaja nimmi on Walker, sündinud Tallinna mees, kes omma katse-aasta Keila praose jures wäljapiddanud,  ning temmaga ollime warsi tutwad.  Teisel päwal olli pühhapääw ning kello 2 pärrast löunat kirrikus makele Jummala tenistus,  lauarahwa wötminne ja ristminne. (Wist mailma lomissest sadik Odessa linnas essimenne kord.) Kui ma kirriko jöudstn, ollid  jubba essimessed pengid Eestlast täis ma istusin üsna tiht nende selja tahha, muust koggodussest lahhutud, et ma silmapilguks üsna  ärrawöistn unnustada, kus ma ollin. Kui nüüd weel meie makele laul peale hakkas, ollin  ma maimus jälle Eestimaal ja omma sündinusse  paikas. Jummala tenistus olli wägga  armas, mis süddant kinnitas ja taewa pole üllendas. Löppetusseks sai üks lapsoke ristitud,  mis hospiddalis olli sündinud ja kedda ma ta emma pallumisse järrele käe peale piddin wötma. Sedda emma ollin ma enne mahhasa- mist hospiddali winud ning seal saggedaste watamas käinud. Kinnitub ja römustud läksid  need waesed innimessed kirrikust koio, ja sedda kinnitust olli neil-wägga tarwis, sest sellesamma  päwa öhto saime meie teäda, et neile siin mitte krono polest maad ei lubbata ja esmaspääw  hommiko söitstn ma nimmetud öppetajaga  neile need Hiobi sönnumed wima. Öppetaja piddi selsammql päwal jälle ärrasöitma;  ta kutsus neid weel kord omma jure, kussa päilissetööd wöisid leida, ehk kül ka mitte ennam kui ühheks aastaks. Nüüd wöib iggaüks möttelda, kui süggawasse need waesed  innimessed sest lotussest on langenud, misga  sia tullid. Ma ei ussu mitte, et se paljo walletaks,  kes neile ette kulutaks, et sel kombel neist mönne aasta pärrast mitte üht ainust ennam  järrele ei olle. Zgga pääw tullewad nemmad  pole tossina kaupa, üks sedda, teine teist palluma, et mä issege ennam ei tea, kuida keiki pean awwitama, ja need willetsusse kujud  allati silma ees nähhä, leikab mul läbbi süddame ning keik mo mötted on allati selle ühhe asja peal!" „ltks rikkas möisnik Bessarabiast pakkus neile wägga head kaupa, kui temma walda tahhaksid ellama minna. Agga kas sa arwad, et nad läksid? O mötteke! Nemmad otawad ikka weel krono käest maad." Wallitsusse polest  ei olle neile Peterburgi wastust weel mitte kulutud, mis muud innimessed ütlewad, sedda ei ussu nemmad, ni julged on nad, ikka weel Krimmi sares maad sada. Ma ollen neile kül selges te ja mitto kord etteräkinud, agga keik ilmaasjata, ja ma näen ette ärra, et need waesed eksinud lomad ommas uskmatta meles  ja kangekaeluöses hukka lähwad. Pärrast Märtsi kuud ei wötta neid ka ükski möisnik ennam. Mis peab neist siis sama? 850 rubla olleme meie nende heaks korjanud, agga mis se on ni mitmele? Meie lootsime sedda nende  assumiöse abbiks neile ka sa anda, nüüd kullub kül pea keik nende üllespiddamisseks ärra, sest se keige wähhem jaggo neist wöiwad töga middagi tenida." Nenda kaugele üllatab Odessa kirri. Lht wägga halledat pilti malib ta meie silmade 107