uud, ei mingi mu asja Pärrast, kui, et tedda sealt arm, temma omma wannematte jure on tahhetud wia. Poisikeune on kül Makohto kätte widud, agga maea perremees on ommast maeast ja warrast, mis tulli ärrapõlletas, ilma. Kuulnud  ei olle minna mitte weel, kas se pois sedda kahjo ommas rummalusses, rroi ommas tiggedusses  on teinud. Ja, se tubli perremees, miuno manna anus sõbber, on jo mõnda millitsust  ja hädda tunda sanud. 32 aasta eestpõlletas  üks karjatüdruk jo kord temma maea arra, kus ta suurt kahjo sai. Paari aasta eest sai temma Witlandi linna ulitsa peal, ettewatamatta innimeste läbbi, hobbustega mahhaaetud ja poolwiggaseks  tallatud, misjärrele ta kaua aega haigewodis  piddi wallo kannatama. Sest ei olnud Weel kiil; nüüd piddi weel temma maea üllekohtuse!  wisil otsa sama, ja La willets mees palja ja laggeda ilma peale jäma. Kui ühhel innimessel  ui suur rist kanda on olnud, siis wonne arwata, et kanuatamisse möet jo täis wõiks olla, agga ei mitte weel! Üks Hiobi sõnuum piddi weel tullema, ja sekord se keige raskem: Tänna p:ddi se kannataja omma armsa naese, kellega La mittokümmend  aastat abbiellus olli armastusses ellanud  ja kes temma koormat sia maani olli kanda  aitnud, mulda pannema! Sest olgo küllalt! Ma wõiksin sellest ausast mehhest weel paljo kõnneleda, kuida ta waestele abbiks ja nõuandjaks  on olnud j. n. e., agga sest olgo küllalt! Temma on issi „Postimehhe" sõbber ja luggia, ja kui ta eunesest kitust leiab, wõib ta ennast pahhandada. Sedda, mis Lemmast ollen öölnud, ei wõinud ma mitte ütlematta jätta; sest sellega ollen ma issi omma süddame iggatscmist täitnud ja ma arwan, et innimessel issiennese wasto ka middagi wölgo on." sÄidalöhkujadja hobbusewargad.j Teine hea sõbber Pillistwerre kihhelkonnast kulutab  muda: „Ma tean kül, Postimees et sul jo liig rohkcste  pahha asjo snddame peal 'pakkitawad, et sa saggedaste ei Lea neile cnnam nimmegi anda; agga mis ma wõin senna parrata? Mrs sa ei wõi rõmoga tehha, no te sedda ruttes, ja . hüa ikka Me waljo healega, kui sa paunaga sobrade jure tulled: „„Keik ristikoggodns teab, mis päwad meil nüüd möda läinud, kus igga hing isseennesele ja sõbber sõbra wasto hiidis: Halleluja! Kristus on tõeste üllestõusnud!""  Sesuggust laulo healt ei wõi agga wcmna sadan mitte sallida ja sepärrast on ta ühhe omma sellile üttelnnd: „„Eks sa kule, mis need karjuwad? Egga neil nüüd põlle aega meie asjo tähhele panna, te sinna selle aea sees üks hea temp, wõtta raud kang ommale keppiks ja minne katsu, kui tuggewad need Pillistwerre kirriko kõrtsi poe murid ja lukkud on?"" „Ia se lo! peitelud hing on ka temma nõu wõtnud ja wiimse pühha öse, ludasse südda rindus,  omma kangiga katsuma tulnud. Müriga põlle hästi läinud, piitjalla körwast olli kül pole telliskiwwi wäljalönud, agga ommeti põlle piitjalga  wälja sannd. Noh siis lukkud; esmalt tabba, mis issegi hea mehhe aida lukko sarnane, parrast Pärris luk, kelle wötti jubba nore kangi wärilinne jo ni tuggewaste tehtud kui ial sünnib,  on ta pahharetti laps mollemad ärra purrus  tand ja podis keik suhwlaekad ja riolid läbbi tustind. Põlle agga õnneks suremat rahha podis  olnud, kui lO rubl. waske ja 30 rubl. wäärt klubbisid. Rahha kottiks olli ta pari kaks sapaid wõtnud, penikest tubbakast aeawideks, pak nugge peale kauba, ja siis küünla tuld letti ptale pöllema  jättes jälle rahhoga omma teed läinud. Ja nüüd ehk maggab parsil ja hirwttawad omma  nõuandjaga pealegi, kui kulajad siin ja seal järrele küssiwab ja waene kahjokandja haigewddi peal peab nüüd omma wallo peale teist raskemat  hopi kandma?" „Agga ola, Postimees? mul on weel middagi.  Teisel Willandi porn-lada päwal juhtusin ühhe Koo walla mehhega kokko, kellel näo peält jo luggeda olli, et temmal middagi otamatta asja ette tulnud ja kui juttule saime, hakkas mees kaebama  : „Mo omma kaswatud neljat aastat kõrw ruun on tänna öse reialt ärrawarrastud!"" Ma püüdsin temma mõttel teise tee peale saw, et ehk hoitud loom tõmbas isse lahti ja jooksis küllasse;  agga mees wastas, et lõõg olla weel sõime  kulges, jälged lähwad maantee peale ja põllo peal olla uähha, et mees tahtnud selga istuda, agga wirk loom põlle lasknud. „Meie mõtlemad ollime kül ui targad, et üks teatud warras teinud, aggalada aeg, wõttaweel kinni! 135