PZlwa kihhelkonnas, Wanna-Koiola  mõisa rehhed, 2 rehhi ühhe kattukse al, on 15. Icmuaril õhto keige wiljaga, mis Parsil olli, ärrapõllenud. Kahjo surus ja tulle hakkatus  on teadmatta; mõnned arwawad, tulli olla lia kütmisse läbbi lahti peasüüd, mis agga tõeste teada ei olle. W Mändi makonnast. sKa upleminue ja pikkad näppud.j Pangem sedda tähhelc: Igga rahwas, kes pühhapäwa põlgama ja rikkuma hakkab, selle hulkas hakkawad  kurjad kombed, nago käsnad koddund  pu peal kaswama. Ses asjas, on taewa Issa wägga karre ning ei lasse ennast mitte pilkada, waid kuida lükkame, nenda lääb. „P. .......... kihhelkonnas, K wallas A.. .. külla kõrtsis wahhetasid mõnned onnopoead Neäri õhtul sõidoriisto. Et nemmad  Neäripäwa ladapäwaks teggid, on teistel, kes ausa innimesse nimme tahhaksid kanda, wägga raske kuulda. Kõrtsid on jo allati need Paigad, kuhho õige mees omma meelt ei lähhä rikkuma cgga uimase peaga omma asjo tatlitama. No hea kül, onnopoead wahhetasid omma sõidoriisto ja üks Panni teisele 7 rubla peale. Sellega M kaup kous, ligud jodud, rahha taskus ja taskorättik meel peale pandud. Ligojominne on mitme kauba jures se ainus assi, mis läbbi kaup sünnib. Kes mõib, se aeago sedda walseks.  Pürrast hakkas mees, kes peale olli lmmd, koco minnema, agga katsus enne weel tasko, kas asjad käes on. Temmal olli enne ka rublat 3 kotti Puhjas ees olnud, sai 7 weel jure, siis piddi jo nüüd 10 rubl. ollema. Agga walle puhhas, keik olli ärrapühhitud. „Tohho pimme, mo rahhakot kaddund!" hüab ehmatand mees. „Nks on taskust ärrawarrastauud!  Kas nüüd põlle hul assi!" „Polle wigga," ütleb kõrtsmik, „eks Puistame  mehhed läbbi, minnema ei pease enne kegi!" Keik läksid nüüd ette tuppa. Külla sep olli üksi käsipnsakil kaubakambris ja näggi kül, kuida peale-andja mees taskopuistamisse aeal teiste seast walja pugges ja õllewadi otsajures käis. Kui parrast otsimist kellegi taskust rahha ei leitud, waid õllewadi takka, küssiti seppa käest: ~Hans, sinna pead teadma, kes rahhakotti sia wadi serwa alla panni, sa ollid jo siin?" „Küllab ma ikka tean," kostab Hans, agga mis ma sest sallaasjast mailmale hakkan kulutama.  Jnnimenne ei pea mitte keik ülleslobbisema. Silm näeb paljo, agga su peab wähhe räkima." Warras ollirõmns, et keddagit omma märgust  ei arwanud teadwad, ütles: „Köidame Hansa  kinni, ta on isse rahha senna pannud, kui muud ei tea üttelda!" Se olli wanna Hansule ommeti liig. „ Sinna  häbbematta koer ja warganäggo!" kühwatas temma, „sa julged minno kinnisiddumist suust, wäljaüttelda ja isse õlled peawarras! Kas- ma ei näinud, kui sa isse siin käisid ja rahha senna  pannid, knst sedha Parrast leiti? Sinna pead kinni keudetud sama, agga mitte minna!" War.ga su jäi kinni ja südda langes Püksi-, reide, ei sanud ennam middagi öölda, kui .teised tedda sebbima tahtsid hakkata, kui: „No noh, tehke peale! eks tehke peale!" Küssib nüüd mõnni: „mis mehhed need siis ollid, kes Neäri õhtul kõrtsis weddelesid ja weddelat Mõtsid?" Armmas küssia, sedda ma ütlen sulle üsna, tassakeste kõrwa sisse, et kegi wõeras ei kule: Need ollid pärris meie suggu Eestimehhed!  Agga ni paljo kui minna tean: seitungipiddajaid  ei olnud mitte nende seas; need prugiwad omma rahhakoppikut parrema asjade peale. Uiast. jNekruti lahti ostmissestj kihutab Ria kubbermango seitung, et kindral-kubberneri herra rigiwallitseja ning söaministri herraga kokkoräkinud,  et nekruti lahtiostmisse nenda kui assemiko  palkamisse hind nisamma jääb, kui enne olli, 570 rubl. .Peale selle on käsk antud Keisri Herra polest, et nekrutide üllespiddamisse  hind, senni kaua, kui wastowõtminne turib, päwas 15 koppiko peale on üllendud. teenride anupalk.j „Oige tunneb  onuna lojukse hinge waewa." Se on pühha kirja sönna ja innimessed, kes Parrem harritud, hakkawad sedda ka jubba ärratundma, et innimenne  mitte mõistlik ja harritud innimenne er Mõi olla, kui Lemma weel lojustega nenda wõib ümberkäia, kui olleksid tundmata Puust ja kiwwist tehtud. Meie päiwil assuwsd jubba seltsid kokks, 33