kahjo sanud, häbbinaero weel ilma hinnata peale kauba saab?" Tean kül, ja mul olli su ka enne peas; agga kas mul unnund on, kuida omma „ önnema kirjaga" (Nr. 20) nago sippelga pessasse astusin? Seal ollid teistel ka suud peas ja mönnel laiemad kui tarwis olli. Kuida sai waene „Postimees" kirruda, ööldij palgatud ja maksetud ollewad, sedda laitma, mis rahwas kiitsid, ja ei pudund  paljo, siis õlleks mehhike ka kimmidega wiskada sanud. Peale selle ei tea ma mitte, et mönnel meie luggejattel se haigus külges olnud! agga s e haigus on Eesti rahwal saggedast  külges, et nemmad sedda, mis awwalikkult  ööldakse, mitte ei ussu, agga mis neile silma pilgutades körwa sisse puhhutakse, sedda ussuwad söggedad kui Zummala sanna ja tewad  selle järre!; se põlle tännawo essimenne kord. Wimaks tulletan weel mele, et kegi enne  warrawast läbbi ei söida, kui wärraw lahti on. Sannumed ommalt maalt. Keiserlik kulutus. Jummala armust Meie Aleksander Teine, Wennema Keiser ja keigeüllem Jssewallitseja, Polama kunningas, Somema Suurwürst :c. :c. :c. anname keige omma tru allamattele teada: Sel 21. Septembril on Meie armastud abbikasa, Keisri Proua Maria Aleksandr  o w na önnelikkult nore pöiaga mahhasanud, kellele nimmi pandi Paul. Seddasinnast omma Keiserlikko sugguwössa kaswamist, Meile ja Meie rigile, kui uut Jummala önnistusse marki wastowöttes, kulutame  Meie kui römust asja, keige omma tru allamattele. Meie teame tõeste, et nemmad  ommad süddamelikkud palwed Meie palwetega,  mis ueste jure sündinud lapse eest Keigekörgema pole sadame, sawad ühhendama. Meie kässime sedda omma armastud poega, Suurwürsti , kus ta nimmi ial ettetulleb, Keiserlikko auuga kirjutada ja nimmetada. Antud Sarskoje-Selo lossis, 21. Septembril  1860, kuendamal Meie wallitsusse aastal. Sellesinnatse pea-kirja alla on Keisri Herra omma kaega kirjutanud: „Aleksander." Niast. Tormi sannumed. Zubba hakkawad tullema. Se torm (24. Sept.) olli liig walli, kui et temma waeste merremeestele mitte möndasuggust kahjo ep õlleks teinud. Mitto issapoega on ta merre pöhja hingama pannud ja otawad nende ommaksed neid ilma asjata koio tullewad; ei tea ka kuhhuge nende haua peale leinama minna. Merremeeste wiimne wodi on saggedaste märg ja süggaw. Ria al on ta mönned laewad kaldasse wiskanud,  teistel purjud lõhkunud ja mastid murdnud.  Nendasamma on ka Kurama rannast teisel päwal laewa prakkisi ja surnokehhasid leitud  , kedda torm ommal kombel olli matnud. 30. Septembril olli meil jälle hea tormike ja sealtsammast pole öhto poolt küljest; agga temma teggudest põlle meile weel teädust antud. Kuramaalt. Pude södikud. Kui musta merre ümber rohhotirtsud innimestel' waewa tewad, siis on meie pöhja poo! mönnes  paikus jälle muud nuhtlussed. Jubba teist kolmat aastat kaebawad Kurama rahwas pude södikutte ülle. Tännawo suwwel on seal jälle paljo, ja isseärranis männa metsa rikkutud  sanud. Pude södikud on tolli pikkused  ussid, mis nunne - tõukudeks nimmetakse ning nago kaapsa-ussid, liblikatte nunne-munnadest  sünniwad; agga nemmad ei tahha mitte kaapsa lehta, waid keige parrem männa okkaid.  Need kahjoteggewad lomad tullid esmalt ülle raja Preisimaalt, kus nad jubba 8 aasta eest metsa laastasid. Puid, mis nende sömisse läbbi seal ärrakuiwanud, arwatakse 11) miljonit  sülda ollewad. Keik asjad mis tännini nende wasto on katsutud, ei olle middagi aitnud. Nemmad sigginewad hirmus rohkeste. Üks ainus nunne-liblikas munneb sui sees 5l) munna, kust põled issased ja põled emmased 317