tussega silmad ühhe teie tüttarlaste peale ja kui mehhe arrolisseks sain, wõtsin ommale naeseks,  ja Issand on meid siit sadik aitnud omma heldussega, et jubba ennam pool igga abbiellus ellame, ja Päwa pallawat ja koormat ühhes kous olleme kandnud. Ma tahhan ommast norest heast ja poisi põlwest hakkata räkima, mil sedda wahhet walgusse ja pimmedusse wahhel hakkasin aimama. Kui minna alles R....... linnas ollin ammetit õppimas, se olli neil aastail 1827, künni 1830, ollid meil kaks selli, need ollid mõllemad lummala sanna naerjad, üks weel ennam kui teine; agga kule, kuida nende ello järg on läinud ja lõpnud. Meie maea olli walli mäe äres, ja meie aea otsast läks tee üllesse walli mäele. Kui nüüd pühhapäwal marahwas  kirrikust kullid, läksid nad meilt möda walli mäe peale, sest seal olli palwemaea, kuhho nad hulgal läksid weel lummala sanna kuulma; siis ronnis meie sell howi plangi peale, sest meie maea olli howi sees, ei mitte ulitsa äres, ja pilkas ja teotas rahwast; minna ei mälleta ennam keik need sannad, agga sedda mälletan, et ta neid pühha kutsikaiks nimmetas ja ütles: „nüüd lahhäte walli mäele ennestele walged rided sama, misga taewa lähhäte, otsego Elias," ja nende sarnatsed  juttud aeas ta Paljoge; agga rahwas läksid rahholikkult möda, kui lambakarri, ükski ei lausund  temmale sanna wasto, jo nad wist ei arwandtedda  sedda wäärt ollewad. Agga kuulge kuida temma ello käik eddasi läks. Temma oskas omma ammeti tööd kauniste hästi ja õlleks sellepolest ilmas wõinud läbbi sada; agga nenda kuida ta lummala sanna naerja ja wagga rahwa teotaja olli, ei olnud ka mu ello kombedest head leida, nenda et temmast kül wõis üttelda: temma ei lasknud koera kutsikatge rahhul möda ulitsat jooksta. Nenda sündis siis lada päwal, km paljo rahwast ulitsal sõitsid ja käisid, ja nende wahhel ka mõnni koer jooksis, et ühte hakkas tagga aeama ja löma; agga koera perremees ellas meie lähhedal ja olli omma kõrge treppi pealt ka lada piddo watamas ja näggi, mis ta koeral tehti, agga meie egga meie sell ei teadnud, et se temma koer olli ja seisime kolmekeisi omma wärrawas, kui ühhe korraga naabri saks meie pole tulli ja meie sellile üks Paar möda körwo andis, et ta pea ugas ja palled punnetasid. Oh sedda häbbi, mis uhkel mehhel sai bppipoiste nähhes, ulitsal körwolopsusi sada! agga mis tehha, mis küljes se küljes; ta Mis ka kohhut, agga sest ei tulnud middagi wälja, sest härra ütles: „egga ma sedda wõind arwata, et üks sell nisuggust teggo piddi teggema, minna arwasin  tedda poisi ollemad". Siis läks meilt ärra T.... linna ja tahtis senna ellama jäda, olli ka teistpoolt  wötnud ja ammetisse hakkanud, agga peage tulli meile sannum, et ta olli jõkke läinud suplema  ja ärrauppunud. Siis tulli minno mele, et kui ükskord 5...... mõisas tööl ollime, siis ta kutsus mind ühhe! pallawal Päwal suplema, sest seal mõisa al on üks weike jöggi, kitsas, agga Paiguti  kauniste süggaw, ja senna tahtis ta ka wäggise sisse jäda, ja mul olli teggemist, et tedda wälja sain, ja ta räkis mulle pärrast, et ta jubba mitto korda enne nisugguses kimbatusses olnud, siiski uskus temma Emmajökke minnema! Issand hallastago ta waese hinge peale. „ Teine sell olli tallo rahwa soust, ka essimesse  sarnane omma kombede polest, kuid et weel pealegi hästi wina Prukia olli. Sest kuulsin  wimati, et ta olli J.... mõisas tõõs olnud, ja joobnud peaga tiisleride tö-tuppa maggama janud,  seal olnud paljo hööwli lasta ja kuiwad puud sees, teised innimessed ollid wihtlema läinud,  sest se olnud laupääw öhto. Korraga hakkand  maea põllema ja põllend koggoni ärra, ka õnneto joobnud mees ühtlaise! Meid hoia armas Issand õnnetuma surma ja iggawesse tulle eest, mis kül mitto ei usso egga sest ei holi." (Jääb polele.) Ommalt maalt. Tarkust. Praego on meie Tarto linna sure koli peal 606 studenti . õppimas. Õppetajaks tahtwad õppida 91, adwokadiks  166, arstiks ehk tohriks 239, lodudasjade ja taewa tähhede tundjaiks 86 ja mu ammeti peale weel 45, sc on kokko 606 meest. Anna lummalterwist!  Mitto neist sawad eddespiddi, olgo kantsli peal ehk muus ammetis, ka Eestirahwa heaks ellama ja mul paisub Harri õiete kõrgeks  selle peale mõtteldes mitto nende seast on ka ausad Eestimehhe poead. Jälle ueste tunnistusseks, et Eestirahwa lapsist keik wõib sada, kui nemmad agga õppe tust sawad. 34