wist nenda kaugele, ehk nemmad kül paljo walmistawad. sßahwa rööm omma kunninga Olleme jubba enne nimmetanud, et Jtalia kunningas Wiktor Emanuel (enne olli ta üksi Sardinia kunningas) omma löunapoolsid  maid watamas käinud ja nüüd kulutakse,  et ta keige selle tee peal, isseärranis Neapoli linnas, ütlematta sure römo öiskamissega  wastowöetud sanud. Rahwas näeb Lmnna sees Jtalia rikide ühhendamist ja tännab  Ledda selle eest. „Ellago meie kunningas  ! Ellago Jtalia!" muud ei kuulda ei linnas  egga maal. Se ei olle nüüd kül paawstil  mitte melepärrast, agga senys ei wöi minna  mitte parrata. Ka tallorahwas, mis rööwlidest ni tihti seal pinatud ja risutud sanud, olli iggal pool "rohkeste kokko tulnud, kus kunningas kinni piddas. Ka preestrid, kes muido paawsti heaks meleks ennast nisuggusil  päiwil taggasi hoidsid, tullid se kord auustamissega kunninga wasto, ja se kihhutas  rahwast weel ennam tagga. Neapolis olli suur söalaewade üllewataminne, ja kes ial jõudis tõttas senna. Minna ei tea löbbusamat  asja, kui sedda, kui allamad omma üllemaid ja üllemad omma allamaid  armastawad;  keik mu tulleb siis is,eennesest. Inglis- ja Prantsussemaalt ei olle mul tänna  muud üttelda, kui et nemmad wist kewwadet  wasto Zapani köhholeikajatele hakkawad pallawat tahha teggema. Zapani pagganad on imme surelissed ja ei tahha suggugi järrele  anda, waid on weel hiljuti ühhe Prantsusse  pealiko ärratapnud. Lähme parrem, kus parremat kuleme, lähme Hollandimale, ja watame seal rahwa römo priusse ülle. No se on jälle lobbusam  assi. Hollandimehhed on muido kaunis  külma werrega innimessed, kes mitte igga  kirbo hammastamisse pärrast ei sügga ja nende padda ei aea ni pea ülle. Agga kolmatkummend,  selle ku essimessel näddalal ollid nad rõõmsad, hüppasid, kargasid, viskasid, laulsid, nago eht pulmalissed, ja sedda teggid  nored ja mannad, sured ja weikesed, üllemad ja allamad. Za jah, saab Hollandimees  kord sojaks, siis on ta kuum küllalt ja mõistab ennast römustada nago Saks, Prantsus ehk mönni mu innimenne. —Agga  mis rööm neil siis olli? Aastal 1813, sellesamma ku sees, said nemmad Prantsusse ikke alt lahti ja omma pärris kunninga wallitsusse  alla jälle taggasi, ja sedda on nüüd 50 aastat täis. 4. ja 5. Nowembril pöllesid  igga kingiseppa ja kindrali maeas au- ja römotulled ja akkendest rippusid lippud ja plaggud wälja ja rahwas kilkas rymo pärrast  ulitsate peal, nago lapsed Jöulus. Se on wäggew assi, kui üks terwe kunningriik ennast ühhel melel römustab. Sähhärdused römustamissed aeawad ka nüüdse Napoleoni himmo ärra, jälle Prantsusse ikket teiste kaela peale panna, mis ta muido kül hea melega teeks ja tahhaks. Krekamaalt. Seal on ka römo küllalt olnud, ja sedda nende ue kunninga parrast. Noor kunningas Georg  io s l. on mõistnud rahwa süddamid jubba warsi eest otsast ennesele anniks sada. Ta kais igga pääw jalla ulitsate peal, läks pühhapääw kirriko, mis kunningas Otto I. 30 aasta sees korda ei teinud. Sesuggune allandusse näitminne on tedda rahwale ni armsaks teinud, et tedda põues kannaksid. Keik Atena lin öiskas: „Nüüd on meil jälle kunningas, kes Kreka kunningas on!" Noh, anna Zummal terwist. Peaks nüüd Kreka rahwas ka isse truiks jäma ja mitte iggast tulest end kõigutada laskma. Danimaatt. Se on ühhe saksa hertsogi rigi nimmi. Danima  asjad ähwardawad weel ennam sassi minna  kui nad enne ollid. Zumma! kutsus Dani kunningast ärra, uus astus assemele ja minna  lootsin, nüüd Piddi rahho tullema Sakslaste  ja Daanlaste wahhel. Agga tühhi lotus  nüüd läksid asjad weel kirjumaks kui enne. Ue kunninga essimenne käekirri lükkas leppitust ja rahho weel kaugemale kui se muidogi  olli. Et agga saksa Mihkel pikkalinne 376