hel muud ülle, kui 15 naela jahho wälja kalu  da, ja tüdruko kätte anda, kes sönna lausumata  nendega poest wäljaläinud. Otse nendasammoti olla ta ka teises podis teinud, kus tale ka ta nöuetud 15 naela jahho kätte antud. Kolmandamas podis kästud tedda hiljem tulla ja neljandamas podis wissatud tedda poest wälja. Üttelge nüüd weel, naesterahwal pikkad juuksed, agga lühhike mõistus! Pernomaalt. Rede, 15. Detsembril, on Pootsi walla-wannem walla tallituste parrast mõisas olnud, ja koddo sündinud se suur õnnetus, tulli warrastand temma sure ello-maea keige sellega mis seal sees olnud, egga põlle perremehhele suremat järrele jätnud, kui ahjo warreme ja tuhha unniko.  Se ei olnud weel keik se kahjo, et maea keigega, mis seal sees ollid, tulle roaks janud, waid se surem õnnetus seal jures on, et temma naene ja minni ennast wägga ärrapölletanud, et kaua aega wöttab, enne kui terweks sawad,  woib ka olla, et surma hawad on. Kuida üllemal nimmetud, olli perremees walla tallituste parrast wäljas ja poeg polnud ka koddo, kui tulli olla lahti peäsenud; sepärrast  polnud seal muud keddagi, kes pöllewast maeast õlleks middagit wälja tonud, kui need kaks naesterahwast äm ja minni. Minni, kes norem ja aggaram tahtnud olla, on pöllewast maeast mõnda asja wälja tonud, kus jures ta sark põllema hakkanud, mis teised  ärrakustutanud; issi põlle ta sure hirmuga  sedva wallo tundnud; ämmal olla käed ja käe warred keige rohkem körwetud. Ehk nemmad kül möllemad wägga ennast ärrapölletand,  lodawad nende ommaksed neid omma römuks ommetige pea jälle terweks sawad. Õlleks tulle hakkatusses rohkem abbi olnud, siis olleksid ka ennam asjo seest wälja sanud. Mis woisid need kaks naesterahwast omma nõdra jõuga tehha? Wimaks olli ka naburi rahwast kokko jooksnud ja weel paljo maea krami ning Majad tullest wälja sanud. Ehk kül surem ossa maea krami wälja sadud, on ommetige sisse küllalt janud. Kahjo on suur, sest et rohkeste Majake põhko laudile olnud kokko wetud, mis keik sisse janud ja peale selle paljo tubbasid tö-riisto, 50 künni 60 wakka kartuhwlid, mis holas perremees omma perrelastele olli kokko murretsenud ja keik temma rahha warrandus, mis ühhe-Weikesse  kastiga kambris olnud. Kust tulli lahti läinud, on praego keigil weel teadmatta. Keik se suur õnnetus olnud kesk päwa aeal! sWargusseH ja jälle wargussest, se aeab immo üsna ärra, sest allati könneleda; se näitab, otse kui Maksime meie kesk pagganate  seas, kes parremad ei tunne, ja ni paljo on ka tossi: meie neid parremaks ei te, kui meie ka iggapääw neile kümme manitsusse jutlust peaksime piddama; wargad hoidwad paljo ennam Postimeeste kui pörgo tulle eest, sest kui nad pörgo tuld kardaks, egga nad siis wargile lähhäks, ja pealegi siis, kui maea perremees kuuljaid ja näggiaid appi kissendab täie suga ei ütleks: „kurrat wötko sinno löugamist! Sö issi omma kartuhwlid, kui sa ni nende nälgaö õlled!" waid jättaks sedda ammetid koggoniste mahha, ehk nende holeks, kes sedda ei tea, et käsk ütleb: ..Sinna ei pea mitte warrastama". Halliste poolt söbber kirjutab ühhest möldrest, kes warguse ammeti peale essimenne tark mees olnud, sure pikka jutto, keigest temma teggudest ja Margustest; agga nüüd olla mehhike näppo piddi lökso wahhele kinni jänud, et ennam ärrapeästmist lota ei olla,. assi olla praego kohto kulamisse  al, saab nähha, mis tast saab. Sedda ammetid olla ta esmalt weske peal wägga hästi mõistnud prukida; seal põlle ühte kottikest weskest läbbi peäsenud, kellest ta õigusse  ja üllekohtu matti põlle wötnud. Assi olla seal wimaks ni sureks läinud, et mehhike weskest wälja wissatud ja weske käest ärrawoetud.  Kust nüüd leiba sada? Noh! mikspärrast  siis ammet öppitud sanud, se peab jo ommetige innimest toitma. Ta olla ükskord üsna koggemata mõisa töllahonesse juhtunud ja seal näinud ta mõisa herra hobbuste riistad  warna otsas rippuwad. Ilma seal suremat  aega wites olla ta töllahonest wälja ja koeo pole ruttanud, agga ennäh immet! koddo leidnud hobbuste riisto temma kukkile ronninud  ollewad. Sure mele pahhandussega minne neid tühjo nüüd jälle taggasi wima wissanud ta neid tühja nõude tahha omma 3