Perno Postimees ehk Näddalileht 56. tSKS Kahheksas kesknäddal 1. Aprillis aasta. EL sedda saggedaste juhtunud, et meie sõbrad, kellele postiga omma Postimehhe numrid läkkitame,  selle ülle kaebawad, et nad neid mitte korra parrast ei pea kätte sama; sepärraft anname seläbbi keigile teada, et meie keik numred meile üllesantud paljuse ja adresside järrele ärrasadame, ning mitte selle wasto ei wöi kui eksitus tulleb; agga ommetige pallume iggaüht, ni pea kui üks nummer tullemata jääb, sedda kohhe meile teada anda. Ühtlasse anname ka teada, et selle aastasid numred meel täieste sada on, et kes siis meel peaks iggatsema, marsi müttaks tellida ja tellimisse kohhad on jo ammogi teada. Pole aasta peale tellimessi ei möeta mitte wasto. W. Borm, Perno Postimehhe wäljaandja. Ses lehhes seisad. Ühhest soldatist. Ommalt maalt: Kes wäe-tenistusfe ennast tahtwad palkade laska. Jmmelik mässin. Naesterahwa julgus. Peterburgi linna rahwa arw. Eitajate surm. Armo sest. Wö eralt maalt: Söa sönnumed. Konwerentsist. Garibaldi reisist. Mässaja lökso läinud. Tühjad juttud. Suur walmistaminne. Waenlasse tagganemissest. Präsidendi nöu. Mönnesuggused sönnumed: Ahne warras. Mõrtsuka tööst. Jutto jätkud. Ühhest soldatist. Kas se peaks oige woi köwwer ollema, et rahwas söa-mehhi keige sandimaiks maimessiks  piddawad ja neist ütlewad: nemmad ei holi Jummalast egga kellegist? Ei ma ussu mitte, et keik sesuggused on. Wöib kül olla, et surem hulk nende seast jummalakartmata on; agga kus neid siis mitte põlle? Kas meie Eestiwennad peaksid keik jummalakartlikkud ollema? kas keik pühha kirja armastama? Ota senni! Neist õlleks paljo könnelda, agga jägo se nende holeks, kellel surem õigus, neid maenitseda  kui Postimehhel; ni paljo woin agga öölda: ohhakaid on weel küllalt nisso seas! Üks soldat wöib nisamma wagga ja jumma- lakartlik olla, kui. keik teised; meie ei tohhi temma peale mitte kimmi missata. Tänno Zummalale, meie leiame söameeste, nihästi üllemate kui allamate seast ristiinnimessi, kes Zummalat kartwad ja innimessi armastawad. Ühhest sesuggust tahhan tänna nattuke könnelda.  Wäggi tulli linna ja seal jaggati neid, kuhho  kegi korterisse piddi minnema. Üks maeaperremees,  kes üks jummalakartlik mees olli, pällus Jummalat, et ta wöttaks temma jure üht wagga jummalakartliko meest läkkitada, sest se õlleks tal wägga kurw, kui üks kirruja ja manduja temma kattusse alla tulleks. Maeaperremees  sai, nago manna Elieser, haddast omma palwega malmis, kui jubba mees tuppa