Eesti Postimees ehk Näddalaleht 44. 4868. Tartus, 30, Oktobril. ma ja linnarahwale. Wies aasta. Eestimehhe teekond ümber mailma „Askoldi" laewa peal. X»X.! Aihme nüüd ette tuppa taggast. Kaks tuttawad lapaanlastjnhtusid siin kokko ja luggesid mastas-' tiko, niudest köwweras seistes, üks teisele öppitud terretamise  sönno ette, ja kattega pölwe nukkisi öerudes,  nago neil se wiis on: näivad wälja, kui kaks taplejat kukke. Üllepea, nõnda kui Hiinlased hommikomaa Inglased, nõnda on lapaanlased hommikomaa  Prantsused: nisamma armastama!) läikiva omma pene ja mahheda wisidega, sest põlle luggu,  et nad meie silma ees tihti meidrad on, ehk koggoni wasto oksa lahmad. Saab perrenaene ka neid kummardand ja paar jsönna räkinud, siis lähhäb  essiteks ukse tahha, hüab wirrisewa healega ülle õue nimme järrel: ~Wudshi-san! Tsurga-san!" so siis need wift palgatud neiude nimmed on, ja siis lähhäb meestele tabero toimetama. „San" tähhendab : herra, proua ehk preili, ja saab igga kord nimmesabbaks lissatud. Noh, rapputame  nüüd selle maea tolmo jalge kullest arra ta ukse lamme peale, ja lähme omma teed, kuhho kellegi!  karmis on. Pean meel Japaanlastest ütlema,  et nad ühhed essimesed argpüksid on ilma peal: üks joobnud madrus wöib terme linna ennese eest pelgo aeada. Nisuggust luggu juhtusin ma isse kord pealt näggema. Ühhel jubva liaste sanud madruse!  tulli lust omma russikaid promida nende selgas:  polnud armo surel egga maitsel kes agga ette juhtus, sai matso pihta, kuhho juhtus, ilma arro piddamata. Selle imme veale koggus txrwe pilw rahwast ta ümber. siis ennast agga poris, seal saddasid argpüksid nago wihm ta eest pelgo, künni wiin isse kangelast jalgo alt ärra wöttis, nago sedda Kallewi poeale teggi ta ennese möek; madrus tahtis ühhe naesele mõda pead anda, agga sihtis möda ja prantsatas isse wasto maad; parrast aeas ennast kül jälle üllesse, agga ta waeno tujo jäi senna paika ja rahwas läks rahhuliste  omma teed laiale. Ühhe ullo al istusid riddas lapaanlased, möegad wööl, ja pölletasid aeawiiteks  piipo; püssid paistsid ka seina arest wälja. Se olli üks krono karra.- uli ehk wahhimaea. Nüüd saab kül selle linna asjadest. Sõuame ka wahhel ülle lahhe teise kalda peale. Siin on üks Japani külla, muist unnikus, muist laiali honed nimmega Jn osa, kuhho meie kõige ennamiste käisime meelt jahhutamas, ja seläbbi  ollime kõige külla rahwaga tutwad. Mönned cllasidgi se lnhhike aeg siin, mis meie linna al seisime.  Külla rahwas ollid isseärranis sõbralikud Wennelaste wasto, ja tönkisid kõik ennam ehk wähhem  wennekeelt; puhtad ellomaead, wägga terwe klima ja lustisine lomus teggid mnidogi ello siin paikas wägga armsaks. Mis sa weel tahhad? meil olli ka omma klubbimaea assutud! Noh, se kord olli ka siin kolm Wenne laewa korraga kous (peale «Askoldi" korwet «Waräg" ja kliper „Jsum-