saggedaste ettetullema. Parrago, eks meil olle teäda, missuggused innimessed senna lähwad!  Peale sedda olla nende ellopaigad ja assutussed liig täis, et waesed innimessed ei teada, kuhho hingega minna? Õppetaja Kossmann  ütleb ka, et neil nöu olla Siberiamaalt pea üht abbipallumisse- kirja meie male sata, mis keige Saksa, Lätti ja Eesti seitungide sees peab trükkitud sama, ja lodab siis, et meie süddamed omma ärrasadetud ussowendade wasto mitte kiwwist ei sa ollema.  Neid on kül omma sü pärrast ärrasadetud,  agga meid põlle nende kohtomöistjaks pandud. Otame nüüd üllemal nimmetud kirja  ja walmistame endid selle wasto, et kui ta tulleb, ta meid mitte kiwwisüddamega ei leiaks; pealege et seal isseärranis Eesti suggu  rahwa ueks assutamisseks (kes siamale Soomlastega ühhes ellasid) ni häddaste abbi peab tarwis ollema. Sõnnumed wõeralt maalt. Aufitriamaalt. Zälle sam eddasi. Arwa on üks riik ni mitmest madest ja rahwa seltsidest kokko pandud, kui Austria. Seal on Ungrid, Galitsid, Bömid, Määrid, Wenetsid,  Kroatid ja paljo muid, kelle pead ühhe  kübbära a! peawad seisma, agga se põlle kerge. Tahhab seal rigi üllem igga rahwa tahtmist täita, siis on tal tööd küllalt. Minnewa  Oktobri küüs laskis nende keiser ohjad nattuke järrele ja andis kergemad seädussed, mis sel aial sure römoga wasto wöeti. Agga  kui assi käes olli, hakkasid rahwas sedda holega järrele watama ja leidsid, et Ungrima olli ennam sanud, kui teised ja käis nüüd, nago Zosep, kirjo kuega teiste seas, mis teiste pead norgo panni ja üilesid: „eks nä nüüd, Ungrima on meitest keige surem, sepärrast kuuldakse temma palmid keige ennam ja antakse  keige ennam!" Sesuggust nurrisemist olli iggas nurkas kuulda ja järgest seisid seitungid  sest täis ja sellega, mis anti, ei olnud kegi vahhul, ei Ungrima isse ka mitte. Nüüd minnewa kuus on keiser Prants Zosep jälle sammo eddasi astunud ning omma seädussi weel uendanud, ehk paljõ ennam üttelda, üsna  uut seaduste pöhja pannud, et eddespiddi Austrias ka nenda peab sama, nago Preisis ja muial mail, kus rahwa sadikud igga aasta » kord kokko tullewad, rigi seäduste, maksude ja mu tarwiduste pärrast nöu piddama ja kus need sinnatsed sadikud siis ka iggamees omma su wöiwad lahti tehha ja ilma hirmota sedda wälja üttelda, mis rigi kassuks ehk kahjuks  arwawad ollewad; mis siis surem hulk tahhab,  se jääb seädusseks. Austrias sedda pruki tännini weel ei olnud, agga nüüd tahhetakse ka assutada. No küllad saab eddespiddi da, kas rahwas se läbbj rahhule janud. Jtaliamaalt. Kunn in g a wa stu s. Prants 11. Roma linnas, on kül kunningas agga palja nimme järrele ; maad egga rttala tal omma jauks ennam ei olle. Et nüüd Neapolt rikis mitto temma nimmel ikka weel mässamist  tewad, ja ilma asjata werd saab walla- Lud, sepärrast on ta ommad sobrad tedda pallunud, et üht kulutusse kirja wälja sadaks, mis läbbi ta keikile teäda annaks, et rahwas tühja mässamist seisma jättaks, kust onimeti middagit ennam wälja ei tulle. Kas Prants wöttis sedda nöu? Ota senni! Temma ütles:  se olla mitte temma sü, et werd saab wallatud, lass' need selle eest wastust anda, kes tedda omma maalt ja aujärje pealt olla ärra aianud. Sepärrast käib nüüd Wiktor  Emanuel ka köwwaste selle peale, et ta Roma linnast ärra peab minnema, et üks kord rahho saaks. Paawstil on asja pahhandada.  Kes wöib sedda immekspanna, et paawst turtsub? Tal on asja küllalt sedda kehha; sest üht kiwwi teise järrele, uhhub wessi ta allusmürist  lahti. Asjad, mis enne ükski ei tohtinud  hingada, sünniwad nüüd igga pä ta silma  al. Piibli ramatut loetakse, paawst wannub üksigi ei panne sedda tähhele. Kloostrid kantakse ärra, pappide koerustükkid nuhheldakse  nisamma, kui mu innimestel kegi ei küssi, mis paawst ütleb. Munkad, kes ei tah- 76