tedda karristama tulla, kui ta mitte järrele ei anna. Jälle lahwad Z— 4 näddalat surma pole. Ütleb Daanlane selle peale ka „Ei", noh, siis hakkawad söawäed aega möda likuma, egga Danima eest ärra ei lähhä. Kui sel kombel  saksa söawäed Jõuluks Dani rajale jöudwad,  siis on assi weel imme ruttu läinud. Nenda pikkalt käib Saksama politika mässin. sßahwas tunneb, kes rahwa pole Preisimaal, Potsdami linnas ellab uks mees, nimmega Schulze-Delitsh, kes su ja sullega keigest wäest tö rahwa ja hantwärkide  kassuks püab ellada ja nende seisust tõsta. Temma püab igga piddi ni hästi nende  mõistust kui ka nende tenistust kaswatada ja ni paljo kui Lal oige ja kohhus on, nende eest kosta. Sedda on ta nüüd jubba mõnda  aega ja ni mitme ohwri ja tülliga teinud ja törahwa seisus ja asjad on selle ühhe mehhe holekandmisse läbbi ossast jubba paljo parremaks  sanud, ja kus ial kõlblik on, seal on temma neid juhhatamas, öppetamas, nende pole ja nende poolt räkimas, ja sel mehhel on mönnus könne ja terraw sulg, et ikka naela pea pihta lüa oskab. No kas hantwärgid ja törahwas tundwad sedda ka ärra ja piddawad  temmast luggu? Ja muidogi, mis eest nad siis Sakslased on? Nende Schulze on neile imme paljo wäärt. Tossi on, ta näeb ses töös paljo waewa ja teeb ennesele arruto tülli ja aeawidust, kannab omma warra peas, agga mitte taskus, peab seal jures ka ommaksed  toitma ning ta iggapäine leiwapalloke üllatab  waewalt peust suhho. Sedda on rahwas ammo arro sanud ja möttelnud: „kui meie Schulzi käed leiwa tenimissest lahti olleksid, siis wöiks ta weel parrem meie kassuks ellada  kui tännini. No eks teme temma käed keigest muust tööst lahti, et tal muud ennam tarwis ei olle; hulgal on se kerge assi." Nenda  teggid ka. Ilma et Schulzi hing sest teadis,  korjasid hantwärgid ja törahwas keigis linnades ja maal enneste wahhel jöudo ja armastust  möda rahha kokko, mis temma ihholikko  ello toeks piddi sama. Selle kapidali intressidest piddi ta siis eddespiddi ellama. Agga senna läks hea hulk tarwis, kas said kokko? Läks kül, agga Sakslasi ja nende törahwast  ja hantwärkisi on ka arruto hulk ja nemmad said ommeti kokko. Sest wata, kui keik korjatussed kokko pandi, siis on sest üks summa  wälja tulnud, mis ükski ei õlleks möttelnud,  se on selge eestikele 50,000, ütle: Viiskümmend  tuhhat taalrit! Eks olle tössi, ni paljo ei õlleks meie kumbagi möttelnud?  Za ommeti on se tõeste nenda olnud, sest pühhapääw 22. Septembril widi rahha rahwa sadikute läbbi Potsdami linna Schulzi kätte. Sellega ühhes widi temmale weel üks suur ja wägga illuste tehtud höbbe peker mällestusseks,  mis 15,000 taalrit on maksnud. Immet ikka, se näitab jo, kui tahhakfld nemmad tedda heateggemiste läbbi lõhki surruda.  Ta silmad on ka rohkeste helledaid tannopissaraid jooksnud. Sedda ma ussun! Sest ma tunnen üht saddakord wähhemat meest, kes 1. Oktobril omma armsa söbrade käest Halliste kihhelkonnast 25 rubl. rahha ja Paide linnast ühhe weikse höbbe kanno ja omma lähhedalt ka weel üht ja teist 10 rubl. eest kingitud sai, et 50 rubla wälja tulli: ma tean kül, kuida ta südda tännopärrast pehmeks  läks, et waimus nende kaela ümber hakkas  ja neile suud andis selle armastusse eest, mis neid sundinud, ilma et ta sedda wäärt õlleks, temma peale mõtlema. Mis piddi Potsdami  Schulzi südda ütlema, ni rohket armastusse  ohwrit wastowöttes! Ggiptussemaalt. sN ilusse peab kül igga aasta hästi ülle kallaste aeama, muido ei sa põllud ja asad nisutud ja rammutud,  agga se kord peab wee kõrgus liale tahtma minna. Raudmaante, mis Kairo linnast  Aleksandria linna käib, peab jubba mitme  pennikoorma pikkuselt wee al seisma. Ka öhtopool Shweitsimaal peawad jõed rohkeste ülle aeama ja paiguti ka suurt kahjo  teggema. Jutto jätkud. Kaks ühhesuggust. Üks mees, kes rahha parrast naest wöttab, ja Juut, kes kasso parrast ennast ristida las- 328