" 2. Kas tunnete üht Maad, mis wilja kannab. Et ikka teiste madet' jääb meel anda? Mis rohkeste meil' waewa palka annab> Ei lasse ial nälja wallo tunda? Kas tunnete, keik rahwas ilma peal. Kus on se ma? kust pean otsima? Ee põlle muud, kui Ees ti i ssa ma ! 3. Kas tunnete ühi rahwast, mis kül weike. Ja siiski sure rigi tnggew lige? Ci olle kül ta seisus, mõistus kõrge. Ta kuub on must ja südda tru ning walge. Se on mei' armas Eestirahwoke. Snll' andko Jummal õnne ellada Ja aitko õige tee peal kõnbida! 4. Nüüd laula/rahwas, laula omma Keisril', Kes kümme aastat Wenne kroni kanuud. Ja sulle ui kui keige omma rigil' On ikka head, ei ial pahha teinud! Lass' Jummal mitto kümmend aastat weel Ta kallist pead aukronil ehhita' Ja täida Tedda omma rahhoga! Kümme aastat on armolinne Jummal taewas meid omma issalikko Keisri Aleksandr  e wallitsusse al õnnelikkult ja rahholikkult lasknud ellada. Selle eest on meie kohhus süddamest  tänno anda. Kümme aastat on armo aastad olnud. Keik meie asjad on selle aea sees ruttu eddasi läinud ja parranennd. Kel silmad on nahha —ma ragin möistlikudega— kus ollime kümne aasta eest? Kus olleme nüüd? Wiimse kümne aastaga on hopis ennam sündinud, kui enne wiekttmnega. Meie Eestirahwas olleme nappist Wenne üllamatest ja ma, kus peal ellame,  on sure rigi wasto weel wähhem; agga meie ep olle mitte Keisri silma wahhekohta janud. Waatgem omma õigusse peale, (mis kül alles werrisulges on) paljuks olli sedda kümne aasta eest? Waatgem omma prinsse peale, (mis kül alles lapsepõlwes on, agga mõnnest jubba kurjaste prugitakse) paljuks olli sedda kümne aasta eest? Waatgem omma pärrismade peale, (mis kül paigoti hinna kõrgus, paigoti rahhapudns, paigoti ka rnmmal kahtlus alles kinni peab) paljuks olli neid kümne aasta eest? Waatgem ülleültse mis peale meie tahhame (olgo wäetenistusse, kohtomõistmisse,  ihhonuhtlusse:c. peale) ja küssigem seal jures ikka: kuida olli luggu kümne aasta eest? 288