ennam, waid pöggenewad selle eest; häbbematta  ja kurja teggude parrast ei häbbeneda  ennam, waid neist kideldakse; wannemaid  auustava ja nende sönna kuulda, petakse wanna modi asjaks, agga uhkus, körkus ja halpus, ninnatarkuösega seggatud, peab tarkus  ollema. Ahnus ja kaddedus kaswawad nago karro-ohhakad ja tülli ning rido kuled sa küllades ja körtstdes, nago küünla kuus hundi ullumist. Se on hirmus kuulda, agga  tösfi. Küssid sa nüüd: kust se tulleb? Siis ep oste mul muud wastust, kui se: keik pahhandussed tullewad kurradist, agga temma teeb sellesarnatsid aöjo ennamiste wina läbbi. Kui mehhed ja naesed ning nendega weel lapsed, ühhes hakkawad wina joma ja körtsus weddelema:  mis head sealt ennam wöib lota?" Küllamees: Waene luggu! Jummal hoidko  sedda paljo muia! paikus ollemast. Sel kombel lähhäks jo waene Eestirahwas awwalikkult  taggaspiddi ja langeks hauda! Postimees: Sedda ma ütlen ka. Wiin lähhab kalliks, se on hea; agga peaks ta ni kalliks minnema, et kedda ettnaM kuskilt leikua ei õlleks, ma arwan, se õlleks weel paljo parrem.  Jummal wöib sedda ka tehha , kui ta tahhab. Küllamees: Jah, temma wöib keik ja tahhab allati sedda, mis meie hinge kassuks tulleb; seDrrast andkem keik, mis ial head sowime, temma holeks. Agga nüüd on aeg, et weel pariks tunniks pea mahha panneme, meil on Home möllemil jälle te jalge al. Head ööd, Postimees! Postimees: Head ööd, armas Mihkel! Sönnumed ommalt maalt. Kuramaalt. Libo linnas on jubba l. Märtsil wärske laewade järg wäljas olnud, mis wöeralt maalt kaubaga koio tulnud. Nendasamma  on ka teisel päwal üks auro- ja üks purjolaew wöerama kaubaga Libo saddamasse jöudnud. Weunemaalt. Surma sönnumed. Peterburgi linnas olli 11. Märsil üks kulus ja aüustüd mees ärrafurnud. Se olli nimmega  Grahw Nesselrode, kes 81 aastat M mannaks sanud. Ennam kui poolsadda aastat olli ta kolme keisri al Wenneriki ausaste  teninud, selle eest paljo autähtesi kannud  ja nüüd maggama läinud. Keisri Herra  isse olli tedda ta töwwewodi peal mönda korda watamas käinud, ja surmatunnini on temma möistus selgeks jänud. Uus assi. Sedda wöib sure kohha peal ikka ennemalt nähhä, kui meie paikus. Peterburgiö tehti minnewa kuus auro-massi*  naga aggaraste prowi, kus auro tarwis ei olnud. Uks tark mees, nimmega Bäranowski, on seal üht uut modi wäljaarwanud, kuida auromassinad ka ilma aurota wöiwad joosta, ja on sedda awwalikkult näitnud. Muidogi ei tahtnpd rahwas sedda esmalt uskuda, tullid  tuhhande kaupa kokko ja piddid nüüd isse silmaga näggema, et mässin raudtee peal ilma  aurota omma 5 pennikoormat tunni sees eddasi lendas. Assi on kenna kül ja üsna uus, sttskl on teadmatta, kas temmast sureS raudteesöltus  tössist kasso tulleb, ehk mitte. Muidogi  lahhäks raudtee söitmine alwemaks, kui seal jures ennam pu- egga kiwwisüssa tarwis  ei õlleks. Kassakate wastla-nalli. Olleme Roma  wastlanaljast kuulnud, siis kuulgem ka, kurda  luggo sellega Kassakate seas on. Nemmad  on lodud söamehhed, sellepärrast on ka nende naljamängud ikka söast. Linna turrode  ja ulitsate peale ehhitawad nemmad jäest ja lummest kantsid üllesse, mis külma ilmaga  lu-köwwad on. üllesse otsa pantakse üks ankur wina. Muist nori Kassakaid püüdwad kantsi hoida, muist jälle keigest hingest sedda  tormiga ärrawötta: se üllem saak kerge waewa eest, on se winaankur. Et seal jures hästi sinnised silmi ja werrisid päid saab, on tyuidogi möista, agga se on Kassakate nalli ja nemmad tewad sedda naddal otsa wässimatta  lustiga, ehk kük mönnikord ni külm on, et aia teiwad pauguwad Sellega on nemmad  harjunud ja Kassakate nalli peab Kas- 99