male. Sellegipärrast, kui mnimesstl meel ja möistus on, siis prukigo neid ja waatko ette. Kui ta sedda ilge süvdametunnistussega teeb ja ommeti petta saab, noh, siis triöstigo ennast  sellega: parrem on kurja kannatada, kui kurja tehha. Kül taewa taat nääb ja tassub. Teine Zärwa sibber kirjutab meile nenda: „Postimeeö, nalja kombel üttelda: sulle ei maksa sallaosja teäda anda, sinna kulutad keige mailmale, sepärrast tahhan ma sulle middagi  rakida, mis sa kattukse pealt wöid kulutada,  se ei te kellelegi kahjo. Mis ma piddin  küsflma: Kas sa õlled ka mönni kord nenda õigusse nimmel petta sanud ja om - mast ilma jänud? (Küllalt!) Nüüd on jälle talwe aeg ja igga talwe ligub wöeraid innimessi meie hulkas, kelle näo peal mitte kirjas ei seisa, mis nende südda mötleb. Mönni  neist käib kalla, mönni kanna koormaga, mönni otsib manna harjo, mönni ka usso peale meel manna höbbedat; agga keik neist ei tea mitte au egga häbbi, õigusse egga üllekohto  mahhel suurt wahhet tehha; üsna selge  makele üttelda: mönned neist on kelmid, ja sest tahtsin siin paar tükkikest üllespista, et mönni märko saaks." „Ulleminnewa talwe tutti meie lähhedal K. maldas üks norepärralinnF teise usso mees ühhe nöuka perremehhe tuppa, olli ni lahheda,  maggusa juttoga, et üsna imme, ja räkis seal, kui mitmest möisast ta wöid ja wassikaid, mitmes kohhaö ka met ja meewahha üllesse ostnud ja kui mitto koormat ta jubba ärrasaatnud:c.;  agga teggi seal jures mahhel sekka ni maggushappo näo, nago tal ussid kusseksid  ehk mönni körwetaja murre süddant piggistaks,  Mikspärrast? Noh, Home pääw olla jälle ühhes möisas kaup wastowötta, kuhho hulk käerahha sisseantud, ja nüüd ei olla temmal  sel silmapilgul ni paljo rahha kasas, kui seal arrakulluda; A.... kaupmehhe jure, kus tal 150 rubla sees seista, ei olla ennam aega minna. Perremees mötles: liggimest peab aitama, andis 13 rubla ja wöttis küllamehhe käest kirja, et sellega nimmetud kaupm. käest temma rahha selle ja selle jure piddi wima, kus siis perremehhe laens ausaste lubbas taggasi anda ja temma jallawaewa tassuda. No hea kül, kaup olli walmis. Mees käis omma te ja näggi waewa, agga ...... küllameest ja temma egga omma rahha ep olle ta tännapäwani  weel mitte näinud. „„OH sa peakelm"",  süllitas mees, agga rahha olli läinud,  minne wötta ennam kinni!" „Teine luggu ei olle parrem. Minnewa talwe, paar päwa enne Küünlapäwa, tulli M.... walla mees Paide lähhedalt Z —i. kaupmehhe  jure, kirri taskus, rahha pärrima, mis sealt piddi sada ollema, agga ei Ässi olnud pea nisamma. Kirja toja jure tulnud üks seddasamma seltsi wöeras, nago üllemal nimmetasin ja kiitlenud ennast härja-prikassiko  ollewad ja 7 8 möisat, kus temmal härjad numa peal on; agga ühhe mõisaga olla ni pahha kaup, et piddada Home pääw pool numarahha jälle ettemaksma, agga  rahhast pududa sel korral mönni hea rubla. Teist päwa otsida temma jubba üht tru innimest,  kes J—i kaupmehhe jure lähhäks temma  rahha sealt ärratoma, agga ei leida m ustawat innimest. Nüüd olla tedda senna juhhatud ja temma lota, et hea perremees temmale se puduw rahha laenab ja siis temma  rahha Z —i kaupm. käest Küünla labaks Paide, senna ja senna maiasse toob, kus ommad  asjad siis õlle - kanno äres söbralikkult ärraselletawad. Perremees möttelnud nisammoti:  ta on jo ristiinnimenne, ussub temma mind, siis pean minna tedda ka uskuma, ja andis 10 rubla. Küllamees kärsutas mokke, olli kü! wähhe, agga leppis ommeti; arwas hea söbra käest weel jure sawad. Sai kaupmees  mehhe jutto kuulnud, ütles temma: „„Ärra  wiöka teine kord lone rublasid ni kurja ilmaga mitte ennam wälja! Sa õlled kange tuisoga 30 wersta sia käinud, pead nisamma  paljo taggasi käima, seal jures 10 rubla kautama se wöib maggus olla!"" „Noh, Postimees, se assi põlle kül ennam üsna wärske, siiski mõtlen ma: söbra hea nõu on allati wärske, et mönni nisugguste Reinowadderite eest mõistaks hoida ja kahjota jäda." Br. 50