sinno pühha ingel olgo meie jures, et kurri waenlane ühtegit melewalda meie peale ei sa!" Muhhomaalt. Kirriko-kel. Armas Postimees! Sinna käid jo mitmed linnad, makonnad ja merre-sared läbbi, tood meile ni mönda arro,  kust tundlik innimenne head öppetust ja tarkust wöib wötta: römus olla röömsatega ja nutta nutjatega. Surem hulk rahwa seast ei holi kül nisuggusist asjust, waid ütlewad omma kitsikud melega: „Ms ma sest saan, kui Postimeest loen? ja pean weel aastas, 50 numbri eest, 1 rubla 35 koppikud maksma, enne joon sedda minaks! Eks meie wannematte  wannemad põlle muido läbbisanud, kus tallopoeg omma tarkussega lähhäb?" —Ma ei ütle siin mitte keigist; agga ni mönni mötleb nenda. Kes luggeda mõistab, tahhaks Postimeest  hea melega luggeda, kui teine temma eest rahha maksab, ja ses näus ei olle mitte üksi kehwad, waid rikkamad weel ennam ja issegi weel need, kellel rahha kassude pea! on. Olgo nüüd nendega luggo, kuida on .ja jago nemmad meie melest ni kaua ärra, künni katte nende silmade eest langeb. Ma ütlesin omma luggu hakkatusses, et sa meile paljo tarkust ja teädust mailmast katte tood, sellepärrast pallun sind, ka meie poolt keige mailmale teäda anda, mis römo meie neil päiwil olleme näinud ja sanud: Meie kirriko-kel, mis aastal 1663 meie kirriko nimme peale olli wallatud ja kinkitud ja siis pea 200 aastat kirriko tornis köllanud,  sai pari aasta eest praggo sisse ja sellega  kaddus temma illus ja walli heäl, mis waikse ilmaga peale 20 wersta ümberringi ärra kuuldi. Se olli nüüd keige koggodusse liikmetele suur kurwastus, ni hästi üllematele,  kui üllamatele, ja issegi wöera usso rahwale,  kes meie koggodusses ellawad. Keik sowisid ja andsid nöu, rahha korjata, et ueste saaks ümber wallatud. Nenda sündis ka. Meie armas öppetaja, kes ka ühtlasse Sarema  piiskop on ja kes jubba 39 aastat meie kirriko peal öppetajaks olnud, tundis sedda kahjo ommas süddames weel ennam, teggj kantsli pealt paar pühhad palwe maenitsust ja ärratas weel mönne süddant, kes muido omma arro polest õlleks tuimaks jänud; agga  mönnele ei möunud palwe egga maenitsus, sest nende südda rippus ja rippub weel praego  mammuna külges. Kaks pärris möisawannemad kinkisid iggaüks  50 rubla, kronomöisawannemad wähhem, tallorahwas sedda möda, kuida jöudo ja armastust  pühha koja wasto süddames olli. Mönni kehwa andis rohkeste ja pea ülle omma jöu. Nüüd, tännawo Nowembn ku 5 sel päwal,  sai se Muhhoma Lutterusse-usso kirrikokel  Pernd linnas kellawallaja meistri Petersoni  jures ümber wallatud, kus weel teine mannast,  teädmatta aiast, katkine kel, 550 naela raske, sure anti, et uus piddi jälle wanna suruseks sama. Meister on omma tööd wägga  illusaste ja ausaste teinud. Wannad kirjad  ja aasta arrud, kui ka ueste ümber wallamisse  aia arro ja omma nimme, kui Perno linna meister, ühhe külje peale saksa kele luggeda  pannud ja teise külje peale ma-kele peal: „Tulge! sest keik on jo walmis." Oh! peaks se sönna iggamehhe luust ja lihhast  läbbi leikama! Nowembri ku 28mal päwal 1861 sai se kel ülles torni omma wanna paika jälle pandud,  wägga karme ja selge heälega. Temma kalub 1730 naela ja on siis 692 rubla wäärt; agga on 20 naela kergem juhtunud, kui wanna  olli. Zummal kaitsko meie koggodusse pühha kodda  ja keik temma koggodusse liikmed aastast aastani ja pölwest pölweni, künni mailma otsani  nenda, kuida Temma heldus sedda peale 400 aastat selle pühha kojaga teinud. Temma  arm saatko, et keik koggodusse liikmed, wannad ja nored, rikkad ja waesed, saggedaste kokko tulleksid, omma hinge heaks ja Zummalale  tänno ja au andma, kes neile nisuggust pühha kodda ni kaua armolikkult on hoidnud. Minna, kes sedda kirjutan, ollen isse 37 aastat selle pühha koja teender olnud, ja sowin  ka weel jäda, künni omma wiimse ello öhtoni. C. W. Freundlich. 388