Al, ja praggu löi meie silmade ees laiaks, ning must haud teggi omma su meie ees lahte, et meid tullewal silmapilgu! ärra nelaks. Agga  Jummal olli meiega, ja aitas ikka eddasi, et kül ühte 10 kord ni pitka teed teggema piddime, kui öiete otse teed möda male minna  õlleks olnud. Omma tagga kuulsime häddaliste  püssi paukumist, meie ees ollid Kessolaido  päel innimessed jallul, sest kaddaka pöesad  said pöllema pandud ja laterni tulli jooksis  pea senna, pea tenna. Mönni kord oliime  ni kalda liggidal, et innimeste häele kuulda  woisime, kes tule läbbi hüüdsid: „Antke aega!" siis sai ni kui üks paet ülle ranna weetud, parrast sedda karjusid jälle: „Ei woi appi tulla, mitte jallu, mitte padiga; õlleks  walge:c.!" Meie ees olli nüüd üks lagge wessi, mis kord 20—30 sammu, kord jälle ennam mitte kui 3 ehk nelja sülla laiune olli. Selle ülle meie ei sanud milgi! wisil. Agga mis se tahhendab? üks laterni tulli iviakse nobbeste laido ninna paelt temma keskele!  Meie kippusime ka senna pole, ja Jummal  juhhatas meid ühhe pitka kiwwi ränga päele, mis mani üllatas. Siin tullid meile kelk Kesso mehhed köide ja koksidega wasto ning saatsid meid soja kortse, kus homikuni puhkasime. Sest Muhho mehhest agga saime sedda arro, et ta KeSsus ühhe suggulasse jures  olla. Nelli kord olli ta ennast kaelani wette kastnud, enne kui male sanud. (Kord juhtunud temma ühhe laia prao äere, kelle ülle hüppades ei sanud; önne polest leidnud ta säel kahhe jalla pitkuse jäe-tükki, kedda tem- ' ma omma pahhema kainlu alla pannud, omma  koksi teise pao külge kinni lönud, ennast wette wiskanud ja nenda koksi warre warral ülle pao tömbanud olli. Teisel pool olla Lemma  ennast mahha heitnud ja Jummalat omma  immelikko abbi eest tännanud.) Ni pea kui laupawa homiko koito teggi, läksime waatma,  kas middagi meite seltsimeestest nähha olli, agga essite poollöuna aego töi üks mees küllast arro, et temma omma kiikri läbbi pissukesi  tippisi jäe pael näinud' on, kes ikka kaugemale  Haapsalo pole minna. Warste ollid ka keik Kesso mehhed meie jures körtsis, ja Ado Kruus küssis minno käest, kas minna nende meeste padi maksa tahhan, kui ta jäe sees purruks lähheb. Minna ja Harten lubbasime  sedda tehha. Siis räkis Ado paar sönnu meestega, ja jookstes tõttasime keik kalda pole. Mitte agga üksnes üks paet sai siin neist headest meestest mette töugatud, maid nemmad weddasid meel teist kaks ülle körge merre randa mee sisse. Ado ei tahtnud siin ennam pate saja, kui näggi, et üks jäggo jäed meite waeste seltsimeestest kaldani üllatas, sest ta armas sedda möda nende jure minna worwad.  Agga meie käensime temma mötted waewalt teiseks, ütteldes, et pragguse temma wasto tulla wviksid, kust ülle muido ei sa kui pisko padiga. Nenda läksid siis 2 pate möda üht laia mee soont, kolmas sai päele wersta maad ülle jäe 4 mehhest tagga wetud,  et lühhemat teed möda appi saaksid. Need kaks suremad pate pöörsid pärrast löuna ümber, sest jäe olli wasto tulnud, ja lumme saio sees ollid mustad tippid eest ärrakaddunud;  se kolmanda pissukesse padi ollid Ado, Maddis ja 2 Kesso meest jäe päele weddanud,  ja kesk öese tulli temma nende kahhe Kesso mehhega taggasi, saand nemmad jäe päele jätud asjad leidnud, sest innimessed ollid  ennast male päestnud, kussa ka Ado ja Maddis läinud. Noh,, armas Postimees, kas õlled nüüd rahhul, et sinno suggu mehhed Kesso sare päel mitte Eesti nimme teutanud ep olle, waid Eesti nimmele au teinud on? Kui minna sinnole weel rägin, kuidas se noor julge Muhho mees kesk Weina sees, kus üks saen meite asjadega sisse waibus, mitte enneminne temma jurest ärra ei tulnud, .et kül kerrest sadik isse wee sees ühhe nödra jäe-tükki päel seisas, waid ühte sümmadani ja korwi teise järrel sanist köwwama jäe päele lopides teistele,  kes tedda ennese hinge päesta nomisid, wastas: Enneminne peawad Sakste asjad päestetud ollema, küllad ma siis isse ka tagga  ronnin kü! so südda siis rahhule jääb! Kui minna sinnole keik rägiksin, mis Kesso mehhed meile önnetumattele Jöulo laupäwa öhto ja need kaks essimest Jöulo pühha head 44