on 14. Septembril, öhto kello kolm werand üksteistkümmend omma suurde liggi-söitjatega Kopenhageni linna jõudnud ning Wennema sadiko korterisse asset wötnud. Kuida kuulda,  peab Keisre Herra issi ka Kopenhagenist,  wanna lango jurest läbbi sõitma. Kas ta sealt siis otse koeo pole lähhäb, ei tea meie mitte. Prints Wales tahhab omma prouaga pikkem  aeg weel Kopenhageni jada; se ello olla seal neil wägga melepärrast, woib ka olla, et talweks otsa senna jäwad. Praego on nad Rootsimaal, Rootsi kunningal wöeraks, kus neid wägga sure auga wasto woetud. Amerikamaalt. sSöa - Oh sa kallis aeg! Ei se werrewallaminne sealt tahha lõppeda! Teised hakkawad ka wahhest, ehk sattuwad nattuke sõnnadlema, agga leppiwad jälle ärra, agga seal kissuwad  jubba aastat kolm nelli, walmis ei sa nad weel mitte. Oh teie pärdikud, mis ja kui kaua kissute teine teist? Teil põlle jo kummagil siin ma peal rohkem pärris maad, kui 7 jalga pikkuti ja 4 jalga laiuti, ja ei mõista ärraleppida! Õlleks mul rohkem aega, ütleksin neile monne kibbeda sönna, küllad  siis wakka jäeksid, agga et rut tagga, sepärrast  lassen neid tõmmata peale, tüddinewad  wimaks issigi Septembri-ku 6. päwal on nad jälle mehhe modi teine teist rabbinud ja möllemad ka kaunis hästi wammuse  pihta sanud; terwe päwa otsa tõmmanud  raijuda ja öhto olnud lõuna poolsed 5000 meest kautanud, kellest muist surnud ja muist hawatud söaplatsi peale mahha jäid ja 2500 said wangi wöetud, ning wiis suurtükki  jäid ka põhja poolste kätte. Põhja poolsed on 3000 meest kautanud. Jo se ommetige üks raijuminne on olnud: ühhe päwaga 8000 meest! Sinna helde Loja, tulle issi appi ja. parranda sedda mis seal parrandada on! Kindral Russel olla ka kesk lahhingis langenud. Kuulge kui paljo nad jubba seal üllepea mehhe poegi maggama pannud, ilma nende arwamatta kellest siin üllemal olleme könnele- nud? Põhja poolsed on 31,300 ja lõuna poolsed 43,700 meest kautanud, se on ühtekokko  75 tuhhat meest, kui nüüd need 8 tuhhat  weel jure panneme, siis on se södda ühtekokko  83 tuhhat innimest siit mailmast ärrawinud.  Kord olli jubba sest kömminad kuulda, et tahtsid hakka ta rahho teggema, agga nüüd ei lausta sest ennam sõnnakestki. Annaks Jummal,  et nad ükskord rahho jääksid ja se hirmus  werrewallaminne lõppeks! Töe-sönnad. Üks wanna sonna ütleb: hädda aeal on söbro kassinaste. Agga ni pea kui kegi ühhega  sõbrust teinud, on ta kohhe häddas ja küssib rahha laenata. Neid asjo kes meid hirmotawad, on paljo ennam kui neid kes meile tõeste kahjo towad, ja paljo saggedaminne kannatame meie tühjas kartusses kui tõssises wallus. üks ello täis häid teggusid, on se keige parrem  walmistaminne surma wasto. Kes head asja mitte öiete ei mõista kita, selle laitus jääb ühhe wähhema asja jures tühjaks lorriks. Need kes pühhast sönnast ja liggimesse armastussest  allati könnelewad, ei tähhenda weel mitte, et nad selle järrele ellawad. Surma mitte karta, on kerge assi, nikaua kui meil täielinne terwis käes on, ehk kui meid hirmsad wallud pinawad. Ühtlasse pöllastusse wäärt on: paljo rummalaid  asjo uskuda, kui tühje asjo teada. Meie same omma elluga wägga rahhul ollema,  kui näeme, et need önnelikkud (rikkad) siin mailmas öiete õnnetumad on. Meie ei woi senna jure ühtegi parrata, waid allati kannatusses otama, kas meile wihma ehk päwa paistet antakse. 327