Potamaatt. sWeeupputus.j Tännawo kewwadised weeupputussed on meil kill tutwad,  agga suur Weikseli jõggi, mis Polamaalt ja Warsawi linnast läbbijookseb, olla minnewa !u hakkatusses kesk sui aeal weel sedda kahjolikko tempo teinud., Sure wihma läbbi olla wessi ui sureks tõusnud, et kõik, mis Weikseli jõe asade peal seisnud, olgo willi ehk hein, ärrarikkunud ja ärrawinud. Warsawis on mitmed ulitsad ja ma ead wee al seisnud. Kui nüüd pealinnas, kus kõige maddalama kohhade peal kaldad kõrgemaks  tehtud, ui suur hädda olli, mis piddi siis maal ollema, kus jõeäärse innimestel middagi ep olnud wastopanna! 54 aasta sees olla agga 4 korda ui suur wessi olnud. Warsawis on mõnned  innimessed linna ulitsa peal ärrauppunud. Uppund hMusid, weisid, maeariisto, toakattuksid  ja wägga paljo Heino ja puid tonud weewoog  hulgakaupa möda jõgge alla. Peale 20 parwe olla üksi Warsawi kiwwisilla wasto purruks läinud; nõndasamma ka 7 solakuti Warsawi silla al hukkaläinud. Feldmarshall grahw Berg olla 4 aurolaewa neile appi saatnud,  kes maal hüddas olnud. Kus maead weel wee seest waljapaistnud, seal olnud waesed innimessed  unnikus kattuste peal abbiootmas ja surm igga silmapilk silmaga nähha. Mõnnes kohhas olla jõeäärsed maad kuuni 2 wersta ümberkaudo wee al olnud. Jõudo möda on kül ka awwitud, agga hädda olnud liig suur, kui et taieste õlleks wõinud awwitud sada; nago se sähhärduste nlleültse häddade jures ikka on kes küttab inailma sojaks? lattast. sKrimmisarest.j Kuida Odessa zeitung kirjutab, olla Keiserina omma lastega 16. Junil hea Lerwisega Jalta linna jõudnud. Muidogi teada, olnud kenna weike liu omma kõige illusamas pühhapäwa rides rigi-enima terretamas.  Kõik linna ja ümberkaudne rahwas olnud kous. Kello 5 jõudnud aurolaew linna olla ja tuhhanded healed hõiskanud kaldalt wasto. Lillede peal, mis rahwa armastus tee peale puistanud,  läinud Keiserina merre kaldalt tõlla jure, misga nemmad warsi Liwadia lossi sõitnud,  kuhho suiks ellama jäwad. Jalta linna odatud sel suil paljo wõeraid merrewee prukiaid. Kõik linna ümberkaudsed maead olnud jubba ärra- imtud. Ka Keisri Herra isse on pea senna järrele reisimas. Wöeralt maalt. Saksamaalt. Politika tuul on nüüd kesk sui aeal pea üsna maitseks jäuud ning ei kuulda peale Parisi mailmanäitmisse ning Londoni wõeraspeo,  mis Sultanile seal walmistakse, middagit  suremat kissa. Preisimaal õlleks praego muido kõik asjad hästi, kui mitte Daniga põhjapoolse  Shleswigima ja rahwa parrast uurrisemist  ei õlleks. Se nurrisemine on agga, kuida minnewa kord jubba nimmetud, enne kaswamas  kui kahhanemas. Taanlased tewad ommalt  poolt imme suurt kärra ning arwatakse, et seal prantsusse tuul sallaja tagga puhhumas on. Ni paljo on awwalik, et kõik Taanlaste kaebdussed  prantsusse zeitungides wasto kõllawad. Taanlased tahta omma wallitsust sennamale aeada, et parrem mitte middagi Shleswigimaast taggasi ei wötta, kui sedda nattukest, mis Preislane  pakkub. Kas se nüüd õige ehk kõwwer on, peawad nemmad isse Parrem teadma; aglsa se wõib ka olla, et wanna sõnna: „suur tük aeab su lõhki," ehk: „parreni üks warblane peus, kui kümme kattuksel," wägga hästi sia kõlbab. Taanlasi  agga arwatakse ennam prantsusse abbi peale lootwad, kui Prantsus ial awwitada jõuab ehk tahhab; parrast kui nemmad Preisi andega rahhul olleksid, ei olle ehk middagi ennam sada. Prantsusse tõutustest ei olle meel kegi rasma läinud, ni mähhe kui ülleültse kegi palja sõnnadest sõnuks saab. Mis Preisimaal  wägga immeks pannakse, on se, et parrast  mullist sõdda kõik tö ja kaup ei tahta ennam  nõnda ellama ärkada, kui enne. Kõik minna nõnda, kui ei tahhaks kegi Saksama ühhendusse  kindlust uskuda, nago ei õlleks sel õiget  Põhja al, nago peaks kõik jälle ühhest ärralaggunema.  Se ep olle kül mitte Muda, agga se tulleb sest, et iggamees teab, kui wastomeclt Saksama ühhendus Parisis on ja kuida seal allati wahhitakse, mil wisil Saksama ühhendusseke  mõnne augo ehk prao sisse saaks tehha, ehk kust mulk maddalaks jääb, et ülle wõiks astuda. Et Prantsusse ja Preisi wahhel kaua rahho kestab,  sedda ei tahha kegi uskuda, maid rapputawad  Pead, kui mõnni pikkast rahhust jutto teeb, 228