Perno Postimees ehk Näddalileht M ts tS«3 Uhheksas kesknäddal 24> Märtsil.^ aasta. Ses lehheS seisab. Wanna ja noor uurmaker. Ommalt maalt: Kahtlane kaup. - Wastus. Sõbra kirri. Löune suurtük. Riast. Uus abbi öppetaja. Laulo seltsist. Kolidest. Keiserlik kulutus.  Sõnnumed  Keisri Prouast- Kingitus. Kaupmeeste maksudest linna kassuks. Soe-többi. Kahjo ilmade läbbi. Koerde pea-rahha. Laemdus. Wöeralt maalt: Preisimaalt. Austriamaalt. Jtaliamaalt. Wanna ja noor uurmaker. Saksamaal, ühhes wähhemas kunningrikis, ellas nende wimaste aastate sees sealatses pealinnas  üks kunninglik uurmaker, nimmega M., kes holas, mõistlik ja ommas ammetis wägga tark meister olli, ta watas allati köwwaste selle peale, et kei? Lö mis temma wärk-Loas walmiötadi, isseennast kita wois. Sellepärrast  leidis ta arwa üht sesuggust selli, kes üsna ta mele parrast olli; saggedaste kuuldi tedda kaebawad, et holus ja tarkus tö jures, nüüd paljo arwem leida olla, kui enne temma noremas pölwes. Kord kirjutas ta omma sõbrale, kes ka uurmaker olli ja ühhes teises linnas suurt uriwabrikut piddas, selle, palwega:  kas ta ei woiks temmale üht mõistlikko selli sata, sest nisuggustest olla nende jures suur pudus. Sobber kirjutas temmale wasto,  et tal just üks nisuggune innimenne olla, kes temma jures õppinud ja mõnda aastat weel selli ammetis temma wabrikus tööd teinud  , nüüd temmal se tahtminne tulnud, ka teisi linnast ja maid watama minna, ning se olla walmis temma jures töösse hakkamas. Söb- ber löppetab omma kirja sellega," et ta sedda noort meest temma mõistusse polest julgeste wvib sowida; omma juttuga olla ta kül nattuke  kuiw ja üksluine, agga selle peale ei prukida  ta mitte wadata. Monne näddala parrast jõudis uus sel senna  ja meister M. wiis tedda omma wärk-tuppa,  näitas temmale keiki asjo, riisto, tööd ja öppi-poissa, mis nüüd temma wallitsusse alla piddid jama, wimaks näitas ta ka weel sedda lauda, kus ta piddi tööd teggema. Need ette pandud tö-riistad lükkas ta ennamiste keik körwale, ööldes: ..omma! parremad," tõi omma  reisi paunast ühhe illusa pissukesse kastikesse  wälja, kus keik suggu penikessed ammetriistad  sees ollid: se römustas meie meistert wägga ja andis temmale warsi üht kallist kuld task-uri parrandada, kelle kallal ta issi jubba mitto aega möllanud, agga ommetige ei woinud  tele sata. Uus abbilinne watas tähhele pannes sedda wärki läbbi lühhidelt ööldes: ..tean jubba!" hakkas kermeste peale ja pole tunni parrast olli wigga parrandud, pöris ta ennast meistri pole kössides: ..mis weel?"