»,Jef«S Kristus o« sefamma siia ja tänna ja tggaweSte Halleluja"! Jälle on Lks aasta mödas meie selja tagga ja sellega hea pik sam meie haua pole astutud,  kus omma ossa head ja pahha olleme maitsnud; saea tuhhanded on ilma tulnud ja pea nisamma paljo ka ilmast ärraläinud, kes sedda kallist ja rasket aega ei näe, mis meil praego käes. Agga meie Onnisteggia Zesus ellab alles ja jäeb sekssammaks iggaweste, kes meid sia male aitnud! Selle iggawesse ja kõikumata nimme sees, terretame ka meie tänna teine teist. , Temma on meid sia male hoidnud ja saab ka eddespiddi weel hoidma, agga kui kaua? ei tea meie! Missuggune möda läinud aasta olnud ja mis tä meile tonud, sest põlle meil tarwis  öölda, sedda teab iggaüks ilma meie ütlemata. Nüüd seisame ue aasta ukse läwwe peal ja olleme ühhe jallaga jubba sisse astunud ja sowiksime, kui lapsed teada, mis ta meile saab toma, agga se on pakso wahhe tekki läbbi meie silmade eest marjul. Paistaks se läbbi, siis näeksime ehk wahhest, kui meile monnikord saia kannikast leigatakse, agga saaksime ka nähha, km meile hagganast leiba murtakse ja witsa kimpo seutakse; sepärrast jägo tullewad asjad Zssanda  holeks, kes keik hästi toemetab. Meie ei woi muud, kui uel aastal ühhe teisele kallist rahho termist sowida, mis meie kül omma pattuse suga ütleme, agga kui se ühhest Jummala ja liggimesse armastajast süddamest tulleb, saab Jummal sedda ka täitma. Temma önnistago ka sel aastal maad ja merd, meie kauba aeamist, pollo- ja kätte-tööd, saatko keik kurjateggiad jälle oige tele, ja peästko neid sadana paelust, kes wargussega omma pead tahtwad toita, ärgo andko Aaid lasko õigust iggaö paikas õitseda, mis keik kurja ärrawoidab; kß Haigusse wodi peal maas ja andko surrejatele onnist lahkumist. Temmch armölilk meie arm õlist Keisri Herrat ja temma suurt suggowössa ning ksiki'MSM'-WMMMgssid merre ja ma peal, et meil rahholine ja waikne ello wöiks olla; önnistago kirriko ja kott öppetust ja lasko sedda hästi korda minna; isseärranis lasko Lä meie armsa Eestirahwa süddames omma walgusse päikest tõusta, et keik hea iddaneks ja kurri kauks ja nimmelt aasta aastalt seks saaksid, kuida harritud rahwas peab ollema. Astugem nüüd omma teed jälle selle nimmel, kes „eila ja tänna ja iggaweste sesamma" eddasi, künni ette seätud märgi jure olleme sanud. Ommalt maalt. Peenust. sU u t modj Zubba warsi aasta hakkatusses, kus alles häddast  ühhe jallaga ülle ue aasta läwwe olleme astunud, peame omma könnet pahha asjade Mustama; agga se trööstib meid, et assi wanna aasta happu-taigen, sest se on mönni pääw enne Jöulo pühhi sündinud. Wägga kenna, kuida üks noor tüttarlaps ennast Jöulo pühhade wasto, omma seestpiddise innimesse polest, walmistand! Meie põlle kül just issi püsti-jallo jures olnud; agga ussume, et kaupmehhel  ka nattuke töt kele peal, egga keik, mis ta könnrleb, walle põlle. Rede enne pühhi konneles kaupmees, kuida üks noor tüttarlaps  kolmkümmend naela kallid puili jahho warrastanud. Tuttaw assi on, et poe-sakstel wasto pühhi paljo teggemist, kus se neil woi- mata, keiki tähhelpanna, kes kaupa ostwad. Neljapäwal enne pühhi, kus poed punnis rahwas täis, olla üks, na pealt nähha arwatä, tenia tüdruk, podi tulnud ja nukra sennadega poe sakstele ninna peale wissanud, lemmale 15 naela saia jahhu andnud, kus kärwand rot sees olnud, nad olla jahhud piddand lehma toowrisse puistama, südda põlle andnud neist saia tehha, peawad neile ued jahhud andma.  Sedda ommetige ei woi ükski kaupmees sallida, st temma podis santi kaupa, weel pealegi  hulga rahwa ees sedda häbbi kanda, olla ta jutto töendusseks kulanud, mis tüdruk jahhu  de eest maksnud: pissut alla rubla, olla wastus olnud, mis peale kaupmees kostnud, et 15 naela jahho üks rubla wiis koppikat makswad. Uh jah! kostnud tüdruk, andsin teile üks rubla M kopp. ja teie andsite mulle 15 kopp. taggasi. Nüüd ei janud kaupmeh- 2