Eesti Postimees ehk Näddalaleht Zl. W 63. Tartus, 23. Detsembril. ja linmraWalc. Teine aasta. Register: Jöuls room. Omm alt maalt. Tartust: Purjemeister. Abblpiddalid. Surekoli arroandminne.  Peruust: Miss. Tüsmann. Tüyhelepannematta sullane. Ria makon.: Merreonnetus. Tallinnast: Gaastullest.  Arkanglist: Weekahjo. Orelist: Unnerohhi. Kolmogorist: Karrokiskuminne. Wö eralt maalt. Preisimaalt.  Meklenburgimaalt. Danimaalt. Belgiamaalt. Shweitsimaalt. -- Jtaliamaalt. Prantsussemaalt. Hiepanimaalt. Kirjaivastussed. Teadaandmissed ja kulutamissed. Jöulu-rööm. võinud on mõnnesuggused siin kaddnwas mailmas ja uimmetakse tihti rõmuks, mis selle nimme wäärt ei olle, sest et pea jälle kaub ja weel kahjo toob. Agga J õulo-ro moga on teine luggu. Selle romo allusmnür ja Põhhi on iggawesse Issa iggawenne heldus ja hallastus, mis tennna Poea sees lchhaks sanud ja pattuse mailma õnnistnsseks kallil löulo aeal ilmunud. Keik inglid taewas rõmnstawad ja lanlwad selle ülle, ja ommeü on innimestel, kelle ärralunuastamisseks ja õnnistnsseks Pühha Iõulolapsoke mailma sündis, keige ennam kila ja tännada. Noh, tehkem siis ka sedda. Üllehoine on se kallis õhto ka. Walmistagem ennast selle wusto. Ehhitagem Iõnlopuid,  koggogem nende ümber, kõnnelegem onuna perre ja lastele lummala Issa armastussest hukkaläinud  mailma wasto, kes omma Poea annud, et ükski, kes temma sisse ussub, ei pea hukka ununema,  waid et temmal iggawenne ello peab ollema. Sagem lastega lapsiks, laulgem, kiitgem, tannagem ja olgem rõmo aeal rõõmsad. Andkem ka omma ihhule sel aeal, kui lummal annud, parremat sutäit ja Puhtamad hilbud ümber ja näitgem igga wisi, et Lunnastaja sündimissepaäw meile pühha ja kallis on. Agga hoidkem ennast nende wisi teggemast, kellele Jõulud suremat rõmo ei to, kuid sedda, mis paljast sögist, jogist ja holeto ellust tulleb. Se õlleks meile, kui ristiinnimestele  teotusseks. Iõulus on taewa manna mahhasaddanud, meie hinge ja elloleib, kes sest leiwast sööb, se ei pea surma maitsma iggaweste. Tehkem siis suud pärrane lahti ja toitgem omma hinge, nüüd on õnnis ja rohke jaoaeg. Keik meie kirrikud hellisewad sest snrest Iõulolaulust:  „Au olgo Inmmalale kõrges, rahho ma peal ja innimestel hea meel!" „Üks laps on meile sündinud Petlemmas. Hallelnja!" Kui siis keik ristiinnimessed lummala kotta tõttawad, temma armo eest Länno andma, siis ärge jägem meie koeo põhko, otse kui ep õlleks se arm meie ossaks mitte antud. Iõulus olgo meil Jõulomeel, se on rõmus ja tännolik omma Issanda sees.