Perno Postimees ehk Näddalileht M 24 t»kk Kümnes Pernus, kesknaddal 15. Junil.l aasta. Ses lebhes seisab. Koit ja ämmarik. Ommalt maalt: Peruust: Raudas mörtsuk. Riast: Kolera kartus. Pölloharriate  selts. Eestimaalt: 50 aastane ammeti pühha. Kuramaalt: Hirmus tö. Peterburaist: Seitungide surm. Kolera kartus. Upputus Holmogoris. Wöeralt maalt: Wäggise peale tungiminne. Preislasse sowiminne.  Mönnesuggused sönnumed. Preisi wäggi wöera rikide sees. Altonast: Wäggi wälja läinud.  Stettinist:  Kolera. Austriamaalt: Keiserlik käsk. Jtaliamaalt: Söä asjad. Kontsert. Teadaandmissed.  Telegrahwi  sönnumed. Koit ja ämmarik. Kas tunned sedda suurt walgust, mis wanna issa teinud? Praego on ta hingama läinud ja kus ta kustus, seal läigib temma klants weel taewa peale takka järrele, mis aega möda hommiko pole wennib, kust ta jälle sure auga tõuseb ja keik lodust terretab. Kas tunned sedda kät, mis päikest wasto wöttab ja tedda hingama sadab, kui ta omma teekonda ärrakäinud?  Kas tunned sedda kät, mis sedda kustunud  künalt jälle pöllema panneb, et omma uut teekonda taewa lautusses woib hakkata? Wanna issal on kaks tr ui tenert, kelle h oleks ta sedda andnud. Kui se suur walgus essimessel  päwal omma teekonda olli ärrakäinud ning öhto kätte tulli, kus ta loja läks, ütles wanna issa ämmariko wasto: ..Sinno holeks, ms tütrekenne, annan ma sedda werewat päikest.  Kustuta tedda illuste ärra ja kaitse sedda  tuld, et sest kellegile kahjo ei saaks sündima."  Ja kui teisel hommikul päike jälle omma  teekonda piddi hakkama, ütles wanna issa koido wasto: ..Sinno ammet, mo poeg on se, et sa mul sedda künalt jälle pöllema panned  ja tedda ta ue teekonna wasto walmistad."  Truiste teggid möllemad, mis nende holeks anti, egga läinud ühtgi päwa möda, kus päike taewa laotusses õlleks pudunud. Kui ta talwel maddalasse waob ja warrem loja lähhäb ning hiljem ülles tõuseb, siis on ta ikka seal. Jgga kewwada kutsub ta keik lillekessed ja öiekessed wälja ja ärratab laulikkud  unnest. Sui lasseb ta ommad pallawad joned mahha, mis heina kuiwatab ning wilja walmistab, siis on üks lühhikenne aeg temmale  hingamisse aeaks antud, seal annab a'mmarik  tedda otse koido kätte, kes tedda kohhe jälle omma teed panneb kõndima. Se kallis aeg olli jälle katte tulnud, kus keik mailm kui üks rosi aed kennaste õitses ja igga hingelinne ennast Loja armust römustas.  Jnnimeste ja lindude laulo heäled täitsid  keik mailma. Se olli ka se aeg, kus möllemad  koit ja ämmarik terrawaste teine teise silma watasid ja ämmarik loja minnewat