Perno Postimees ehk Näddalileht SS. t» 6« Kümnes kesknäddal 23. Junil.^j asSta. Ses lehheS seisab. Wanna rahwa könne smmajöe samissest. Ommalt maalt: Riast: Kindral kubberneri herra koddo. Õnneto surm. Masagi näitus ja laulo piddo Tallinnas. Tartust: Auro laewadest. Wörro vraustikonna anded Some häddalistele. Tallinnast: Keeldus. „Rohho södikud. Wilja ja rohho kassust. Termini uendus. Peterburgist: Siberi male sadetud. Venemaalt: Uhhe päised kärblased. Tamarast: Tullekahjudest.  Somemaalt:  Többest. Wöeralt maalt: Preisi- ja Austriamaalt: Soa asjast. Spaniamaalt: Mässamist.  Portugalimaal:  Kunningas tahheti kihwti läbbi surmata. Uemad sönnumed. Telegrahwi teadus. Somema anded. Neid kes Peruo Postimeest tullewa  pole aasta sees 1. Julist künni aasta lõppeni tahtwad piddada, pallutakse  onuna tellunissi aegsaste tehha. Hind on pole aasta pealt postirahhaga 70 kopp., ilma postirahhata 65 kopp. Wanna rahwa knne emma-jöe samissest. Minnewa näddala piddime rumi kitsuse parrast  omma juttu poleli jätma ja tcchhame tänna sealt jälle hakkava, kuhhu siis jäime. Et hakkame  siis: Jubba olli mailm malmis ja sinnine taewas omma hiilgama tähtede ja sojendawa päikessega ülle mailma wälja laotud; ma peal kaswasid keik suggused taimed ja wössad ning ellajad römustasid ommast ellust, agga ellajad ei holinud manna issa kässust, hakkasid ühte teist wihkama ja wimaks ka murdma. Siis kutsus  manna issa neid keik omma ette ja ütles:  Ma ollen teid teinud, et iggaükö ennast ommast ellust römustaks, agga teie hakkate ühte teist wihkama ja ka weel pealegi murdma. Ma näen haddast Leil üht wallitsejat tarwis ollewad,  sepärrast tahhan ma teile kunningast anda, kss teie ülle wallitseb ja teid ohjade otsas hoiab. Temma wastowotmisseks peate üht jögge kaewama,  et ta selle kallaste pea! woib ellada. Sedda jögge peate agga süggawa ja laia kaewama, et teised pissukessed jõed temma sisse woiwad joosta ja temma nimmi peab emma-jöggi ollema.  Sedda mulda agga ärge wissake mitte senna ja tenna laiale, waid pange keik ühte unnikutzse, et sest üks mäggi saab ja senna peale lassen ma kenna metsa kaswada, kus sees teie kunninHas woib ellada. Ka orgusid jätke senna wahhele, kuhhu ta tule, tormi ja päwa pallawa eest woib warjuie minna. Ma näen teid siin rohkeste koos ollemad; iggaüks tunneb omma jöudo, sepärrast warsi ammeti  sse. Selle peale läks wanna issa ärra, keik hakkasid holega peale. Kuk ja rebbans möetsid jöe kohta wälja: kuk hüppas ees ja rebbans weddas omma sabba lohhenal tagga,