waid näeb temma süddant, mis karwa se on. Sepärrast pakun minna ka, et Jummal isse sind õige abbikasa jure juhhataks ja Rutti õnnistus ka temma peal hingaks, nago (Rut. 4. I!.) kirjas seisab." „Sa näed siis poeg, ma tahhan sind hea melega awwitada, agga mitte muido, kui omma  waese eestpalwega. Ms ma muido weel ommast süddamest wöin heaks nõuks anda, sedda  pannen ka sia jure." Essiteks wata, kelle last sa wöttad. Mees ei kossi mitte üksi omma pruti, waid keik temma sugguseltsi omma suggulaseks. Agga  selle peale ma paljo ei wata, waid esmalt selle peale, kas so pruut Seti ehk Kaini suggu,  Zummala ehk mailma laps on. Punnased  palged, libbe näggo, kennad juuksed ja muud lodud ehted on ka head, agga on mullast  ja sawad jälle mullaks; agga kui Kristus  so prudi süddames ellab, siis on ta nago  kallis jodaw wiin, mis sedda wannemaks, sedda parremaks lähhäb. Sepärrast on mo essimenne nõu sulle ja keige noorde meestele kes mitte mailma tühje lesti ei tahha immeda:  „„Ärra wötta mitte naest Kanaani  rahwa tütrist!"" Salomon on sedda maitsta sanud." „Teiseks, innimesse armastusse stlm näeb saggedaste wilto. Mis sa ommast prudist hea melega nähhä sowid, sedda sinna ka näed ja tihti petakse lihhalikko armastust ühhelhobil ka waimolikkuks armastusseks. Panne sepärrast hästi tähhele, kuida hoiab so pruut Jummala rahwa pole? armastab ta neid, ka siis kui mönned paljo allamad on, kui temma? on ta nende ödde teoga, ei mitte palja saunaga? Lasseb  ta ennast maenitseda, ka neist, kelle wammused  hopis waesemad on, kui temmal? Sest et kegi suremat suggu ehk targa usklikkude pole hoiab, se põlle mitte suur assi, sedda wöib isseennese  armastus nisamma hästi tehha, kui armastus  Jummala rahwa wasto. Nored innimessed  hoidwad saggedaste surematte pole ning >— kurrat ei tahha ka kurrati nimme kanda, ja wanna Adam ehhitab ennast keiksuggu waggadusse  hilpudega, et tal löbbusam näggo ol- leks. Panne peale sedda tähhele, Suida hoiab so pruut Jummala kois ja pähhapäma pole? Jnnimest tuntakse wagga hästi temma pühhapäwadest, isseärranis weel nori tütdarlapsi.  Poeg, kui üks tüttarlaps jubba esmaspääw  römustama hakkab, et 6 päwa pärrast jälle pühhapääw tulleb, mil sedda ehk sedda wöib tehha, senna ehk senna minna ja römus olla, ehk enne löunat kirrikus ja pärrast lõunat  körtsi pörmandal teist nähha ja ennast teistele näidata: poeg, kas nisuggusest kül naest lodad sawad, kellega Jummala rahho so maiasse tulleb? Kellel pühhapäwa ei olle, sel ei olle ükski assi, pühha; ja kui pärrast naese pölwes nisuggune assi ennam ei kölba, siis tulleb ehk pühhapäwa hommiko enne wanduminne  kui palluminne ja naeseke karjub sulle allati körwad täis, et temma enne ni römust ja nüüd ni wangi ello peab ellama; mis siis, poeg?" „ Kolmandaks, möistlik mees ei otsi omma  pruti mitte körtsi pörmandalt, pulma, warro  ehk talkusse pealt, seal on nad keik lahke nao ja silleda peaga, waid ta watab tüdruko kodduse ello peale, kuida ta seal issa, emma, öddede ja wendade wasto on. Usso mind, poeg, sest ei sa igganes head naest, kes mitte enne hea tüttar ei olnud; on tal kibbedaid sanno omma wannemattele wastolorriseda ja aukuda, siis jäeb neid sinno jauks weel ülle küllalt, ja kui temma ka laulatamisse päwal pölweli maas tuhhat korda tunnistaks, et so armastaja ja allandlik naene tahhab olla. Sa tunned jo sedda wanna sanna: koer jattab karwa, agga mitte ammetit. Oh, prudikrantsi  al on nad keik lahked, tassased inglikesed,  kedda ümber sörme wöid mässida, agga  kihwad, küned ja sarwed kaswawad parrast ja mönnel parrago ni pitkaks, et mehhe südda  allati hawatud saab. Separrast iggapäises  kodduses ellus ja rides tunne omma pruti, kas ta seal röömsaste wannematte sanna  kuleb, öddesi ja wendi, suremaid ja pissumaid,  süddamest armastab, allandlik, lahke, tassane, kannatlik ja wagga on; tüttarlapse seestpiddine illo hiilgab hopis ennam iggapäises,  kui pühhapäises ridis." 114