wiiskrajakatega; kas marro-usst wäljaleUaminne kele alt ja mitto muud tullust asja, kas need paljo annam ei aita, kui tohtte õppetussed? Peale selle ei olle seal jures mmgisuggust wallo kannatada. Sedda ma ussun! Kas sa nä! Se ja se Hans ehk Mats sai hullust koerast kistud, „tark" tulli senna, lugges sõnnad peale, säh, ellab praego alles! Mis tal wigga on? Nä nüüd, lneie manna kallist „usko" tahhetakse ärrakautada.  Mitte koggoni!"" „Nenda pahhandab ehk nisuni. Agga ma pallun: külla eit ehk taat, ärra sõitle egga kõrrele  ilma asjata! Knida nisuggused asjad aitawad,  sest kõnnelen teine kord; ni paljo wöib aczga mõistlik luggeja isse mõista, et km wahhem  ossa neist, kes kistud said, hulluks jätvad, siis õlleks need, kes sõnnade parrast terweks jäid, ilma selleta ka WäHga hästi terweks janud." Olgo sest Lännaseks kül. Ommalt maalt. Tarkust. sPlirrismade ostmissest^ Meie olleme nüüd mõnda korda jubba kuulnud, kulda meie maal pärrismade ostmissega luggu lahhäb. Jubba hea jaggo meie armsast issamaast  on ma-harriate ommaks sanud. Minna ci tea mitte, miks ma selle ütle ennast ei peaksin  rõmuslama? Pärusmaad on tallorahwa ainus  tõssine põhhi ja allus; kus se pudub, on keige jõukam ikka nago lind oksa Peal, kes omma  pessa igga kewwade isse kohta peab teggema. Ma prius teeb ka rahwast taieste priiks. Et nüüd luggu nenda on, peaks nende ostminne  minno metest weel paljo ennam eddasi minuema,  kui se siamale lähhäb. Minna ei otle made müa egga ostja, ei tea ka manwetja wisil mitte mulla ja raddade järrel takserida, mis koht waärt on; agga sedda ma tean ommeti, et omma lehma lüpsa ja onuna hobbust rakkendada,  koggoni teine assi on, kui neid palkada. Omma pessa on omma pessa. Agga kust siis tnlleb, et ka neist mitto, kel rahhakoppik taskus õlleks, kahhewahhel seiswad, et ei tea, kas peawad  ostma ehk mitte ostma? Minno arwades peaks ommeti igga perremees omma maad ja kohta tundma ja teadma, mis ta wäärt on, ja selle järrele siis wõtma ehk jätma. Muidogi ei wm ommale kohta ostes kegi iSseeuuast Lrramüa,  pari aasta parrast pankrotti jäda, ja siis parrast willetsam olla, kui enne; agga minna ei tea ka mitte, et kuSgil innimessi õlleks, kes sedda tahhaksid. Üks mees kirjutab Ria seitungile,  madeostmmue takkitseda sellepänast, et rahwal ennam rahha ei olle, ja se näitab muist tossi ollewad. Teine mees wastab selle peate Nia seitungile: Ei mitte, waid kurjad kõnned on rahwa meelt segganud ja neile tühja lotust süddamesse pannud, sellepärrast ei osta nemmad,  kui neil ka jõndo on. Mis on nüüd tossi, miswalle? Säh, kust minna sedda tean? Mmno kõrwo ei olle tühja jutto putunud, egga minna palle ka kellegi kukrusse wahtinud. Agga sedda ma tean, et mõistlik innimenne tühja jutto uisamma wähhe Peab uskuma, kui isseennast ärramüma, waid mõistlikkult omma asja järrele arwama, mitte lootma, et saiad taewast suhho saddawad, ja kui kaup korda lähhab, siis Midda warrem, sedda parrem, ennesele pärriskohta ostma;  et sedda Parrast kegi weel ärrawõttaks, se on tühhi lörri, mis kegi oelusse ehk rummalusse parrast woib rakida, mmdo mitte. Rkast. s Pakki kandjad ehk mu asjaaeajad.j  Surema linnade sees on ammo nisuggused  „teniad mehhed," kes mõnne koppiko eest käpärrast on, middagi tõstnm, kandma eh? tallitama, mis hulga rahwa seas ja sure tallitusse  jures wägga mõnnus on. Sähhardusse meestel on siis ommad issearranis kohhad seatud,  kust neid iggal aeal hõlbus leida on. Neid prugitakse mu talletuste peale nisamma rahha eest nago, worimehhi sõido peale. Rigas lootwad  uel aastal ka nisuggust asja assutada, mis wõeral maal iggal pool, kus sedda assutud, wägga tullus leitakse ollewad. Tallinnast. Knida Balti näddalilehhe läbbi Tallinna poolt kuleine, olla tännawo süggise  Inglismaalt tiks härjaostja senna tulnud, kes meie maal nuumhärgi tahhaü üll es osta ja laewadega Inglismale sats. Temma nõu olla, kni sada õlleks, tükki 8000 üllesosta. Eestotss olnud ta sellega rahhul, kui 800 mmmhärga ja 800 nuumlammast sai, et neid kah e laewaga wõis koeo sats. Et neid lome ellawalt Inglis- 379