monni ütlema: egga sa põlle Kristus, et sa üht kurti ja keletumat woid terweks tehha? Tossi kül, terweks tehha, sedda ei woi ma kül mitte, agga ommetige sure raske waewa ja kunstiga woin ma tedda ni kaugele sa ta, et ta öppib könnelema ja sedda mis könneldakse,  mõistma, ja tahhad sa weel rohkem sest teada, kuida ma sedda teen, siis tahhan sulle eddespiddi sest juttustada. Sinna, mo armas pöllomees, ei woi üht seme terrakest kaswatada,  sest sa põlle Jummal ja ommetige woid sinna omma mitmesugguse tö ja waewa, pöllo  wäetamisse, kündmisse, äästamisse, külwamisse,  leikamisse ja kokkokorjamisse läbbi, kassinast  külwist paljo sada. Se põlle kellegi lausuminne,  agga ommetige on se tossi. Nenda ei olle minna ka kellegi külla-eit ja ommetige ollen minna kaks omma kihhelkonna last, kes kurdid ja keletumad sündinud, ühhe aasta sees nikaugele saatnud, et jubba kauniste räkiwad, luggewad, kirjutawad j<r minno könnet möistwad.  Tulle ja wata isse! Saab Jummal mo tööd weel mönni aasta õnnistama, siis sawad nemmad omma ma-keelt nisamma räkima, kui sinna ja minna, sawad sulle Kristussest  keik könnelema, mis pühha kirri temmast  könneleb, sawad pühha altari ees omma usso tunnistust waljo healega tunnistama ja woiwad pühha öhto söma aeale wasto wöetud  sada, sawad ka omma öppetaja jutlussest arro, koddo ka iggapääw omma peatük pühhast  kirjast luggema ning ka palluma, ja kui Issand armust neid uskus hoiab, ka omma surma wodi peal Jesusse Kristusse sisse uskus  palluma: Oh armas Lunnastaja! Sind pallun süddamest ze. (Jääb polele.) Ommalt maalt. Peenust. Meie tännawune  talwe terretas meid jubba Mihkle Lada aeat essimest korda, agga et sui siis weel woimust  ta kätte ei woinud anda, olli weel liig warra, sest kaddus ta jälle ärra, laskis karjad  wäljas käia ja kauba Laewad omma as- jo tallitada. Laewad on nüüd läinud ja sedda  winud mis kegi otsis ja meie saddam on seddakord wõerama laewadest puhhas, ning talwe eelkäia ..külm" on ka warsi tagga ja ütleb nüüd on aeg, et ükskord tallikorterisse  lähhäte ja ma silda jöggede ja merrede peale woin panna. Nüüd on aeg, et ma mallitsusse ohjad omma kätte saan ja keik mo ees peawad wärrisema! Nüüd on aeg, et perremees möedab mitto sülda puid koddo! Nüüd on aeg, et kassukad malmis õmmeldud ja kindad malmis Mõjutud; sest minna, se malli perremees, ollen mäljas, kes maggajad ülleSärratab  ja laisa kondid kergeks teeb! Nüüd küssin minna: kas kartuhmle augud on hästi kinni, akna rudud terwed ja ahjud hästi puhhastud  ja parrandud? Kes sedda põlle teinud, se ärgo kaebago, kui ta kahjo sanud. lubba näddala päwad puhhub põhja hommiko  tuult, mis palja kässi ei lubba toast walja minna. Meie gradi klaas näitas nelli ja wiis gradi, wahhest sekka ka rohkem. Laewade käiminne on se aasta lõppenud ning on meil üllepea 141 sisse tulnud ja 143 wslja  läinud. Surem ossa wisid linno, wilja wägga pissut ja linna seme assi polnud ka suur; enne teised aastad olli paljo rohkem. Et teed kül sandid, sellegi pärrast tuakse iggapääw linno sisse, ei kül otse woride kaupa,  agga ommetige kümme ja rohkem koormad korraga; sepärrast ka aida perremeestel ja tömeestel  tö ots lahti, kui nüüd lühhikesse päwadega  paljo ei eddene, ommetige teniwad ikka nattuke. Testamalt. Mis kuld pulmad öiete on, sedda põlle ennam Larwis  selletada, sest olleme ommal aeal jubba könnelenud; tänna jutlustame agga sest., kus need pulmad olnud ja kes neid piddanud. Kestama  wanna auus tallo perremees, Mart Sutt, kes ka 25 aastat kohtomehhe ammetis olli, pühhitses  21. Nowembril omma uaese Annaga kuld pulmi; sel päwal ollid just 50 aastat paris ellanud. Et se pääw just pühhapääw M ja üks pühha kus meie leri poisid essimest korda armo lauale said woetud, ei olnud se 385