tahta haddine keisri proua öhto pole Krekama randa Korwu sure peale minna. Tiroli katolikud. Naljalt ei olle üks rahwas ennam omma paawsti pappide wallitsusse al, kui Tiroli rahwas, ja sellepärrast  sured meie usso wastased ja waenlased z muido on Tirolimehhed truid allamad, targad küttid, kennad lauljad, waprad söamehhed ja ülleültse auwäärt rahwas. Wata Nr. 16 könnelesime meie Austria uest Ewangeliumi ussuliSte seädussest. miljoni meie ussu innimessi ellasid seal enne otsekui ilma öigusseta.  29. Märtsil tunnistas Austria keiser awwalikko kirja läbbi, et temma katoliko ja Ewangeliumi ussu allamatel temma ees ühhesuggune  öiguS piddi ollema. Se seädus teggi mitmed Paawstlaste harjad punnaseks, agga kuskil mitte ennam, kui Tiroli mäggisel maal, kus pappid pea tuld turtsusid. Se mötte, et nüüd Ewangeliumi uSso rahwas nende maal ja seas üsna öigussega wöisid ellada ja Jummalat  tenida, waewas neid nago kiwwi kaelas;  kihhutasid omma ma wannemaid senni tagga, kui need nöuuks wötsid, hulgani keisrile  üht palwekirja kirjutada, et sedda uut seädust jälle taggasi wöttaks ja ärrakustutaks.  Mis teggi keiser? Aitummal sedda mis iige olli. Ta laskis neile omma mimstre läbbi üttelda: „Miö ma 29. Märtsil kirjutanud,  sedda ollen ma kirjutanud. Minno allamad on minno allamad, olgo katoliko ehk Ewangeliumi usko. Kes selle wasto teeb, langeb nuhtlusse alla." Waatke, se olli keiserlik jut ja Tiroli katolikud piddid suud kinni piddama. Nenda on. siis meie usso wendadel Austriamaal nende öigus kätte jänud  ja selle eest olgo Jummal tännatud. Jtaliamaalt. Neapoli mässamisse  säddemed ei tahha mitte kustuda. Waene önneto ma! On kül Wiktor Emanueli  alla ennast annud, agga põlle Prants 11. happotaignast weel mitte lahti. Mässajate salkasi,  kes endise kunninga nimmel tülli tewad, on mitmed kohhad weel täis, ja saggedaste tewad nemmad suurt kahjo, mis „Jtalia kunningale"  suurt murret ning rahhota ello teeb. Küllad ja maiad sawad tihti pölletud ja risutud  ja siamale põlle Sardinia wäehulgad neid weel jöudnud ärrasulgeda ja lämmatada, waid on isse saggedaSte nende läbbi kahjo sanud. Agga kaks liüna, Marko ja Ringano,  mis mässamist ollid teinud, said Sardiniameestest  raökeste nuhheldud. Neid wöeti esmalt tormiga ärra, siis podi 20 koddaniko üllesse, kellele süüks aeti, et nemmad 4 Sardinia  soldatid ellusalt ärrapölletanud, parrast pisteti möllemad linnad pöllema ja rahwast pandi keigega mis neil olli, ümberkaudo külladesse  eüama. Paawstll on sel wiimsel aial küllalt ni paljo pahhandussi olnud, et mitte immeks ep olle panna, kui temmast kuleme, et wanna mehhike üsna haige peab ollema; peale sedva on paawstid ikka ellatand innimessed, kes ennamist  halli juustega aujärje peale sawav. Prantsusse tunnistus. EtJnglisma,  Kreka-, Rootsi- ja Sweitsima Jtalia uut ühhendud kunningriki Wiktor Emanueli al seiswakö ja assutud rigiks tunnistanud ja need endised nimmed: „Parma, Töökana, Modena, Neapel, kirriko riik", ommast ramatust  mahhakustutanud: sest olleme jubba kinnelenud; agga Prantsus, Sardinia lang, ei tahtnud sedda tannini weel mitte tehha, waid piddas Jtalia ühhendamist, nago mitmed  teised, suga ikka weel wasto seädust asjaks.  Mikspärrast? Noh, sedda ei wöi meiesuggune  ni selgeste teada. Wöib olla, et se muist sündis paawsti pärrast, kelle maad Sardinia  otsekui ilma loata arrawöttis; muist ka sellepärrast, et Napoleonil Jtalia äkkilissest kaswamissest mitte head meelt ei wömud olla (sest julgem on nörga kui kange naabrega kous ellada); muist ehk ka sellepärrast, et Prantsus Sardinia tangoga Eiropa silmas ei tahtnud ühhes keigest sest süüdlane olla, mis Jtaliamaal wasto oksa sündis. Nüüd agga, et minister Kawur silmad kinnipannud, ei wida Prantsus ennam aega Jtaliamaad ühhendud  rigiks ja temma kunningast „Ztalia kunningaks" nimmetada, sadab omma savikud Jtaliamale ja wöttab sealt savikud omma jure 195