Nr. 9 peale taielikku!! ja oskawalt kostnud; kas sedda tuggewalt ehk nõrgalt teinud; kas Lemma tunnistuste põhhi kindel ehk kõikuw on; kas ta terrawa ehk nürri sõaristadega sõddinud, sedda jätkame nende holeks, kes arwawad tarwis ollewad,  asja suremaks selletusseks temmale wastust anda. Se kord tulleb kirri hommiko Poolt Willandit,  ja et ta kaugelt ni ropsitakkune ei olle, kui mullu õhto poolt Willandit tulli, siis Põimime  tedda kirjutaja omma sowimisse järrele trükki. Wastastiko selletusseks on meil allati ruun, kuid mitte tühjaks tülliks. Tõel ja õigusse! ei olle jo ial kartust, olgo uus ehk wanna, sepärrast  selletago, kes mõistwad nõnda, et meie pealt kuuljad wõiksime arro sada, kus pool õigus on. ..Armas Eesti Postimees! Sure hea meiega olleme meie tünnini sinno paunast head õppetust sanud, ja ka wastomõtnud. Agga kuida näeme, on tuul äkkiste teiseti pöörnud. Se on selle ue kirjotusse wisift, mis saggedaste ommas lehhes kidad. Se koliwannem ja koolmeistri jut, mis so 9mas numris üllespautud, aeab mind tänna kirjutama.  ..Nenda kui seal seisab: Saksamaal nelja saea aasta eest taggasi ellas üks mees Gnttenberg, kes ramatotrükkimisse kunsti, leige essite wälja mõtles; ja keik rahwas selle masto ollid, ja ütlesid: mis tähhendawad trüklitud ramatud? Apostlid ja prohvetid  kirjotasid ommal ajal kõik ramatud: Ahjo selle kunstiga ! Wata uisuggune wahhe ei olle mitte ue egga manna kirjotamisse wahhel. Trükkimassinate  läbbi saab mitto tnhbat pogent warsi malmis trükkitud, ja ennem kui üks kirjotud; agga sedda minna ei sa arro, mis tähheudab se kirjutamisse jures? Kas selle ue kirjotamisse wisi järrele samad tolilaste sõrmed massina te ks, mis ka ui ruttu kirju  lamad , kui trükki-mässin? Ehk tulleb selle ue kirja tarkussega uus maim iuuimeste sisse? Jummal  tännatud, et trükkimisse kunsti läbbi pühha kirri ui oddawalt keikide käes on; agga selle ue kirjotusse wisiga ei sa wisi mitte tarkus ni oddawalt  Eestirahma kätte, kui nüüd pühhad kirjad Kui sedda nenda mägga sowite, siis uäitge üks tük promiks wälja, et sedda kasso uahha same, mis sest tulleb. Need mönnigad sönnad, mis ehk tewad asja ja asja mahhel selgemat mahhet, ei maksa sedda keik ommeti mitte ärra. Meil on jubba kül selge ja lahheda kirjaga (??) Pühha kirri käes. Agga siis peame otfego külmetanud maad kündma, sorts sisse teine wälja. On meel waesemat keelt ja kirja kui eestikeel ja kirri on, kes ttka kaega peamad näitama, kui rägimad, muido teine ei sa arro, mis ta ütleb. Nenda põlle meie keel egga kirri mitte. Ehk kül mönned sönna jaud teine teisega tahtide polest ommased on: nago lae tallad, sapa tallad, ja muud nisuggused; meie sa me sedda arro jo sest, et sapal talla alla ei panda, ja laele tallad, waid assi, mis meie kirjotame ehk rägime tunnistab isse selgeste sedda ülles, mis üttelda  tahhame j. n. t. s. Ehk üttelge missuggusel kelel ei tulle nisuggusid sönno ette? Kes Eestirahmast  armastab, ja ta kasso nõuab, (mitte ükspäinis  ihholikko, waid ka hinge polest,) se andko sedda, mis ta kassuks arwab selle (tarkusfe) jure, mis praego Eestlaste käes on, siis saab otsego se riist kus tarkus sees on, kuhjaga täis; agga kui wanna alt wälja saab kallatud, siis se uus ei täida sedda riista ennam täis, waid tulleb surem pudus kui enne. (??) Nenda tehke selle kele ja kirjaga, kust pudust leiate; siis täitge sedda, ja pange omMa uut wanna jure, siis on ta parrandud, nago meie Eesti ue kirriko kanloramatuga luggu on; wanna jääb alles, ja ued tullewad jure, siis saab ta täielik  ollema. Eks olle meie siamale Pühhast kirjast, Jummala tahtmissest arro sannd? Kirja wiggadusse  parrast ei olle pudus olnud, ni selge on se . kirri ommeti, et igga üks wõib omma snddame ajamist möda lummalat palluda, ja wist saab Jumma! ka arro, ma ussun ta mõistab ka selgeste meie lkirja) keelt." „Ma pean tõega tunnistama, et sel ue kirjotusse  wisil oiu ma suur wigga kulges on. Se ramat "Ma ja Merre piltid" ja mitmed muud, on ni armsa luggudega täidetud; agga selle kirja läbbi saab ta ni tuimaks, et tal suggugi sedda maggo põlle, mis wanna kirjal on: igga? õigel Eestlasel «! !) jääb ta tuimaks ramatuks. Ja kui keik pühha kirri nisugguse tuimnsse katte alla marjule jääb, ehk pautud saab: eks siis olle tnndmisse wötmed nende käest ärrawöetud, nenda kui Luk. l! , 53. salm ütleb ja ka Matt. 23, i 3. (!!!) ..Ma ussun, se mees kes sedda ütleb, ei malleta  mitte. Se on tõeste õige, et se põlli raimast kelle ajal se uus kirjotamisse mus wälja tulleb, et neil Pühha kirri tuimnsse katte marjule jääb. Agga kelle süüks jääb se? Teie nimmetate sedda maini  o harrimisseks. Missuggusel wisil peaks selle läbbi uusimesse maim ennam harritud sama? Ehk missuggune suur sallaja tarkuSse marranduS on ennast selle manna kirjutusse mi st tahha ärrapeitnud,  mis ue kirjutusse wist järrele ennast saab ilmutama? Ehk arwate nüüd selle ue kirjutusse wist läbbi eestikeelt ehk kirja üsna ilma miggata samad; selle mõttega eksite. Mis üks tark 'wäljamötleb, ehk teeb, sedda temmast targem laidab ärra; sest näeme meie, et keik inuimesse tö siin ma peal on polik ja pudulinne ja sesamma luggu on ka selle ue kirjotamisse wisiga. "Et tännini Eestlasi rummalaks petakse, se on tossi; agga se põlle mitte kirja maid öppetusse süüd; selle kele ja kirjaga wõib ni targaks kül öp- 90