Tallinnamaalt. Mõrtsuka toosti Head asjad mis mailma peal sünniwad, on allati meile öppetusseks ja eestmärgiks, et peame  nõudma ka nenda olla ja selle nöri järvele  ellada kuida sedda heast innimestest kuleme  ja näeme. Agga nenda kuida umbrohhi ja ohhakad ilma külwamatta nissude seas kaswawad  ja wilja kasso lämmatawad, nenda on ka luggu harrimatta, öppetamatta pahha innimestega. Nende sandist ellust ja pahhast teggudest põlle kellegil kasso, waid paljo ennam  pahhandusseks, kellest ei sünniks sönna lausuda; agga ommetige teme sedda ja nimmelt  sepärrast, et teised neist peawad öppetust  wötma. Sedda siin sündinud hirmust asja könneleme keigeennamiste wannemate pärrast,  et nemmad omma lapsi jubba norelt peawad  karristamisses ja Issanda manitsemisses,  kuida pühha kirri sest ütleb, kaswatama, et nad pärrast neist mitte kurwastust waid römo woiksid nähha. Hea melega ei kirjuta meie sesuggusist asjust kül mitte, sest need põlle  kellegile römuks, agga ommetige peame wahhel ka teiste hirmuks, wargadest, rööwlidest,  mõrtsukatest ja nende nuhtlustest könnelema,  sest muido lähhäb innimenne pea holetumaks,  ei walwa egga pällu ja siis woib ta pea langeda. Kuulge siis nüüd üht hirmust luggu mis möda läinud Suiste pühhal Hiomaal  sündinud: ..Üks täis kaswanud poeg läinud  omma wanna emmaga, kellega ta üksi koddo olli, sönnadlema, kus poeg ommas tullises  wihhas emmale köie kaela wiskanud ja lossa tagga toast wälja kuri alla weddanud ja seal saega pea otsast ärra saginud. Jssa olli enne saggedaste emma wasto öölnud: ärra ellita sedda wannemat poega ni wägga, agga sedda ei pannud emma tähhele ja nüüd kui parrajate issa koddo polnud, sündis se hirmus kurri tö. Se hirmus halle assi peab teid armad laste wannemad manitsema omma lapsi holega kaswatama, sest lapsed on jo Zummala armo and, mis ta teie käest üks kord saab küssima. Head lapsed on omma wannematele römuks, agga kurjad üllekätte läinud lapsed, kes omma wannematte sönna ei wötta kuulda, on neile kirstu naeluks! ja kuida siin näme, wannemate Lapjaiks! Mis mõrtsukast ennesest sanud, põlle meie söbber teada annud, lobame sedda eddespiddi sawad. Peterburgist. sßömo  Peterhowi  koddanikud piddanud nõu, selle römuks  et Keisre Herra terwisega Saksamaalt taggasi jõudnud, Peterhowis üht rõmo tuld (Feuerwerk) temma auuks tehha. - sSuurwürst aujärje pärria rei- Kuida seitungid juttustawad, olla Suurwürst,  aujärje pärria 13. Ju lil Prankwurtist wälja Kölni linna sõitnud, kus ta üks pääw paigal olnud ja 15. on ta Utrehti ja 16. sealt jälle Haagi linna läinud. Kui kauaks ta senna paigale jänud, ehk kuhhu ta sealt jälle läinud, sest ei könnele seitungid mitte sönnagi. sWennema merre  Wennema  merre wägge kaswab jöudo; kui need kes tedda kümmekonna aasta eest tundsid ja nüüd jälle peaksid näggema, panneks wist kaed risti ja öhkaks: kuhhu nendega nüüd minna? Tünnini  seisis Wenneriik selle polest kaugel teiste rikide tagga, ning sepärrast ollid nad ni julged temma peale tullema, agga katsugo nüüd weel, kui ei tahha werriste peadega ja purrustud ludega taggasi minna, siis jägo  parrem omma toa nurka. Enne Krimmi  södda olli Wenneriik merre peal otse kui wäeti laps teiste wasto, ei tohtinud kussagil ennast näidata; agga nüüd: iggal pool sarwed püsti waenlaste wasto. Sure kulluga ehhitakse  allati peale suri somus-laewo, kuhhu wallatud terrasest sured Lükkid peale pannakse, muist merre randade kaitsmisseks, muist jälle kes laggeda merre peal waenlaste wasto lähwad.  Ma annaks iggaühhele sedda nou, parrem  eest ärra hoida, kui otse wasto minna. Praego tormawad nendega möda merd eddasi  ja taggasi ja öppiwad märki laskma. Nenda on nüüd loud Wennema merre söawäe  p olest. sßaudtede  Peterburgi  saksa seitung könneleb: Lõuna Wennemaal on jälle jubba mitto setto pennikoormad raudtede  allust walmis tehtud, kus muud ennam 253