misga Eiropa sure rikidel pärrast suurt ja pahha tallitamist on. Kahhetsedes peame tunnistama,  et nenda kui seal loud praego on, meie kartus mitte ilmaasjata ei sa ollema. Ka wöera innimeötel iggalt maalt, kes Siriamaal  on, on sesamma kartus, mis nemmad  omma palwe kirja läbbi (Nr. 19. lehhik. 149) ka praego üllestunnistanud. Sepärrast pallun ma Teid, Grahwi herra, sedda asja nende wallitsuste essikutega kokko ja läbbi räkida,  kes wiimses nöupiddamisses sellepärrast kous ollid. Meie ei teeks mitte, mis kohhus on, kui meie neile mele ei tulletaks, mis kahjo sest wöib tulla, kui Europa söamehhed mehhed  sealt ärratullewad ja tössist wallitsust nende assemel põlle jämas, mis ristirahwast Türklaste wasto wöiks kaitseda. Nisuggusel kombel ei jääks meie poolt muud ülle, kui, nago meie jubba kord teinud olleme, selle polest,  mis wöib tulla, keik südi enneste pealt ärralükkata. Teie peate meie sure Keisri Herra kässo peale omma ka-sadikuile sedda asja ni selgeste ja töeste ettepannema, et nende süddames meie sönnade polest mingisuggust  kaksipiddi mõtlemist ei jä. Makirjutud: Würst Gortshakow. Keiser möistab ommad truid teenrid  ka pärrast nende surma weel auustava. Zssearranis peab Ta neid meles, kes Temmale wenne tallorahwa priiks laskmisses süddamest abbiks olnud. Uks neist meestest olli kindraladjutant  Rostowtsow, kes weel surma wodi peal selle hea asja eest hoolt kandis, agga priusse kulutamisse päwa omma silmaga mitte ennam nähhä ei sanud. Kui mällestusserahhad  walmis ollid, mis neile jaggati, kedda Keisri Herra tännada tahtis, möeldi ka temma peale. Keisri Herra kirjutas ta lessele armolisse kirja, mis labbi leske ja temma  lapsi Grahwi nimme alla tõsteti ja neile ka üks mällestusse-rahha sadeti. Selle kirja sees seiswad need Keiserlikkud sönnad: „ Selle rahha peal näete sedda sönna (Ma tannan). Se sönna  on ka Teie önsa mehhe wasto ööldud, kes isseärranis sure holega ses sures asjas Minno tahtmist täitis. Nisamma suggune mällestusse-rahha saab ka temma haua peale pandud ja se, mis Teie kätte sadetakse, sago temma lastest ja järrel-tullejatest allati üllewel hoitud." 12. Mail ollid teise nisugguse auustud mehhe  mattussed, ning se otti würst Aleksis Orlow,  kes kaua ja ausaste omma issamaad ja Keisrit otti teninud. Meil potte rumi muud suremat temmast könneleda, kui et ta wiimse rahho teggemisse aial (1856) Wennema  poolt Partsis sedda asja tattitamas otti ja nenda teggi, kuiva Keiser tahtis; ka pärrisrahwa  priikslaskmisses otti temma Keisri tahtmist hea melega täites, sureks nöuuks ja abbiks. Kui Keisri Herra isse, Temma  poeg Aujärjepärria ja Wennad üht surno kehha maiast wälja surnowankre peale kandwad, ja tedda pärrast omma käega hauda laskwad, ja sedda sündis würst Orlowi  mattusse peal: siis on se mees omma ello sees, wist ausaste teninud. „Aleksandre hospiddal." Pererburgi  linna koddanikud on üht suurt liüna maia arramünud, ja Keisri käest lubba pallunud  wenne priusse mallestusseks selle rahha eest üht haigemaia assutada, mis sedda nimme  kannab: „Aleksandre hospiddal." Keiser on lubba annud ja neid pealegi weel tännanud.  Lad oga jeä. Pöhja ma on põhja  ma. 9. Mail, mil lõunapoolse made sees jubba masikad öitsewad ja linnud poegele süa kätte kandwad, olli Peterburgis Newajöggi  alles jeäd täis, mis üllewelt surest Ladoga-järwest  tulles, terwe pääw otsa jõe täielt mahhajooksis, et ükski aurolaew käima ei peäsnud. Pöhja pool walges merres, on weel praego jeäd küllalt. Könneldakse ka, et Ladoga jeä Peterburgi al möndasuggust kahjo teinud, et mitmed wilja pornikud keige täiega pöhja läinud. Polama Ewangeliumi ussuliSsed  ja nende kolid. Polakad on kül surem hulk keik katoliko ussulissed, agga nen- 164