külmast wärnsewa mokksdegs, agga rosmsa näoga. ..Mul Olli jubba õige külm". Jõudsid nüüd wimaks kõrtsi jure, kus mollMAd  samst wälja ja musta kibbedat tubbaka smGo täis kõrtsi tuppa astusid. Nikaua, kui Ufa kõrtsmikuga hobbuse parrast könneles ja hinna polest tingis, UKitas tütrekene pöllewa ahjo ette ««st fvendmNa. Zssa jut kõrtsmikuga  ei turinud kaua. Kõrtsmik ei uskunud  tundmata mehhsle hobbust ilma kautsionita,  ja Hansul ei olnud rahha, küssitud summat  anda. Ta pällus M halleda ja illusa sönnadega, omma pool külma wöetud tütrekesse  peale näidates, agga keik olli asjata; ettrwaatliko körtsmiko südda ei tundnud halledust,  egga lasknud ennast palluda. „Sa woid öseks sia jada", ütles ta wimaks, kellega ta keige palwetele ja peale aeamissele otsa tahtis tehha. Sedda olli lapsoke keik pealt kuulnud. Körtsimehhe wimaste sönnade peale, tõusis lapsoke ahjo eest ülles, tungis pakso kõrtsi söbrade wahhelt läbbi issa jure, hakkas ta kue ölma kinni ja ütles, tedda teiste seast nattuke körwale tõmmates: ..Se sant Lnnimene  ei tahha hobbust anda"? ..Ei mit- armas laps; ta ei tunne mind ja kardab, et hobbusest ilma jäeb". ..Ärra murretse, issa. Meie wanna märra wiib meid kül weel koeo". ..Sedba kül; agga sinna ei jõua nikaua külma wasto panna, sest keige wähhemast peame weel kaks tundi selle hirmsa tuisoga sõitma". »OH küllalt. Ollen praego ennast siin ahjo paistel läbbi ja läbbi soendanud ja ma tean, et emma meid soja Lemega koddo otab. Se õlleks wägga kenna, kui tänna öhto enne maggama  minnemist nattuke soja leent woime sada.  Kui mind Llluste wanna hobbuse tekki sisse mässid, siis jõuan need paar tundi kül külma wasto panna". Zssal käis külma wärrin ülle kehha, kui omma wanna mässin d hobbuse ja selle hirmsa ilma peale mõtles, sest torm ja tuisk läksid ikka kangemaks. Ilma sest holimata, tõusis ka temma süddames se sowimine, meel sellesamma  päwa õhtul koddo ommakstega koos istuda. Sönna lausumata wöttis ta omma lapsokesse käest kinni, maksis ärra, mis kört- sist oM wstNAd ja läks uksest wälja. Omma sani jure sades, mässis tütrekest hobbuse tekki sisse, peästis ohjad lahti, istus sani ja !Wd omma teed eddasi. Oh, kui hirmus mässas torm püdega te körwas, keik olli ni kolleto ja lummi tuiskas, et silmi lahti ei woinud tehha. Saggedaste jäi saan lumme angedesse kinni, mis risti te peal ollid. Rahho ei olnud neil kussagil egga tule warjo, waid piddid ikka allalisse tuiso ja tormi käes eddasi minnema. Pu ladwades  wingus tuul otse kui õlleks ta ühhe kaddund  hinge pärrast leina laulo laulnud. Kange tuisk ja külm ollid issa liig rammaks  teinud, et ka unni silmi tikkus ja silmad  ni raskeks läksid, et ei suutnud neid lahti hoida, künni wimaks kinni wausid. Hobbune läks omma teed pikka möda eddasi.. Nenda ommas sanis tukkudes olli ta nago läbbi unne üht hädda appi hüüdmist kuulnud, agga ommetige  olli unni ni raske, et ta ülles M ärkanud.  Hobbune, kes nüüd ennam ja ennam koes pole olli sanud, wöttis ka nattuke pikkemad  sammud, künni wimaks saan lumme sees ümber laks, kus Hans ülles ärkas ja essimene  watamine olli, kus on ta laps ja sedda ei olnud ennam. Hirmus kohkumine! Laps ei olle ennam seal! Ta on selle wahhe sees sanist mahhakukkunud, kui issa tukkunud ja olli karta, et tuisk ja külm tedda tappab. Hobbust, kes wässimusse pärrast eMsm eddasi  ei sanud, senna jättes, läks ta, W ruttust,  kui jallad kandsid, tultud teed kõrtsi pole taggasi. Jgga kiwwija kändo, mis te äres näggi, arwas ta omma lapse ollewad ja üks joueto hädda appi hüüdmine hellises ta körwas;  keik otsimine ja hüüdmine olli asjata. Kahwatand, ja keigest kehhast wärrisedes, sai ta wimaks kõrtsi jure, kus ta omma õnnetust  pari sönnaga teada andis. Zlma aeawiwitamata,  said paar latrid pöllema südatud  ja kaunis rohkeste mehhi, kes weel kõrtsis  koos ollid, läksid kaddund lapsukest otsima. Umbes kaks wersta kõrtsist leidsid tekki maast, kus laps sanist wäljakukkunud ja sealt läksid jälge möda, üht kõrwalist teed kauda, mis ühhe lähhema tallusse läks, järrele. Zggaühhe  süddames tõusis lotus, et laps senna tallusse jõudnud ja praego sojas toas istub; 106