kellegi mõrtsuka ehk waenlasse söa-riist Lemmale  sedda wähhematki kahjo ei saaks tehha, ning temma weel kaua meie ja meie laste kaitsjaks woiks olla. Peenust. Meie laewa  kauplemisse uks on lahtitehtud, sest merri on ni paljo jeäst puhhas et laewad reide peale woinud tulla sedda wastowötma, miksparrast  ta seia tulnud. Essimenne laew terretas meid 7. selle ku päwal, kus merre jeä weel tulest senna ja tenna hulgutadi. Tännawo ei woi muust kaubast paljo jutto olla, kui linnadest,  neid weti keik se talwe kokko, mis nüüd keik senna peawad tallitud sama, kuhhu neid tarwitakse; keige ennamiste lähwad nad Jnglismale,  kust parrast jälle kui malmist riet taggasi same. Üks ossa lähhäb Portugali male ja kes neid weel tellinud. Wilja kaupa ei sa se aasta kül mitte ollema, sest et meil jubba paar aastat põllud ennam ni rohkeste kotti põlle kallanud, et sest middagi kaugemale woime sata, kullub keik ommale arra, olgo siis, et sedda süggawamast made seest sia todud.  Siit ümber kaudo perremehhed lodawad  omma maggasini aidade peale, et need neid künkase aitawad. Pernomaalt. sSinna ei pea mitte kelawad ühheksas ja kümnes käsk ja on se wägga pahha, kes neid unnustab  ning nende wasto teeb ja weel paljo pahhem  on ta siis, kui üks sesuggune nende wasto eksib, kes teistele ellomärgiks peab ees ollema, mitte ükspäinis sönnade waid ka teggudega rummalamaid tele juhhatama. Tahtko meie ehk mitte, ühhest sesuggusest asjast könneleda, selle peale ei woi meie wadata, sest töt ei woi meie katte alla jätta, sellest peame könnelema, kui ka mönni selle ülle nukkert meelt peaks näitama. Hiljuti saime sõbra käest kirja, kus ta ühhe koolmeistre ülle kaebab, et ta ühheksama  kässo wasto teinud ning teise koolmeistre kohta ennesele püüdnud sada, mis tal ommetige  põlle korda läinud, sest et teine trull,  ees olla, kes truiste omma laste öppetamiöse eest hoolt kandnud ja sedda teadnud koli ülle- mad selgeste, sepärrast piddand iggaüks omma kannika otsa jama, olgo ta ni selge ehk hagganane,  kui ta on. Kül katsunud kirjo peaga mees iggapiddi teist kohhast wälja kangutada, agga ükski assi põlle aidanud, sepärrast piddand  häbbiga näggema, et keik waew asjata. Kus se nimmelt nenda olnud, sedda jättame nimmetamata ning lodame, et se, kellesse se assi putub, sest omma ossa saab wötma ja eddespiddi mitte agga kahheksa essimest käsko, waid keik kümme pähhä saab õppima, mitte ükspäinis pähhä õppima, waid ka nende järrele teggema. Meie armsa Eestirahwa keskes ligub pärrismade  ostmisse polest weel wägga paljo kahtlast  möttet; nad põlle selle polest mitte weel õige kindla põhja peale sanud, arwawad sedda sulla pettusseks, kui mõisnikkud maid müwad, nad pista rahha tasko ja pärrast tulla krono ning wötta maad ärra. Se on walle mõtte,  sest otse kui kegi so kube, mis sa ennesele omma rahha eest õlled ostnud, seljast ärra ei wötta, otse nendasammoti ei tulle ka krono so maid, mis sa ennesele pärriseks õlled ostnud, so käest ärrawötma, waid krono sowib, et igga talloperremees pärris perremehheks woiks sada. Sest ni kaua, kui sul rendi maad käes, õlled sa kui ürilinne, kellele perremees woib öölda: minne mo maeast wälja, ja sedda pead sa wastoräkimatta kohhe teggema, sest tal on wolli ommaga tehha, mis ta tahhab. Õlled sa agga pärris perremees, ei tohhi kegi sõrmega  so ninna alla tulla ja öölda: kassi wälja! Agga meie armas Eestirahwas on weel wägga kahtlasse mõtte kammitses. Wägga hea õlleks,  kui nad Postimeestega rohkem sõbrust teeksid, kes omma nõdra jöudo möda nende kattet silmade ees katsuks mahha rewwida ja mõnda tullust asja, mis neile kassuks õlleks, teada anda. Ostke julgeste maid ja sedda warrem, sedda parrem, sest kuhhu sa siis teiwa ma sisse lööd, sedda ei kissu teine wälja; ehk kuhhu sa warna seina lööd, woid omma mütsi julgeste otsa panna, põlle tarwis karta, et teine sedda mahha wiskab ja omma! assemele panneb. Sedda nõu annab Postimees, nüüd küssi omma kukro käest, mis temma sulle 115