ka ennesel ja neil, kes temmaga seal istusid, sedda melewalda ja lubba ollewad, wöeraste käest Middagi küssida ja järrel pärrida. Peale selle, kui perremees omma seltsimeestega  tük aega neid möllemid reisijaid terrawaste  ollid tähhelepannud ja nende hea söma isso ülle römustanud, tõstis ta omma healt ja kössis: „Need herrad tullewad kül kaugelt maalt" ? „Wägga kaugelt"! ütles se wannem. „Kui kaugelt kül" ? ussutas perremees. .Woib kü! pool kolmat sadda pennikoormat olla, mis olleme ärrasöitnud", ütles norem üht aurawat lihhatükki poleks leigates ja suhhu pistes. Sedda trahteri perremehhe liga suurt ninnatarkust  ja temma süddame kihhelemist, sedda teada sada, kes need reisiad on, pannid keik immeks ja ta omma julgus kaddus ka korraga,  nenda, et keik waggusi wöeraste peale wahtisid,  egga ükski julgend suud lahti tehha. Nenda nattukene aega waggusi seistes, poris perremees ja nendasammoti ka seal ollewad tallopoead koolmeistre, kui ühhe targema mehhe pole ja pattusid tedda omma usko katsuda ja nende wöeraste käest wälja ürida, kes nad on. Koolmeister, kes ennast seläbbi militud  tundis, kehhitas nago kalkun omma sabba laiale laotades, ommale uhket näggo tehhes ja sossis tas teistele: Küllad ma nende suud lahti kissun, et ütlewad, kes nad on ollen selle polest jubba te peal. Esmalt rägiwad  nemmad laddina keelt teiseks tahtwad  nad Dannenbergi minna kolmandaks näitab härgadega sõit ni imme assi ollewad neljandaks on neil päljo rahha  wiendaks  on nemmad jubba poolkolmat sadda pennikoormat  ärrasöitnud ma leian pea weel rohkem märkisi, kust neid tundma saan. Küssige agga eddasi, perremees kui tarwis,  aitan takka". Perremees, kes ka just jännes polnud, wöttis  süddame rindo ja hakkas ueste küssima: ..Tahtwad need herrad Dannenbergi jäda"? ..Ei mitte"! ütles se wannem. ..Kuhho tahhate siis minna" ? „Ülle Elbe jöe". „Ehk wahhest Meklenburgi"? ussutas perremees  mässimata. „Ei mitte, wüid Pommerni", olli wastus. ..Pange mitte pahhaks, kas Eest- woi Taggapommerni"?  küssis koolmeister, nago üllesnäidates,  et ta üks suur geograhwi tundja on. ..Eestpommerni, kui ta sedda ni wägga teada tahhab", ütles se porem, kellele se eksam  suurt nalja teggi ja hakkas seal jures sure heälega naerma. ..Kas on teil wahhest monni suggulane Taggapommernis wist on nenda, egga ta muido ni terrawalt sedda järrel  pärri, kuhhu lähhäme" ? ..Sedda kül mitte", wastas koolmeister; ..agga se ma on mul muido wägga armas". Selle peale näitas se wannem käega omma reisi sõbra pole, otse kui tahtis ta sellega tähhendada,  sedda jutto löppetada; agga trahteri perremehhe südda polnud weel rahhul, waid hakkas jälle peale, agga nüüd teisi asjo küssima.  ..Mis tallitamisse assi nende herradel on"? ..Meie reisime", olli se lühhike wastus. ..Ollete siis wist kaupmehhed"? „Ei mitte", wastas se wannem. ..Siis wist monned ammetnikud" ? „Ei ka mitte". ..Siis wast mönned metsa herrad" ? «Armas perremees, kui sa ennast arwamise peale heidad, siis woime kül", wastas se norem  naerdes, ..kaua siin küssides ja wastates wastastiko istuda! Ma tahhan teile ja teie söbradele öölda, mis ammet mul tännine olnud  agga ma kardan, et teie sest öiete ei woi arro sada". «Ohoh! nüüd tulleb". sossis tas koolmeister  omma naburitele körwo. Eks ma üttelnud,  et küssimissed ikka awwitawad? ..Mul põlle ialgi üht ammetid olnud, kelle jures ma olleksin raswaseks woinud minna", ütles norem reisia. Ühhes wannaduses, kus teised selle arrulissed ei ühhegi ammeti sa tallitusse  peale ei mõtle, piddin minna jubba keige raskemat tööd teggema. Olleksin minna sant olnud, siis olleksin ma sedda tööd ühhe ehk teise kaela lükkanud ja ennast parrast sellega  wabbandanud, et se ülle minno jöu olli agga sedda põlle ma mitte teinud. Warra hommikust künni öhto hiljani ollen ma teiste eest murretsenud ja siis weel isseennese eest, egga põlle mitte nurrisenud, kui ma näddalate 370