Perno Postimees ehk Näddalileht 38- »BS9 Teine Pernus, kesknäddal 25. Märtsil. aasta. Maarja-pääw. !sänna pühhitseme sedda päwa. Mis ta tähhendab, teab igga ristiinnimenne. 1858 aasta eest satis iggawenne Jssa omma ingli Kabrieli sel päwal Kalileamale Naatsaretti linna wagga neitsi Maarja jure ja laskis kulutada: „sinna pead käima peäle sama, pead Poia ilmale toma, Tedda peab Keigekörgema Pöiaks hütama . ... ja sinna pead Temmale nimme pannema Jesus,  sest Temma peästab omma rahwast nende pattudest." Kallis kulutus pättustele! Wagga  Maarja olli ka seddasamma. Jummala armo, agga mitte temma wäärt ollemisse pärrast tulli ingel temma jure ja hakkas prohweti tõotustele otse kui kroni peäle pannema. Nüüd piddi  pea tullema, kedda nelli tuhhat aastat odati. Jubba essimenne emma Ewa hüdis, kui Kaini  ilmale töi: „Ma ollen sedda meest sanud, kes Jehowa on!" agga walle; essimenne naeseseme  ei olnud sedda weel mitte, waid olli parrago wenna tapja, agga kui nelli tuhhat aastat pärrast sedda, wagga neitsit Maarja Petlemma lautas omma Poega ilmale töi: se wöisnenda  üttelda. Teame kül, mis inglid sel ösel laulsid. Laulgo meie südda iggapääw nenda. Ingli kulutamisse mällestusseks pühhitsetakse sedda päwa igga aasta, agga .... kuida wisi? Oh! sest õlleks arroto pitk jut aiada, kui ruum jätkuks. Mönni ei tea temmast muud, kui et rongal essimenne munna jubba peab peösas ollema; teine mitte muud, kui et taime-labbad peawad  walmis ja essimessed kaapsa-seemned külwatud ollema; kolmas mitte muud, kui et tänna wahhib: kui weel lund kattuksel nääb, siis hang enne Jürripäwa aia ärest ei peäse; neljas mitte muud, kui et eile öhto kanna munna pu - rida peäle panni: on se tänna alles terwe, siis külm wilja ei wötta, ja kuhho ma keik need tühjad tembud mahhutan, mis Maarjapäwa  külges rippuwad; agga kuulge weel ühte: Mönni ei tea temmast muud, kui et töttab warsi silmi lahti aiades körtsi pole „Maarja punna" wötma! ja nende hulk on weel meite seas suur küllalt. Waatke nenda pühhitsetakse mitmedest sedda keige surema önne kulutamisse päwa. Oh, et luggu selle polest pea parremaks saaks! Sannumed ommalt maalt. Peruust» Ilmade põiest põlle süggise weel löpnud ja jubba kewwade jälle kä. Mui- do olli talwe seal wahhel, agga kes teab, kus se tännawo janud. Zubba minnewa näddalast sadik on meie Perno-jöggi ni waene, et üks innimestest  ja teine ellajattest on surma kätte läinud.