iggas risis on jo 480 pogent. Nüüd arwa, kuhho selle ots lähhäb! Ägga mis eest nad siis muido Prantsussed on? Wägga immeks on panna, et Türklassed hilja aego Prantsuste wasto urrisema hakkawad.  Türklaste! on wist wägga sandid pead, et ni ussinqste ärra unnustawad, kui paljo Prantsusse werd nende parrast on ärrawallatud.  Tänno Zummalale, iggalt 'poolt tullewad woöralt maalt sannumed, et willi hästi siggenud,  winamarjad korda läinud ning ka puwilli  õnnistanud. Andko Zummal woörama rahwale leiba, se on ka meile sureks kassuks; sest midda ennam woöral maal leiba, sedda wähhem pannakse Rigas, Pernus, Tallinnas laewa, ja midda wähhem laewa pannakse, sedda alwem on wilja wak ja selle eest anname  meie aitummal sure Jummalale! No peaksid sedda ka igga üks teggema! Ommeti põlle se iggas paikus mitte nenda. Jtaliamaal, Neapli ehk Sitsilia kunningrikis on winamarja-haigus raskeste likumas.  Se nuhtlus on kül nattuke norem, kui kartohwli-haigus, agga ka jubba mõnda aastat sojema made sees kahjoteggemas. Monni  ütleb kül: „Olgo pöllend wiin ehk marja wiin, egga ta ikka toit ei olle, et Lemmast ni suur kahjo on." Tössi kül; agga mitto tuhhat  innimest ellawad sest, et wina - mäggesid harriwad ja winamarjo ja wärsket wina müwad.  Kui nüüd keik need innimessed korraga ommast lotussest ilma jäwad, missuggune öige innimenne woib selle ülle römus olla? Jtaliamaalt jälle ued kurwad sannumed.  Seält ma seitungid kaebawad, et risuminne  ja röwiminne seält weel koggoniste ei tahha lõppeda. Selle ,ku essimesse päwa õhtul on monned kaunis hea - kotti mehhed Kodisotsi linnast Parona linna postiga sõitnud; tee veäl on kahheksa risujat, laetud püsside ja mu sesuggüste riistadega, hobbuste ette astunud  ja neid kinni piddanud, muist neist on siis hobbosid hoidnud ja muist jälle reisiatte taskud läbbi nusutanud. Ollid seält kaunis hea hulga rahha leidnud, mis omma tasko pist- nud ja siis reisiad lasknud eddasi minna. Tänno Jummalale, et meie koppikad nenda laiale sa. Hollandimaalt tullewad ka sannumed, et mmdo kül põlle neil kaebamist, agga manna tuttaw kartohwle-haigus olla jälle wäljas. Sesinnane nuhtlus ei näita Eiröpast mitte ennam lahkuwad. Ni paljo kui meil teäda, hakkas se haigus esmalt Zrlandis ja on nüüd ülle Eiropama ning ka Põhja - Amerikas innimeste  witsaks. Sardiniamaalt. Oh teie häbbematta lomad! Õnneks, et minna Sardinias postimees  ei olle, -siis ma käiksin allati tühja paunaga.  No kuida nenda? Kes so pauna seäl tühjaks  teeks? Eks teerööwlid! Seäl on neid jo nago pallawal suil parmusid. Nemmad on ni häbbematta  julgeks läinud , et hilja aego jubba tee peäl kunninga omma hobboste su körwa kinni hakkanud ja pärrast, kui mehhikesed lökso sattusid, on nemmad walletanud wabbandades,  et nad middagi pahha põlle möttelnud, waid tahtwad kunningalt armo palluda. Oh wemmalt, mis need tahhaksid! No on ka sanud,  ja peälegi nattuke köit ka kaela. Inglismaalt. Inglismaal ellas pari aasta eest alles üks wägga kulus ja wapper kindral, nimmega Wellington. Taollihästi ellatand mehhike; sest jubba wanna „Punnapart"  kirristas temma peäle hambaid, agga ei sanud temmast mitte jaggo. Jnglismehhed nimmetasid tedda mitme liignimmega: „raudhertsog",  „saa lahhingi n. t. s. Waterloos,  Belgiamaal, kus Punnapart omma roimast  mürrinat weel teggi, ennego mangi woeti, olli Wellington omma Jnglismeestega ka sureks  abbiks. Pari aasta eest on se kulus mees nüüd ärrasurnud, ja et näeme, kuida Jnglismehhed tedda auustanud, pannid peäle 609 tuhhat rubla höbb. kokko, et Wellington woiks ausaste maetud sada. Sedda rahha ei jõudnud nemmad mattusteks mitte keik ärra- 63