ringano ja Solwerinv lahhengides ni wapraste on kaswatanud ja kahhe kuga Sardinia - ja Lombardiamaad Vaenlasest peästnud ja üksi sepärrast  järrele jätnud, et eddespiddine södda ennam sedda ei õlleks, mis meie hakkatusses ettewötnud." „Olge sepärrast uhked omma teggude kordaminnemisse  ülle, uhked isseärranis sellepärrast,  et teie Prantsussema lapsed ollete, mis ikka sureks rahwaks jääb, senni kui tal südda rindus on sedda möista, mis öige ja Adoni  äärt, ja mehhi, nago teie ollete, kes õigusse eest wöiwad seista. Napoleon." Waleggius, 30. Junil 1859. Nenda on suurde meeste kirjad ja igga luggeja  möttelgo neist ni paljo, kui mõistab. Need „pirinaabrid", kelle ülle Austria kirri kaebab, on Sakslased, ja kui ta ütleb, ettemmal  wähhem wäggi olnud, kui Sardo- Prantsustel, siis wöib se otsego häbbi katteks ööldud olla; sest tännini on keik seitungid ühhest  suust tunnistanud, et Sardo-Prantsustel wähhem olnud. - Prantsusss kirri on eht Prantsusse modi ikka upsakas. „Olge uhked ja ikka uhked, et teie sedda ja sedda teinud ja sedda ja sedda ollete!" Muud põlle kuulda. Et Jummal wöito annud, sest ep kuulda sannage. Nemmad on kül wöito sanud,  se on tössi; agga kegi ei rägi sest ennam,  kui nemmad isse. „Agga kas siis Sardinia kunningas põlle ka suud lahti teinud? Temmast ei rägi sa sannage."  Noh, kui sudate weel luggeda, eks ma wöi siis temma kirja ka üllespanna? Mis ta omma söawäele üttelnud, ei tea minna, agga mis ta Mailandi linnast läbbi minnes keigi Lombardia rahwale, kui omma ue allamattele  kirjutanud, se seisab kül kirjas. Esstmeösel  Jutil jõudis Wiktor Emanuel koio pole töttades Mailandi linna ja rvarsi selsammal õhtul (Napoleon tulli teisel päwal järrele) olli kunninga kirri keikide luggeda: „Lombardia rahwas! Taewas *) on meie *) Imme kül, et kunningas Sest, kelle aujärg taewas ja kelle jallapink ma on, middagi ei tea räkida; rägib üksi La emast, kes Lemma söariistad  õnnistanud. söariistad önnistanud. Meie wapra naabrisöbra>  keisri Napoleoni abbiga olleme meie lühhikese aiaga, wöidust wöito käies, Mintsiojöe  kaldale sanud. Tänna tullen ma teie keskele  taggasi teile kulutama, et Jummal meie sswimessi on kuulda wötnud. Ni saggedaste ollete sedda sowinud, nüüd ollete Austria alt lahti. Eddespiddi sate nüüd minno endise madega üks wabba sugguselts ollema. Minna wöttan teid nüüd omma warjo alla ja lodan teilt sedda abbi leida, mis ühhe rigiüllemal tarwis lähhäb, kui uut wallitsust tahhab assutada.  Lombardia rahwas, uskuge omma kunningast ja hoidke temma pole! Minna tahhan  selle eest murretftda, et ms ue allamatte ajalik ello-ön kindla allusse peale saab rajatud. I, Julil"õ!>, Wiktor Emanuel." Rahhosannumed kui nad seks jäwad tullid igga innimessele ni järsko ja ilma otamatta, et keikil, kes neid kuulsid, suud silmad pärrane jäid. ükski ei teadnud enne sest middagit. Sardlaste söa-leri tullid need sannumed just sel silmapilgul, mil nemmad  öiete parrajast ommad tullepombid ollid suretükkide sisse pannud ja tahtsid keigest mäest Pestsiera tuggewa linnale hakka ta wallo andma. Ka Sardinia pealinnas, Tunnis, on rähmas  sedda ülle wägga immekspannud ja mitmel  meel pahhane olnud, et ni äkkiste ja otsego pole tee peal rahho tehtud. Igga silmapilk otasid innimessed, et teine poolt Mintsio-jögge  jälle sannumed piddid tullema, et Willawranka  liüna ümber uus lahhing olnud ja Austria ueste peksa sanud, ja korraga tullewad sannumed, et Willawrankas rahho tehtud. Sardinia essimenne minister, nimmega  Kawuur, kes wägga söahimmulinne mees olli, on selle pahha melega ennast ammetist  lahti palluaud ja kunningaö on tedda ka lahti lasknud. Ka muri tahtmisse järrele õlleks södda meel kes teab kui kaua piddand eddasi minnema. Ni pea kui ta rahho kuulnud, töttanud lemma  marsi Napoleoni jure, agga sanud pitka ninna. Napoleon üttelnud: „Teie au ja made 30