ollewad. Et sesinnane selts jodikutte ja weddelejatte  tarwis peapadjasid ei walmista, on isseennesest  teada, ja selle eest ei tännaks neid kigi. Sannumed wõeralt maalt. Austria ma alt. Söapärrandus. Mis se muud woib olla, kui kahjo, haigus, waesus ja muud sellesarnast? Tössi kül, agga rööw - lid ka. Austria on nüüd nende lomadega saggedaste kimpus. Kölwatumad söamehhed, kes söa aiast sadik kaddund on ja arwatakse wangis ehk surnud ollewad, hulguwad mäggedes  ja metsades ümber ja käiwad maantede peal ja möisade sees risumas; mönni kord on neid paarkümmend tükki kous. Wenetsiamaal on nende pessa asse. Hiljuti wötsid nisuggused  kelmid üht möisniko töllaga maantee peal kinni, risusid tedda puhtaks, wötsid temma  hobdused ja tölla ärra ja jätsid tedda poolsurnud tee peale mahha. Siit leiti waene mees ja widi linna. Linnas nääb ta omma tölda ulitsa peal söitwad ja tunneb ärra, et kutsar ka üks neist mörtsukattest olnud.. Mees sai kinni tabbatud, tunnistas teised ka üllesse ja nüüd ootwad wangihones omma tenitud palka. Austria wallitsus on ka söamehhi wälja saatnud, kes kelmist üllesse otstwad ja kinniwötwad,  et rahwas neist rahho saaks. - Ungrimaal on ühhes paikas 15. Julil ni paljo lund saddanud, et nattuke aega saniga  wöinud soita, mis imme assi kül on. Agga wiljale ja mu kaswandustele ep olle se mingisuggust kahjo teinud. Jtaliamaalt. Ztalia asjad on, nago nad ollid üsna sassis alles. Prantsus on soldatile, kes koio pole astusid, üttelnud:  Stoi! se on: seiske paigalt Tahhab weel wadata, kuida asjad lähwad. Tsürihhi linnas pannakse rahho kokko, agga kuida seitungid  könnelewad, ei pea liim ka mitte hästi piddama: mis üks tahhab, ei tahha teine ja mis kaks tahtwad, ei tahha kolmas, kust se rahho sel kombel tulleb? Austria käib keigest wäest selle peale, et pöggenenud hertsogid jälle koio taggasi samad ja et Sardinia, kes muist maad on sanud, ka muist Austria wölga omma  peale peab wötma. Sardinia jätte ütleb: „meie ep olle sind mitte sellepärrast wöitma tulnud, et ennestele wöerast wölga kaela saaksime;  sinna potte meile mitte maad kinkinud; kes wöidab, se wöidab sedda, mis ta melepärrast on, agga sinno möllad ei olle meie meleparrast  ; nendega katsu isse, kuida malmis saad." Prantsus aiad jälle omma jutto, mis kord ühhe, kord teise, kord kummagi mele pärrast ei olle. Hertsogi rigid hakkawad jubba kartma,  et neid wäggise manna Austria suggu üllematte alla sunnitakse, separrast on Parma,  Modena, Toskana ja need makonnad kirriko-rigist,  mis „pühha issa" hölma al ennam ei tahha olla, ommad söawäe hulgad kokko lönud ja tutwat Garibaldi üllemaks wäekindraliks  kutsunud, kes ka Sardinia tenistussest  ennast lahti pallunud ja sedda uut ammetit  wastowötnud. Rahwas ütleb: „Meie ei tahha mingi kombel mässamist ja werrewallamist  tehha, waid waggusi Jtaliamehhiks ja Sardinia allamaiks jäda; agga kui meid t! te ja möegaga neid sunnitakse tenima, kes meid söa aial on mahhajätnud, meie waenlaste  leri jooksnud ja meie wasto möeka tömbanud:  siis ei panne meie ka mitte käed rüppe, waid panneme wasto ni paljo, kui ial jõuame,  ja siis pärrast sago mis saab." Nenda on loud. Ka Austria söamehhed ei pea Wenetsiamaal  mitte ni tuhhat nelja koio ruttama, waid teggema, kui õlleks neil weel middagit karta ja odata. Kelk Eiropama otab nüüd selle peale, kuida Tsürihhi rahho-seppad omma rahhoga walmis sawad, ja sedda peame meiegi otama; siis pärrast same nähhä, kas tulleb armo wöi hirmo. Garibaldi jöudis 2. Augustil Wlorentsi linna (Toskanas) ja seal on tedda otsekui ainust  abbi, sure römo öiskamissega wastowöetud;  nemmad lootwad hädda aial temma moega terrawusse peale. Garibaldi möek põlle mitte laita, agga wöit tulleb Jummala kaest. Paawst turtsub. Prautsusfemaal on rahwas ommast 69