lemma sees."" Need on Teie ommad sannad ja röe sannad ning tunnistawad sest siddemest, miöga Waim keik koggodusse liikmed taewas ja ma peal ühhe pea Kustusse al kous hoiab. Nende saunadega ollete meid jubba eest otsa, enne kui Teid silmaga nähhä saime, armastama pannud. Meie lodame, et Issanda armo läbbi ka Teid omma hingekarjast ja piiskoppi nenda same armastama, nago Teie meid armastate, ja sellega tunnistama, et Kristus keik keigis on ja meie temma sees ühhed olleme :c." Nenda rakis Nikolaison ja nenda uskus ja mötles temma. Nüüd hakkati ka jälle aggaraste  kirrikut ehhitama. Ni sure plani järrele,  kui esmalt Inglismaalt tullid, ei sanud kirrik mitte ehhitud. Rahha koppik ei annud ni kõrgesse lennata. Essimenne armastusse tulli, mis Inglismaal selle asja polest põlles, hakkas aega möda koggoni weikseks jäma. Preisi kunninga ja ühhe usklikko Jnglisma naesterahwa käest tulli surem ossa kokko, muido  õlleks kirrik praego alles pole!. Piiskop Ksbst, Nikolaison ja Ewald, keik sündinud Sakslased, ollid truiste ehhitamiöse eest hoolt kannud ja kirrik piddi jubba pea sisseõnnistav ja pühhitsetud sama; agga seal tulli 1848 se pahha aasta, mil mässamisse tuled ülle Eiropama  puhhusid ning ka Sioni kirrikule aiawiitmist teggid, künni Jummal wimaks aitas. No wimaks ommeti, pärrast sedda kui Nikolaison  13 aastat olli ootnud ja lootnud, said temma silmad nähhä, et 21. Januaril 1849 Sioni kirrikut pühhitseti. Se olli se pääw, mil essimenne Ewangeliumi piiskop olli Zerusalemma sisse sõitnud. Keik teiste usso piiskoppid ollid ka sel päwal kokko tulnud. Essimest jutlust seal sees teggi piiskop nende kirja sannade ülle: „Minno kodda peab palme  kodda ollema." Siin teggid nüüd piiskop Gobat ja temma abbilissed, Nikolaison ja Ewald, omma tööd ja pea seitse aastat on Nikolaison weel pärrast  sedda Sioni kirrikus Jummala sanna kulutanud.  Ristist ja kiusatussest, mis kurbdust ja ahhastust sadab, ep olnud ka temmal mitte pudust. Kes Sakslastest Jerusalemmas ellasid ehk seal käisid, ei teadnud temmast muud, kui head könneleda. Kirja tundmisses ei olnud paljo Lemma sarnast, ei ka mitte kes waest Jöraeli ennam õlleks armastanud ja Lemmale ellowalgust sowinud ja näitnud, kui Nikolaison,  ja sedda sepärrast, et Jesus Lemmale keik keiges olli. Zubba poolkolmat aastat hingab se tru Issanda  sullane, kelle tö ja palwe läbbi Sioni mäe peal meie usso kirrik seisab, sealsammas mäe peal piiskoppi Aleksandre körwas omma wimast und ja otab suurt Pasapühha. 6mal Oktobril 1856 tulli waikselt Lemma surma tunnike ja kutsus tedda ärra. Kümme päwa olli ta ülleültse haige olnud. Suur hulk rahwast  käisid temma pusärgi tagga ja nende seas Judid ja Türklased, kennest wägga mitto tedda armastasid. Kaks missionäri piddasid temma haua äres jutlust, teine saksa- ja teine ingliskele.  Judid armastasid tedda, kui omma issa ning ka mönne Türklasel tungis temma haua äres wessi silma. - Nenda ellas ja surri missionär Nikolaison ja mitto hinge Jsraelift  on temma läbbi omma ainust hingepiiskoppi  ja Lunnastajat leidnud ning temma käest ello ja õnnistust sanud. Issanda rahho hingago  temma haua peal, künni ingli passunad  hüüdwad! Laps ebbajummala ohwriks. Paggana pimmedus teed issad ja emmad pimmedaks, et nemmad armo ei heida omma ihho poia peale, mis muido igga hunt ja karro  ka teeb. Missionär Boas ütleb omma silmaga näinud ollewad, kuida üks Hindu omma  pissukest pojakest isse sülles ebbajummala templisse ohwriks töi. Weike kenna lapsoke wahtis issa sülles terrsse silmadega ümber ja kui ta keik innimeste hulka näggi, mis ohwerdamas  kous ollid ja rahwa kissendamist, trummide  ja passunatte hirmust kölla kulis, löi ta kartma, watas kord rahwa peale, kord körge  ebbakuio peale, kord werre peale, mis ohwri  - altari poolt jooksis kargas rutto issa kaela ümber, kui õlleks tahtnud wäetike üttelda:  Issa, aita mind, peästa mind sest hirmsast  kohhast ärra! Agga pimme paggan ei tunnud omma lapsokese iggatsemist, egga wöi- 374