tullewad ja wälja lähwad; agga sel aastal põlle seäl mitte röömsad Jõulud. Kui ühhes ainsas linnas peale 115 kontorid, kedda nimmelt  seitungides teada antakse, ühhe korraga pankrotti jäwad, mis Jõulud seäl woiwad olla?  Mitto tuhhat innimest jäwad korraga tööst ja leiwast ilma, ja sedda wasto talwet, kust seäl rööm peab tullema? Hamburgi Jõulud ei olle ih h o leiwa polest mitte röömsad,  agga wahhest nad on sedda jälle hinge leiwa polest. Küllad Jummal isse teab, mikspärrast  ta risti ja willetsust meie peäle sadab. Wisbadi linnas on meie kulus kindral Todleben, Kuramaalt, hobbosega mahha kommistanud ja käe-lu katki murdnud ja raskeste  pead pörrutanud. Jah, nenda on inniwesse  assi: Kui Jummal hoiab, on ta hoitud. Sewastopolis on sesamma kindral kesk tulle ja pombide seas ellama janud, ja Wisbadis,  kus ta terwisse kinnitusseks ellas, kukkub  hobbosega mahha ja murrab luud ja kondid. Berlinis, oi, oi, seal on römo! Preisimehhed,  kuida jubba olleme üttelnud, armastawad  wägga omma issamaad ja kunningast, kui ka keik temma suurt suggu, ja se on neile sureks kitusseks. Nüüd teame jo, et nende tullewane  aujärje pärria, prints Pridik Willem,  Inglismaalt printses Wiktoria abbikasaks  wöttab. Sedda ei tahha Preisi rühmas.  mitte ilma römuta möda laska. Berlinis  peawad ni sured walmistamissed ollema, et panne silmad ja körwad kinni. Prints peigmees  on jubba omma pulmalistega Jnglismale  prudi maiasse läinud ja Preisi rühmas koddo walmistawad senniks lille krantsid, kuse oksad ja au-küünlad malmis, et kui noorpaar  tulleb, siis: hurrah! küünlad pöllema! pillid hüüdma! lauljad laulma! No lass' nad römustada, pulmad on jo römo asjad. Prantsussemaalt. Mis ma siit pean ütlema? Keik minnewa naddalased Prantsusse  seitungid on nisamma innetumaid sannumid  täis, nago meie Rõuge kihhelkonnast issegi  olleme sanud. Kas need monned pühhade sannumed on? Agga et just Prantsuöstmaalt ka middagi kuulda tahhate, siis pean räkima. Monne päwa eest tulleb üks kalliste ehhitud naesterahwaö Parisis, kus kelmide pudust ei õlle, kullaseppa podi, 'roua woi 'reili, kes tedda tundis? ja ostab seä't 300 rubla eest paljo kuld ehtid. Kui ehtid wälja otsitud ja kaup ärra tehtud, wöttab naesterahwaö 1000 rublase pabberi kottist ja annab kullaseppa  katte. Kullasep wahhetab ümber, arwab omma 300 rubla mahha ja loeb 700 rubla ostja ette letti peäle wälja. Selsammal silmapilgul  astub üks herra penes rides, agga wingus näoga uksest sisse ja ütleb: „So, so! woi sedda wisi pillatakse minno rahha, mis ma werre waewaga pean tenima?" Nenda tappeldes annab ta naesterahwale möda körwo, et podi seinad wasto plaksuwad. Naesterahwas kukkub mahha ja nörkeb ärra. Mees püstab kuldehted ja 700 rubla letti peält tasko ja lähhäb tappeldes  uksest wälja. Kullasep hüab omma rahwast, need towad külma wet ja pritsiwad naesterahwa  peäle, künni jälle toiguma hakkab ja wimaks üllestouseb. - „Teie pahhane mees ütleb kullasep wöttis ehted ja rahha kasa." „Minno mees? karjatab naesterahwas. Minnul ei olle meest! .... Ma ollen jubba kaks aastat lesk." No nüüd ollid asjad kordas! Penike herrake  polnud kegi mu, kui penike röwel, kes kord sedda ka tahtis katsuda, kas assi sünnib. Säh! nisuggusi asjo on Parisis küllalt. Inglismaalt. Siin maal on, nago Preisimaal, Joulo-mörtede körwas ka pulmamötted.  Rätsepad ömblewad pulma-ridid ja kullaseppad wallawad pulma-ehtid; agga paljo on ka neid, kel silmad wet täis, et mitto lähhedalt  suggulast, kes muido pühha! Zoulopäiwil  nende seas pühha kotta laksid, nüüd kaugel Ostindia muldas maggawad.  Pankrotti-többi  on kül parranemas ehk löpmas, agga mitte weel lõpnud. Wiimsed sannumed kulutawad jälle, et hilja aego alles 55 kontorid  langenud, kes enne paljo ostsid ja mü- 205