Gnne jutlust. Wisi.l: Meil' tulleb abbi Jummalast. Õh! Jesus Õnnisteggia, Kes õlled hauast tõusnud, Ning onuna werre surmaga Uut ello meile saatnud! Ei moin'd Sind piddada Surm, kurrat wäega. Sa õlled w oimust saand, Keik wangid lunnastand, Ja peästnud põrgust jälle. Oh! kallis Jesus aita Sa, Ning sada ello mulle, Mind patto hauast ärrata, Et tõusen uskus Sulle; Keik patto rojastuft Ja kurja himmustust Mind aita holega Nüüd wälja pühkida, Ning süddant Sulle anda. Ei Jesus jätta järrele Mind, et ta ele läinud, —Ta matnud omma hauasse Keik möllad, mis ma teinud; Kui mind kül hirmutab Mo pat, ning kurwastab, Siis watan  Jesu peal' Kes mo eest surnud teal, Ning ellab, mind ka peästab. Mo hing oh! ärra wiwita Nüüd Jesu ette heita, Ta auu lauldes kuluta, Et wöttis armo näita; Läks mo eest surmasse Ja pörgo hauasse, Ning tõusnud surest mäest. Mul saatnud iggawest Suurt au ja römo taewas. Sa wäggew Jesus surest mäest, Nüüd õlled woimust sanud, Sa tänna tõusnud haua seest Ja õlled kautanud Keik pörgo woimusse, Ja saatnud keikile Suurt taewa warra tõest So risti surma mäest, Mis kestab iggaweste. Au, kitust, tänno laulan ma Sull', oh mo Jesukenne! Sest et So arm on otsata, Mis ei woi innimenne Siin tunda süddames, Mis on so risti mäes; Kuid, et Sind auustan, Ja kites kummardan, Ja Lahhan jäda Sulle. . Parrast jutlust. Wisil: Nüüd paistab meile kauniste. Keik minno rasked patto süüd On Jesus kannud, et ma nüüd Siin pean mahha jätma Keik patto kurjust kermeste  Ning Jesu jure ruttuste Ka kindlas uskus tötma.  Kül need Waesed Rahho römo, waimo ello Temmalt  samad, Kes siin lihha surretawad. Oh hing! et nõua Jesukest, Ja jätta tühja kiitlemist, Et Ta sull' ello saatnud; Kui pudub usk ja arm so sees Ning ello sanna süddames, Siis õlled sa meel surnud. Keigest Wäest Pead ennast patto kombest puhhastama, Töös ja mõttes ueks sama. Nüüd tõmba armas Jesuke So sanna läbbi heldeste Mind Sulle, oh mo illo! Sa põlle ennam haua sees, Waid õlled tõusnud sures mäes Ja saatnud mulle ello. Wötta Nenda Mind mo pattust, surma hauast lahti peästa Ja so taewa riki wsta. Parrast õnnistamist. Wisil: Mo järrel, ütleb Jesuke. Meid aita armas Jesuke So pühha Waimo läbbi, Et udes ellus ellame, Ja kela patto häbbi; Meid aita ellus,  surmas ka So parralt jada löpmatta. Sannumed pagganattest. „HLndu rahwa ebbaussust ollete Perno Postimehhe  läbbi jubba mõnda korda wägga halledad  asjad luggeda sanud; siin toob temma teile jälle middagi usi. Nerbuda jöggi petakse Hindu rahwa jures  weel pühhamaks, kui Kangesse jöggi; sest, ütlewad nemmad: Kangesse wessi pühhitseb agga  siis, kui sedda juakse ehk kui jökke lähhäd; agga kes Nerbuda wee peäle watab, se saab jubba pühhaks. Sepärrast pallusid kord mitto tuhhat Hindu paggananattest Kalkutta kubberneri  herrat, et Eiropa innimessed Nerbuda jöe liggi mitte ei piddand weikse lihha söma, sest et se läbbi selle pühha jöe wessi saaks rojastud.  Selle jöe kaldal lasksid lessed naesed ennast omma meeste surno kehhadega ühtlase ärrapölletada,  agga enne pessid ennast weel pühha wee sees. Suggulased ehhitasid kui jõud kandis selle kohha peäle, kus lesk naene olli ärrapölletud, ennamiste weiksed templid, ja neid on seäl paljo nähhä. 1828 aastal andis Jnglisma owerst Sleman  teäda, et seäl eddespiddi ükski lesk naene ennam ei piddand ärrapölletadama. Kes agga üht pu halgo selle tarwis senna kandis, (selle kässo wasto teggi) piddi sure nuhtlusse alla sama. Ja aasta parrast sedda, pallusid keige ausamad praminid (preestrid), ühhe manna  lesse naesele lubba anda, ennast omma kaddund  mehhega ärrapölletada laska. Owersti herra seisis kowwaste selle wasto ja ta panni wahhid ümberringi seisma, kes sedda piddid keelma. Teisel päwal sai mehhe kehha üksi ärrapölletud ja rahwas, kes tuhhande kaupa senna ümber olli koggonud, läks koio. Agga se lesk jäi jöe kaldale istuma, ei sönud egga jonud  middagi, maid himmustas agga ärra pölletud sada. Suggulased, kes ei tohtinud ka middagi enne süa, künni lesk ehk õlleks ärrapölletud  ehk koio tulnud, pallusid tedda ärdaste, et piddi nendega koio tullema; teised läksid hulga wisil owersti maiasse ja pallusid tedda seks lubba anda, et ta saaks ärrapölletud. Owerst jäi kowwaste omma sanna ni kui lesk naene 319