Ning saatko kalli terwisega jälle Wennemale taggasi! Prantsusfemaalt. „No mis nad seal tewad? Kas nende keiser tulleb Saksamale, Reini jöe äärsid üllemaid watama, nago ta lubbanud?" Nou näitab se kord köwwa kül ollewad ja on ka jubba pääw ärraarwatud, mil Stutt'  garti linnas tahhsb olla, ja Würtembergi kunningaie  sündimisse päwaks „terre hommikut" üttelda. „Kas ta siis nenda ärra teab, mil päwal teise sündimisse päaw on?" Sa kallis aeg, sedda ei pea temma teadma!  Missuggune assi neil meestel teadmatta on? Agga psouat ei pea ta mitte Saksamale  kasa wötma. lömal olli Würtembergi kunninga sündimisse päaw, ja sel päwal tahtis  keiser Napoleon seäl olla. Imme kül, sel aial olli ka meie Keiser alles seäl liggikordes, sest Darmstat ja Stuttgart ei olle teine teisest mitte kaugel. Kas nad kokko juhtunud ehk mitte, küllab sest eddespiddi ka kuulda same. Römo on Prantsustel, sest nende wina marja noppimisse aeg kä on, kus nad mütsi töstwad ja laulwad, peälegi kui wina marjad nenda õnnistanud, nago tännawo ööldakse luggu ollewad; agga sure ka suur kurbdus, sest ühhes kubbermangus on märaks  upputus olnud. Terwe öja pääw on ni hirmus wihma saddo olnud, kui ükski jnnime enne põlle näinud, lausa wessi jooksnud  taewast mahha. Selle läbbi on suur õnnetus olnud. Mitmed maiad, wesked ja wabrikud on wessi puhtaks ärra winud. Kus seäl lähhedal wina mäed ollid ja wilja wäljad,  seäl ei olle wina marjust egga wiljast jalge ennam mahha jänud, keik on wessi alla winud. Keik sillad jöggede peäl, maiad jöe kaldal ja maanteed on märato suur wessi ärra rikkunud ehk koggoni ärra winud. Jnnimessed  on sure õnnetusse sisse langenud. Mil parranewad nisuggused hawad! Wägga halle on nähha olnud, kui innimeste ja lojuste  surno kehhad weega alla läinud. Keik se kahjo arwatakse miljonit wäärt ollewad, mis waesed innimessed kautanud. Keiser on neile kül ka 20 tuhhat wranki kinkinud, agga mis seni mitmele wasto lööb? Trööstigo ja awwitago Jummal neid waesid innimessil Kül on tarwis iggal mehhel öhkada: Hoia meid tulle- ja wee - kahjo eest, mis pea woib tulla. Hisp aniama alt tullewad need pentsikud  sannumed, et üks preester sea! sedda tarkust  üllesleidnud, kuida üht tulelaewa (mitte tulle - laewa) üllewel taewa al senna woib pöörda ja käända, kuhho innime isse tahhab. No sedda pudus weel! Tulelaewad ollid kül ammo tuttaw assi, agga nendega taewa al senna minna, kuhho innime tahtis, sedda ei mõistnud tännini weel kegi ehk kül mõnda ollid ärra katsunud. Preester Kabriel Prito, Hispaniamaal,  Leoni kubbermangus, ütleb nüüd, et temma se mees olla, kes sedda mõista. No saab nähhä. Ta. lasseb omma kullo peäle üht tulelaewa ehhitada, kussa 40 innimessel sees rumi on ja tahhab sellega keik järrele tehha, mis linnud ees tewad, se on taewa al lennata ja senna minna, kuhho südda lustib.  Minnewa kesknäddal lubbas ta jubba omma tulelaewaga Madridi linna peal kunninglikko  lossi kohhal üllewel purjotada, küllab saab kuulda, kas se on nenda olnud.  Zmmet,  immet! Wannal aial piddi torni ots taewast sadik üllatama, meie aial peawad tulelaewad  innimesse lapsed ülle pilwede kandma. Peale sedda on mu Hispania rahwal Metsik  o rahwaga, kes Amerikamaal, suur lust södda piddada ja ootwad agga, nago tantso himmolised, mil pil hüüdma hakkab. Nende ja Meksiko rahwa wahhel olli jubba mõnda aega naaklemist, agga tännini alles suga; nüüd on kuulda, et sannad tikkuwad löpma ja kässi käima. Kui södda hakkab, ei tea ükski mis seält wälja tulleb, kuid sedda teab igga mees, et werd wälja tulleb. Kuida ma wimaks jubba ütlesin: Inglismaalt ja Jndiamaalt on nüüd pea üks ainus assi könnelda: Södda, södda! iie -k 101