ellamas ja Münkenis nende üllem piiskoppi kohhus.) Selsammal päwal on nende kunningas  ka ühhe ue kiwwi silla tarwis essimest kiwwi paigale pannud, mis temma nimme järvele  Maksimiliani- sillaks nimmetakse, et järvel tullewa rahwal se pääw wee! kaua meles  seisaks. Senni kui kunningas silla alluskiwwi  paigale seädnud, on rahwas ja kori lauljad laulnud: Sind, Jummal, kidame, Sind, Issand, Länname zc." ja mitmed muud illusad korilaulud. Teäda muidogi, kus on römo, mis ilma lauluta middagi  wäärt õlleks? Kahjo agga, et mitmes paikus löbbusaist ja kidowäärt lauludest weel suur pudus on ja tuikudes jorritud „aido raido"  ka lauluks nimmetakse! Prantfussemaalt. Seal on need, kes paawsti usko lautada püüdwad, nüüd sure holega selle peäle mõtlemas, kuida sedda Hinamaal  keige parrem ette wötta. Tahtwad Hinamale sured missioni- ja kolimaiad ehhitada  ja siis saddade kaupa Hina lapsi sisse wötta, kellest pärrast suurt abbi lootwad. Keiser  Napoleon peab ka wagga selle asja nõus ollema ja nisugguse mehhe kässi üllatab kaugele.  Peaks nüüd meie usko rahwas, kellel ellaw Zummala sanna ennestel kääs ja teistele  jaggada on, terrased ollema Hina pagganattele  sedda wima ja saatma! Paawsti uskus nõutakse ennam, et paawsti riik peaks kaswama, misga meil teggemist ei olle, waid meie kohhus on nõuda, et Jummala riik kaswaks,  ja separrast pallume meie: „Tulgo meile sinno riik!" Seitungid hakkawad ka jubba sest könnelema,  et Prantsusse wallitsus mitte heaks ei kida, kui meie usso rahwast nende maal taggakiusatakse. Mönned linna ja ma üllemad,  kes sedda teinud, on ammetist lahti tehtud.  Uhhes linnas ellasid meie usko wannemad  kesk katoliki rahwa seas ja nende poeg jäi haigeks ja surri ärra. Parrast surma tullid  paatrid ja tahtsid surnut omma kombe jarrele mahha matta. Wannemad pannid wasto, ööldes: „meie ja meite poeg olleme Ewangeliumi usso peäle ellanud ja tahhame ka nenda surra ja maetud sada!" Paatrid aiasid peäle ja teggid jutto wälja, et poeg surma  wodi peal isse olli sowinud, et tedda katoliki  kombel peaks mahhamaetama. Wannemad läksid linna üllema jure kaebama, agga seäl kärritadi neid wait ja poeg sai nenda maetud, kui õlleks ta paawsti usko mees olnud. Assi tulli pärrast ministre ette ja se olli mõistlik mees ning wiskas linna üllema ammetist lahti. Ommad merreäärtsed linnad ja saddamad  tewad Prantsussed nüüd ni kindlaks, nago tikkuks keik mailm nende kallale. Minna  ei möista, on neil ennestel pahha nöu, wöi kartwad nemmad teistest sedda; agga saddamaid  ehhitakse, nago tallokohtas kewwadel aedo. Zo neil sedda rahha koppikast küllalt käas on, mis nisuggune tö paljo tarwitab. Agga Inglased rapputawad pead ja tewad seddasamma. Inglismaalt. Telegrahw haige. Inglaste römo karrika sisse on hea suur tilk sappi kukkunud. Teate jo kül, kuida nemmad omma merre-telegrahwi pärrast röömsad ollid ja assi otli ka sedda wäart. Agga nüüd on pahhandus tagga järrel. Telegrahw ei anna ennam öiget wastust. Tradil on wigga külges,  minne wötta nüüd merre pöhjas kinni, kus kohhas wigga on? Telegrahwi teggiad lootwad kül temmast jälle asja sawad, agga paljo on ka neid, kes ütlewad: tühjas keis jälle! Se õlleks waene luggu; sest ta maksab  hirmus hinda ja teggi suurt lotust. Kallis pibo-sütes. Saggedaste aiab rikkus jölledamaid tempusi teggema, kui waesus. Jnglisma merre-telegrahw, mis nüüd jälle nattuke raiskus on, olli waewalt walmis, kui üks rikkas Lord *) telegrahwi kontori astus  ja küssis, kas ta wöiks paar sanna Amerikamale  sata. Telegrahwi kirjutaja wastas: „Aulik Lord, Teie teate jo, et meie asjad weel keik korra peäl ei olle." „Olgo peale, ütles Lord, Teie teate jo ka, kes ma ollen, *) Lord nimmetakse Inglismaal üht üllemat möisniko, nago meil Baronid ja Grahwid on. 5 5 115