mo rahwa ja sure suggu nimme parrast tarwis,  on mo kindel nöu. Minna pean (aaStal  tehtud) rahhoseadussi, agga üksi selle tmgimissega, et neid kegi minno kahjuks ei pea rikkuma. Minna ei tahha kennegi pirisi rikkuda,  agga ma tunnistan keikide kuuldes, et mo südda selle rahwa pele on pöördud, kenne  sündinud loud jubba wannast meitega kokkosullanud,  ja nüüd wöera ikke öhkab. —- Prantsussema on näitnud, et ta seädusseta korratumat  luggu ei salli. Prantsussema on mulle melewalda katte annud, mis kül ni kange on, et keik mässamist ja selle söbro wöib mahharöhhuda  ja waggusi hoida, agga sellepärrast põlle ta mitte järrele jätnud walgusse ja priusse eest murret kanda. Prantsussema on neid allati ommaks söbraks piddanud, kes innimesse suggu parrandamist nõudsid, ja kui ta nüüd möeka kätte wöttab, siis ei tahha ta mitte wallitseda,  waid peästa. Sesinnane södda ei tahha siis muud, kui et Jtaliama Jtaliamaao ennesele  peab sama, agga mitte teine wöeras wallitseja  teise assemele tullema. On se sündinud,  siis saab üks söbralik, tännolik rahwas meite raia naabris ellama, mis meie abbi läbbi  omma priust on kätte sanud. Meie ei lähhä  mitte Jtaliamale mässamist ja seggamist kinnitama ja eddasi aitma ehk pühha issa (paaws- Li) wägge wähhendama, kedda Lsse jälle aujärje  peale olleme awwitanud, waid tedda wöera ikke alt, mis keik Jtaliamaad koormab, peästma ja awwitama, et öige ja seädusse pärralinne ellokord wöiks wöimust sada. Ja wimaks töstame meie ommad jallad Jtalia kuulsa ma peale, mis mitme lahhengi wöido läbbi on auustud, sepärrast, et omma wannematte jälgi tahhame üllesse otsida. Andko Jummal, et meie ka omma wannematte sarnatsed olleme ja nende mälletussele häbbi ei te! Ma saan pea isse söa wäe eel astuma. Keisri prouat ja omma poega jätkan ma Prantsusfemale ning nende nöuks ja toeks (omma onno, endise kuulsa) keisri noremat wenda. *) Ta saab ennast nen- *) Wanna „Punnaparti" wendadest ellab weel praega keige norem Partsis, nüüd jubba manna halpea, ja sest rägib keiser siin. da näitma, kuida selle kohhus, kes ni suvest ja kuulsast suggust on. Ma jätkan neid omma wäe waprusse holeks, mis koio mahhajäeb rigi  pirisi kaitsma ja koddust rahho üllewel hoidma. Ma jätkan neid Parist linna - wäe holeks, kelle melest iösama armastus üllem assi on. Ma jätkan wimaks neid keige Prantsusse  rahwa holeks, kes neid ni armastawad ja sedda igga pääw üllesnäitwad. Olgem siis julged ja ühhel melel! Meie iösama saab neste jälle mailmale näitama, et meie Prantsussed olleme, nago enne ollime. Jummal saab meie waewa näggemist õnnistama, sest Jummal aitab  neid, kes õigusse, innimesse-, ja issama armastusse ja priusse peale toetawad." Lui Napoleon. Prantsuste Keiser. Kui selle sure mehhe südda nenda mõtleb, kui ta kässt kirjutab, mis laitust siis minno suggune sealt wöib leida? Agga Saksamaal temma sanno üht ainust ei usta. Et ta manna  onno „jälje otsimissest" könneleb, on Sakslastel koggoni, nago okkas silmas. Tahhab  ta selle jälge sisse astuda, siis ei leia ta kuskilt paljo söbro. Wasto Saksamaad on ta kül ka wäehulgad seisma pannud ja mõnned  Sakslased hüüdwsd keigest jõust: „Pange  tähhele, ta tulleb! Mingem parrem wasto ja näitkem, kust te Parist' lähhäb!" Agga sedda  minna ei ussu. Pool miljonit pajonettisi ei rahha ommeti kegi lustipärrast ennese kaela tõmbava. Seiswad agga temma söawäed sea! malmis, eks ta siis Sakslasi nisamma pea kartma,  kui nemmad tedda kartwad? Eks ta pea häddaga ka nattuke söördo ette teggema, km ommeti ni saggedaste saksa seitungides peab luggema,  et mitme Sakslasel suur lust on püssi ja möegaga Parisi küllasse minna? Söariisto, polel ehk malmis, ja mis söas prugitakfe, nenda kui hobbustv, aurolaewo, purjusi  ja muud sellesarnast Prantsussemaalt wälja wia, on kangeste ärrakeeldud; neil on sedda keik se kord isse tarwis. Hispan iama naabriga on Prantsus kaupa  leggemas, et sealt kunninga proua ka ommalt  poolt nattuke aitaks, ja kui ka mitte ennam,  siis ommeti 25,000 püssimeest Jtaliamale 348