Lutterusse-pühha-laul. W. 307. Mo armas JeW minno rööm 113. Oh ristirahwas, tõsta healt, Kes walgusses nüüd kõnnid! So Jummal wöttis sinno pealt. Mis paawstid pealepannid! Sul on nüüd õige usso te Ja saakrament ning sanna kä: Käi nüüd ka sedda möda! Kül olli hinge leiwakest Sul enne raske leida, Kui hinge rahho rahha eest Paawst sulle pakkus anda! Kus olli siis meel õige usk? Kes teadis, mis on pühha käsk? Keik hinged ollid nälgas! Ei holitud siis Kristussest, Waid paawsti kummardati; Suurt luggu peti pühhadest Ja Pühha unnustati; Ei nõutud armo Jesu käest, Waid ommast wääst ja rahha eest; Se olli maene luggu! Ja ilmus kord ka Asso kuld. Siis kurjad wihhastasid ' Ja tapsid neid, kes waimo tuld Siin ilmas öhhutasid; Neid pandi isse tullesse, Ehk podi hirmsast Messe, Kui. Jesu sk tunnistasid. Suur olli Jssa hallastus, Kes selgest armust aitis, Kui walleusso pimmedus Keik ristirahwaft kattis: Ta satis Martin Lutterust, Se teggi pühha koia ust Meil' jälle uest lahti. Sest tänna ristikoggodus Sa tänna hinge põhjast! Oh, ärra kanna usku suus, Ja ärra ella kurjast! So usk on pühha, olgo ka Sul pühha ello ellada, Siis laulad pärrast taewas! Sannumed ommalt maalt. Wörro makonnast. Kurri tö. Onnis  Lutterus ütleb: „Minna ei tunne ked.dagit  seitungi, mis töeste röömsaid sannumid tooks, kuid üksi Ewangelium, se kallis Jummala  sanna; se üksi toob sannumid, mis töeste römustawad." Kui nattuke järrele mõtleme, siis name kül, et se terwe tössi on. Mailm on kurja sees ja täis kurja ja kurja parrast ka tais kurwastust ja ahhastust, wallo ja silmawet. Põlle siis immeks panna, kui need kes nattuke arro sanud, et keik se, mis mailmas römuks nimmetakse, ka suits ja aur on, siit ni hea melega lahkuda tahhaksid.  Mailm on hädda org; kus on siin römo, kus rahho, kus armastust ja sõbrust, mis mitte patto sappiga seggatud ei õlleks? Kurjad teud, mis Kain jubba peale hakkas, käiwad igga pa alles eddasi. Seal tullewad meile Wörro poolt sannumed, mis ihho karmad  püsti aiawad. Sel 25. Septembril tulli üks pitk wennelane  Allamaste (Charlottenthal) kõrtsi, mis 34 wersta Tartust, Wörro ja Tarto tee ares, ühhe weikese mäe otsas seisab, ja pällus körtsmikko  ommale hobbust künni Wörro linna palgata.  Lahke kõrtsmik wöttis wennelase palwet  kuulda, andis omma keige parrema hobbuse  temmale söita ja sullase kutsariks ette, kes hobbuse taggasi piddi toma, ja nenda sõitsid  möllemad Wörro pole. Teadmatta on, kas nemmad ka muial kõrtsides sees käinud, agga Lappi kõrtsis wersta Wörro linnast, on möllemad sees käinud ja wennelane on hästi omma kutsarile wina ja öllut ostnud, mis wina armastaja kutsar keik ärrajonud. Parrast sedda läinud möllemad jälle tele. Kas nemmad Wörro linnas kuskil kinni piddanud ehk mitte, on ka tannini alles teadmatta. 26. Septembril  püüdsid innimesftd Ue-Kasseritsa möisa järweö kallo, mis 5 wersta Wörro linnast Pihkwa pole minnes, tee ares on, ja leicsid seal tappetud innimesse järwe kaldas wee seest, kehha wee fees, agga pea kuiwal, sest wessi olli seäl kohhaö ümberringi maddal, kus önneto mees sees seisis ja weel üsna surnud ei olnud. Kallapüüdjad, kui sedda näggid, ehmatasid nemmad  ärra ja andsid warsi möisawallitsussele teädust. Möisa wallitseja tulli seddamaid senna 138