nestas ka ärra. Mis peale sedda sündis, ei teadnud temma mitte ennam. Kui wimaks tükki aia pärrast üllesärkas, leidis ta ennast ühhes illusas telkis kalli tekki peäl maas ollewad  ja üllemal nimmetud tohter omma tütrega,  seisid temma ees. „Wata pappa, ta hakkab ligutama ta ellad! hüdis tüttar. Pappa, pai pappa, minna  ei mõista temma keelt, rägi sinna temmaga!  Ütle et meie emma poolt kuldtükki mallestusseks temma kaela pannime, se römustab  tedda." Hindu rahwas rägiwad mitto keelt ja tohter  mõistis ka mitto, agga ta ei teädnud, mähhärdust Tollar mõistab? Ta küssis tedda mitmes keles, künni wimaks ühhe peale juhtus,  mis Tollar mõistis. Ta wastas nüüd keige tohtre küssimiste peäle ja nuttis isse sure healega. Keik trööstitnissed ei aitnud middagi. Ta kirrus Wisnut ja tahtis omma emma surnokehha isse mahhamatta. „Ma ei woi ütles ta nuttes omma emma surnokehha mitte mängoga mahhawia, ei ka mitte pu-rida peäle panna ja lillede, risi, puwilja ja pühha weikse sönnikoga ehhitada ja siis pöttema *) panna. Nisuggust woiwad üllema kasti rahwas sada. Agga ma tahhan, tedda ommeti isse omma kättega mahha matta." Tohtril ei olnud selle wasto middagi ütlemist;  agga ta tahtis temmaga pärrast matmist  weel rakida. Tollar läks ja mattis omma emma paggana wisil ma sisse; nuttis kül paljo seal jures, agga kui need, kel ep olle lotust. Kahwatand näoga tutti Tollar pari tunni pärrast taggasi ja ütles: „Nüüd on keik mödas;  mo emma hing saab sedda palka, mis ta head on teinud." „Agga mis peab nüüd sinnust sama? küssis tohter. Kas sul keddagit suggulast ei olle?" „Ei keddagit; wastas Tollar. Need kes mo suggulassed on, ei tahha minnust mid- Enne pölletadi keik Braminide ja muud suurt suggu lessed tullega ärra, nüüd on se jubba  wallitsusse polest keeldud. dagi teäda, et maddalast kastist ja Paria ollen." „No hea kül, ütles tohter siis tahhan  minna sinno peale hallastada; tännasest  päwast peab minno maia sinno koddo ollema!"  Nenda olli kaup walmis ja Tollar  rahhul. Tohter isse otti wägga tark ja rikkas mees, kel Kalkuttas suur ammet, sure ammeti järrel  suur palk ja suurt palka möda suur maia otti, nago monne würstil. Sel mehhel piddi  jo joudo ollema, et 80 teenrid piddas, kes temma aia ja maia eest, seest ja wäljaspoolt piddid hoolt kandma. Sette mehhe hole alla jäi nüüd Paria suggu Hindumees Tollar. Kal kütta on Hindostani pealin, kus Inglismaalt kindral - kubberner sees ellab, kes keik maad, mis Ostindias Inglisse wallitsusse  al seisab, kunninga assemel wallitseb. Wägga paljo ja wägga sured ja illusad maiad on siin linnas. Keik suggu rahwast, nenda fui Türgid, Mongolid, Hindud, Hinamehhed, Japanid, Siamid, Birmanid, Persid, Arabid, Judid ja paljo muid on siin kous, Eiropa rahwast, isseärranis Znglismehhi, weel nimmetamatta  ja neid arwatakse liggi 800,000 pead ütteültse ühhes unnikus ellawah. Peaussud  siin nago keiges Hindostanis, on: Brama, Budda, Muhamedi ja Parside usk, (kes päikest kummardawad.) (Jääb polele.) Sannumed pagganattest. Ostindiamaalt. Maiaweramist. Tanno Zummalale, meie Leipsigi linna missioni kirjad ei to meile Ostindiast  tannini weel mitte pahha sannumid, ehk kül karta õlleks, sest Hindu södda ja meie missioni platsikessed ja kirrikud on ühhel maal ja ühhe rahwa seas, ning teame kül, missuggune  meel Hindudel ristirahwa wasto on. Sedda röömsam on kuulda, mis üks missionär  (Ochs) Hmal Augustil kirjotab: „Wist ollete koddo mail saggedaste murres olnud ja hirmoga sel kurjal aial omma missionitö peäle 190