raiskamist; sest ühhel tömehhel on tarwis jarrelemötlejat  naesterahwast, kes hoiab sedda, mis mees woib tenida ja keik rasukessed kokku  korjab. Ärra sa ka mitte wata ühhe tütarlapse  illusa näo peale, ja ärra lasse ennast nende kenna sönnadest eksitada, maid öppi sedda  tundma, kes elluotsani sinno seltsilisseks peab siin ma peal ollema; mötle truiöte järvele  , mis tössine assi naesewötminne on, et sa mitte ühhe rummala ehk ilma järrelmötlematta  sammuga önnetusse sisse elluaiaks ei astu, ja pea ikka meles et: „hea naene on maia - luk ja pahha naene pörgotuk!"  Jummalaga nüüd! Issand andko sulle armo ja önnistago sind so ette wötmisses." Sullane läks ärra kerge süddamega ja näggi,  et meistril öigus olli; ma ei tea, kas ta teggi meistri hea nöu järrele woi mitte, agga kül ta ikka õlleks piddanud teggema. Agga sedda tean ma, et kui iggaüks mõtleks ja teeks seddawisi kui se meister, siis woiks mitto pahha sellewisil aidatud sada, ja ilmaaegne  uhkus ja raiskus, mis mitto innimest õnnetusse sisse saatnud, ka rahwa hulgast kadduda. Ei nüüd siis muud jälle kui jäme Jummalaga;  kui eddespiddi aega saan, annan üht ja teist sulle weel siit poolt teäda. Peaks mönni minno kirja ülle mokka prinkutama, siis tulleta wanna sönna mele: „Se koer kissendab,  kelle pihta kep pudud." Head önne ja aastat sowib sinno söbber Helsingworsi linnas, Soldat Karel. 10mal Neäri ku päwal 1859. Wennemaalt. Tehke järrele. Podolia  kubdermangust Katsanowka linnast kirjutakse 26, Webr. nenda: „Krahw Kushelehw-Besborodko,  kel paljo möisasid, laskis omma tallopoegadele, mis tal siin kubbermangus  on, teäda anda, et tallopoiad, mis Saratowi kubbermangus temma möisade al ellawad, hea meiega on lubbanud winajomist mahhajätta, ja et temmal wägga hea meel õlleks, kui ta allamad Podolia kubbermangus seddasamma teeksid. Tallopoiad kuulsid sedda  omma herra nõuandmist pealt (mis mitte käsk ei olnud), mõtlesid järrele ja 7 suurt külla, kokko 3000 hinge, lubbasid Jummala nimme! kindlaste, et nemmad ennam wina omma suhho  ei wötta. Et agga assi kindel õlleks, teggid  nemmad ka enneste wahhel seädusseks, et need, kes omma töötust rikkuwad, esmalt rahhaga ja pärrast nahhaga peawad nuhheldud sama, ning midda saggedam, sedda kibbedam. Seddasinnast  omma tössist töötust lasksid nemmad ka protokolli panna ja koggokonna wannemad rahwa omma seast teggid omma käega ristid alla. Peale selle pallusid mehhed, et nende kiusatus wähhem õlleks, et krahwi herra omma  möisade peäl külla-körtsid piddi kinnipannema,  wina-kögi tulled kustutama ja winamümist  omma möisade peal koggoni mahhajätma.  Nisuggune palme maksis krahwil paljo rahha, agga sedda armsam kuulda, et sedda hea melega ommeti teggi ning winapölletaminne ja müminne nüüd temma möisadest kaub. Kinnitago  Jummal nende asjo, et middagi pealtse kaudo ja silmakirjaks ei sünniks. Agga millal wöin ka meie maalt sähhärdusi sannumid anda. Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Mis ma Saksamaalt tänna ragin? Saksamaal jubba sahhad äkkid platsis. Berlinis söwad jubba innimessed warsked, ehk kül eest otsa wagga kallist hinda maksab. Bonni linnas, wasto Prantsust, on puud muhhenemas, asad haljendamas, lilled õitsemas  ja liblikad ja messilassed lendawad ümber ning otsiwad toidust. Ka on mönnes paikus jubba pitkne sisse lönud ja kahjo teinud. Uhhes kirrikus sündis se jubba 22. Webr., parrajalt, kui noor paar altari ette astus ja piddi laulatud  sama, löi pitkne kirriko torni sisse. Innimessed  on terwelt peäsnud. Tännawo on jo keik teiseti, kui muil aastail. (Meie maal ka Perno-jöggi tükkati lahti ja suur Koiwajöggi  peab jubba jeäst puhhaö ollema.) Preisi prints ja temma abbikasa on Preislastele nenda kirjutanud: „Meie poia sündiminne  on keiges rikis nisamma suurt römo teinud, nago minnewa aasta meie pari saminne  ja separrast on meie südda wägga römus. 302