ja et ma maksta jöuan. Sadda rubla ennam ehk wähhem, selle peale ma ei wata. Siin on 200 kuldtükki. Tehke mo tahtmist." „Et asjad wee! hästi korra! ei olle, peate wist tundi otama, ennego wastus Amerikast taggasi tulleb." „Mingo ni paljo aega, kui lähhäb, ütles Lord, kui ma agga saan, mis ma tahhanja nüüd läksid need sannad Amerikamale: „Saatke mulle ni kanget elektri tulle-säddet, kui Teie massinad wähhe kandwad,  ja andke üks minnut enne teäda, kui sädde tulleb." Pärrast sedda istus Lord mahha  ja otas, nago Inglane otab - aegutades. Nimmetud tunni järrele tulli wastus: „Minnuti pärrast tulleb elektri sädde, wötke wasto l" - Lord wöttis siggari taskust, panni tükki taela telegrahwi tradi otsa, mis tuld wöttis, sütas sigari pöllema ja läks uksest  wälja. Kas ni kalli rahha eest muud middagi, kui kord pibo peäle tuld? Selle eest wiskas temma 200 kuldtükki ehk 600 höbberubla  mahha? Kas ta ehk peast kerge olli? Ei olnud; ta polnud muud middagi, kui rikkas Znglisma Lord ja need wöiwad jo nenda tehha. Noh, kui se tarkus ei olnud, siis olli ta ommeti rummalus ja pat weel peälegi; sest kui paljo head õlleks temma selle rahhaga wöinud  tehha! Inglismaal on kuiwatamatta silmawet wee! küllalt. Agga üllemal nimmetud  Lord ep olle se ainus rahha raiskaja. Neid olli ja on weel küllalt ja wöiksin sure hulga nimmetada, kes parremat põlle teinud, kui temma omma kalli pibo - sütessega; agga jägo „jutto jätkuks." Dublini linnas, Jrimaal, on hiljuti  ni raskeste wihma saddanud, et pole päwaga  keik keldrid ja allumissed maia korrad wet täis olnud ja ulitsad nago kanalid jootnud.  aastat ei olle rahwas  seäl ni rasket saddo näinud. Muidogi ei läinud nisuggune assi ilma kahjota möda; sest keldrides on mönnesuggusi asjo, mis märga ei kannata, ja nüüd wee sees piddid ujuma. Lappimaalt. Keik, kes jookswad, ei sa kätte. Olgo paar sanna ka wahhel norema innimestele. Pange siis tähhele, mis ma Lappimaalt könnelen. Et Lappima mitte seäl ei olle, kus rummal rahwaö „koerakonokad"  ütleb ellawad: sedda teab jubba iggamees;  ja et Lappimas! Zöulo aial paike üllesse ei töuse ja Janipäwa aial loja ei lähhä: sedda on ka mitto jubba kuulnud. . Lappima on wägga külm pöhja ma, kellest muist Rootsi ja muist Wenne wallitsusse al seisab. Jnnimessed  on seäl pissukesse kassoga ja talwe aial riette sisse mässitud, nago sasse - pundid. Wilja leikus ja rehhe peksminne on ennamist kuuldud asjad. Pöhja-pödrad on nende koddo -ellajad ja nende kuiwatud lihha meie leiwa assemel. Mönni Lappimees saab 76 ja 86 aastat mannaks ja ep olle leiwa marja hamba peäle sanud. Ranna äärsed Laplased on kanged katta püüdjad, ni hästi omma, kui müma tarwis ja, nago Grönlandi rahwas, majad ülgi raswa peäle. Nende ellust lummehangede  al ja wahhel ei arwaks meie kül mitte suurt asja. Ommeti peawad Laplased omma issamaad ka kalliks ja kiitwad sedda; sest igga lapsel omma emma, kelle rinna otsas ta immed,  keige kallim, õlleks ta kül pool allast»', kätzsito ja jalluto. Nenda Laplaste! ka. Neil on ka ommad wisid ja kombed, wötwad naesi ja lähwad mehhele, nago iggas paitus, agga mitte ühte wisi. Tulleb nore Laplasel nöu süddamesse,  et uut küljeluud tarwis õlleks, siis peab mehheke mönda aega omma lühhikessi jalgo katsuma, kas ka hästi libbedad jooksma  on? sest igga noormees peab omma tullewast  teistpoolt jookso peält kätte sama. Kuida nad siis sedda tewad? Nored mehhed, pange tähhele, nemmad tewad sedda nenda: Tahhab mees naest wötta, siis peab omma prudiga wöito jooksma. Saab ta kätte, siis on omma;  jookseb pruut ärra, siis on ilma nago kass hirist. Neil on sammude järrele omma seätud ma, kus peawad jooksma. Kolmas jaggo maad lähhäb pruut ette, nenda et wasto tüdruko tahtmist pois tedda ial kätte ei saaks. Tahtwad mitto ühte tüttarlast, ja sedda juhtub  jo saggedaste, siis on ette reäda, et kegi mu tedda kätte ei sa, kui se, kedda ta isse tahhab  ; sest selle eest joseb ta, nago kanna takkus ehk kammitses, ja teise eest, nago jännes koera 116