kelle tahha illusaste malitud pildid seatud ja nende körwas pöllewad tulled. Nende klaside läbbi paistwad linnad, maiad, innimessed, lomad,  ja keik, mis pildi peäle malitud, nisamma  sured, kui nad muido ilmsi on. Kui innimenne  keik tähhele pannes watab , siis on nisamma,  kui olleksid need asjad ellawalt läbbi akna teine pool seina nähhä. Nenda ollen isse Peterburgi, Roma, Neapoli, Wenediko, Jerusalemma  ja muid li nn asi läbbi nisugguse klasi näinud ja pean tunnistama, keik olli nago ellaks mo silma ees. Siin on assi alles allustusses, tullewa kord wöin sest parremat teädust anda. Riast. Hinama Bisam-härg. Jälle ta! Ammuks se jut härjast olli! Olgo kül, agga nüüd on Rigas jälle arro loom rahha eest nähhä, mis enne siin kegi põlle näinud, ja se on nimmetud Bisam-härg. Ta põlle  kül ka muud, kui weise loom, agga koggoni  teine, kui meie weised. Temma karmad on ni pitkad, et nago saksa naesterahwa kued, mani ullatawad ja hobbuse lakka wisil möllempoolt  küljest mahha hoidwad; nendasamma  on ka temma! hobbuse sabba ja turja peal essimesse jalge kohhas suur küür, nago kamelil,  ja lühhikessed sarwed paistwad waewalt karmade seest wälja. Nisuggune loom on nüüd Rigas ja üks linna innime küssib teise käest: „kas õlled jubba näinud?" Bisam - härja pärris issama on Nord-Amerikas, agga neid on ka Asiamaal. Temma näggo on, nago öige pjtka willaga lambal, kui üht härja surust kameli  küruga lammast õlleks. Kitse wiis on sel weisel ka selle polest, et nisamma hea melega kaljude ja kiwwiwarremette otsa lähhäb, nago kitsed, mis kegi mu weiste seltsid ei armasta. Temma kange mussusse haiso pärrast ei olle ta lihha Eiropa rahwal mitte mokka jarrele; agga Eskimo rahwas Nord-Amerikas söwad sedda hea melega ja lakkuwad näppud raswast ärra, nago mönni mu rahwas wastlapäma öhtul  sea lihha sües, tewad. Ka temma pitkad karmad on Labradori Eskimodel sureks kassuks,  kus külmal koggoni teised hambad suus on, kui meie maal. Paidest. Zärwa walle - prohwet. „KaS Järwamaal, kust metsa nurga rahwaö  talwe kallist leiwa pallokest ja lojukse pöhko tõrvad, ka prohwetid ellawad?" Nenda ei küssi kül Paide ümbert rahwaö mitte, sest nemmad tundwad tedda; agga keige teistel on öigus nenda küssida ja minna wastan:  Järwamaal on kül üks innimesse loom, kes ennesele prohweti nimme annab, agga prohweti  teggo on temmal nisamma wähhä, kui ahwil innimesse näggo. Zubba minnewa aastal tahtsime temmast räkida, agga et selgemad  sannumed pudusid, ei tahtnud kuuldud jutto kaugemale kulutada, mis läbbi ehk koggematta  liggimessest ennam pahha olleksime üttelnud, kui öigus kannab. Teggime sepärrast  wanna sanna järrele, mis nenda ütleb: „senni, kui sa liggimessest pahha ei tea, rägi temmast head ehk olle wait," ja se on öige. Agga et Zärwa prohweti kissa ikka hullemaks läks ja temma eksind loom mitto nõdremat innimest omma wallewörkude sisse on tömbanud  ja wimaks Jummalat teutades ka sabbaga  tähte abbiks wötnud: ei jöudnud keik targemad innimessed ennam suud piddada, waid üks armas Zärwa söbber lükkas ka Postimehhe külge, ööldes: „Kule sinna, pauna  kandja! kas so su kinni on kaswanud? Te sinna omma su lahti, et mönne teisel silmad  lahti lähhäksid." - Sesinnane armas Zärwa söbber, kes ahwi-prohweti saggedaste omma silmaga on näinud, annab mulle temmast  ka töelikko teädust. On Järwa prohwet siis ka Judamaalt ja Lewi suggust? Tagga parremaks! kas Judamaalt siis parremat  põlle tulnud, kui nisuggune issepettetud  ja teiste petja? Järwa prohwet põlle jo kellegi prohwet, waid liht labbane Koero kihhelkonna Norra walla mees, kelle essimenne  ja tagguminne nimme muud ei olle, kui endine  Kostiwerre Loo kõrtsimees Juhhan Leimberg. Noremas pölwes olli temma ello luggu, nago keige Adama lastel: allasti tulli ta mailma ja rikkust polnud mingisuggust kasa tua, kuid pärris pat, meite keikide pärrandus. Agga Loo kõrtsis hakkasid temmal sulled selga 130