nud, mis peale töllast wälja tulli ja mulle suust silmist werrs wälja löi Ühhe tunni parrast, kui keik ollid tassa jänud,  astus Kaptein von E. .. . minno jure ja küssis lahke saunaga, kust ma piddin ollema.  Ma selletasin temmale, et ma sündinud U walla pärris Wirroma mees ollen, ja nüüd omma issama eest wäljas ollen. „Woi Wirroma pärris" ! ütles ta öhkades, ja minna näggin wanna härra silmis (kes teab mikspärrast)  ühhe pissara läikima, mis ka minno meelt halledaks teggi. Meie räkisime meel paljo ühhest  ja teisest Wirro- ja Somema asjadest, ja wanna Kaptein lissas jure: „Teni poeg ansaste;  meie armolinne Keiser, kes meie keikide  lotus on, saab wist sinno tenistust ausaste  tassuma. Minna ei tea ennam, mis ma temmale wastasin, agga nisuggust härrat ma enne põlle näinud egga kuulnud; Jummal andko temmale termist ta sönnad seisawad iggaweste mo süddames. Minno lust olli nüüd otsas; pulmalissed jöllasid weel kaua, agga minna puggesin maggama,  ja teisel hommikul, kui kuk essimest korda laulis, ollin minna jubba üllewel, tännasin  perremeest keige hea eest ja andsin ennast teele. Kül mul õlleks weel paljo selletamist sulle pulmadest ja mitmest asjast, agga aeg on se kord lühhike; kui Jummal termist annab, sadan  tullewa postiga sulle ennam. Tänna on ka ui önneto paaw, öues m külm, et saddam aina silma ees kinni külmetab; laewad on meie lähhedalt kaddunud, nenda et mönni rannamehhe  „wiislaed" weel ennast jeä tükkide  wahhelt nähtakse läbbi tungima. Minnogi näppud on jo öige külmast kohmetanud nenda et sulg ei tahha ennam sönna kuulda. Tulli mönni sanna ka mo kirja sees ette, mis ehk igga mehhele just mitte mokka pärrast ei olnud: noh, eks olle knnninga mehhe assi, kes omma sanno allati kuldkalo peale ei panne. Põlle mul ka maial rumi kirjutada, kui köhhuli siin kassarmi akna peal, sellepärrast leppi nüüd sellega  , manna kassowend, mis üks soldat *) üks paat. kes parreminne püssi kui sulge wsib aukuda, sinnule ommast lahkest süddamest pakkub. Anna  siis omma poolt ka mulle teadust, kas õlled  kirja katte sanud ja muud middagi üdist. Paljo termist keigile suggulastele ja tuttawattele  sowib keigest süddamest sinno kassowend Helsigworsi linnas, Somemaal, 8. Now. 1858. Soldat Karel. Sannumed wõeralt maalt. Saksamaalt. Maintsi linnast mäletate  weel, mis suur õnnetus seäl minnewa aasta 6. Nowembril olli, kui püssirohho torn pöllema läks ja pole linna ärralöhkus? Tännawo  on nad seäl selsammal päwal essimest mällestusse pühha piddanud. Selsammal tunnil,  mil õnnetus juhtus, on iggas kirrikus lummala tenistus olnud ja keik awwalikkud lustipiddamissed seisnud sel päwal waggust. Agga sel leina päwal on nemmad ka tännoga selle peäle möttelnud, kuida Zummal teiste innimeste  süddant lahti teinud, et omma armastusse  annetega nende hawo sitsid parrandada. Nad tunnistawad tännoga, et neil sel aastal 756,173 Guldenit (peäle 450,000 höbberubla)  on sisse tulnud, misga pea keik nende kahjud tassutud sanud. Stuttgartis (Würtembergimaal) ehhitakse  üht uut meie usso kirrikut ja römus on kuulda, et meie Keisri Ödde ja õemees (seält ma kronipärriad) liggi 200 höbberubla selle Larwis kinkinud. Prantsussemaalt. Laulopiddud. Laulopiddudest olleme mondakorda räkinud, agga  ni suurt, kui nad tullema aasta Parisis tahtwad piddada, põlle mo körwad weel muial kuulnud. Tännini on jubba 175 lauloseltsi keigest rigist neile sanna saatnud: „meie tulleme!"  Selle järrele arwatakse neid mängo meestega kokko 6919 heale töstjad Parist tullewad!  Seäl peame kül Prantsuste körwadele head termist sowima, kui need keik omma pillid  ja heäled hüüdma pannewad! 188