mat kät Sekemi lähhab. Hommiko pool on Tehwanusse- wärraw, kust Tehwanus on wälja widud ja siit lahheb te öllimäele. Löuna  pool on Sioni-wärraw, kust te Petlemma lähhäb, ehk kül ka Joppe - wärrawast wälja tulles pahhemat kat te Petlemma pole pörab. Kolm suggu rahwast ellawad praego Jerusalemmas:  Judid, Türgid ja ristixahwas;  agga Türgid on perremehhed. Sedda möda on ka lin otsego kolme jausse jaggatud, et igga usko rahwas isse paikas ellab. Joppewärrawast  sisse minnes, same warsi ristirahwa  sekka. Warsi pahhemat kat leiame Ewangeliumi piiskoppi maia, kus praego piiskop  Gobat ellab ja siit tük maad parremat kät Sioni mäe peäl Ewangeliumi usso kirrikut,  keigest teistest kirrikutest Jerusalemmas keige norem, sest ta on aastal 1841 Preisi ja Inglis kunninga holekandmisse läbbi ehhitud.  Ristirahwal on Jerusalemmas mönnesuggused  tähhelepannemisse wäärt maiad ning neist keige surem „pühha hauakirrik", mis Katoliki ja Kreka rahwas kokko prugiwad. Temma järgmissed on surusse polest Katoliki, Kreka ja Armenia kloostrid. Keige wähhem jaggo Jerusalemmast on Juda rahwa käes ja nende ellomaiad, ehk kül ka Sioni mäe peäl, ommeti keige waesemad ja rojasemad. Kelk hommikopoolne surem linna ossa on Türklaste kääs ja isseärranis ka Moria mäggi ja selle otsas endine Temple paik hommiko  pool walli äres, kus peäl nüüd Türklaste  „Omari mossee" seisab, kelle liggi Judid egga ristiinnimessed ei tohhi minna. Südda pöörleb sees, kui selle peäle mötleme: siin seisis enne essimenne sa teine tempel, siin kulutas  Jesus ja sellesinnatse templi ja linna peäle wadates nutsid temma pühhad silmad: „OH Jerusalem, Jerusalem! mitte kiwwi ei pea kiwwi peäle jäma." (Luk. 19, 41—44.) Keik on töeks sanud; pillatud on Jsrael ja keik temma endised pühhad paigad walleusso waenlaste käes wangis. Siit templi platsi peält ülle Kidroni jöe ja Josawati  orro ülles öllimäele ehk seält alla linna peale wadata, on immelik illus, ja Petwagi poolt öllimäelt tulles paistab lin, ehk kül kaunis körge mäe kinkude otsas, ommeti kui orgus, ja siin otti tempel omma walge marmori  seinadega, (200 jalga maddalam kui öllimäggi)  mis walli äres, kui lummemäggi keikide silma paistis. (Matt. 24, 1—3.) Agga tempel, kelle kallal kaua ehhitadi, olli ka suur ja illus. Tempel iöse wöttis poolteist aastat, temma eestöued ja wölwitud honed 8 aastat aega; agga ta illu ja ehhitamisse jures olli jubba Kustusse aego 46 aastat tööd tehtud (Joan. 2, 20.) ja tehti parrast weel peale 30 aastat ning polnud tö siiski weel üsna walmis, kui Roma söamehhed 37 aastat pärrast Kustusse  taewaminnemist tedda ärrapölletasid. Illus  ta olli, sepärrast tahtis Titus tedda ka tulle eest hoida, agga Zummal ei tahtnud, sest pölles ärra ja ei jänud kiwwi kiwwi peäle. Settesinnatse templil otti sel aial nelli suurt eesöuet, mis keik teine teisest körgemad ollid. Essimenne olli pagganatte eesõue, teine naeste eesöue, kolmas Jsraelimeeste eesöue  ja neljas preestri de eesöue. Pagganatte  eestöuest, mis jubba illus kül olli, läks suur marmori trep naeste eestöue, seält nisamma  jälleüllemale meeste eestöue :c. Naeste eesöues seisis ohwri - rahha kirst (Mark. 12, 41 44.) kahheteistkümne sugguarro järrele 12 jauks jaggatud. Pagganad ei tohtinud koggoniste kaugemale minna, ei mitte naeste eestöue, kus Jummala laegas seisis, weel wähhem meeste eestöue. Meeste eesöues ollid  öppetamisse wölwitud honed, kellest ühte „Salomoni wölwitud honeks" hüti, (Joan. 10, 23.) ja meeste eestöuest läks weel trep üllemale preestude eestöue, kus suur pölletamisse  ohwri altar seisis ja sellega ühhetassa  olli ka templi maia isse. Risuggune olli se tempel, kelle kallal ni kaua ehhitadi, agga kedda ka - kui temma sees Jummala Pöia ello sanna wasto ei wöetud ni rutto  löhhuti! Zerusalemma praegused mürid ehhitas Türgi  Sultan Soli man aastal 1534, se on 12 aastat enne Lutterusse surma, ja laskis 7 wärrawat sisse tehha, kellest, kuida üllemal nimmetud, 4 ainust lahti on. Tehwanusse wärrawast alla pole, pea templi platsi kohhal 31