mehhed ikka mehhed, senna ei aita middagi. Nenda se kord ka. Kuida teame, nende kunningas  on mõnda aega jubba haige ja on nüüd omma poega ennese assemele senni kauaks wallitsema pannud. Agga kennel ni mitme arrulissed ohjad ka on, kui ühhel rigiwallitsejal,  sel lähhäb ka wist ennam koppikut üllesse,  kui ühhel muido lihtlabbase innimessel. Sedda mõistsid Rootslassed ka arra. Mis nad teggid? Mis muud, kui tullid ühhel päwal kokko ja küssistd ühheteise kaest: Paljuks  anname ommalt poolt jure, et wallitseja lahkeste woiks ellada? Ärwasid sedda, arwasid  teist, wimaks jäi nou selle peale seisma: Anname 50 tuhhat rubla! Kül kunningas ütles: „Lapsed, põlle tarwis, ma annan pöiale  ommast jaust;" kül kunninga poeg aias taggasi: „Ma saan muidogi läbbi" - ei aitnud middagi, piddi agga tasko pistma, mis heast süddamest anti. Need 50 tuhhat rubla saab ta igga aasta, senni kui kunningas haige on. No mis te arwate Rootsi meestest? Uks rahlvas, kes ni hästi hädda aial, kui hail päiwil ommast kunningast truist kinni peab, on allati kido wäärt rahwas ja tunneb isse keige suremat headust. Preifimaalt. Tulle nüüd appi! Kuh- Ho ma silmad tõstan, seäl on woöra rahwal silmad wet täis. Preisimaal kunningas wodis  maas ja allamad nutwad ümber. Minnewal  näddalal olli alles priske mees, pühhitses  suurt 50 aastast römo pühha ja söamehhed  öiskasid: se näddala oigab mehhike többe - wodis maas ja suggulassed ning rigi allamad öhkawad: „oh, oh! mis nüüd Tohtred ütlewad werre wigga ollewad, mis pähhä kokko aiab. Laskwad aadrit ja tewad, mis moistwad, agga terwis on alles Zummala kä. Saksenimaalt. Saksenima kunningal ja temma ommaötel on suur kurbdus. Temma  wannem tüttar, printseö Maria, on 26. minnewa ku pawal, ärra surnud. Kurbdus on sedda surem, midda äkkilisem surm olli. Paäw enne sedda käis kunninga tüttar alles üllewel ja surma peäle ei möttelnud kegi, ja teisel hommikul' kello 4 olli ta külm ommas wodis. Ta olnud kül lapsest sadik kiddur innimenne, agga kiddurad ellawad saggedaste kauem, kui prisked ja terwed, sepärrast ei möttelnud ka siin kegi surma ni liggi kordas ollewad. Siin jures tulleb mul wäggise kirriko  lauloramatust 206. laul ja Markusse ramato  13. peatükki 37. salm mele. Neid isseenneses  waggusi tahhele panna, ei te wist mitte kahjo. Julgub surm kunninga tuppa minna, mis ta siis meidke kardab? Austriamaalt tullewsd sannumed, et nende keiser, kes meie Keisriga hilja aego Weimaris kous olli, ka Prantsusse keisriga Baierimaal Münkeni linnas peab tahtma kokko sada ja käppa lüa. Sealt taggasi pöördes  olla tal ka lust Preisi kunningast watamas  käia, kes tännawo suil temma jures käis, agga nüüd többe-wodis oigab.. Mis ma sest rägin? Minna mötlen: kui sured madewallitsejad  saggedaste teine teisel woörussel  käiwad ja head söbrad on, woime ka meie rahhulissem maggada; midda saggedam nad teine teisega käppa löwad, sedda arwem näitwad  teine teisele moöka, ja selle eest aitummal!  Prantsussemaalt. Tännawo on sured  tormid jubba suurt kahjo teinud ja temad  weel. Partsis ei tohtinud innimessed monne päma eest mitte toast wälja minna. Kange torm wiskas korsnad ümber ja kimmid  kattukselt kaela. Portugalimaal, isseärranis Lissabonis,  olli hilja aego suur hädda. Kollatöbbi,  mis Amerikamaal tuttaw assi on, olli ka ülle Atlandi - merre sia pole tulnud ja Lissabonis esmalt peäle hakkanud. Zgga pä jäid liggi 50 mahha ja surrid liggi 20 ärra! Kolla-többi, kollera-többi, kartohwli-többi jubba neid saaks hea pitk rong, agga surem hulk ommeti, kui õlleks surm isse ärrasurnud.  Taewa taat peab järjest witsa kimpu näitama, ja siiski ei tahha kegi pöörda egga 124