Hautanud. Paawst ei tea, mis ta pahha melega peab teggema. Lapsed andwad kül „pühha issa" jallale suud, agga rapputawad ta roli ja tewad kärra, et tal körwad kinni jäwad. Sardinia on hea tükki jubba janud,  wöttaks weel, mis hea melega antakse, agga naabrid töstwad sörme, ööldes: ärra olle ahne, suur tük aiab su löhki! Prantsus on nende abbimees, nõuandja ja adwokat, agga ta püab eht Prantsusse modi, keik Jtalia asjad  nenda seädida, et temma kassi allati kigo külge jäeb ja Jtalia rahwas tal ei wöi üttelda:  nüüd põlle meil sind ennam karwis. Kongres  peab nüüd keik, mis konnarik on, tassaseks  teggema. No same uel aastal nähha, kui sennamale ellame. 15. Januaril peab kongressi  nöupiddaminne Parisis — jälle Parisis!  - hakkama ja sea! püab kawwal Prantsus  wist keik nenda aiada, et au ja kasso temma pole jaeb ja teised ommeti peawad ütlema:  ilma temmata ei sa mitte labbi. Hea õlleks kül, kui sealt Jtalia rahho otsus wälja tulleks, agga kassin tahhab olla, et Prantsus ja Austriq nenda laskwad jäda, kuida rahwas nüüd wägga himmustawad, se on Sardinia allamaks sada. Surrutakse neid agga wäggise wanna Austria suggu perremehhi jälle taggasi wötma, siis on ette teada, et se ilma tulleta ei sünni. Wesuw ei olle Jtalias mitte se ainus  koht, kus küddeneb ja kohhjseb.. Prantfussemaalt. Pranrsustel on nüüd kaks pea-asja peas: Kongres ja Hinamehhed.  Laewad, söamehhed, püssid ja möegad on malmis ja hakkawad Hinamale minnema. Kongressi kutsmisse kirjad on ka jubba ärralainud,  selle palwega: Tulge nüüd Parist ja piddagem nöu, kuida eddespiddi Eiropa asjad  peawad käima. Jgga rigi wallitsus fadab nüüd ommad sadikud, kes Parist kongressi peal sedda peawad räkima, mis neid koddo on kästud. Prantsuste ja Inglaste wahhel tikkub mönda korda söbrusse pallawus jahtuma ja Inglased löwad kartma, et naber nende wasto pahha nöu peab; agga et Prantsussel weel Inglase sõbrust tarwis on, püab ta igga wisi neile näidata, et tal pahha nöu ei olle. Hiljuti  on nende keiser Napoleon Jnglisma savika  prouale üht wägga kallist sõbrust kinkinud  nende sannadega: „Ma pallun Teid seddasinnast  sõrmust, kui Inglise ja Prantsusfe söbrusse panti wastowötta ja kanda." Kenna kül; õige nago made kihlaminne. Agga mönni pruut on jubba mahhajaetud, kellel peigmees sõrmust andis, nenda wöib se Prantsuste ja Inglaste wahhel ka tulla, ja tulleb nende wahhel  södda, siis Jummal hoidko! Inglismaalt. Preisi prints, Jnglisma wäimees, kes omma nore prouaga mönni aeg ämma-eide jures wöersil olli, on sealt jälle Preisimale taggasi tulnud. Kui meie omma äia ja ämma jures käime, ei rägi sest ükski, põlle ka karmis; agga au, kennele au tulleb anda. No sedda ma arm asin! Nena Sahib ei pea mitte surnud ollema, maid on isse selle jutto wälja teinud, et Inglased tedda püüdmast mahha jättaks. Mitte weike sörm ei pea tal wallutama, waid peab koggoni Hindude seast ennesele söamehhi korjama, et kus ial wöib, Inglastele wöiks kahjo tehha. Hispaniamaalt. Marokko södda. Jubba hakkawad sest söast ka wallusamad sannumed  tullema; jubba on hästi Mauride werri jooksnud, agga Hispaniamehhed ka mitte werristamatta  jänud. Ühhe merreäärtse linna jures  on 4MO Maurimeest kolm korda sure karjumissega Hispaniameeste peale tulnud, agga  igga kord sure kahjoga taggasi lödud sanud.  Hispaniamehhi olli 8l) langenud ja hawatud sanud; Mauride arro on teädmatta, agga peab paljo surem ollema. Suremad lahhingi sannumed on igga pa odata. Sannumed pagganattest ja missioni  tööst. Braminide kummardaminne. Olleme omma järjega ikka alles Ostmdiamaal  ja ei sa tännagi weel muiale minna, 190