ikka meletulletama; olleme jo ristiinnimsssed." Tossi kül, agga mis ütleb Laulo ramato 290. laul? Ja warsi parrast „Jummala sanna" on perrerahwa essimenne sanna: „Laske kannud kähko käia, kähko, kähko! Ärge jätke puddelid seisma, muido pulmamehhe südda ei seisa köwwa!"  senni kaua seab pillimees pillitorrud ja siis pärrast sömapalwet: uht saht sah! pörmandale.  Nenda on meie pool pulmadega luggu ja paggana tembud paistwad iggast kohhast  wälja. Ka matmissed põlle ilma kunstita,  agga mul nappib ruum se kord ärra sest könneleda. Ni paljo näed nüüd issegi, Postimees  , et prilli meel ni mitmele ja mitmes paikus tarwis on; agga sedda anda, põlle mitte meie käes, waid peame sealt ootma, kust keik head annid tullewad. (H. Mbch.) Harjomaalt. Hea tö, hea palk. Hea innimenne ei te kül head mitte palga parrast, nago päilinne, agga hea tö ei jä ka mitte ilma palgata, tulgo se warra ehk hilja.  Jummala Jssa silmad näwad keik meie head ja pahhad teud ja temma, kelle ees muutmisse  egga wahhetamisse warjo ei olle, tassub  külma mee peekrit, mis armasrusses liggimessele  olleme annud, ja küssib ka arro igga  ühhe tühja sauna pärrast, mis suust wälja ütleme. Mul on allati hea meel, kui middagit  head wöin kulutada ja nenda tänna ka, ehk mul kül rumi ep olle ni pitkalt sedda  asja üllespanna, kui mulle on kirjutud. Kusalo kihhelkonna Loksa kabbeli surno-aedas  hingawad IV wöerast merremeest, kes Septembri kuus 1857 Pärrispä nemes  laewa hukkaminnemisses uppumisse surma  said. Kaks laewa, „Prints Oskar" Inglismaalt  ja „Nautilus" Bremi linnast, said Pärrispä randas sel aia! purrustud ja keik innimessed, kes peal ollid, leidsid laenedes omma  surma, künni torm surnokehhad kaldasse aias. Teise laewa pusep sai immelikkul wisil ausa Loksa rannameeste läbbi aino üksi otse kui surma suust weel peästetud. Kül olnud peästminne raske ja igga silmapilk peästjattel ennestel hirmsa tormiga surm su äres; agga Zummal lasknud nende waewa korda minna, et isse peäsnud ja mäest uppujat ka kalda sanud.  Sel aial pandud keik se assi kirja ja antud kohtule üllesse. Ausad mehhed (mul on rööm üttelda, et keik Eest j mehhed olnud) põlle wist muud möttelnud, kui et nemmad sedda teinud, mis igga ristiinnimesse kohhus on, kui liggimest hadda sees näeb, ja se olli öige. Nenda jäi keik waggusi. Agga mata! hea tö ei ja ial tassumatta, olgo siin ehk seal. Mönne näddala eest tulli ausa meestele  meie armolisse Keisri Herra polest aupalk  katte. Kolm essimest: H. Martinson, K. Klamas ja J. Klamas said kuldrahhad rinda ja seitse minust, nende abbimehhed: Peter Jäblakow, Mart Worsberg, Jaan Lingwist, Joost Silberberg, Jürri Molokow, Jaan Waarmann, ja Mart Lingrus, said iggamees 15 höbberubla  kingitud. Laewa pusep, kedda nad poolsurnud  mäele tonud, olnud Oldenburgist, nimmega  Gerhard Mihkael. Eks sedda luggu kuuldes olle, nago ütleks meile kegi körwa sisse: Kus ial omma liggimest häddas näed ollewad, seal minne ja te nendasammoti! Sannumed wöeralt maalt. Jtaliamaalt. „No kuida nüüd loud on? Kas tülli ja tulli lahti?" Nenda küssiwad  wist tänna mitto luggejad, ja neil on öigus. Tülli on kü! lahti, sest Austria söawäed  on jubba Sardinia pirist ülle astunud; agga tulli põlle wee! mitte lahti, sest et Sardinia  wäggi eest ärratagganeb, künni Prantsusse  wäggi appi jõuab. Sest wöib wee! hirmus  södda tõusta, mis ni pea ei kustu. Agga  se on immeks panna, et tülli ikka tülli on, olgo ta kahhe mehhe ehk kahhe kunningrigi wahhel: möllemad arwawad ennesel õigusse ollewad ja kutsuwad taewast ja maad tunnistusseks,  et teine üllekohhut teeb. Sardinia kaebab Austria ja Austria Sardinia peale ning ommast melest on möllemad õiged. Nenda paljo kui minno pissuke Postimehhe mõistus sest arro saab, on Austria wiimse otsa peal nattuke liig kärre olnud, muido õlleks leppitussele  weel pissut ennam aega ja maad jä- 339