Sannumed woöralt maalt. Preifimaalt. Kunninga mällestus.  Aastal 1762 tulli Preisi kulus kunningas  Pridik 11, kedda Preisimehhed weel praego lühhidelt „wanna Prits" nimmetawad, Slesiamaal ratsa hobbusega ühte küllasse, mis körge mäe otsas seisis ja saksa kele „Metsa küllaks" hüti. Uhhe kangro, Tawet Polte, ukse ees astus ta hobbusse seljast mahha ja hakkas siin Austria söa wägge, kelle wasto ta sel aial Slesiama parrast söddis, kiikrega watama. Temma hobbune sai senniks  raud ronga külge kinni pandud, mis Polte ukse ees illusa pärna sees olli. Pärrast sedda, kui kunningas olli ärraläinud, piddas Polte pärna ja röngast sure au sees senni kui ta ellas. Enne omma surma maenitses ta omma  lapsi sedda ial mitte mahha raiuda, maid kui se röngas peaks nende päiwil kore sisse kaswama, siis üht teist röngast selle külge panna, et kunninga mällestus ikka seisma jääks. Temma poeg, poia poeg ja poia poia poeg piddasid keik omma „kunninga - pärna" eest hoolt ja kellegi mele ei tuluud tedda ial mahharaiuda. Se assi tulli ka wimaks praeguse  Preisi kunninga körwo, mis tedda wägga  römustas ja ta andis käsko, et temma kullu peäle senna paika üks mällestusse sammas  piddi tehtama. Enne kui mällestusse sammas malmis sai, murdis torm 16. Augustil  1853 pärna mahha. Nüüd wöeti nöuks pärna assemele üht raud pärna kändo wallada  ja püsti panna, et kunninga mällestus, mis Polte sugguselts ni kaua ollid üllewel piddanud, mitte arra ei kustuks. Se on ka sündinud. 28. Junil on raud känd püsti pandud ja mällestusse märgiks sisse önnistud ja paljo üllemaid ja allamaid on sedda asja watamas olnud. Se mällestus olli ühhe tallop oia läbbi tulnud, kes omma kunningast armastas. Kas põlle illuö? Austriast. Waese ön. Wini linnas on ühhe waese mehhel suur ön juhtunud. Uks waene, agga auwäärt laewa kirjutaja, nimmega  Kastelli, Triesti linnas, kel paljo lapsi ja wähhe tenistust olli, on Wini linna rahha tõstmisse peält korraga 250,000 guldenit (liggi  150,000 höbberubla) wöitnud. Ta olli enne ka möni kord losi wötnud, agga tännini weel middagi wöitnud. Se kord olli tal ka loos wöetud. Mehhikessel ollid wöllad kaelas ja südda raske. Wölla pärriad ollid 800 guldeni (480 rubla) parrast, mis ta maksta ei jöudnud, kohtusse läinud ning hulga laste issa ja ainus toitja piddi pea wangi pandama.  Naene nuttis, lapsed nutsid: kes meid nüüd toidab? Agga wata immet! Paar paiwi enne sedda tullewad Winist röömsad sannumed: „Kastelli on 250,000 guldenit wöitnud!" Nüüd olli rööm ja tänno suur. Warsi teisel päwal läks ta omma wöllapärriatte  jute ja maksis keik arra, tännas weel peäle, et temmaga ni kaua ollid kannatanud. Suur rikkus põlle ka mehhe ninna mitte äkkiste  körgesse tömbanud, waid ta on melespiddanud,  et waesus wallus on, ja sepärrast esmalt kelk ommad wöllad maksnud ja parrast  sedda 3000 rubla Triesti linna waestele jagganud. Muidogi jäi temmal weel ülle küllalt  ja lodame, et ta sedda Jummala kartusses  saab prukima. Inglismaalt. Temse hais. Inglased  on Londonis omma Temse jöega kimpus Pärrato surest linnast jookseb keik suggu soppa ja roja jökke, ja kui monni kord ni kuiw ja palla sui on, nago tannawo, siis hakkab jöggi wägga pahhaste haisema. Tannawo olli neli sesamma hädda kä. Kül aiasid lubja sisse ja teggid mönnesuggused tembud, agga ei tahtnud  sure jöele paljo awwitada. Nisuggusest jöe haisemissest sünniwad siis saggedaste haigussed,  mis paljo innimessi mulda wiwad ja sesamma järg peab neil praego ka ollema. Suurde linnade sees, kus rahwast pakso, on külgehakkawad haigused, nago tulli tihheda maiade wahhel: ei tahha seäl siis innimesse abbi mööda, künni Jummal isse omma witsa pörab. Küllakäik. Sure au ja illuga on Inglisse kunninga proua Prantsussemale Serburgi  linna küllase läinud. Au kellele au 29