damss on, kas se mitte innimest kohkuma ei panne? Mis on need õnnetumad wina-orjad  ellus olnud, mis on neist surmas sanud? Kül õlleks ammo aeg, et keik teeksid nago Kownomehhed on teinud, agga õige nenda Zummala nimmel ja süddamest, muido ei aita  se ka middagi; sest mönni jodik jattab igga  hommiko kurja nimmega wina mahha ja on igga öhto kurja nimmega jälle täis. Kes sest waenlasest tahhab lahti sada, se ärgo lootko  mitte isse omma nõu ja wäe peäle: se waenlane ei lasse mitte ni hölpsaste ommast wörgust wälja; agga Zummala abbiga wöib temmast iggaüks lahti sada, omma rahha koppikad  kukrus, terwet meelt peas ja rahho süddames  piddada. Ärgo nüüd tulgo jälle mönni ninnatark ja üttelgo: „minna joon möistlikkult,  mind põlle kegi kõrtsi laua al egga krawi  kalda peäl maas näinud: ollen omma jao sanud, siis poen pöhko ja maggan wälja, ei te tülli egga lähhä kellegi peäle." Kenna kül ja üsna nenda, kui kegi ütleks: „minna rojastan ennast möistlikkult, ma ei te teisi mitte rojaseks; ollen kord ennast hukka teinud, siis poen teiste seast ärra, pannen puhtad rided  jälle rojaste peäle, ei tea kegi, mis al on." Mul põlle se kord lusti egga aega pitka jutto tehha, agga ma küssin sind, armas wina sõbrake  , mis sa arwad: on sedda wabbandust sulle hea waim ehk pahha waim suhho pannud? tunnistad end sellega wina sõbraks ehk wina waenlaseks? hoiad sa sega pimmedusse ehk walgusse rigi pole? ja nõuad sa sellega ennese ja teiste kasso? Mõtle sedda mönni aeg isseenneses järrele, küssi teiste käest ka ja siis ragime sest asjast eddespiddi jälle, kui kokko same. Siberiamaal Irkutski linnas on Amuri - jöe kaupmeeste seltsil ka töeste nöu käes, Moskwa linnast üht telegrahwi trati pitkuti  Siberiamaalt läbbi künni Amuri-jöe suhho  käima panna, mis sealt kergeste Amerikamale  wöib widud sada. Moskwa linnast öhto  pole lähhäb telegrahw muidogi jubba kün- ni Jnglismale. Lähhäb nüüd tullewa kewwade  Inglaste Atlanti-telegrahw merre põhjast ka korda no eks siis üllata traat ümber mailma? Se maksab kül paljo rahha, agga kas neil selle pudust on? Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Weel Preisi rimust. Preisimaalt nüüd wist mönda aega põlle muud kuulda, kui nende suvest römust omma nore printsi ülle. Arwa on innimessi mailma sisse sündinud, kedda ni sure römoga terretadi, kui seddasinnast printsi. Ullemad ja allamad, ni hästi need, kes pealinnas Berlinis, kui need, kes keige kaugemal rigi nurkades ellawad, on ühhelhobil röömsad. Zubba aastal 1851 assutasid Preislased üht seltsi, kes isseärrams nende söameeste eest murret kannab, kes söas wiggaseks sanud ja nüüd rikkutud terwisega omma waest ello peawad ellama. Keige esmalt  möeldi kül nende peäle, kes jubba sel aial wiggaseks sanud, kui wanna „Punnapart" Preisimaalt koio pole aeti; agga peale sedda peab sesinnane selts, kedda „Preislaste tänno" nimmetakse, ka keige mu wiggase söameeste eest hoolt, et nende ello kergitud saaks. Keik Preislased, kel issama armas on, kingiwad selle peale jöudo möda rahha ja sedda rahha kingitakse wäljateninud ja wiggase söameestele, se on siis keige rigi tänno. Kidowäärt assi; agga minno teäda põlle meie maal sedda pruki  mitte kuulda. Ka nüüd nore printsi terretamisseks  on „Preislaste tänno-selts" keige omma ma seitungide sees sanna wälja saatnud, et rahwas nore printsi mällestusseks omma wanna wiggaste issama teenritte peäle mötleks,  ja nemmad põlle mitte ilma asjata pallunud.  Preisi printsi ristiissad ja emmad peawad ka jubba walmis arwatud ning nende seas kolm kirjutud wadderid: Meie Keisri Herra,  Preisi kunninga proua ja Inglisse kunninga  proua (lapse wannaemma) ollema ja ta peab nimme sama, nago ta issa ja issaissa kandwad: Pridik Willem. „Titte emmade - selts." Aitummal  lummalale, kui ikka ka waeste innimeste  kassuks middagi tehhakse! Zummal on kül isse waeste wöörmünder ja ei unnusta 252