lödud, kui enne, agga ükski ei tahha tedda niisutada, weel wähhem jua. Ei aita ka se kunstük middagi, et mönned winamüad ilma hinnata wina kõrtside ette wäljapannewad, mis läbbi rahmas jälle endist kibbedat maiust peaksid  prukima hakkama; sest nad teadwad kül: on nad esmalt jälle ilma rahhata peäle hakkanud,  küllab siis pärrast muidogi ostwad. lummal tännatud, innimessed lahmad minast möda, nago lomad haisemast meest, ei pista kegi ninna külgi. Kül on ka sowida, et se assi siggineks ja isseärranis Littau makonnas ja ümberkaudo juurduma saaks, kus miin hirmus  wöimust wötnud ja waesed tallopoiad temma wörkus kinni on. Muial paikus häbbenewad  ehk ommeti nored mehhed ja naesed  kõrtsis meddeleda; siin agga parrago, on körtso paik, kus suur ja weike wahhib ja omma  wimast koppikut jättab. Se willetsam wang on jo üks waene wina wang, kes kassast  egga kahjust, auust egga häbbist ennam ei tea. Önnistago sepärrast lummal nende ettewötmist,  kes pahha wina mahhajätnud ja aitnud  ka neid selle sees kindlaks jäda." No üllesoo wadder, mis sest lõust arwad? Minna  tunnistan kül, et ma pitkisilmi sedda aega  otan, millal meie wäetimad lapsed ennam joobnud innimessi ei nä, mis läbbi mitto nüüd jubba norest pölwest rikkutud samad! - Ka alt musta-merre ärest Odessa linnast on kuulda, et seäl wina himmo peab kahhanema. Andko lummal sedda iggas paikus! Sannumed wõeralt maalt. Saksamaalt. Ehk kül iggal maal (Prantsuste süddamesse ma ei näe) rahho sonitakse  ja nõutakse, sellegipärrast waatwad iggamees  ommad söariistad holega järrele ja nöudwad tassa hiljukeste jure, mis pudud, et km siis Jtaliamehhed, kui hingega olleme mättasse  sauud, tahhaksid tülli tehha ja Prantsusse  langud neile abbiks olla, et nad siis teisi ka mitte unnewodist ja palja jallo ei leia. NlMda tewad ka Preislased, nad ei panne möeka just mitte wöle, agga nad waatwad järvele, kas ta terraw on. Prantsusse poolt on taewas nattuke pilwis ja wöib mürristaminne  tõusta, separraft on ettewaatmist tarwis,  ja on iggal pool Saksamaal kuulda ja nähhä, et kui Prantsus peaks Jtalia poolt Austria pahha hakkama, siis on keige Sakslastel  möegad korraga tuppest waljas, ja siis teab Jummal üksi, kuida keik asjad lahwad. Prantsus ostab holega hobbusid kokko ja lasseb neid ka Saksamaalt tua. Surem hulk Sakslasi ei salli sedda mitte ja palluwad omma wallitsussi kaupa ärrakeelda; sest need päwad wöiwad peagi tulla, mil Sakslaste ommad hobbused neile Prantsusse suredtükkid wasto towad. Se assi annab nattuke möttelda.  Agga nelli saksa tallopoega on minnewa kuus näitnud, et omma issamaad armastawad. Prantsuste keige terrasemad hobbuse ostjad on judid ja andwad kallist hinda, et agga sawad,  mis judid muido mitte ei te. Koll  lentsi linnas, Reini-jöe äres teggid nimmetud  tallopoiad ühhe wöera judiga kaupa ja tahtsid ommad hollbused ärramüa. Mehhed küssisid head hinda, juut ei tinginud, kuida muido nende wanna wiis on, ja kaup olli pea sündimas. Korraga astub üks koddanik senna  jure ja ütleb: „sesinnane juut tenib Prantsust  ja tahhab teie hobbusid Prantsusse söahobbuseks  osta. Waatke ette, mis t'e tete." Ni pea, kui mehhed sedda kuulsid, läksid neil warsi harjad punnaseks ja käed russikasse. „Kas sa nisuggune sallakoi õlled? ütlesid nemmad:  Oot', oot', meie tahhame sulle öppetada  Saksamaalt hobbusid Prantsussemale wima!"  Juut ehmatas sedda kuuldes ni ärra, et teggi, mis jännesed tewad, kui püssi pauko  kuulwad, ja jättis hobbused senna paika. Mürrista minne. Tännawune talwe on kül koggoni immelik. Jubba 6. Webruaril  on Slesiamaal, Preisi rikis, kanget mürristamist kuulda olnud, nendasamma ka 11. Webruaril Stettini linna ümberkaudsel mail, mis endise arro järrele liig warra näitab  ollewad. Küllab näme, mähhärdune suwwe  meile antakse. 275