Prantsus Jtalia söas omma kois olli weddauud;  nendasamma pöörwad ka Pcantsusse wangid  Uustriamaalt taggasi. Wessi on ka üks neist luggematta Jummala  andedest, mis eest ni wähhe kannatakse; agga kui temmast pudus on, siis tundwad inmmessed,  kui wägga sedda tarwis lähhäb ja aiawad silmad lahti. Winis, Austria pealinnas,  peab luggu praego nenda ollema. Kaenud  ja pumbad on nenda kuiwaks jänud, ehk andwad ni wähhe wet, et poisid ja tüdrukud tük aega ühhe teisega riidlewad, enne kui ämbri täit wet sawad. Pentsakad mehhed tewad seal jures omma nalja ja ütlewad kõrtsimeeste ja pimameeste peawalluks: „Meil on ni suur wee pudus, et mmalt ennam wet ei leia, kui wina ja pima seest, kuhho tedda kahhe silma al mönni kord jätkuks pannakse, et wiin mitte wägga kange ja piim wägga paks ei olle." No kule immet! Millal sealt innimesssd meie maal on käinud, et olgo peale! Jtaliamaalt. Sel 27. Julil ollid Mailandi  linnas ütlematta piddud. Kunningas Wiktor Emanuel sõitis kui Lsmbardiama uus kunningas omma essimest söito linna sisse. Kel müts olli, se sedda tõstis ja kel heält olli, se hüdis: „Hurra! ellago meie kunningas! Nüüd olleme Jtalia rahwas Jtalia kunninga al ja Austria ikke alt lahti! Hurra!" Se on illus kuulda, et ta Jummalale au annud ja esmalt  kirriko läinud tänno andma sellele, kelle käest keik wöimus tulleb. Öhto pöllenud igga  lossi ja urtsiks akna pea! römo- ja auutulled.  Andko nüüd Jummal, et rahwas sedda  head ka leiaks, mis nad ootwad. Paawstist ei rea ma se kord muud, kui et ta pahhane on. Keik need ued Jtalia asjad  on wanna „pühha pappale" ni wasto meelt, et ta neid kes teab kui kaugele sahaks. Temma endine au ja illo kuiwab ni kokko ja kollatav ärra, et mehhel üsna meel kaelas. Paawsti waimolik ja Türgi ilmalik wäggi lähwad  pea kokko: möllemad köddunewad isseenneses  Ehk kül Jesuitid ja muud munkad paawsti aujärjele iggawisi tuggisid alla aiawad,  ei tahha st ommeti ennam hästi kohhe seista» Sedda tunneb ta tvist isss ka ja fe teeb temma meelt ni nukraks» ----- Parma, Modena ja Toskana hertsogi  rikides on loud alles, nago nad ollid, se on kirjud kül. Endised hertsogid tahhaksid  kül koio minna, agga rahwas ei wötta ennam  wasto, waid ütlewad: „on jallad kord alt ärralödud, siis ei sünni nemmad ennam alla; on pea otsast ärralainud, siis ei sünni se ka ennam otsa; lahti leigatud wilukas ei kaswa  ennam kokko!" Kord ähwardawad mannad  perremehhed, kord melitawad nemmad ja Prantsus panneb ommalt poolt ka mönnusaid sanno jure, et rahwas peab kohkuma, agga se ei tahha middagi awwitada. Küllad saab nähhä,  kuida se pil wimaks heäle saab. PrantsuSfemaalt. Napoleoni pääw. Se on Prantsuste suur pühha. Se kord peti tedda öiete sureste. Jubba ammo enne sedda ollid tuhhandide käed ööd ja päwad ehhitamas  ja walmistamas, et sel päwal piddi nende keisri ja Jtalia - söawäe au öiete öllendud  sama. Arroto paljo Prantfussi (peale 600,000) olli muialt linnadest Parist kokko töttanud,  kes ei teadnud mis keik piddid watama ehk mis ütlema. Maia körgussed auwärrawad ollid iggale pole tehtud, kust wäggi piddi läbbi minnema, ja keige sugguste lipputega ehhitud. Pilli, passuna ja trummolömissel ei olnud otsa egga mära. Kes Parisis öiskada jöudis, se öiskaS.  Peale 5 tundi läks aega, enne kui keik rüggementid,  mis Ztaliast taggasi tulnud, keisri eest ollid möda marssinud, ja igga salgal ollid ommad mängud ja vmmad öiökamissed; keige tagga tullid need 40 suurtükki, mis Prantsussed  Austria käest ärrawöitnud. Seal peti ni sured sögid ja jogid, kitusse ja aukönned, et minno tindi nattuke, sedda keik ükeskirjutada, mitte wasto ei lö, ja pean jo mu sannumette tarwis ka weel rumi hoidma. Nenda paljo pean weel ütlema, et Napoleon omma kindralist ja wägge kites wägga kahhetseb, et ni tullise meestel ja wapra wäel, kui temma Prantsussed  on, se kord jälle ennam tööd ei olle, kus au ja kitust wöikstd tenida. - Küllad ta mötled  aega möda jälle middagit wälja, kus tem- 59