Slge eöömsad -- aggs -- kaetusse ja wärristusfega. 1) Mlkspärrast peame röömsad ollema ja 2) kuida peame ennast römustama? Ta selletas nüüd esmalt pitkemalt arra, kuida ja mis polest meie Lutterusse usso koggodus  Jsraeli sarnane on ja kuida koggodussel  ennesel poudsed aiad kaes olnud, et puhhast ello wet isse ei mõistnud prukida, weel wahhem sedda pagganartele sata, ja kuida  koggodus Issanda armo karristamiste läbbi  isse esmalt unnest ärkanud ja siis Issanda käsko: „Minge ja öppetage keik rahwast," mele tulletanud. Issand on tedda ja temma armastusse tööd önnistanud, sepärrast olgo römus. Pärrast selletas ta teiseks kuida meie omma pudust, külmust, tuimust ja waesust tundes ja Issanda armo peäle lotes, keiges ommas teggemisses ning ka missioni - töös temma parrast peame röömsad ollema, agga isseenneste peale watades kartma ja wärrisema;  omma nõus ja jõus, sannades ja teggudes peame surnud ollema ja Issanda armo wäes, mis nödrade sees tuggew on, ellama ja römustama. Pärrast jutlust lauldi: „Ilmuta, ilnutta, Sion määs end ilmuta", No. 260, salm 6 ja 7 ja siis tulli missionäride sisseönnistaminne, ning sedda könnet teggi üks kallis Zummala sauna kulutaja, vr. Besser. (Oh kui hea melega panneks ma sedda terwelt sia üllesse, kui mul rumi õlleks.) Ütlen agga lühhidelt: vr. Besser räkis isseärranis nimmetud 5 missionäridega.  Kui armastaja issa lapsi, nenda maenitses ja trööstis ta igga üht nende seast, Kristusse sees julged olla, temma pärrast kanda  ja kannatada keik, mis ial ette tulleks. Zsseärranis ütles temma: „Risti kulutajad on ka risti kandjad! Nenda ütles ka mannal aial üks tru kannataja: „ „Olleksin  ma risti kartnud, siis põlleks ma mitte risti kulutanud."" Kuida woite teiegi muido  pühha Paulusse jälgede sisse astuda, kedda  pagganatte sekka sates, Issand isse ütles: „ „Ma tahhan Lemmale näidata, kui paljo ta n inno nimme pärrast peab kannatama."" Zhho polest saab teil India, tulli pallawa päwa  al, paljo kannatamist ollema, ja kes teab, missuggust waia igga ühhe hinge önnistusseks ta lihha sisse tarwis on. Rasked woitlemissed  sawad teie peale tullema. Lutterus ütleb: „ „lummala sanna kulutama, ep olle muud middagi, kui keik pöxgo wihha mässamist ja möllamist ennese wasto ärritama."" Ja teie peate seäl Jummala sanna kulutama, kus alles sabana järg ja pörgo wärrawad on. Sesinnane söariistadega ehhitud wäggew mees wöttab omma riki sure wihhaga teie wasto hoida. Ta teab ka meite tännast pühha ja on täis wihha sellepärrast: woiks ta ühte teitest  omma wörkude sisse sada ja neelda, Jesusse  nimme teotusseks, se õlleks ta kurri rööm. Separrast wennad, olge wahwad Issandas ja temma rammo tuggewusses! Kiusatussed on monnesuggused, agga nende seas keige öalamad:  Innimeste kitus ja sündmatta meel wendadega. Uhkus, kui teid kidetakse,  wihha, kui teid laidetakse. Ma pallun, wennad, seiske wasto!" Nenda pällus ja maenitses ta neid paljo sannadega ja löppetusses teggi keik koggodus waikist palwet, ja siis küssis ta neid: „Ma küssin teid Jummala ja keige koggodusse  ees: Seisate teie kindlaste meie Ewangeliumi  Lutterusse usso tunnistusses?  Tahhate  teie sellestnnatse tunnistusse järrele öppetada  ja ellada? - On se teie süddame nou, omma misstonäri-ammetit kallimaks piddada,  kui keik muud, ei keddagi waewa egga hädda, taggakiusamist egga pina karta ning ka, kui tarwis õlleks, omma ello mitte kalliks panna Issanda Jesusse nimme pärrast?" (Keik missionärid wastasid ükshawalt kät andes:) „Zah, keigest süddamest; mis tarwis Zummal  mulle omma pühha Waimo armo ja wagge andko Jesusse Kristusse läbbi. Amen." (Nüüd heidsid keik 5 missionäri pölweli altari ette ja Dr. Besser panni önnistamisse sanno ütteldes, käed nende peale. Temma järrele teggid seddasamma wiis teist öppetajat 129