Sannumed pöllo ja mu maia tööst. Tänno Jummalale, kewwade on jälle käes ja pöllomehhed hakkawad watama, kas adrad äkkid heäles on. Essimenne tö on jo igga kewwade kaapsa-taimed ja kartohwlid. Kaapsa - taimedest on ka jubba enne rägitud, agga sest ei woi ial küllalt räkida. Perrenaesed  on sellega igga saggedaste kimpus  ja woiksid hölpsaste isse omma tarwis taimed kaswatada, mis paljo kullo egga waewa ei maksa. Teäda on igga ühhel: midda warrem  kaapsa seemned woid mahha külwada, sedda parrem, sepärrast ärgo pango kegi pahhaks,  kui siin weel teistkorda mele tulletame,  mis Perno Kalendris 1858 seisab. Kõrged  labbad, mis nago laudile üllesse tehtud, põlle mitte kidowäärt. Paljo parremad on sönniko labbad, mis alt sojad seiswad. Sepärrast  on wägga hea nenda tehha, kui Kalender  öppetab. Te wärskest hobbose sõnnikust üht j alla paksust pennart, mis 4 jalga lai ja ni pitk on, kui sul tarwis lähhäb, panne selle sönniko peenra peäle nüüd pool ehk kolmwerand  jalga sulla mulda ja te tassaseks. Pärrast  söälo weel pari sõrme paksuselt penikest rammust mulda teise peale, siis külli liwaga seggatud seemned mahha ja söälo pole sõrme paksuselt weel penikest mulda peäle. Pärrast woid üht wanna wörko ehk muud sellesarnast üllekatta, et kannad karnäriks ei lähha. Agga mis kasso sest sõnnikust mulla al on? Hobbose sõnnik mulla al annab soja üllesse ja sedda on keige kassude iddanemisseks wägga  tarwis. Tullewad parrast weel ö-külmad, lummeraitsakast ja willud ilmad, siis põlle sest wigga, waid kui taimed alles nored ehk ka jubba sured on, siis tulleb neid igga! külmal hommikul külma kaewo weega nattuke kasta, mis külma jälle taggasi tõmbab. Ommeti peab kastminne enne sündima, kui päike peäle paistab,  muido sawad kahjo, nago külmetand lige pallawas sedda ennam wallutama hakkab. On ma-kirbud taime nuhtlemas, siis keda rabba kaelud hästi ärra, lasse wet külmaks minna ja kasta sellega monni kord taime ehk söälo nattuke lupja taimede peäle: kül nad tühjad ärrakauwad. Kalla, isseärranis räim  e wessi, kel sedda kaes, on taimedele wägga hea, annab rammo ja kautab keik puttukad. Taimede kinni katminne ei te head, waid enne pahha; taimed lähwad sest wägga õrnaks  ja woid neist sedda enne ilma jäda. Ma ei prügi ka liig rammus olla, muido kaswawad  taimed wägga lopsakad ja kurustawad  pärrast istutamist kaua ehk närtsiwad üsna ärra. Parras mulla rammo on keige parrem, kui agga kaapsa aed hästi rammutud  ja holega harritud on. Kiwwi nöggesega istutades peenra ossa peäle panna, on ka külla memme tühhi temp. Monned perrenaesed on ärrakatsunud, et kaapsa seemnetega ühhes kartohwlid taime labba peäle mahhapanna, ka kenna tük peab ollema. Woib ka olla. Nemmad pannewad enne seemnekülwamist parrajad seemne-kortohwlid,  jalg maad teine teisest emal, taime peenra peäle mahha. Kui nad tolli nelli wiis süggawasse  sawad, on küllalt, muido tulleb alt sönnik wasto. Parrast, kui taimed ärrawoetud,  jäwad kartohwlid üksi kaswama ja saab perrenaene öiete warrakult himmo-roga kätte. Meie arwates on kül muld, mis taimede jauks sönniko peale pannakse, tartohwlide tarwis  liig öhhuke; agga suurt kahjo ta ei te, wöite ommeti järrele katsuda. Ka üht teist uut wisi kartohwli teggemist panneme omma luggejattele, nenda kui allamal seisab. Katse, mis kahjo ei te. Üks perremees katsus keik teud ärra, et kartohwli  haigusse wasto abbi leida: ei aitnud middagi. Kewwade, kui jälle kortohwlid mahha panni, mõtles: saab nähhä, mis sest wälja tulleb?  Ta surrus enne mahhapannemist ühhe (woib ka paar olla) erne kerra igga kartohwli  sisse ja panni neid siis ühhes mahha. NL hästi kartohwlid, kui erned andsid süggise mollemad rohkeste wälja. Agga pea assi olli se: teiste kartohwlidel ollid süggise plekkid külges, agga neil, mis ernestega ühhes kaswasid, ei omud mitte. Et assi ni kerge on, woiksid monned pöllomehhed sedda tännawo kewwade 312