Perno Postimees ehk Näddalileht H 5. 18. 18SS Teine Peruus, kesknäddal 2Mal Oktobril. aasta. Sannumed ommalt maalt. Peruust. Hinge leiwa tanno-pühha.  Pari näddala eest rakisime ih Ho leiwa leitusse-pühhast paar sannakest, tänna wöiksime  sedda hinge leiwa leitusse - pühhast ka kehha. Jgga laps teab ehk peaks teadma, et hing ihhust ni paljo ennam on, kui taewas maast körgem, muido põlleks iggawenne töesu  mitte kord üttelnud: „Mis aitaks innimessel,  kui ta keik mailma kasfuks saaks, agga  omma hingele kahjo teeks?" Teate jo issegi, kus se seisab. Agga mis hinge leiwa  leikusse-pühhast ma siis ragin? Söbrad, kas se paaw teil tundmatta on, kus rännawo ühhel pühhapäwa hommikul toast wälja astudes  leidsite, et öued ja waljad, pöllud ja heinamaad laupäwa ösel essimessed talwe rided  ollid selga pannud? Eks se üks kallis leitusse-pühha ei olnud? Armsad Ewangeliumi  Lutterusse usso wennad, kas meie wannematte  wannemad sedda ikka on olnud? Kas paawsti usso aial, mis ka wannast meie maal wallitses, kegi selget Jummala sanna on kuulnud?  Za meite seas peaks mönned ollema, kes mitte ei teaks, et „öige usso ülleswötmisse  pühha" üks neist kallimaist paiwist on, mis aastas ette tullewad? Oi, wennad, kui luggu nenda, siis on meite kitus ommast ussust tühhine. Paljas nimmi ei aita middagi, kui teggo ja ello pudub. Kuida jggal  pool, kus meie armas makeel maksab, nenda sai ka siin Pernus nimmetud hinge leiwa tanno-pühha  pühhitsetud, ja marsi kui ülle kirriko ukse ollime astunud, hellises meie usso kallis wöido-laul: „Meil' tulleb abbi Jummalast!" igga kirrikulissele wasto. Kes omma nsko tunneb ja kui kallimat warra armastab, kes teab, mis se on, keelmatta töes ja maimus Zummalat kummardada ja kui paljo wöitlemist  ja waewa se on maksnud, meid vaawsti usso paelust lahti peästa ja kallist hinge leiba ning ello walgust innimeste seadmiste prüggi seest wälja kaewada: se piddi silmameega käed kokko pannema ja öhkama: Jggawenne, helde Zummal, tru õlled sinna, agga tannamatta, laisk ja tuim ollen minna! Zah, armsad usso wennad, meil on paljo kiitlemist! Puhhas  on meie Jummala sanna, puhtad meie saakramentid, puhhas meie usso öppetus ja puhtad meie Zummala tenistussed; keik mäljaspiddine,  innimestest tulnud assi ei maksa meie uskus middagi; meie ellame hinge leiwa polest wägga sures rikkusses julgus ellades,  rahho surres, rööm surmast üllestöustes, kui agga! agga kas sest kül