müritud ehk sawwiga tehtud ollema, et sisse ei lange egga läbbi ei lasse. Agga mis tehha, et wihma wessi körwast sisse ei lange? Se wasto peab ka nöu ollema,  muido pesseb wihma wessi (issearranis, kui weel sönniko-august peäseb wälja jooksma) meie sönniko keigest rammust puhtaks, et kewwade  paljast plekind pöhko põllule wime. Selle eest wöib hoida 1) rennide läbbi, mis hone kattuksilt ja muialt kokko langewat wihma wet sönniko-august  möda wiwad, ehk ka 2) kiwwi rennidi läbbi mis s—B tolli süggawad  augo ümber tehhakse ja nenda seätakse,' et hästi tömbawad. Nisuggused kiwwi rennid on keige mönnusamad. Sönniko-augo surus, süggawus ja seinad. Tarwilinne seadus on, et sõnnik mitte ülle Z ehk 4 jalla paksult seisma ei sa ja et keige wähhem sest paksusest ommeti pool ossa al pool ma pinda on ja kölleda tule eest kaetud, se on: sönniko-auk wöib 2—A jalga süggaw ja nenda lai olla, kui perrSmehhel tarwis; agga laiem on parrem, kui kitsam. Augo seinad põlle mitte tarwis järsko tehha, waid längus; jarskseindega aukudes hakkab sõnnik wasto seina hallitama ning ka weo-aial ei peäse wankriga sisse aiama; ka wöiwad lomad senna sisse kukkuda  ja luid ja konta murda, mis längus kallastega  sönniko-augo jures mitte ei woi sündida. Midda modi sönnniko-auk saab, se on isseennesest üks puhhas:  nelja nurka, pitkerkunne, ümmarkunne, soppilinne  ehk kuida tahhad ja ruum annab; agga ennamist on nad pitkerkused, keskelt süggewamad  ja teine pool serwas wirtsa-törs sisse kaewetud, kuida Rammo Rein sedda eddespiddi pitkemalt saab öppetama ja selletama. Aed sönniko-augule ümber tehha, on tarwilinne assi, sest siis wöib lomad lahti ehk lögas seal peal piddada ja sõnnik saab kinni tallatud. Wirtsaga,  mis törre sisse korjab,, peab sönnik aeg aialt, kui ärra on kuiwanud, jälle kastetud sama. Zgga mõistlik perremees murretseb selle eest, et rennid wirtsa laudast sönniko-augo sisse wiwad. Agga selle polest waatko iggamees ette, et sönniko-auk ja wirtsa-törs mittte weekaewoga  liggistikko ei sa. Wirtsa-torre surus  arwatakse nenda, et igga sure loma peale 3 pange sisse lahhab. Selle asja ülle õlleks weel paljo rakimist, agga ma ei tohhi egga tahha Rammo Reino ette minna, kes keige nisugguste asjadega paljo ennam tuttaw on. (Peaks ta öue ja maia plaan üks kord walmis sama!) (Amtsbl. f. d. Königr. Sachs.) Tubbaka - lehhelis. Se põlle mitte tundmatta assi, et mönned maiapiddajad, kui sedda juhtub, et wäetima ellajattele täid peäle sünniwad, neid tubbaka-wee ehk lehhelissega püüdwad puhhastada. Täidele wöib se rohhi kül wasto meelt olla, agga lomale, kelle peal nad ollid, põlle se ka mitte hea, ja wöib sest saggedaste kasso assemel suur kahjo sündida. Mis innimenne wöib suus hoida ja suitsetada, wöib lomale surma tua. Prantsussemaal sündsid hiljuti ühhe perremehhe weistele täid peäle. Et neist rutto lahti sada, laskis ta sigarri-wabrikust  tubbaka-lehhelist tua, mis hea kange olli, ja pjnseldas sellega esmalt prowiks kolm lehma  ärra. Zubba 10—15 minnuti järrele langes üks lehm teise järrele mahha, peksis jalgo ja jäi nenda eest otsa hambaid kirristades,  silmi pöritades ning wahto suust wälja aiades pitkali mahha ja ollid pärrast, kui olleksid  keik nende liikmed alwatud olnud. Aega möda jäid otse kui surma unnesse (hingasid, agga ei ligutanud ennam) ja sest unnest ei töusnud  kolmas lehm mitte ennam üllesse, waid kärwas ärra. Uks töusis monne tunni pärrast  jälle üllesse, agga teine olli näddal otsa haige ja ei sanud mitte jallale; liikmed ollid, kui alwatud. Ölliga sai loma selja rood hästi sisse öerutud, se aitas. Täide wasto ep olle parremat abbi, kui linnaseemne-ölli, misga loma ühhe ga öerutakse. Sest rohhust põlle mingisuggust önnetust karta ja on igga suggu lomadele hea; täid surrewad warsi pärrast öerumist ja lomad  jäwad terweks. (Landw. Ztg. für N.- u. M.-Deutschl.) 279