erne kauna sees sure merre peäl eddasi aeti, ja segi tulli jargest wet tais ja tikkus wauma. Prantsussemaalt. Sealt tullewad ka sannumed, kellel püssirohho hais jures on. Prantsussed peawad omma koddo mis imme  kül on ni tassa ennast walmistama, et kegi ei kule, agga ommeti ni sure holega, nago  õlleks neil jubba Home södda odata. Lobame  meie parrem, et se keik ilma asjata rahha  raiskaminne on. Agga mis tossi, on tössi, keik söalaewad ja söariistad wadatakse holega järrele, kas keik heäles on ja söa mona koggojatele  on käsk kätte antud, et neil mingisuggusest  tarwidussest pudus ei pea tullema, kui ehk kewwade käsk tulleb: Prantsussed astuge  wälja! Peale sedda peab nende keisri suust mönni sanna kukkunud ollema, mis Austria  rahwal mitte wägga messimaggus ei olle. Wersälje linnas, Parisi lähhedal, peab messi ni kassin ollema, et kohhus jubba jao parrast rahwale wäljajaggab. Kes pesso tarwis  wet tahhab, ei sa muido, kui peab tohtre käest tähhe toma. Se wöib waene luggu olla.  Agga nendap se on: kes tännab Jummalat  wee eest? Za ommeti on suur hädda ka, kui wet ei olle. Jälle nattuke rikkast judist. Parisi Rootsild olli hiljuti Saksamaal. Prantsussemale  pöördes olli tal 7 suurt reisikasti kasas, kelle eest ta kokko 100 wranki wori rahha maksis. Kui Parisi koio olli sanud, leidis ta immeks pannes, et üks kast pudus, kuhho ta Saksamaal üks miljon guldenid (1 gulden 60 kop. h.) kuldrahha olli sisse pannud. Nüüd teggi Rootsild sured silmad, sest se olli 35(Ms jaggo keigest temma warrandussest  ja nisamma paljo, kui meie 330 rublast ühhe rubla ärrakautaksime. Telegrahw pandi warsi käima ja Rootsildi sureks römuks tullid Metsi linnast sannumed taggasi, et kast senna mahhajänud! Agga ta meel sai wägga pahhaseks, kui kulis, et rasket kasti muido järrele ei sadeta, kui 623 wranki eest. „625 wranki ühhe ainsa kasti eest!" öhkas temma. „2tgga se on mulle parras, miks ma ei olle isseennesele raudteed teinud, siis põlleks mitte koppikut maksnud!" —Et raudte mitto miljonid  maksab sedda ei tulnud rikka judil pahhamelega  mele. Rummal rahha korjaminne. Parisis on üks wanna 85 aastane lesk naesterahwas  ärrasurnud, kes arroto rikkas olnud. Temmal on aastas 80,000 wranki sisse tulnud  ja waewalt 6000 on ta ärraprukinud; keik mis üllejänud, on ta kelleris ühhe augo läbbi nurka unnikusse wiskanud. Pärrast surma  tullid kohtowannemad ja pannid keik kirja,  mis ülle olli jänud. ükski ei teadnud, et manna ni rikkas olli. Ollid muud asjad keik üllesse pandud, siis läksid ka keldri watama, mis seäl leida piddi ollema ja nenda juhtusid ühhe kohtowannema silmad keldri augo peale, kust mannad räppastand rahha kottid ja lahtine  rahha läbbi paistsid. Küssigem nüüd, kellele olli se wanna mulla unnik omma mammuna!  korjanud? Rahha kottid said kül seält hobbustega ärrawetud, agga tänno ja hinge õnnistamist ei olnud mitte kuulda, maid paljo ennam waeste naabride kirrumist, kes ta ellopäiwil  tedda saggedaste ilma asjata ollid pallunud  ja ikka wastust sanud: mis waesel lessel  anda on? Peäle miljoni laskis mammuna  tener parrem keldri nurkas hallitada, kui et seält waestele õlleks annud! Pärrast läks keik nago suits tule kätte. Waene luggu on, kui südda rahhaga ühhes ärra roostetab! Sannumed pagganattest. Ahwrika pimmedus. (Negride abbiello.) Paggana naeste õnnetumast ellust olleme jubba mönda kuulnud. Keik mis kuulsime ja kuleme, on hirmus. Negrid peawad mönni 60 ja 80 naest. Naesed on seäl lehma ja lamba arrulissed, kedda mees hinna eest ostab  ja siis nendega teeb, mis tal ial mele tulleb.  Nad on temma ommad, peawad tedda tenima ja õnnetuma ello jarrele temmaga ühhes  hauda üht willetsamat loma, kui Negrinaest, ei wöi ma peä! ennam olla. Nende parralt on tö ja toido teggeminne ja lastehoidminne ja mehhe pärralt on laisklema 220