ja kiwwa kokko kannud; nüüd, et aiad ja asjad  teiseks, ruum kassinaks ja wal tülliks jänud, kannawad nad sedda jälle laiali. Peterburgist. Kui meie armolinne Keisri Herra Saksamaalt tulles Kiewi linnast läbbi söitis, on seäl mitmed waesed innimcssed omma palwetega Temma ette tulnud.  Nende ja teiste waeste heaks on nüüd Keisri Herra 5000 rubla Podolia ja Wolinia kindral-rubberneri kätte saatnud, selle kässoga, et sedda neile, kel keige ennam tarwis  on, ärra wöttaks jaggada. Jälle uus tunnistus, kui heldet süddant Jummal meie Keisrile annud! Sannumed woöralt maalt. Saksamaalt. Öhlo pool Saksama serwas,  wasto Prantsussemaad, sure Reini jöe kaldal, mis Sweitsimaalt tulles, Saksa- ja Prantsussema wahhelt läbbi wolab, seisab üks kindel lin, nimmega Maints. Sesinnane lin on meile ka jubba sepärrast tähhelepannemisse waart, et siin peale 400 aasta eest (1440) üks Sakslane, nimmega loannes Gutenberg,  keige esmalt ramato trükkimisse peäle hakkas, mis läbbi aega möda keige tundmisse ja tarkusse wärrawad lahti läksid ning ka Zummala sanna aitummal! ni oddawaks läinud,  et igga sant, kel himmo on, sedda jõuab sada. Siin linnas piddawad nüüd Saksama  wallitsussed igga üks omma surust möda wägge ja wäe-mona, et kui kärsituma Prantsustel  jälle eddewus peäle kippuks Saksamale tulla, nago nad sedda mannast mõnda korda teinud —et siis Sakslastel riistad käe pärrast  olleksid, neid terrawa moögaga wasto wötta. Reini jöe äres on meel teisi nisuggusid  paikasid, kus Sakslased naabride pärrast mundris seiswad, et kui tarwis, siis malmis. „No mis Postimees just tänna sest rägib?"  Sellepärrast, et 6. selle ku päwal Maintsi linnas hirmus önnetus on juhtunud,  mis mul luust ja kõndidest läbbi käis, kui sedda kuulsin. Möttelge, üks manna torn, kus peale 1000 leisikast püssirohto sees olli, kargas korraga pöllema ja hirmsa kähwatamissega  wasto taewast üllesse! Peale 120 maia ja 2 kirrikut on muist üsna kiwwi unnikud,  muist ni wiggased, et mahha tahtwad langeda. Keige linna akna rutud on katki pörrunud. Paljo innimessi on hirmsa otsa sanud, suur hulk. üsna põrmuks kaddund. 160 surnokehha on jubba üllesse leitud, ehk prüggi alt wälja kaewetud. Õnneks olli tornist,  kus enne 3000 leisikast püssirohto sees seisis, surem ossa jubba teise kohta wetud, muido põlleks keigest Maintsi linnast ennam kiwwi kiwwi peäl. Uks sealt innimenne kirjotab  sest ännetussest nenda: „Minna ellan hea tük maad püssirohho - tornist emal ühhes sures kiwwi maias ja teggin omma teggemist, kui korraga hirmus kähwataminne ja praggin sündis. Ruttem kui mötte, mis möda lahhäb, olli pauk sündinud ja sured kiwwid kuuldi taewa alt kattuste ja ulitsatte peale mahha langemad. Keik aknad ollid purrud, uksed kargasid lukkust ja riwidest lahti, pörmando peäl keik tolid, lauad, ramatud, peeglid ja lubja tükkid laest ja seindest seggaminne maas. Akna aukudest aias paks püssirohho toss sisse, et middagi oue ei woinud nähhä. Pärrast suitso ja tolmo selgumist näggin ma, kuida kirriko kattus, nago söäl labbi paistis, nendasamma  ka ümberkaudsed maiad, muist üsna maas, muist wilto ja küllakile. Keik maiarahwas  jooksid kokko, suud silmad keigil werrised  ja ükski ei teädnud, kust se tulli ja mis se olli? Nüüd saime alles teäda, et püssirohho  - torn üllesse läinud. Räkimatta halle kissendaminne ja kaebaminne tõusis nüüd ulitsatte  peäl. — üks otsis ja hüdis siin, teine seäl ommaksid, kes kaddund ollid. Koormad ollid ulitsatte peäl ümber, innimessed ja hobbosed  surnud maas omma werre sees. Liggi pool wersta ümber torni kohha, on ümberringi  keik ennam ehk wähhem purrustud ja löhhutud." Kust tulloke püssirohho - torni sisse peäsnud, ei tea kegi weel töega tunnistada;  surem hulk arwawad kurja innimesse tö ollewad. Andko Zummal, et se mitte tössi ei õlleks. Wäljaspiddine kahjo, mis selle läbbi 172