ning ärgo laöko naese kassimeelt ka omma süddames asset leida. Silla Tönnis: Kas tead, Rein, mul tulleb praego kenna nöu. Kui meie nüüd sinno  öppetusse järrele omma maia ello hakkame seadima ja naesed hakkawad, nago kannad kagutama,  ehk meile paljaid küsi ja hambaid naitma, kas wöime neid kord ka sinno jure kasa wötta, et nad omma- körwaga fo sanno kuulwad ja sinno maia korralist luggu näwad? Rein: Jummala nimmel, wötke neid kasa!  Küllad mo armas Lisa nendega möistab naeste modi könneleda, ja pange tähhele, sest tulleb suur kasso. Peale selle põlle nemmad jo keik lodud pahhad, agga nemmad põlle parremat  kuulnud egga näinud. Essimenne assi iggas maias on puhtus ja kassidus ja sedda keikis asjus. Kui teie ommad lapsed, mis teil ommeti keige armsamad peawad ollema, puhtad hoiate, siis seiswad nemmad hopis terwemad, hakkawad  norest pölwest sadik puhtalt ellama ja tännawad teid pärrast. Teie lehmad andwad ennam pima, kui teie neid kuiwalt ja puhtalt peate, ja teie mullikad  ja wärsid kossuwad parrem, nago minno jures näete, kui teie neid maoni wirtsa ja sitta sees ei hoia, mis läbbi neid södikud pool ärrasöwad.  Keik maia riistad, leme waagnad, pima  püttid peawad allati küritud ja autud ollema,  küllab siis näte, et ka piim ja wöi teiseks  lahhäb, kui tännini. Uskuge mind, naabred,  et se hirmus rümmal kuulda on ja mo südda wallutab allati, kui kulen, et linnas möisa ja tallo wöi wahhel ni suurt wahhet  tehhakse. Eks möisa lehmad ka lehmad ja möisa wöi ka wöi ei olle? On kül, agga  puhtalt hoitud ja tehtud, on tal illus näggo ja selge maggo. Nenda petakse minno wöid ka linnas möisa wöiks ja küssitakse, kust möisast ma ollen? Mitto kord ollen pahha  melega kögi - tüdrukuttele ja poe - poistele wastanud: „söggedad, kas möisas üksi lehmi lüpsetakse ja wöid tehhakse? ehk kus se kirjas seisab, et keik talloinnimessed mustad ja korristamatta  ja nende wöi, nago wankre - märe peab ollema? kas talloinnimessel tulle ehk wee pudust on, et temma nmg temma maia ja toit ka puhtad ei wöi olla?" Siis jäwad, suud pärrane, watama ja ütlewad: „Polle tännini puhhast talloinnimest egga walget ronka  näinud." Se põlle kül mitte keik tööst, sest korristud ja kassitud tallomaiasi ja innimessi  on küllalt ka; agga suur hulk ellab alles  pörsa kombel ja teie armsad naabred, polnud  tännini neist ka mitte kaugel. Ja et teie ni allati körtso jooksite, tulleb ka muist sest, et koddo korristamatta onnis ei tahtnud olla. Oja Peter: Wägga kenna keik kuulda, agga kuida peale hakkata? Sedda tunnen ma nüüd kül ärra, ek korristus ei tulle mitte  rikkussest, waid enneminne rikkus korristussest; agga, kuida ööldud, ma ei möista otsa üllesse wötta. Rein: Keige pealt tehke ommad maiad lojustest puhtaks, mis jo innimestega kokko ei sünni. Mis innimesse wiis se on, kui teie lapsed ja pörsad ühhe kausi seest sowad ja ühhe  asseme peal maggawad? Mis ello seal on, kus lamba sönnik nurkas haiseb ja pörmandul  lärtfuwad muud unnikud jalge al? Kust seal puhtus wöib tulla, kus sead, lambad, lapsed,  koerad, kassid, kannad keik ühhes söwad, jowad ja cllawad? Ollete sellega malmis, siis tehke ommad toad ka nattuke näggusamaks;  parrandage pörmando augud, mänge seinad ja paar küllimitto lubja ei maksa ka suurt asja, tehke neid ka nattuke walgeks. Kes jöuab, murretsego laud pörmandut, on koggoni teine assi. Et teie toad mannad suitso-onnid  on, sellega leiame aega möda ka teist nöu. On tubba korristud, siis näitab ta hopis  surem ja walgem wälja. Sellegipärrast püüdke ommad aknad suremaks tehha, et ennam  walgust ja wärsket öhko sisse peäseb, mis ihho terme ja hinge röömsa hoiab. Pea on teie maiad ka nenda, nago minnul, kes ma jo sesamma talloinnimenne ollen, kui teie; agga kuida isse näete: lojuksid minno toas ei olle, suitso-wing mo silma näggemist ei rikko, seinapraggusid täis luttikaid siin ei nähta, waid seinad on walged ja tassase! pörmandul kegi ei kommista ja selged aknad andwad head walgust. Kas põlle teil melepärrast, naabred? 365