gipärrast, kus ta siis muial olli? Politsei üllem sai nüüd käsko, keik sandi-urtsikud sure holega läbbi otsida, künni kallis sörmus piddi wälja tullema. Se mees hakkas nüüd peale, ja ei annud enne järrele, künni sörmus kaes olli; agga mitte üksi se sörmus, waid ka üks teine selle sarnane, mis ammo kaddund olli, tullid möllemad wälja ja ennam kui 200,000 piasterit leiti muist kuld, muist pabberi rahha sandi urtsikudest, kus kegi koppikut ei õlleks otsinud. Keik olli kokko kerjatud ja warrastud.  Rahha lasti waestele ärra jaggada ja sörmussed kingiti politsei üllemale waewa ja au palgaks. Ennäh innimessi! rahha-unnikud koddo ja isse käiwad narrud kaelas kerjamas. Türgi pealinnas peab se tuttaw assi ollema, et issa kerjas, poeg kerjas ja pojapoeg kerjas  ka, ja keik ollid rikkad mehhed, kes kerjamist  ommaks ammetiks ollid wallitsenud. Se on jubba Türklastest rummal kuulda, agga weel paljo rummalam on, et nisuggust kelmust ka kesk risti rahwa seast suurde linnade sees saggedaste leitakse! Kanaan. II Samaria. Samaria, se üimmi tulleb ühhest manna aegsest mehhest, Semeri, kelle käest 6. Jsraeli  kunningas Amri (Omri) möisa ja mäe ärra ostis ja linna peale ehhitas, mis ta endise  perrernehhe järrele Samaria linnaks nimmetas. (1 Kun. 16, 23 —26) *) Amri isse, kes Samaria linna ehhitas, olli jummalakartmatta,  kölwato innimenne, nago kirri temmast tunnistab. Linna järrele hakkati parrast  keik sedda makonda Samariam aaks nimmetama. Mis rahwas seäl maal ellasid ja mis Zuda rahwas neist piddasid, sedda leiame ka mitmest kshhast kirjast. (2 Kun. 17, 24—-33.) Samariama pealin olli mannast Sekem. Paljo head sest rahwast kirri ei *) Ma pallun nimmetud kirjatunnistussed piiblis  ülleslüa ja ärraluggeda, mis läbbi Postimehhe könne selgemaks saab. kuluta. Kui Zuda rahwas Pabeli maagist taggasi tullid ja lerusalemma linna ehhitama hakkasid, ollid Samaria rahwas nende öälamad  wamlased. (Esr. 4. Neem. 4.) Ommeti  kui Önnisteggia ma peal ellas, leidis ta nende jurest armo ja hallastust, mis uhke Zuda wariseride seas ei olnud. (Luk. 10, 33.) Samariaö ellas ka se nöid Simon, kes Apostlidele  rahha pakkus, kui nemmad temmale sedda wägge wöttaksid anda, et temma kätte peälepannemiöse läbbi pühha Waim innimeste peale piddi langema. (Apost. T. 8, 5—24.) Samariama on körge mäggine ma; temma  orvud mäggede wahhel on jubda 1500 jalga kõrgemad, kui merre wessi, ja mäed töuswad 2500 jalla körgussele. Kesk Samariamaad  käib te Naatsarettist ülle Sekemi linna lerusalemma, mis peäl Jesus jubba lapse pölwes ja pärrast mönda korda on kõndinud.  Samaria linna hütakse nüüd Sebaste ja Amrist sadik, kes tedda ehhitas, ellasid mitmed Jsraeli kunningad Samarias. Kunningas  Herodes ehhitas sedda linna wägga kennaste, panni temmale nimme Sebaste ja sedda kannab lin praego, ehk ta kül nüüd ennam ei olle, kui üks näoto külla, 30 maiaga,  kus Türgi ja Ambla rahwas ommast öllipudest ellawad ja kaunis sured kitsekarjad piddawad. Agga et lin enne uhke ja suur olnud, woib reisia sest nähhä, et alwa ja pool langund maiade ukse postid marmori kiwwist tehtud on ja seiswad seal weel 83 kõrget marmori posti riddas püsti, mis mannal aial wist ühhe uhke maia ehteks on seisnud. Praego on, seäl ühhe manna kirriko mürid weel nähha, mis Keisri Konstantini emma Helena neljandama saa aasta hakkatussel ehhitada laskis. Liggi kaks pennikoormat Samariast löuna pole, seisab Karitsimi (Krissimi) ja Edali mäe wahhel orgus Sekem. Rsma rahwas, kelle wallitsusse al Kristasse aial Kanaan seisis,  nimmetasid sedda linna Neapolis ja sealt on tulnud, et tedda praego Nablus hütakse. Ues Testamentis nimmetakse sedda linna Sigariks ja siin se Jakobi kaew olli, kus Kristus Samaria naesega könneles (Zoan. 5