kui nüüd. Keik lm olnud ennamist wee al ja mönnes ulitsas künart süggaw. 20. Jutil  olnud wessi keige körgem. Ka Leipsigis on wessi ni körge olnud, kui keige wannemad innimeösed ei mälleta; keik linna ümbert laggedad maad olnud, nago suur järw, wee al. Wägga immeks on panna, et kange ja allalisse pöua järrele, ni järsko suur wihm tulnud. Prantsussemaalt. Serburgi kissa on nüüd mödas ja keik teised wöerad linnast arra läinud, kuid manna rauast wallatud „Punnapart" üksi weel järrele jänud. Olleme jo minnewa kord ürtelnud, et nad temmale peälkirja „iggawesseks mällestusseks" ollid pannud,  egga ta siis Serburgist ennast tohhi ligutada.  Prantsuste ja Inglaste süddamelik söbrus paistab ka sest wälja, et raud „Punnapart"  nenda on üllesse seätud, et parrema käe sörmega ähwardades Jnglisma pole näitab, kui tahhaks ta su üttelda: „Ootke, ootke, uhked Inglased, kül ma teid ommal aial eest leian!" Mönned tulletasid kül ka mele, et nisuggune  ähwardaja ausamba seisus ehk Inglisse küllalessi wöttaks pahhandada; agga keiser ütles: „Polle wigga, egga ta ellus Napoleon  ei olle, pange agga nenda üllesse/ kmda meister on teinud/' Suga on söbrusse tunnistus kül möllemalt poolt suur ja maggus  olnud, agga süddamesse ei wöi kegi wadata,  kui Jummal üksi. Ma ei ussu mitte, et temma silmad seält seest nisuggust sõbrust leidwad, misga ta rahhul wöiks olla. Sure piddude mällestusseks on keiser Napoleon ka käsko annud, et üks suur söalaew peab ehhitud sama, mis sedda nimme kannab; „Serburgi lin." Inglismaalt. Ennäh! läinud ommeti önneks! —Ms assi? Inglaste merre-tele  gra h w. Nüüd on nad röömsad! Ei muud ennam kuuldage, kui ikka peäle: „kas tead jubba? läinud önneks!" „Agamemnon" (1. laew) on omma tradi otsaga  Jrlandi randa Walentsia sare jõudnud  ja „Niagara" (2. laew) teise tradi otsa- ga Neiwundlandi randa Amerikamale. Inglaste  rööm on ni suur, et nad Prantsuste Serburgi kissa koggoni ärraunnustawad. Serburgi  sured saddama ehhitussed ollid neile kül nattuke pinnaks silmas, neil polnud praego middagi sellesarnast. Merre-telegrahw ja „Lewiatan"  ollid kül sured asjad, agga kumbgi ei sanud malmis. Nüüd agga, et merre-telegrahw  önneks läinud, tulle nüüd Prantsus, astu nende körwa, nad ei wötta juttoge! Olgo nende rööm, kui suur ta on, agga suur on se tö, mis neile õnneks läinud. Paljo suri asjo on uel päiwil mailmas sündinud, agga ammeti  on Inglaste merre-telegrahw üks neist suremaist.  Ta on suurt Atlanti-merd otsego ärrakuiwatanud  ja Eiropa- ja Amerikamaad teine teise jure tömbanud. Se läbbi sünnib nüüd, et kahhe mailma jao rahwas, kus mitto sadda pennikoormat lai merri wahhel, nago naabred teine teine pool oja kalda peal jutto wöiwad aiada. Nüüd tulleb pea se aeg, kuida Inglased  ommas römus ütlewad, kus innimenne igga hommiko wöib teäda sada, mis eile keikis mailmas on sündinud. Mo pissuke pea hakkab ümberkäima, kui se peäle mötlen: ka meie Perno lin on nüüd otsego ülle ma ja merre Amerikä randa hüppanud. Telegrahwid  kautawad keik pitkad teed ja wahhed ärra. Kui mul sannumed tarwis ja rahhakoppik  taskus on, lähhän marsi telegrahwi kontori ja wöin küssida: „Amerikamehhed, kas omma innetumat Negri-orja kaupa mahha jättate ehk ei jätta? Nüüd, et Eiropa rahwas  teid igga pä wöiwad hurjutada, jätke sesinnane  hirmus temp mahha, mis Jummala needmisse a! seisab!" Jah, nenda ma ütleks  neile, ja enne kui isse mönni pennikoorm  postitaskuga olleksin ärrakäinud, õlleks ei ehk ja Amerikalt taggasi. Ma ollen minnewa aasta kord jubba üttelnud: egga nüüd Amerika rahwast ennam wilto sanna tohhi üttelda, siis on neil warsi teäda. Agga seal on ka üks ristiusso rikkuja rahwa selts, nimmega „Mormonid", üks raske eksituste  sisse langenud rahwas, kes ristiusso tössidust ja pühhadust tühja wallega seggab ja teotab ja mitte ei häbbene ennast „püh- 53