pessejad waljawötwad, 50 kopp.; peale sedda lubbas öppetaja tallitajale weel 30 rubla jure anda, kui lapsi kolitab ja neid luggema, kirjutama  ja katekismusse peatükkid kätte öppetab. Nenda on selle pissukese koggodusse waljaspoolne  ello. Mis nüüd temma seestpiddisest  ellust tulleb nimmetada, sedda kidad  öppetaia meie römustamisseks heaks ja armsaks,  et seal parremad ello piddawad, kui linna  kohhal. Kirriko laulud laulda nemmad wägga illusaste, et rööm kuulda. Kül tullewad  wahhel ka pahhandussed, agga ennamist ikka neist, kes hulkumisse peal ellawad; issearranis  winajominne on hinge ja ello rikkumisseks  mitme külge janud ja mitme külge teistest  hakkanud, mis neid sadab paljo kurja teggema  ja nimmetab öppetaja selle polest isseärranis  Soomlasi *) wägga pahhaks, et paljo winaga ümberkäiwad. Öppetaja on kä seädnud, et rahwas igga pühhapääw kokko tulleb ja omma kelemurde järrele jutlusse luggemist kuled, mis tallitaja, kes ka makeelt möistab, ennese peale on wötnud. Wägga armas on kuulda, et Ria linnast üks wagga mees selgest armastussest Issanda ja wendade  wasto lubbab senna rahwa hulka ellama minna, et wöiks neile ihholikkus kui ka waimolikkus  asjus abbiks ja toeks olla ja lodad öppetaja sest paljo kasso sawad. Peale sedda teaksime weel teist meest nimmetada, Perno linnas sündinud, kellel ka jubba ammo se mötte süddames seisab ja armastus süddames pölleb, et tahhaks seal omma Önnisteggia karjalambaid  koggoda ja kous hoida. Issand pango neid töteggiaks omma winamäele ja önnistago nende sissetullemist ja wäljaminnemist. Armas wend ja ödde, kes sa sedda loed, ei panne ükski sinno peale, et pead keik mahhajatma  ja Siberiamale minnema ja neile appi jõudma; sellegiparrast wöid sa neid ka awwitada!  Teame jo kül, kuhho paljo rahha wiakse, *) Jmmet! kuida se Some Kaarli minnewase aastase juttoga kokko sünnib? Ka ütles üks Some  rahwa tundja meile hilja aia eest: „Kus igga  perremehhel lubba on isse wina aiada, nago Somemaal, seal ei möi jodikutte pudust olla." Noh, M seas olle mõnda. ni paljo, et wöiks neile waestele, kes sea! praego otsekui ma al ellawad, kunninglikkud koiad üllesehhitada,  nenda et Salomonigi auhoned ep õlleks ni illusaste ehhitud olnud, kui needsinnatsed,  jah, ni paljo rahha, et need, kes seal kaugel külma! maal aasta ümber naljaga wöitlewad,  saaksid aina nisso leiba söa ja olleksid keigest häddast awwitud ja nende rasked ellopawad  kergitud! Kui siis jälle mönni senna tahhab minna, kuhho rahha wiakse ja kalli hinna eest kahjo tuakse, tulgo neile siis mele, et waestel abbi haddaste tarwis wigo parrem  ommad rahhakoppikud kirriko öppetaja jure, sest Issandal on neid Siberiamaal tarwis!" Sannumed wõeralt maalt. Omma ma könne wennis kaunis pitkaks, mis ma nüüd weel wöeralt maalt pean könnslema? Wöerama sannumed on sel näddalal kaunis maggedad ja kassinad, agga mis neist sünnid, tahhan teada anda. Olgo siis jälle esmalt Saksamaalt. Söameeste tüllid. Kuida enne kähhele olleme pannud, olli Austria  mee! sepärrast wägga pahhane, et Preislane  tedda Prantsusse wasto appi ei tulnud. Preislased jälle ütlesid: „senni kui teie tülli alles  Jtaliamaal on ja Saksama pirid putumatta  jäwad, senni meie omma ninna senna wahhele ei pista," ja piddasid sanna. Se polnud  egga põlle Austriameestel mitte mele pärrast.  Meie teame, kuida temma luggu Jtaliamaal  läks, et rahho sealt tulli, kust tedda ep õlleks möistnud odata. Nisuggune pahhandus hakkab ilma öppetamatta üllemattest allamatte külge. Nenda on se nüüd Preisi ja Austria soldatide wahhel; kus kokko juhtuwad, seal on tülli lahti. Kiskwad karwopiddi ja et need. pitkad ei olle, on nad möega ja pigiga teine teise kallal, ja isseärranis weel, kui pead soiad on. Mönned neist on sel kombel raskeste hawatud sanud. Juhtub Preisimees sanna sest lausuma, kuida üks tuttaw wäggi Jtaliamaal  Prantsusse ees, nago lambad karjatse ehk jännes koera ees on jooksnud siis on Austriamees jonelt ta karwus kinni, ja on üks 51