Perno Postimees ehk Näddalileht M I. t«ss Kolmas Peruus, kesknäddal 1. lulil. aasta. Postimehhe kolmanda aasta terretaminne. Eesti-rahwas! Lerre jälle, Kolmat aastat tullen ma. Aitas Jummal sia male, Eks ta aita parrast ka; Temma heldus ikka jääb, (Kui) ma ja Laewas hukka lääb. Olleme nüüd jälle käinud Aasta otsa omma teed, Mõnda head ja kurja näinud. Hinganud ja teinud tööd, Mönni nutnud, leinanud Jummal ikka aitanud. Et mind lahkest wastowötsid, Se eest tännan süddamest; Et mind saggedaft ka aitsid, Olle terme selle eest! Armas on, kui kulutan Sedda, mis sult kuulda saan Aitko Jummal uest jälle Tehha tööd ja käia teed; Walgustago meie mele,. Löppetago patto-ööd; Annab ta meil kannata, Kannatagem römoga. Jätkab temma meie ello, Hakkatust ka lõppeta,' Wähhendäb keik hädda, wallv, Annab rahho ellada: Wötkem siis keik tännoga Kemma nimme üllenda. Astkem nüüd ses mõttes tele, Jummal olgo meitega, Käigo isse meie ele, Hoidko, kaitsko armoga; Tulgo meil', mis Lulleb teäl Jummal ellab üllewel! Sannumed ommalt maalt. Perno kihhelkonnafi. Halle surm. Kahjo kül, et omma könnelemessi aasta hakkatusses  warsi surma-sannumettega pean allustama,  agga mis tehha? mis sündinud, pean teäda andma, se on mo ammet, olgo assi kibbe  ehk maggus. Sel 17. Junil öhto hilja Olli meie linnas ja ümberkaudo waljo mürristamist  ja wälgolömist soja wihmaga, mis närtsind pölludele suurt kossutust satis. Ag-- ga nenda taewa Issa asjad on: mis hulgale suurt kasso satis, olli mönnele ka önnetusseks ja äkkilisseks surmaks. Sauga wallas Rid - dalöppa kullas löi pitkne kesk ösel üht tal!o  pöllema, kus keik perrerahwas päisest wae-