langema» Ratsa-waggi pandi pöggenejat waenlast  tagga aiama, ja nende seas olli .ka meie önnis majori herra. Pöllewast küllast läbbi mades heidab üks Türgi naene, laps rinna otsas, ratsameeste ette pölwili mahha ja pällud armo. Temma keelt meie söamehhed  kül ei mõistnud, agga ta kissendamissest ja silmapissarattest olli nähhä, et ta middagi  häddaste pällus. Major peab kinni ja kulad  ei mõista! Warst näitab naene kaega  ühhe pöllewa maia pole, kus kaks pissukest lapse pead üllewelt aknast wälja paistwad. Silmapilk  kargab major hobbuse seljast mahha,  jookseb mõda treppi üllesse, wöttab teise lapse teise kaenla ning tahhab mahha tulla.  Agga oh hadda! ta silma ees kukkub pöllend trep eest mahha. Mis nüüd heaks nõuks? Ta jookseb, lapsed sülles, ühhele ja teisele  pole: iggalt poolt põlled maia ja nüüd on kitsas ennesel ja lastel kä. Wimaks juhtub  üllewel palkoni peäle wälja. Siit watab ta mahha, kõrge kül, agga muud nõu ei olle. Möllemad lapsed sülles hoides, astub ta ülle palkoni serwa wälja, pörab ennast taggaspiddi,  annab hinge lummala holeks ja lasseb ennast üllewelt kõrgest seljeti ulitsa peäle. Sai kül hästi pörrutada, agga selle peäle ta ei watanud, waid kargas maast üllesse, andis lapsed rõõmsa emma kätte, isse hobbuse selga ja tuhhat nelja jälle waenlase järrele. Emma ei sanud aega tännada ja sedda se õnnis ei tahtnud. Assi sai söameeste läbbi tutwaks ja mönne aia pärrast küssis tedda üks söbber: „Armas D., miks sa taggaspiddi hüppasid?  Olli sul hirm eddespiddi mahha hüppata? " „Minnul hirm? ütles major mitte ellades!" agga ma piddin jo taggaspiddi hüppama, et lapsed minno peäle jäid, muido olleksin neid ennese al isse ärratapnud"! Mis nisuggusest söamehhest arwate? Nenda teggi ja wastas se kallis majori herra ja ei sallinud siis egga pärrast, et sest asjast piddi rägitama. Nüüd et ta jubba ammo  muldas maggab, teme sedda temma mallestusseks  ja enneste öppetusseks. Lasko Jummal  ta pörmo rahhulist hingada! Surm ja pulmad. Need kaks wöiwad ka teine teise jures olla, kuida warsi kuleme. Rikkas kaupmees S. linnas, kel sured maiad ja paljo rahha olli, panni omma ainsa tütre mehhele ja teggi sured pulmad. Toad ollid jubba pulmalessi tais, mosekandid mängisid ja nored innimessed kerutasid. Kaupmees juhtus  koias kögitüdruko wasto, kes ilma lühtreta künalt käes kandis ja taples temmaga sellepärrast.  Pea pärrast sedda tulli tüdruk keldrist  ilma küünlata taggasi. „Kus tulli jäi?" küssis perremees. „Mul ollid möllemad kaed puddelid tais pannin küünla senniks musta liwa tündrisse  püsti." ütles tüdruk ja läks eddasi. Nüüd kahwatas kaupmees ärra, nago lumme  tük ja kargas treppist alla. Miksparrast? Zah, selsammal päwal ollid püssirohho tonnid keldri widud ja üks neist lahti tehtud prowiks ning kaupmees mõistis warsi, mis nüüd olli sündinud. Kuida ta mötles, nenda olli. Püssirohho  tonnid seisid just selle toa al, kus pulmasissed  röömsad ollid ja pöllew küünla ots . . . . püssirohho sees püsti! .... Sedda nähhes ei sanud kaupmees ennam kat egga jalga ligutada. Ta hing tahtis surma hirmo parrast kinni jäda. Hul tüdruk olli peälegi küünla ni süggawaste sisse surrunud, et tulli waewalt tol maad rohhust emal olli ja pitka tahhe küljest wöis igga silmapilk sädde kukkuda,  ja siis olli maia keige täiega taewa al. Kaupmees olli meelt ärraheitmas. Ta silmad löid kirjuks ja südda tikkus rinnust wälja kargama.  Kuida piddi ta küünla wälja wötma? Keige wähhema ligutamissega õlleks wöinud sädde tahhe küljest kukkuda ja siis .... Jummal  parrago l ..... Ommeti aiawiitminne ei läinud ka korda. Ta öhkas weel kord süddamest  Jummala pole, panni siis möllemad käed öiete tassakeste alt poolt küünla ümber ja surrus neid pitkalt kokko, et tulli tahhega kätte wahhel kustus ja nenda töstis ta küünla üllesse ning wiskas ni kaugele teise nurka, kui wähhe jöüdis. Ka pölletas kül nattuke kässi, agga selle peäle ta ei waatnud Ta hirm olli otsata suur 01nud..... treppist  ülles astudes minnestas ta ärra ja kvk- 263