ehk ellawad ühhest teisest ni kaugel, et ühhe innimesse jöud nende keikide eest hoolt kanda, mitte ei üllata, ehk kolid on ni täis, (200 ja 300 last ja weel ennam ühhes kolis) et üks kolimaia meid ei mahhuta egga üks ainus koolmeister kolitada ei jöua; abbi - öppetajad ja abbi - koolmeistrid peaksid seätud ehk koggodussed  ja kolid jaggatud sama. On ka sedda meie usso kestes weel leida, et ammetis halliks  ja nõdraks janud öppetajad omma wanna ea sees iggapäwase leiwa murres peawad ellama  ja kurbdussega selle peale mõtlema, mis nende ommaksetest pärrast neid saab? Ja tutti kord, et tahtsime ial üht koli assutada, kus köstrid ja koolmeistrid piddid ette walmistud sama koggoduste waimolikkuks kassuks, seal ollid jälle käed otsego seutud, et polnud käes keddagit, misga sedda tehha. Jummala armo abbjga wöib se nüüd parremaks  minna. Meie armolinne Keisri Herra, kes ka omma Lutterusse usso allamaid issalikko  süddame peal kannab, on üllemal nimmetud  abbi- laeka assutamist lubbanud ja kinnitanud. Sega on meil nüüd lubba kääs, omma tarwiduste eest, nago üllemal nimmetasime,  isse murretseda. Sest tõeste, kui need sadda-tuhhanded meie usso liikmettest, kes meie sures rikis ellawad, jöudo möda iggaüks omma  anded andwad, siis wöime kül Jummala abbiga ni kaugele sada, et kui jälle halledad palwed tullewad: wennad, aitke neid, kel keige tarwilissemast asjast, se on ello leiwast pudust  on! et meie siis mitte ilma nõuta ja tühja käega ei seisa, nago nüüd. Wöime jo küllota, et ükski koggodus ennast taggasi ei !ö, sellesinnatse wennalikko armastusse tö külge kat panna, waid et iggal pool nimmetud abbi-laeka-seltsid kokko löwad, et se assi keige Wennema Ewangeliumi Lutterusse kirriko armastusse  tööks saaks ja meie seas üks armastusse  tulli pöllema süttiks, nago se ristikoggodusse  allustusses olli. Armad wennad, sedda  nõuan ma Issanda Jesusse Kristusse nimmel  teie käest ja pallun teid, andke sedda omma  koggodustele teäda."— Nenda paljo olgo üllemapiiskoppi Vi. Ulmanni  kirja seest ja kirja löppetus tunnistab jo, et iggaüks omma öppetaja käest laiemat selletust ja selgemat arro wöib sada. Agga nüüd ussowennad, kui meie öppetajad  sedda armastusse asja meile on ärraselletanud  ja meie sest arro sanud, kas siis peame mõtlema ja ütlema: on kegi Jummala laps, siis aitko isseennast? Ei, armsad wennad, se õlleks meile teutusseks. Ärgem laskem ennast sähhärdusse Jummala tenistusse peale mitte ilma asjata palluda! Möttelge, kui iggaüks agga wähhegi annab, mis tal mitte kahjo ei te, kui mitme usso wendade iggatseminne, kes Jummala sanna kuulda tahhaks, mis meil temma  armust rohkeste on, saab se läbbi täidetud  ! Möttelge, mähhärdust õnnistust Jummal rõõmsa andjattele on tõotanud ja kuida meie waimolikko anded isse jälle same, kui süddamest ommad ihholikkud anded wime Issanda auuks ! Tõeste wennad, kui wähhegi järrele mõtleme, kui kallis warra meil selge ja puhhas Jummala  sanna kulutus on, kust meie usk ja totus  sünnib ja ka kaswab: siis lähhäme wist ilma kutsmatta omma öppetaja jure ja tunnistame:  Aitko mind Jummal, minna heidan ka Lutterusse kirriko abbi-laeka seltsiliikmeks ja annan omma waesussest aastas ni ja ni paljo rubla ehk koppikud, et ka teistele sedda warra saaks, mis mind ni rikkaks teeb!" Selle peale üttelgo Jummal omma Amen! Keisri Herra on ni armolinne olnud, Meklenburgi prints Geo r g i meie Lutterusse usso abbi-laeka ütlemaks patroniks nimmetada ja selle peawallitsusse präsidentiks, mis Peterburgi  linnas, ja kelle a! keik teised abbi-laeka-seltsid  seiswad, on admiral paron Werdinand  v. Wrangel wallitsetud. Riast. Peterburgi sinatikohto seitungis seisab üllewel, et Meie Riama kindral-supertenti  herra Vr. Walter, kes ka piiskoppikohto  abbi-peawannem, on 8. Septbr. Keisri  Herra polest piiskoppi aunimmi sanud. Sannumed põllo ja mu maia tööst. Palgi raiumistest. „Kas se ninnatarkus ei olle ütleb mön- 126