linnast kirriko-rigist, on ommad sadikud kunninga  jure saatnud ja lasknud palluda, et neid omma allamaks wastowöttaks, ja kui Wiktor Emanuel neid mitte põlle wastowötnud, sest et omma „pühha iösale" mingisuggust melehaigust  ei tahha tehha, on sadikud keisri Napoleoni  jure läinud ja tedda pallunud. Agga sest põlle ka middagit walja tulnud, waid Napoleon on rahwa palwe peale wastanud: „Minge jälle koio ja kuulge omma üllema wallitseja sanna ning piddage meles, et minna mitte Jtaliamale ep olle tulnud temma maad ja wägge wähhendama, waid kinnitama." Selle peale on ka Bolonga sadikud Roma linna töttanud ja paawsti jallale suud andes andeks pallunud, et neil sähhärdussed mõtted ollid tulnud. Mis kirriko - rikis mönned linnad tahtnud kehha, sedda on Toskana, Modena ja Parma hertsogi rigid jubba terwelr teinud, se on: nemmad on ommad söariistad Austria wasto pöörnud. Toskana üllem kindral Ulloa ütleb  omma söa wäele nenda: „Ohwitserid, unterohwitserid  ja soldatid! Meie lotus on töeks läinud. Minna wiin teid waenlase wasto sötta. Kui teid esmalt Austria abbiks tahheti prukida,  olli teie meel öigussega pahhane. Kui Jtalia wabbadusse heäl teid omma lippo alla hüdis, tõusite teie kui üks mees üllesse ja ollite  ühhe meletissed öiskades: ellago Jtalia! Jah, soldatid, ellago Jtalia! Et agga Jtalia wöiks ellada, peawad Austriamehhed Jtaliamaalt  arraaetud sama, kes meid ja meie maad omma jalgega tallawad, ja nemmad sawad arraaetud, kui teie selle kindla ettewötmissega söddite, kas wöimust sada ehk surra. Soldatid!  minna lodan teie waprusse peale; ma lodan et teie omma föbradega, kes Prantsussemaalt  meile appi tulnud, ühtmeelt peate. Lahhingud on liggi ja wöit meid otamas, kui selle wäart olleme. Jtalia matab meie peale. Eddasi! Ellago Jtalia! Ellago Wiktor Emanuel!  Ellago Napoleon III.! Ullem-kindral G. Ulloa." Ztaliameestel, kes Austria wasto söddiwad, ei pea ka waprusse pudust mitte ollema. üks major Brontsetti Mantua *) linnast, kes Garibaldi wäehulkas söödis, olli teistele isseärranis  märgiks. Surma ja ello unnustades andis ta Austriameestele pihta, et tükkid tagga.  Parrem kässi sai wiggaseks lastud, ta tömbas möega pahhema kätte, ööldes: „Oot, oot, teie rööwlid, kas arwate, et mo pahhem kässi peale ei hakka, kedda lapsest sadik nisamma  möega-töle ollen harjutanud, kui parremat kät" ja andis jälle pihta. Warsi peale sedda sai pahhem kässi ka hawatud ja meel raskem, kui teine. Jälle tömbas ta möega parrema kätte ja löi eddasi, ei holind wallust egga werrejooksmissest, künni püssi kuul rinnust  läbbi käis. Rüüd kukkus mees mahha ja nelli soldatid wötsid tedda warsi omma püsside  peale ja kandsid lahhingist ärra; agga kui temmaga mönni sam ollid astunud, wöttis uus laeng neid keik nelli mahha; seal tullid teised ja kandsid omma armast majorit lahhingo  platsist ärra. Pärrast sai Brestsia linna widud, kus ta teisel päwa! hinge heitis. Se olli mees! Püsside peal maas surma wallo sees, olli ta ikka weel hüüdnud: „Wennad, ärge andke waenlastele mitte järrele!" No muidogi on Garibaldi wäggi wöitnud, agga Brontsetti ja mitto temma sarnast waprat meest piddid ello jätma. Pärrast Magenta lahhengit tagganes Austria wäggi ilma möega hobita iggal pool waenlase  eest ärra, agga Mintsio - jöe äres, kuida üllemal ööldud, pöörsid nemmad farwed jälle wasto ja ennam, kui enne olli tulli lahti. 12. Junil, hommiko kello 4 künni öhto kello 8 ei olnud muud kuulda egga nähha, kui suretükkide mürrin, püsside praggin, innimesse karjuminne, lausa tulli ja werri. Selgem tsädus sest surest lahhengist peab tullewaks näddalaks jäma. Ni paljo annan sest weel teäda, mis keiser Napoleon telegrahwiga Parist kirjutab ja se on nenda: „Kawrianus kirjutud 12. Junil öhto *) ManLua, wägga kindel lin ühhe järwe kalda  peal kust Mintsio-jöggi läbbi jookseb, on praega  Austria lotus ja Prantsuste pahhandus. Siin ellawad 30,000 innimeft. Linnake peab middagi wäärt ollema, et endine Napoleon, kuida minnewa  nsddala Lemmast ni suurt luggu piddas. 4