panneme, sawad selle peäle, et temma woiks meie assemel seal kaugel maal pagganaid kutsuda:  „Tulge, laske ennast Issandaga ärraleppitada!"  Andkem siis joudo möda, agga römoga, kui meilt küssitakse ja kandkem keik misstoni tööd, issearranis meie omma missionäri  Kremmerit eestpalwes süddame peäl! Sestsinnatsest missionärist same eddespiddi saggedaste  könnelema. Se kord nattuke. Kremmer  kirjotab: „Pühha altari - saakrament on üks hirmowaärt salla-aösi. Kahhest koggodusse  liikmest ööldi mulle, et nemmad 6ma kässo wasto patto tewad. Ma wötsin mollemad  ette, agga mollemad salgasid Jummala nimmel. Kord tulli lauale minna, naesterahwas  pällus tedda ka wasto wötta; agga tunnistas  ennast ikka ilma süta ollewad. Ma maenitsesin tedda meletulletada, mis 1 Kor. ram. il, Zv. seisab, agga ta pällus ja wabbandas  ikka. Ta tulli lauale. Waewalt olli naene kirrikust koddo, tulli tale kange seestwallo  ja surm su äre. Nüüd tunnistas ta omma patto ülles ja kui ta Leiwa wannem, üks Inglisse öppetaja, Issanda nimme temma parrast olli appi hüüdnud, sai ta parremaks. Kolmandamal päwal tõttas minno jure, tunnistas  omma patto ja pällus mo ammeti põiest  andeksandmist." Jah, Issand on helde, agga ei lasse ennast mitte pilkava. Sannumed wilja- n. messipudest. Dlleme kül nõuks wötnud, wiljapudest eest otsa järgemöda täit öppetust anda, et igga mees, kel wiljapu-aeda weel ei olle, sedda ka woiks assutada; ommeti peame ka monni sanna nendega räkima, kennel wiljapu-aiad jubba on, et mõnda head nou woiksid leida. Pango need siis tähhele: 1) Kes omma marjapuid, olgo soostrsd ehk tikkerperid, kewwade warra enne muhhenemist  alt ärra lasib, et nende tuid, nago mu pudel, alt laggedaks jawad, saab ennam ja Ausamad marjad, kui paksus pösas, ja on siis ka paljo hõlpsamad ärranoppida. 2) Puwilja semende peäle on 'wägga hea üks sõrme paksune kord kuse ehk männa okkaid  ripputada; agga ni pea, kui pu taimed on üllesse tõusnud ja haljendama hakkanud, peawad okkad ärrawoetud sama, et nemmad isseärranis wihmase ilmaga mitte taimedele kahjo ei te. 3) Wilja pu kaswatajad ei peaks mitte unnustama  igga pu ümber üht weikest krawi kaewada, kuhho wihma-wet sisse korjab, mis pu jured niisked peab ja peäle sedda ka monnesuggused  muttukad puust emal hoiab, mis pule suurt kahjo teeksid. Zsseennesest on mõista,  et keige krawi kaewades pu juurdele ei pea haiget teggema. 4) Wilja pude sekka ehk lähhedale ei peaks ial nisuggust wilja istutud sama, kuhho monni kord ussid külge tullewad, nago kaapsad. Agga naered, kartohwlid, oad:c. kölbawad kül wilja pude sekka, sest neid pöllastawad ussid ja ei tulle nende liggi. 5) Kewwade soja wihma järrele on wägga tullus, puid samlast puhhastada, mis keige parrem ühhe karreda harjaga sünnib tehha. 6) Kui monned pUud wägga püsti ülles kaswawad ja ei tahha wilja kanda, siis on wägga tullus neile kiwwa okste külge sidduda,  mis kül okse ei pea katki murdma, agga ommeti allapole köwweraks wautama. Sel kombel hakkawad jälle priskeste wilja kandma. 7. Kus paljo tõukud ja nälkjad aedas nähha on, peab tuhka mahha ripputud sama, mis kaste ja wihmaga lehhelisseks saab ja neid kautab. 8) Kus wiljapuud südi-ma sees kaswawad, peab kaks, kolm ehk nelli jalga rohho kord pu alt ümberringi ärrakaewetud ja muld kergeks  tehtud sama, kuhho lahke on, rammo panna. 9) Peawad wiljapuud kewwadel sõnnikut sama, mis ümber pu pannakse, siis on mullaga  läbbi mäddand sõnnik keige parrem, mis pu juurde kohta ümberringi pannakse, ja keige parrem ni laialt, kui pu oksad kronis laiad on. Nisuggrne rammutaminne on pudele sureks  kassuks. 10) Tahhab kegi ö külma kartes, et tem- 72