waggude ja wessiwaggude läbbi sawad meie põllud kül otsekui pissemaks, agga parrem on nattuke, kui üsna ühtegit, ehk parrem pool munna, kui tühhi koor. Sest kui meie ommad põllud tahhaksime laialt wagguda ehk koggoni waggumatta jätta, siis mäddaneks seme pöldo ja meie jääksime keigest ilma. Kus agga kõrged  ja rihksed põllud on, pealegi ammo kange rammo al, no seäl on teine luggu. Seal põlle paljo waggude läbbi tarwis pöldo wähhendada  egga märja pärrast suurt wärriseda, sest et nisuggune ma wet stssewöttab ja rammo  läbbi isseennesest soem on. Midda ennam põllul rammo on, sedda wähhem teeb se kahjo, kui ka wessi omma jäggo ärrauhhub. Oja Peter: Sul näitab ka ses asjas õigus  ollewad; agga siis ei wöi pöllomees limase  made pea! ka mitte laiad peenrad tehha. Rein: Ja muidogi! olgo siis, et põld tuggewa  rammo al seisab. Lahja põld on nisamma  külmem, nago tühja köhhoga innimenne õrnem  on külma wasto pannema, kui täie köhhoga.  Lahja põllul on kitsad peenrad allati parremad, se! kombel peäseb päikese soendus ennam liggi ja soe on põllule pea assi, kui tal omma jäggo märga on. Otsa Hindrek: Siis on sinno arwates kitsad peenrad allati parremad kui laiad? Rein: Armad söbrad, teie keik ei näita minno juttust mitte hästi arro sawad. Meie made kohta on nemmad kül ennamist parremad. Made ja made wahhel on jälle suur wahhe. Kui mönnes paikus naäksite, kuida laia penarde  peal willi wälja! mühhab, siis mötlekside wist: et meil nenda ei olle, tulleb wist kitsa penardest. Ja ommeti põlleks se mitte tössi. Nenda samma eksiks se, kes meie wäljal head wilja nähhes, sedda arwaks kitsa peenarde tö ollewad. Pea assi tulleb ikka pöllo rammust ja kohhast, agga pöllomehhe mõistlik tö aitab seal jures head parremaks ja pahha wähhemaks tehha.  Minna teen omma wäljal ennamist ö-waullssed peenrad, wessisel suwwel ka 4- ja 3-waulissed; kuiwal aial on ka 6-waulissed ja weel laiemad head kül. Silla Tönnis: Praego tulleb mul mele, et ma minnewa sui kord kuulsin, kuida sa om- ma süüase Hansoga nurrisesid, et köwwerad waud olli aianud, ja mõtlesin: st on jälle Reino  mängo assi? waggo on waggo, olgo köwwer  ehk õige. Kuida luggu sellega on? Õigest  waust ei wöi ommeti suremat õnne tulla. Rein: Ja ommeti tulleb! Seemne waggumisse  jures peab kül pöllomees selle peale watama, kuhho pole wessi langeb, agga ka sure holega selle peale, kust poolt pälke paistab.  Kus ial wöimalik, aiab tark pöllomees ommad waud pawa wasto, se on: põhja poolt löune pole. Silla Tönnis: Agga miksparrast? Rein: Sellepärrast, et päike ühhetassa penarde peale ja waggude sisse peab paistma; sest sawad waud pöigeti pawa (öhto poolt hommiko pole) aetud, siis sullab kewwade pool penart hopis ruttem ärra, kui teine pool, mis jo mitte hea ei olle. Pöhja poolt peenra serw jäeb selle läbbi waesemaks ja lähhäb saggedaste  üsna raisko. Otsa Hindrek: Reinul on jälle üsna öigus.  Ma ollen sedda jubba issegi näinud, agga mis meiesuggune just igga asja hakkab järrele mötlema, waid lasseme omma teed minna, kuida tännini läinud, olgo öige ehk köwwer. Rein: Et ma öigid waggusid armastan  ja aian, tulleb sest, et wisipärraline tö parrem wälja näitab ning wessi öiget waggo möda paljo parrem mahha joseb, kui köwwerast  waust. Waggude süggawust teen ma ka sedda möda, kuida pöld ja aeg on. Pölloteggemisse  jures on, nago sebikeetmisse jures, allalist tähhelpannemist tarwis, ja kes mötleb, et iggal aial ja iggas paikus ikka nenda wöib rehha,  kuida issa-issast on kuulnud ehk näinud, sedda  ei wöi kegi möistlikkuks pöllomehheks nimmetada.  Pöllomees peab kord aega, kord Zummala  ilma, kord maad ja mulda ja muud sellesarnast  tähhele pannema, agga sest rägime tullewa kord, kui jälle kokko tulleme. Juttud ja jutto jätkud. Ühhe käest teise kätte. Amerikamaal ellas kaua aia eest üks tark ja kulus mees, nimmega Wranklin. (Franklin.) 54