wee! mönne hea hawa. Üks teine õlleks kissendanud  ja karjunud, appi hüüdnud ja immet teinud. Sa mil olli wait, pessi koddo ommad hawad puhtaks ja mässis sallaja kinni ja ei lausund sannagi. Miks mitte? Jah, temmal olli häbbi tunnistäda, et teised ottid temmast ülle sanud. Mitto näddalad olli ta selle jarrel  haige, agga ükski ei sanud temma suust teäda, kust haigus hakkanud. Temma kaswataja  ja koolmeister, nimmega Mulla-Dsellal-Eddin  (kes praego alles ellab) teadis kül, mis ta kaswantikkul wigga olli, agga piddas ka omma su. Sesinnane Mulla-Dsellal-Eddin on se mees, kelle käest Samil keik on öppinud, mis ta Arabia  ramato tarkussest teab; temma üksi olli keige Tserkesside seast, kedda Samil ka nattuke auustas ja mönni kord ta nöu wöttis; temma  üksi wöis ennast otsekui Sa mi li sõbraks nimmetada, muido kegi mu. Mulla-Dsellal olli siis ka lapsest sadik Tamilit  Korani külge siddunud, se on: Muhamedi  Lössiseks jüngriks teinud. Temma juttud endisist Muhamedi usso wöitlejattest, ärratasid ka Samili süddames sedda tuld nenda järrele tehha, kuida need teinud, kui neid ka kümme kord ennam kidetakse, kui nad wäärt on. Seddasinnast  omma endist kolitajat auustab Samil praego wee!, nago omma wanna halli peaga kasso - issa. Kuida üllemal nimmetud, Samili ees olli Kasi - Mulla Tserkesside wallitseja ja prohwet. Jubba temma al olli Samil kulus mees ja Kasi-Mulla piddas temmast suurt luggu. Kuulsas  Gimrü lahhingis, kus Kasi-Mulla surma sai, seisis Samil ällati temma körwas ja kattis tedda  omma kehhaga. Wennetased ei sanud Kasi- Mullat enne kätte, kui Samil püssikulist lastud  ja pajonettist pistetud, kui surnud omma üllema jalge ette mahha langes ja näitas surnud ollewad. Kasi-Mulla järrele ei sanud Samil ka weel mitte warsi ütlemaks, waid pöddes omma raskeid  hawo. Jah, Samil olli nenda au sees, et Kaukasusses jut tõusis, Samil sanud kahhest  kulist läbbilastud ja Allaa (Jummal) ärratanud  tedda jälle ülles. Agga se olli seält tulnud: parrast lahhengit, kui Tserkessid jälle kokko koggosid ja uut üllemat tahtsid wallitseda,  astus Samil korraga nende sekka, wiskas  rided ümbert mahha ja näitas neile omma  hawo, mis alles üsna wärsked ollid. Keik, kes tedda nenda näggid, uskusid, et Allaa sörm temmasse olli putunud. Nad teadsid  nüüd kül, kedda piddid wallitsema. Allaa olli Sa mi lit surnust üllesarratanud ellawatte ülle wallitsema. Nenda mõtlesid nemmad ja nenda tahtis Samil ja sai Tserkesside peaks ja prohwetiks. Zsse omma meelt wallitsema, peab Samil essimenne meister ollema. Ta teinud isse allati,  mis kohhus olnud, sepärrast siis ka hädda sellele, kes silmapilk ta sanna põlle kuulnud. Kegi põlle tedda näinud wihhase ollewad, ka mitte kui ta omma waenlaste päid otsast mahha lõi. Nisamma waggusi, kui ta räime warda otsa panni, pistis ta waenlase süddamest  läbbi. Kurjateggiat hukkata ja heateggiat tännada, selle jures jäi temma näggo ikka ühheks.  Zsseennast piddas ta seks, kelle wasto kegi ei tohhi panna. Keik, mis tal mele tulli tehha ehk räkida, sedda piddas ta omma usso järrele Allaa waimo sisseandmisseks, ja sedda arwasid teised Tserkessid ka. Nüüd on ta jubba 62 aastat wanna, agga weel tuggew ja terwe. Kui ta söas ei olle, siis on temma koddune tö Korani luggeda, palluda, ja paastuda.  Agga walli olli ta ommas wallitsusses,  nago raud ja terras. Aastal 1843 paistis Samili waljus öiete selgeste walja, mis hallenaljakas kuulda on. Sedda, et üks Tserkessimees ehk makond Wennelaste  alla tahtis heita, ei tohtind temmale kegi üttelda, kellel ello armas olli. Sel aial agga ollid Tsetsna maggede rahwas wägga häddas ja õlleks kümme kord Wenne wallitsusse  alla heitnud, kui nad Samili hirmo pärrast olleksid tohtnud. Ses häddas wötsid ommeti wimaks nöuuks temmale palwe - kirja mönne mehhega ende keskelt sata. Agga ükski ei tahtnud kirja wima minna; sest se olli nisamma,  kui ellusalt surma minna. Wimaks piddid liisks heitma. Liisk langes nelja mehhe peale. Tserkessi uhkus ei lubba mitte surma 5 H- 131