tud, kui ta paggan olli mahha! Se olli nüüd jubba hirmus kül; agga hirmsam olli weel, et nemmad paggana naeste katte maksid, mis pagganad nende naeste ja lastele ollid kurja teinud. Kül peälikud keetsid ja sulgusid, agga soldatid ollid, nago metest ärra. Meie ei woi kül nende peale kohhut mõista, sest pagganad on neile hirmus paljo kurja teinud; ommeti, mis inneto, se inneto, ja innimesse wihha ei te jo ial, mis Jummala ees öige on. Nüüd könnelegem omma polel jänud jutto Hindu rahwa ellokombedest nende enneste kestes  jälle nattuke eddasi. Nisuggune, kuida minnewa kord nimmetud, on Juggernaut ja temma piddud, mis tohter  omma tütrega olli watama tulnud. Ollid  jälle koiopole minnemas ning nende seltsi heitis ka üks neile tuttaw Hindu kaupmees, nimmega Bandu (Waisside suggust). Mis nüüd eddespiddi kuulda tahhame, sedda lasseme  neid isse könneleda. Teed käies ja jutto puhhudes läks nende aeg yölpsaste eddasi. Korraga jõudsid ühte paika, kussa Wakirid ommal kombel ebbajummalaid  kummardasid ja tempusid teggid, et inneto olli peält wadata. Siit kippus tohtre tüttar rutto möda minnema. „Armas laps ütles tohter sa panned  immeks ja innetumaks, mis need waesed lomad siin tewad; agga mis siis arwad, kui ma sulle ütlen, et surem hulk neist ennast, ei mitte usso, waid kasso parrast nenda pinawad?  Nende wallo on hinna eest; nemmad tewad sedda rikkaste Hindumeeste nimmel ja assemel, kes sel kombel ommad pattud andeks sada mötlewad. Wata, Bandu kaupleb praego ühhega ja tahhab wist temma kaest muist patto kahhetsemist arra osta." „Wägga öige ütles Bandu, kes tohtre wiimsid sanno olli kuulnud. Jgga mõistlik  innime, kui ta tee peale lähhäb, wöttab parreni ennam, kui wahhem mona jure, et pudus ei tulle, nenda püab ka wagga innimenne  (nsgo minna) parrem ennam, kui wähhem  häid teggusid kasa wötta, et ümbermuutmisses  pudus ei tulle. Ehk ma kül keik teen, mis mo jummalad tahtwad, kes woib siiski julge olla, et kurjud inglid tedda ei petta? Kolm sadda miljoni on kül häid, agga kahheksa  sadda miljoni pahha waimusid, kes meile kahjo püüdwad tehha; sepärrast midda ennam öigust taskus, sedda parrem." „Agga Bandu ütles tohter kui sa agga ommeti ni kimpo sattud, et pärrast surma alwaks ellajaks saad / siis sowin ma, et so hing nisugguse loma sisse lahhab, kui need on, kellele sa Surate linnas üht piddalit omma  kullo peäle õlled ehhitanud." „Mis piddal se on?" küssis tüttar immekspannes. „Uks maia, wastaö tohter kuhho keik wäiksed lomad, ka kirbud, taid, luttikad, prussakad wasto wo/takse ja södetakse." „Agga kuida neid siis södetakse?"  küssis  jälle tüttar. „Sellega on luggu perdik kül ütles issa. Waesid innimessi palgatakse rahha eest, woetakse allasti seutakse käed jallad kinni, et nad mõnda södikut häddagü ärra ei surma, kui unnikus ta kallale tulleivad, —ja siis lassewad need endid süa." Tohtre tüttar löi kässi kokko, agga mis issa ütles, olli tössi: sedda tehhakse Hindu - maal allati. Nenda jõudsid nemmad ühte paika, kus wägga paljo waesid innimessi kous ollid, kes keik Juggernauti piddult tullid ja nüüd kerjasid. Tohter ja Bandu wiskasid neile monne  koppiko kätte, mis kallal nad kaklesid, künni  wimaks selle ommaks jäi, kes keige kangem olli.. Jsseärranis halle olli nähhä, kuida waesed  naesterahwas ärra toukatud said, olgo kätte ehk jalgega. Tohtre tüttar ei woinud sedda mitte kaua nähhä. „Siin näed sa, armas tüttar, ütles arst üht innimesse hulka, kes teistest- ott ärra pölgtud, neist üllemal nimmetud 4 suggust  wälja toukatud ja põlle neil nüüd ennam Hindu rahwa melest innimesse au egga seisust.  Neid Hütakse nüüd Pariad, kes ennam  teistega ei kölba "hhes ellama egga söma ja kelle külge nemmad agga putuwad, se saab rojaseks; nemmad ei tohhi ka teistega ühhe 160