sendamist kuleb, kulis ommeti. Josiat ei södud  mitte arra, waid weti jälle eddasi. Öse said teise Mja kurrule. Josia olli surnuks wässind ja purruks ärralöpnud. Kegi ei tahtnud  tedda osta. Wimaks sure waewaga ostis  ommeti üks mees tedda (8. korda) nattukese  sola eest. Uus ostja numas tedda monni aeg koksspähklivega, wiis siis jälle turrule ja müüs (9. korda) sola eest ärra. Selle ostja maia seisis kesk metsas. Palmi pähklid olli küllalt süa ja Josia aias sisse, mis wois. Agga kauaks sedda olli. Teisel päwal widi tedda teise linna orja turrule. Siin olli willetsaid  hulk kouö ja üks Josia wennapoeg ka nende seas. Pölli olli kül waene, agga ommeti  rööm suur, kui suggulased teine teist näggid. Werri on werri. Wennapoeg wois ka onno römuks üttelda, et siin innimessi tapmisse tarwis ei osteta, waid tö tarwis. Agga mis se aitas, Josia olli ni lahja, et perremees siin temmaga kaupa ei sanud, muud kui jälle wärrawast wälja ja teise linna. Tännini  olli ta weel innimeste keelt mõistnud, nüüd löppes se ka otsa. Ta sai (19. korda) müdud ja ei teadnud issegi, mis hinna eest. Uus perremees näitas tedda armastawad. Ta ei peksnud tedda, andis süa ja olli lahke. Agga korraga wiis ta tedda ühte 'kohta, kus Josia innimesse lihha näggi södawad. Ta sai (11. korda) jälle müdud ja ei teädnud, mis hinna eest. Perremees wiis tedda warsi orja turrule. Siin linnas ollid just sured piddud.  Rahwas tantsisid ja kargasidkandsid innimeste päid teiwaste otsas, karjusid ja söid innimesse lihha, wiskasid paid, nago kaapsa päid ühhe käest teise kätte. Se wois illus olla! isseärranis Josiale, kes muud ei möttelnud, kui et temma pead ka pea nenda pillatakse. Agga ükski ei tahtnud tedda osta, et wägga lahja olli. Wata, monni kord on ka Jummala ön, kui innimenne lahja on. Paksud innimessed ollid  siin kerged müa, head süa. Josia perremees  wiis tedda teise linna ja sai temmast (! 2. korda) siin tükki ride eest lahti. Monue pawa parrast tullid ka siin sured paggana piddud. Küllalissed tullid ja läksid. Josia piddi ukse ees trummo löma. Esmalt ei moist- nud temma, mis woörad tahtsid. Wimaks sai arro, et tedda pühhade pradiks ollid wälja  arwanud. Josia kargas tuppa, teised järvele  ja tahtsid tedda jalgopiddi wälja weddada,  agga ta perremees olli tuggew mees, kiskus  tedda nende kaest ärra ja ütles: „Minna omma ei anna, otsige teist!" Nenda jäi ta ellusse, armastas omma perremeest ja teggi tööd. üks kord wöttis perremees tedda pitka tee peäle kasa. Pallawa liwa peäl käies läksid  poisi jallad werriseks. Se pahhandas permeest  ja silmapilk müüs tedda (13. korda) teisele ärra, kes poisi pawa otsa pallawa liwa peäl käia laskis, künni öhto jallad, nago werre tükkid ollid. Se wiimne perremees aias. tedda Agga, kuuni sure merre äre jõudsid ja wiis kolme teiste maagidega marsi Portugali laewa peäle. Portugali mehhed ostsid tedda (14. korda) ühhe raud riwi eest. Weel ei olnud Josia üht walget innimest näinud, ta ei woinud muud möttelda, kui et nemmad essimessed innimesse lihha söjad piddid ollema. Laewa peäl aeti ta pea paljaks ja toppiti pärrast sedda alla laewa*Mmi sisse, kus teisi önnetumaid ees küllalt olli. Siin leidis Josia. ka üht teist meest ommalt maalt eest. Temma käest kössis  ta, mis lomad need walged innimessed piddid ollema, ja kas nad innimessi ka söwad?  Teine wastas: „Ma ussun kül, mis nad muido meitega tewad?" Kolmas Neger, kes Portugalis olnud, trööstis neid, et walged mitte innimessi ei sö, waid pannewad neid töösse.  Se olli nattuke römo, mis agga pea jälle kippus kadduma. Walged tullid mustade jure alla ja pannid nende jallad pitka raud lattide külge kinni. „Miks nad sedda muido teeksid mötles Josia kui nad meid tappa ei tahha." - Nimmetud Neger mõistis ka nattuke Portugali keelt. Temma wasto ütlesid  walged: „Karambangud (Inglased) on wägga kurjad innimessed. Kui üks Inglisse laew tulleb ja meid merre peäl näeb, siis teeb ta suurt tuld ja pölletab meid kelk ärra." Se panni waesed mustad wärrisema.  Agga  kas se ka rössi olli? Sedda wallet ollid nemmad kurradi ennesse käest öppinud. Jnglismehhed  ollid Negride peastjad ja nem- 288