nib nenda. Sure mailma - merre peal sünniwad  immelikkud asjad ja üks neist on weepüksid  ehk wee-sambad. Mönni kord juhtuwad seal äkkilissed sured tule-kerud (tulispask), mis merre wet kema ja kohhisema pannewad ja samba kombel alt üllesse tömbawad taewa alla. Ka laewad sawad ümber wiskatud ja hukka, kes nisugguse tule kero alla juhtuwad. Ennamist  allaneb siis ka üks paks pilw wee-samba  wasto ja ühhendab end sellega. Alt ja pealt on siis wee - sammas laiem, keskelt kitsam ja seest önes. Nenda kruwwi kombel kerutes lähhäb  arruto paljo lausa wet taewa alla ja saggedaste  ka paljo kallo ühhes üllesse, mis merre pindas juhtusid ollema. Nisuggune sammas lähhäb merre peal pilwega ühhes eddasi, künni ta löhkub ja wessi jälle mahha langeb. Juhtub  se kuiwa ma peale, siis teeb saggedast äkkilist  upputust. Nüüd möistad kül, kuida heringa-saddo tulnud. Sannumed põllo ja mu maia tööst. Mis Nr. 39. polele jäi. (Panneme neile, kes tahtwad, sia üllesse, midda modi Reino sönniko auk olli.) Rein: Kas näete nüüd, naabred? Sesinnane  sönniko auk on 50 jalga pitk ja 25 jalga lai, agga nenda kaewetud, et ta seält poolt küljest 4 jalga maddalam on, kuhho noli terrawad otsad tähhendawad. Lauda poolt tullewad 3 wirtsa renni sisse, ja al pool äres on suur törs ma sisse kaewetud, kuhho wirtsawessi  sisse koggub, siit töötan wülkoppaga hami sisse ja wiin heinama peäle. Hami punni ees on üks wilto laud, et wessi hästi laiali jookseb ja heinama peäl tömban punni eest ärra, lassen hobbuse tassakeste käia ja wirtsa joosta. Kewwade ja süggise wean wirtsa heinama peale, agga sui kuiwaga tõstan  sõnniks peale, et paike sõnnikut pealt wägga ärra ei körweta. Auk on, kuida näete, ümbert ringi müritud ja kiwwi põrmand al, muido lähhäb wirts keik ma sisse. Ulleültse on auk alt poolt nattuke peale 4 jalga süggaw,  pealt poolt hopis wähhem. Umber äre on müür IV2 jalga kõrgem, et wihma wessi sisse ei jookse, mis sönniko ärraplegib. Otsa Hindrek: Agga mikspärrast sia aed ümber tehtud ja puud on istutud? On sedda ka tarwis, ehk muido illo pärrast? Rein: Puud on pawa willuks, muido kuiwab sõnnik sui pallawaga wägga ärra; aed on sellepärrast, et sui mönni kord weised wöin sönniko peale aiada, mis jo enne head, kui pahha teeb. Mönned laskwad lomad möda öuet hulkuda ja keik kohhad sõnnikut täis kanda,  mis kahjo teeb ja korristamatta wälja näitab. Sarme Andres: Agga Rein, se põlle js keik sönnik, mis siin aukus on. Siin näikse mättid, turbla tükka, kartohwli marsi, pulehta, seaüti ja keiksuggu asjo sees ollewad; ka tuhka  ja mulda on nähhä. Kas se sõnnikut ärra  ei rikko? Rein: Ärra sedda karda! Sönnik Zi wöi sönnikut mitte ärra rikkuda. Seaüdiga peab kül ni paljo ettewatama, et hästi pöhja saab ja ärramäddaneb, muido hakkawad pöllo peal ueste juri aiama. Keik assi wöib sõnnikuks prugitud sada, kui agga lauda sõnnikuga hästi seggatud saab. Sest keik, mis ma seest wälja kaswab, annab male jälle rammo, kui ärramäddaneb  ja ma sisse taggasi lähhäb. Et agga pöllomees sedda kassoga wöiks tehha, seks on head sõnniks auko tarwis, ja kui mönni teist tehha tahhab, ollen ma hea melega nõuks. Silla Tönnis: Ma hakkan Home pä peäle; kiwwa on meil jo wäljal ennam kui küllalt! Rein: Tössi Tönnis! midda warrem, sedda parrem. Sönnik on meie surem warrandus, kust keik mu tulleb, sepärrast  peame temma eest ka hoolt kandma. 317