pool Jtaliama kubbermangudes ja parrast Ungrimaal. Ta tütre surma parrast jäi teekäik  kord polele, agga on nüüd jälle ette woetud  ja kuhho pole ta jallad pörab, seäl kissendab  rahwas hurrah! Ta peab ka tulline mees ollema. Wimaks olli omma reisi peäl Kis- Beri linnas ja laskis monned krono hobbosed ette tua, et neid wadata. tiks nende seast, ei tea mis ülle, hakkas korraga hullama ja lõhkuma,  kargas hammastega kutsari käewarde kinni ja teggi waese mehhele raskeste haiget. Ni pea kui keiser sedda näggi, kargas ta warsi ülle kassipude, mis platsi ümber ollid, sisse ja aitas kutsari kurja hobbose hammaste wahhelt  lahti. Temmal ennesel õlleks seäl pea suur kahjo woinud sündida, agga kui süddamik mees, ei holind temma sest middagi, waid tõttas appi, kus abbi tarwis olli. Ollen kuulnud,  et paljo allama rahwa jures liggimesse armastussest ja abbist hädda sees, saggedaste nappus peab ollema, need woiksid kül Austria keisrist siin middagi pähhä öppida. Preisimaalt. DantsigL linna pöllemissest  ei olle meie weel mitte selgemaid sannumid  sanud, kuid nenda paljo, et (a suur olnud ja paljo kahjo teinud. Kubtutamiöse jures on Preisi söalaewade Wadmssed keige tullisemad mehhed olnud. Linna üllematte polest on neile ka suurt au palka selle eest pakkutud, agga nemmad on, kui auwaart mehhed,  sedda kelk waeste ärrapöllenud innimes- Lele kinkinud ja selle eest annaksime neile süddamest  kät ja ütleks: Naabred, se olli mehhe tö! Egga ükski öige innimenne selle eest, mis ta liggimessele hädda sees head teeb, ommeti makso ei hakka wötma. Prantsussemaalt. No kuida luggu Napoleoni-pawaga? Kas rahwas olnud Parists  rõõmsad? kas öiÄanud ja laulnud mehhe modi? nad teggid muido igga aasta, kui 15mas Augusti paaw ka olli. Kuulge, mis nad seält isse kirjotawad: ~Agga tänna olli üks soppane ja räppune Napoleoni-päaw! Senni kaua, kui se keiser wallitseb, on igga aasta sel päwal selge ilmake olnud, agga tan- nawo wihma hommikust öhtoni. Keik lippud ja tuttid kölkusid nago marjad hilbud, möda latti maas, ja ei likunud paigast ärra. Muido olli sel päwal rahwast kous nago kihhulasi, tänna keik wait ja ulitsa peäl paska ülle säre. Öhto jäi kül wihm järrele ja au-tulled pandi pöllema, agga keik se rööm olli polel rööm ja meie tännawone Napoleoni - pääw üks raisko läinud pühha.^ Säh, seäl on nende römo pääw. Wihm teind Prantsuste römo üsna märjaks, ja kes ennast sel päwal tahtnud römustada, piddanud  nago kalkun märja sabbaga ulitsal käima. Parisis tewad rahwas sured silmad, kui illusa keisri maia peäle watawad, mis nende keiser Napoleon sure kulloga ehhitada lasknud.  Kidawad nüüd, et nende Parisis se ülle ilma keige surem ja uhkem keisri loss peab ollema. No woib kül olla, sest tuttaw assi on, et nende keiser suri ja uhkid maiasid armastab ja ehhitab; agga mis se ommeti aitab,  ka keige surema ja uhkema maiasse peäseb  surm sisse, ja se on üks woöras, kes kunninga lossi ja popsi sauna wahhel wahhet ei te. Ommeti põlle mitte tarwis, et sured mehhed waikse maiade sees peawad ellama; agga körges maias, maddal südda, se on kallis  assi. „Kuida sinna mulle, nenda minna sulle," se sanna on ka Prantsusse keisri ja Inglisse kunninga proua wahhel toeks sanud. Pari näddali eest kais Prantsusse keiser nattuke Inglismaal küllas ning könneles ka sanna kaks Türgi Sultani parrast, kes tal pissut meelt wasto olli teinud. Nüüd kuleme, et Znglisma kunninga proua ka seddasamma au teisele wasto pakkunud ja otsego lustisöidul kord ka Prantsussema randa watamas käinud. No parrem söbrus kui waen ja Jnglismeestel põlle se kord muidogi mitte waenlaste pudust, isseärranis weel Ostindiamaa! ja Hina rikis. Kerburgi linnas olli ta maal käinud ja rahwas ollid tedda sure auustamissega terretanud,  isseärranis linna üllem nenda räkinud:  „Keige armolissem suur wallitseja! Kerburgi  lin, kelle ütlemaks mind on pandud, 70