dele mitte kahjo teinud, waid üksi sedda wilja raiskanud, mis alles kaswas; agga kahjo on nad paljo teinud ja mitme pöllomehhe silmad wet täis jätnud. Sannumed wõeralt maalt. PrantsuSse«aalt. Inglaste ja Prantsüste  söbrus on ka üks assi, mis wagga köddi  kardab. Prantsussed isse tunnistawad (ja nendasamma Inglased ka), et nende söbrus, kui südda piddada annaks, neile kül sureks kassuks  õlleks; agga möllemad armastawad ikka isseennast ennam, kui omma söbra ja sealt se tülli ja nurrin neil tulleb. Üks Prantsusse seitung nimmetab omma maad „Jummala soldatiks",  kelle läbbi teised ning, kui tarwis, ka Inglased nuhheltud sawad. Kui se nüüd ka mitte üsna malle ei olle, et Jummal Prantsussi  kül saggedaste teiste karristusseks on prukinud;  siiski ei peaks karristusse wits, kedda mitto kord parrast karristust katki murtakse ja ahjo wiskadakse, ennast mitte nenda kiitlema,  kui õlleks temma ilma selle kaeta, kes tedda  töstab, ka mönni assi ollewad. Neil õlleks ehk Inglastega pea surem nurrin tönsnud, kui Hiinlased mitte omma walskussega senna wahhele põlleks tulnud, se on nende kaunis rappastand söbrussele jälle ueks kinnitusseks: sest Hina keisri wasto oy neil teine teist wagga  tarwis. Üllekohhus lööb ikka isse omma meest, se on wanna tuttaw assi. Nenda lähhäb ka Hina luggu. Mees petakse sannast, härg sarwest, agga Hinamees se kord wist karwust. Parisis ja Londonis ihhutakse temma peale ühhelhobil  hambaid ja möeko, ja nisuggune walskus  wöib ka süddame täis aiada. Sest minnewa  aasta 27. Zunil sai kaup kindlaste ärratehtud  ja nimmed allakirjutav ja seal kontrahti  sees olli selgeste üllewel, et Inglane ja Prantsus ommad savikud Pekingi linna piddid  saatma ja neid seal lahkeste wastowöetama, ja nüüd nemmad kelmid wötwad neid tulle Wata „Asia" kaardi peal hommiko pool kulges;  meist hirmus kaugel. ja möegaga wasto! Söddimisse peale ei olnud  Prantsus ja Inglane koggoni walmistud, waid laewad ja söamehhed, mis neil kasas ollid,  need ollid muido otse kui sadikutte au pärrast.  Ni kui sure Peiho-jöe suhho said ja möda  jögge tahtsid üllesse minna, ei wötnud Hiinlased  nendega muud jutto, kuid hakkasid kalda  pealt kantside seest tuld andma, tapsid nenda  mitme tulle wahhel 464 Inglast, 14 Prantsust  ja lasksid 3 Inglaste laewa purruks; seal jures  kissendasid ja karjusid nemmad, nago metsellajad,  otsekui olleksid nüüd keik Inglased ja Prantsussed nende jalge a! maas olnud. Andke nattuke aega, patsimehhe!, küllad tullewad pea päwad, kus teie omma tännawust römokissendamist  kibbedaste tagga kahhetsete! Prantsus ja Inglane on köwwaste ettewötnud Hiinlastele omma langenud söameeste werd nenda kattemaksta,  et se neile tullewa pölwe rahwani peab mele jäma. Agga se olli jubba minnewa aasta arwada, et nisuggused omma sanna ei pea, ja on sedda mitto immeks pannud, kui wägga neid ladbi ja labbi walleliko Hinamehhj usti ja nende saunast luggu peti; nüüd. on palk ta. Hispaniamaalt. Uus jöggi. Kui meie omma armast Eiropamaad kaardi pea! ettewöttame ja matame, siis leiame, et iggal maal ning ka Hispaniamaal jöggesid küllalt on s ommeti tahhetakse siin üht uut jöggi jure kaewada. Hispania on isseennesest üks poolsaar, mis üksi põhjapoolt küljestPrantsussemaga nago pea kaelaga kous seisad. Sedda kaelaluud tahhetakse  nüüd labbi leikada ja Prantsusse ning Hispania  wahhele uus jöggi ehk kanal kaewada, mis ühhest merrest teise, se on wahhe-merrest Piskaja  lahheni üllatab, ja nenda laewade teed, mis muido keik Gibraltari kaudo ümber Hispaniama piddid käima, iI)W Inglisse pennikoormat lühhemaks teeb. Sesinnane kanaal peab 285 pennik. pitk, 56 sülda lai ja 5 sülda süggaw sama, et ka keige suremad söalaewad julgeste wöiwad labbi käia. - Pabberi peal on se nüüd pea malmis, agga kaewaminne wöttab ennam aega ja rahha, oi! sedda kullub ennam, kui meiesuggune ehk mönni mu arwab. Ommeti, kui se peaks neil korda minnema, siis on sest 100