panneminne on minnewa ku löppetusses hakkanud  ja pea otams ka Pernomale joudwad. Sesinnane telekrahwi traat, mis Peterburgist Tallinna tulleb, hakkab nüüd Tallinnast, käib ülle Perno, Ria, Mitawi ja Liban linna ja üllatab  teine pool Preisi radda, Memelis, woöra ma tradiga kokko. Se läbbi sawad meie kubbermangud nüüd ka woöra madega otsego kokko ja igga mees, kel ruttuste kaugelt maalt middagi tarwis teäda on, woib sedda telekrahwi läbbi teada sada. Agga ma tulletan weel kord mele: ärgo putogo ükski laps egga wanna telekrahwi tradi külge! Musta merre arest tullewad sannumed, , et nemmad seal sure ussinussega söa hawy. parrandawad. Löhhutud maiad ehhitakse jälle Messe, ärra tallatud pöllud harritakse ueöte ja rahwas on töös nago sippelgad pessa teggemas.  Linnades, kust innimessed ollid ärra pöggenenud, kui waenlased peale tullid, on keik kes alles ellawad, jälle taggasi tulnud ning igga mees otsis omma pessa üllesse, ehk kül mitmede maiad tuhha hunniks alt leida ollid. Tänno Zummalale, kurri södda on möda läinud, ja rahho kätte tulnud, agga kui nende hawade peale matame, mis ta mitmele lönud, ei pease ta meie melest ni pea mitte unnuma. Aitko Zummal neid rahwas ka nenda ellada, kui wagga ristiinnimesse kohhus  on! Tallinnamaalt. Kas ma tohhin üttelda,  mis ma siit ollen kuulnud? „No mis sa siis habbened?" Ma ei habbene kül mitte, agga kardan, et mitto sedda sannumed heaks ei kida. Möttelge sedda kurwa luggu, Tallinnamaal peab wiin kallimaks pandama! Kas se mitte monne mehhele su wet täis ei aia? Jodikuil. Olli tännini küllalt jubba teggemist, kui toop 13 kopp. maksis, mis siis, kui ta M peäle tõuseb? Se kallis märg, mis järvele jubba karvud ka keelt nilpawad, pannakse kallimaks! Kuida tahhab wina orvi sel kombel omma pea ja pawad täis sada; kukkuv saab enne tühjaks, kui pea tais. (Monni sinnine ninna kohkub sedda kuuldes walgeks, agga mis tehha, õnnetus  on õnnetus!) Wina orjus peab ikka orjatud sama, agga kukkur lähhäb paljo kergemaks  ja monni waene naene saab mehhe tööst weel wähhem, kui enne; sest waesel mehhel on ued maksud peäle tulnud, sepärrast peawad naene ja lapsed wähhem söma ja kassinam  kandma, et mees ommaga läbbi saaks. tiks jodik kulutago nuttes teisele: „wiin pannakse kallimaks!" ja meie teised innimessed  ütleme: aitummal Jummalale, ehk siis lähhäb leib oddawamaks. Ria kubbermango seitungis seisab allamal ümber pandud Saksa ma kirri üllewel, mis meie ka omma armsa luggejattele tahhame luggeda anda, et igga üks seäl jures woiks möttelda ja tehha, mis südda sowib. „Hessenima wallitseja suurhertsog Ludwjg II!. loa ja abbiga on Wormsi linnas üks selts mehhi kokko lönud, kes enneste holeks wötnud, heast süddamest jaggatud anded korjava,  mis eest wimaks öige usso ülleswötja vr. Martin Lutterussele seäl linnas ausammast  walmistada, kus temma IBmak Aprilli k. p. 1521 keisri ja rigi üllematte ees omma julge ussotunnistusse läbbi keige Ewangeliumi kirrikute alluskiwwi on pannud. Kül on se unnustamatta Jummala mees isse omma tö labbi ennesele üht au - sammast teinud, mis kauemaks jääb, kui keik teised kunstimeeste kä läbbi tehtud mällestussed: ommeti,  mis selle wäggewa söddia suur maim innimesse  sou heaks on teinud, ei kela järrele tullewat ilma mitte tännolik õlle kast selle wasto, kes ni tänno wäärt on. Et se mannast woetud kaunis kombe on, auwäärt mehhi ka nähtama märkide läbbi auustava: siis on immeks panna,  et woöraste silmad siin (Wormsi) linnas, kes möda läinud suurt aega mele tulletawad, mitte üht mällestust selle kohha peäl ei leia, kussa se ussomees need iggawest melepiddamisse  wäärt sannad räkis: „Siin ma seisan,  ja ei woi teist wisi, Zummal aitko mind! Amen." Agga küssiwad monned mikspärrast ei olle sesinnane tänno wölg jubba ammo ärra 92