nikud ja üks aurolaew kallist abbi toma. Kipper  tundis sedda asja ja ei tahtnud abbi wastowötta;  agga keik temma wastotnngiminne ei aitnud middagi, waid piddi ennast wastotahtmist  wäggise awwitada laskma; laew tehti lahti ja widi önnega Dsweri linna saddamasse. Teisel päwal tulli teine luggu. Kipper sai rehnudi,  et tal eilse abbi eest 400 naela (paljast 2400 rubla) maksta olli. Waat säh! mis sa weel tahhad? Kipper agga ei tahtnud maksta, sest mis eest? Nüüd olli protses lahti. Jnglisma  admirali-kohto auuks peame tunnistama, et sealt parrast otsus tulli: „pallumatta abbi eest põlle Austria kiprel ka middagi maksta tarwis". Peäle sedda olli kohhus wägga pahhane,  et wäggise pakkutud abbi eest ni suurt palka pärriti ja panni palgapärriaid kohto kullo maksma, mis ka pea seddasamma wäärt ööldakse  ollewad, kui nemmad kipre käest tahtsid. Jtaliamaalt. Rikkad judid, kellega paawstil rahha asjus teggemist peab ollema, on nüüd Saksamaal nöu kokko lönud ja tahtwad  „pühha issa" nattuke piggistada, et Mortara  poega kätte peab andma, mis ta wäggise ärra olli wötnud. Küllab saab eddespiddi kuulda, kas se nöu neil aitab. Portugalimaalt. Mawarriseminne.  Waesed Portugali rahwas on üsna kimpus  ja häddas. Waewalt ollid nad Prantsuste kaest peäsnud, et omma suretükkidega neile tuld ei hakkanud teggema, seal satis lummal jälle omma witsa. Nowembri! parrast lõunat ketto 7 on Lissabonis mawärriseminne olnud, mis rahwast pool surnuks ehmatas. Neil on kül asja selle õnnetusse eest wärriseda, mis seal kaunis saggedaste juhtub ja aastal 1755 ni hirmus  olli, et nüüdsed rahwas wee! praegowabbisedes  sest rägiwad. Se kord on agga hirm surem  olnud, kui hadda. Mönned mürid on kü! praggusid sanud ja kiwwid kattukselt langenud, uksed lahti karganud ja kellad tornides isseennesest  hüüdma hakkanud ja innimessed, mönned allasti, tubbadest karjudes karganud: siiski on agga üks ainus innimenne otsa sanud ja paar maiasid mahha langenud. Paar päwa on seäl enne sedda hirmus kange torm olnud ja wägga  paljo wihma saddanud. Sannumed kirrikutest ja kolidest. Vuustusfe wäärt koli söbber. Head peab innimenne kiitma ja pahha laitma.  Au, kellel au tulleb anda ja tänno, kes tänno wäärt on. Kes agga tallorahwale nende laste kaswatamisses ja kolitamisses abbiks, nöuks ja toeks on, miks neid ei pea auustama  ja neile süddamest tänno antama? Tarwasto  kihhelkonnast (Willandimaalt) kirjutab üks hea söbber nenda: „Ma römustasin wägga,  kui ma so 15. numris leidsin, et Jani kihhelkonnas (ka Willandimaal) üks ni auustusse  wäärt herra ellab, kes meie tallorahwa kolide eest hoolt kanda ja kulutada mitte alwaks ei panne. Tänno Jummalale, neid on ennam kui üks. Tarwasto kihhelkonna Suislepi möisa pärrisherrast (Baron Th. v. Krüdener) wöin ma süddame tännoga tunnistada  , et temma omma kolide eest murret kannab, nago Salomon templi ehhitamisse eest. Jgga aasta kullutab ta omma kahhe koli peäle 199 höbb. rubl. ja weel ennam ommast  taskust ärra ja ei küssi neid kellegi käest taggasi. Meil on se armas pruuk ja seädus, et koli lapsed omma mona kolmest kokko samad  : üht' ossa andwad wannemad, teist wald ja kolmat möisa herra. Sedda antakse koolmeistri  kätte ja temma murretseb nüüd, et hinge leiwa körwa, mis neile jaggab, ka igga pääw ihho roog laua peal seisab, kui söma aeg kä on. Mardipäwast künni Maarjapäevani  seiswad lapsed pri kolis ja öppiwad keik, mis öige talloinnimessele ihho ja hinge polest tarwis on. Saggedaste kulab herra isse järrele,  kas keik asjad kordas on, ja kas wannemad,  wald, lapsed ja koolmeistrid keik tewad, mis nende kohhus. Ta tuttaw sanna on: „Mnna ei wata omma kullo peale, maid selle peäle, et norem suggu targemaks saab." Eks se tännowäärt assi ei olle? Kool on kirriko  jalg, ja kirrik mailma sammas. Suur Jummal taewas on kül se öige piiskop ja ko- 198