Perno Postimees ehk Näddalileht M. 17 tSSL Teine Peenus, kesknäddal 22sel Oktobril. aasta. Sannumed ommalt maalt. Wist on mönned minnewa näddala möttelnud:  „Postimehhe weskel on ka wessi kassini  Ommalt maalt mitte marki ja wöeralt maalt nattuke." No egga ta walle põlle. Seäl ma istun tänna (15. Okt.) waene mees jälle, sulg peus ja meel kaelas ja willistan, nago rehhepap sandi tulega sarja äres. Seitungid  towad kül sedda ja teist, agga keik ni magge saksa roog, et otsi ja sibli, nago kanna pühkme unniko otsas, ennego terra leiad, mis süa sünnib. Sabbaga täht on mödas, Hina södda on mödas, Serburgi saddam jubba walmis, Kohhinhina ja Portugali tüllid põlle weel hakkanud, merre-telegrahw alles haige, „Lewiatan" ja „oinas-laewad" alles polel, - Türgi öelus ja Jtalia rööwlid  on ka jubba tuttaw assi kas seal weel immeks panna, kui wahhel Postimehhel tule wahhe aeg kätte tikkub? Sellegipärrast leiame  ikka weel, mis meile kölwab, kui ka igga kord mitte ühhe paljo. Watame selle näddalased  seitungid jälle läbbi, ehk juhtuv middagi silma, mis wötta sünnib ja hakkame esmalt. Pernust peäle. Kes nüüd nende päwade sees meil möda ulitsat käib, se muud ei kule, kui: terrrrrr! ja sedda ööd ja päwad ühte sodo, et pühhapäwal öiete kitsas on wahhelt läbbi tikkuda. Oktobri kuul töttawad wöera ma laewad meile linnaseemnid otsima, ja praego on linna sild neid möllemilt poolt täis. Linnaseemned,  mis maalt tuakse, on agga wägga mitme kessised ja ennamift liig wähhe puhhastud,  et neid sel kombel wöera male ei wöi sata, waid peawad enne keik massinatte peäl puhtaks „klappertud" sama, ja seält se ütlema!  nimmetud kärrin tulleb. Jnnimessed, kes ennast kättetöga toitwad, sawad kül tcnistust, ja selle eest oigo aitummal; agga et ni mitto waewaga tenitud koppikut ka jälle kõrtsimeeste kukrusse kukkuwad, selle eest olgo parrago Zummal! Teine assi, mis siin kihhinat teeb, on se, et innimenne mönne koppiko eest mitmed wöerad linnad ja maad wöib nähhä sada, kuhho ta jalg muido ellades ei üllata, ja keik ni selgeste kui õlleks ta isse seäl käinud  ja keik omma silmaga näinud. ~Kas se tössi on?" Minne ikka, egga ma ommeti wattetama ei hakka; egga ma wallato karjapois ei olle, kes rummala lapsele' ütleb: ~Pista keel külmetand kirwe külge, siis saad Rick linna nähhä!" Laps pistab, keel jääb kirwe külge, nahk maas, karjuminne taggar Nenda põlle luggu mitte, waid ühhes salis seisawad sirmide sees sured kappa pöhja surussed prilli - klasid,