Oppetaja: Selle peale ütlen minna: Amen! Agga räkigem sest wägga tarwilissest asjast weel nattuke laiemalt. Kui sedda õnnetust, silmawet ja ahhastust, mis mönnes maias pahha laste pärrast leiame, hästi tahhelepanneme, siis leiame ka, et se palest  wannemad isse ilma süta ei olle. Nemmad  jätwad norelt teggematta, mis mannalt ennam ei aita, ehk külwawad semet, kust neile ennestele pärrast ohhakaid ja kibbowitso kaswab.  Selle mele ja mötte, wisi ja kombega, mis laps omma wannematte koias on sanud, ellad temma parrast mailmas. On meie tütred  ja pöiad lapsest sadik omma wannematte koddo jummalakartust, puhtust, kassinust, sannakuulmist  ja korralist ello harjunud: siis on se nendega ühhes ülleskaöwanud ja nende ommaks  janud, mis neist ei lahko. Samad meie pöiad  mehheks ja tütred mehhele ja on sedda kasa sanud, siis on neil ennam, kui kirstotäied kuldpenningid,  misga innimenne weel küllalt önneto  wöib olla. Laste kaswataminne on kül raske, agga kassulik wannematte kohhus, mis kallid intressid  kannab ja lastelasteni üllatab. Wannematte eesmärk on siin se essimenne  pea assi. Lapsed möistwad ?nnam sest, Mis nad wannemattest näwad kui sest, mis nad parrast koolmeistrist kuulwad. Sepärrast armsad wannemad, walwage isseenneste ülle, et omma lastele ennast nenda näitade, kuida  tahhate, et nemmad pärrast peawad sama.  Kurri on ussin lapse süddames juurt aiama  ja head semet lämmatama. Ärge üttelge mitte, kui laste nähhes head ehk pahha tete: „nad on alles rummalad, mis nemmad sest teadwad?" Se on hirmus pettus. Muidogi ei te sedda eesmärk mitte üksi, maid hea öppetus ja juhhatus peab körwas  ollema. Ükski laps ei sa jo paljast näggemissest  üksi seks, mis ta peab ollema, waid issa emma on temma essimessed koolmeistrid, ja kui hea on, kui öiget pöhja pannewad. Puhtus ja kassinus on kallis assi ja kaitseb  kerge mele ja roppusse wasto. Harjutage  ommad lapsed selle peale (nago Rein om- madega teeb), kül parrast näete, et nad sea ello ei salli. Hoidke neid norest pölwest savik  ihho ja riette polest puhtad, pärrast tewad fedds isfegi ja ei salli korratumat asja omma ihho, riette egga ellomaia külges. Ärge üttelge  mitte, mannal kölwatumal kombel wabbandades:  „Kust talloinnime puhhas saab olla? Temma tö egga jöud ei kanna sedda. Egga meie saksad põlle zc." Tühhi wabbandus. Nenda rägib holetus ja rummalus. On saksad  üksi innimessed ja tallopoiad tuustiad? On teil mustem tö, kui korsnapühkjal? ja ommeti  ei näe neid kegi muu! aial mustalt, kui omma tö kallal. Muidogi ei lähhä sa kirriko riettega rehti peksma egga sönnikut töstma; agga sedda ei te sa mitte allati, ja mustad ja räppused on mitmed ommeti allati. Hoidke, et teie lapsed ilma asjata raiskamist,  pillamist ja tühja kullo ei näe, ja ärge möttelge mitte, et üllema rahwa seas allati selge  päike paistab ja rosid öitsewad. Walle! ni mitme sure mehhe pehme paddi on nago karro - ohhakattega täidetud, et temma silma kinni ei sa, kui teie ölge peal rahhulist puhkate. Ei olle keik kuld, mis hiilgab, ja mitto Must öuna on ussitand. Kaswatage ommad lapsed omma jöudo ja seisust möda, agga wisi pärrast.  Kes jöuab, astugo körgemale, egga se keeldud põlle; agga mitte körkusse kartsa peale; sealt langeb iggamees häbbiga mahha ja mitto murdwad kaela. Uhkus ja körkus ei olle tarkus  ei üllema egga allama jures. Ärgem kaetsegem  ial neid, kes siin mailmas ennam on, ehk kel ennam on. Kui meie mönne mehhe ümbert  temma sidi ja sammetit ja mis muido sea! ees on, wöiksime ärrawötta, et südda wäljapaistaks, küllab siis näeksime, kui wähhe seal rahho sees on ilma kelleta ommeti mu assi middagi ei maksa. Ärge nöudke mu rahwa  illo ja ehted, se kautab teid, waid nöudke nende möistust ja kidowäärt kombed, kui neid leiate, se kaswatab ja teeb teid tuggewaks. Waatke Reino ja temma maia: Keik on eht tallo modi, agga puhhas ja wisi pärrast, et igga  saks, kes sisse astub, tunneb ennast kui koddo ollewad. Riette illo tagga aiaminne teeb leiwawilja hagganaseks ja kustutab tulle leme- 390