Perno Postimees ehk Näddalileht M 9, »BZS Kolmas Pernus, kesknäddal 26» Augustil. aasta. Meie sure ja auustud Keisri Herra ja Proua kronimisse- pühha. Taw. Lau! 2V. Suurt armo hoolt on Jummal kannud, Mei' sure Wenne rigi eest. Et ta meil Aleksandrit annud, Kes helde metest, mäggew tööst; Ta aujärg seisab töe peal Ja õigust armastab Ta meel. Ta rigi rahwast römustada, On Temma ainus hool ja rööm. Neil kergitust ja õigust sata, Ses hiilgab Temma auukroon; Kus teistel rumi uhkussel, On Temmal arm ja helde meel. Kus Aleksander põhja panneb. Seal panneb Temma kaljo peal; Kus ial pudust, wigga tunneb, On warmalt awwitamas teal; Suur nöu ja tarkus Temma sees, Sest Jummal on Ta abbimees. Kus pimmedusse hanged seismas. Seal sullatamas Keisri nöu; Kus rummalus weel wöimust mõtmas, Seal tõuseb ue päikse au; Keik pimniedust ja rumm alust Ta leikab mahha rigi-puust. Ta rigi pirid seiswad kindlast. Neil söawäed muriks ees. Ja mäggew Jummal isse taewast, On Temma kilp ja abbimees; Ja tulleks tuhhat waenlast kül. Ei kohko meie Keisri meel. Eiropa sured, weiksed rigid Keik Temma rammo tunnemad; Ta söariistad, möegad, pigid On terrawad ja wallusad; Ja siiski, ei Ta kiitle sest, Waid nõuab rahho süddamest. Suurt kasso omma rigil sadab Tark Aleksander allati. Ja miljonide juttad peästab, Kes Tedda kiitwad surmani; Ta orja pölwe kautab. Et innim' innimesseks saab.