pölgawad, kedda keige ennam peaksid armastama.  Nende sahkerdamist ja mammuna tenistust  tunneb igga laps. Ristirahmast petta, ei pea nemmad mitte pattuks. Separrast, kui kaup 20 kopp. maksab, siis marsi 120 küssiwad,  sest igga üks peab nendega kaubeldes kahjo läbbi targemaks sama. Kas ma nüüd meel pean ütlema, et need j udid on? Kolmas selts on terme liikmetega sandid, üks Äsiamaalt Eiropamaale tulnud hulkuja innimeste suggu, kes keikide körwad täis kissendades  möda maad ümber kerjawad, kui annad,  siis önnistawad taewast sadik, kui ilma jätkad, siis sajatawad kaewo põhjani. Ehk kül nende önnistaminne kasso ja sajataminne kahjo ei to, on siiski meite seas mönned rummalad  külla memmed, kes ühte lootwad ja teist kartwad. Kuida ööldud, nende pea tö on kerjaminne, agga seäl körwas prugiwad ka keik suggu pommisemist, käewatamist ja muud tühja paljast nõidust, mis ühtegi ei olle ja kust ühtegi ei tulle», kuid et rummalatte pettuseks hea kül on. Saggedaste aiawad ka pöidla pitkemaks, kui teised näppud, ja mis ellus maias  kinni põlle kaswanud, lähhäb nendega kasa. Et ma siin mustlastest rägin, tunneb luggeja jubba muidogi. Suurt kitust põlle neist ial olnud,  agga et nemmad kurjad lomad ka hobbuse  margad ja mõrtsukad wöimad olla: sedga  põlle ma tännini teädnud egga põlleks uskunud,  kui Lättimaalt mitte trükkitud sannumed  ei tulleks. Tössi on, et Lättimaal jubba mõnda aastat Eesti rahwa teekaiatte hobbused  kõrtsidest, ehk kus muido ömaiale jäid, ösel ärrakaddusid ja nago tinna tuhka kaddunuks jäid. Kegi ei sanud üllesse, kes margad ollid, sest Eestimeeste Lättikele pudus olli märgadele sureks kassuks. Kaddus hobbune ärra, siis läks paljo aega, enne kui Lätlased arro said, mis Eestlane kaebas, kel peälegi maad ja metsad tundmatta ollid, ja senni olli warras hobbusega ülle mäggede ja orgude keikide silmast  kaddund ja waene teekäia kahhewörra kimpus:  hobbune läinud ja koorm tee peäl. Sedda  õnnetust saggedaste nähhes, hakkasid Roopi kihhelkonna mõisa wannemad (liggi Wönno linna) kidowäärt nou wötma: ni pea kui üks hobbune jälle teekäial kaddus, warsi hulga ratsa hobbustega warrast tagga aiada ja nenda  on minnewa ja tännawo aasta kohta jubba  7 warrastut hobbust teekäiajattele kätte kodud  ; agga wargad jäid kaddunuks; sest ni pea kui näggid, et neid tagga aeti, jätsid hobbust mahha ja läksid pakko. Kes õlleks uskunud, et mustlased need handwärgid ollid? ja ommeti  ollid nad sedda ja ollid weel ennam mõrtsukad ka! 23. Septembril warra hommiko söitis Orrelli  möisa opman Grosberg karja möisa törahwast watama. Körtsi ukse ees kuleb ta, kuida üks teekäia, paar wersta taggasi, kolm tallo wankert tee ärest ja werd maast leidnud, agga ei innimessi egga hobbusid. Se torkas Grosbergil süddamesse, ta tõttas warsi karjamõisa,  wöttis seält 15 ratsa meest kasa, satis  mõnned neist tuhhatnelja külladesse abbi kutsma ja aias teistega senna, kus teekäia ütles wankred ja werd näinud. Keik olli kössi. Pea näggid, et üht werrist kehha tee peält olli körwale lohhistud, kedda ka tee lähhedalt maast leidsid. Jälle olli Testimees *), kes pool surnud  hinge wakus; sest ta werri jooksis surest kaela ümber leigatud hawast ja mitmest pähhä  lödud hawadest walja. Sure waewaga said werre kinni ja mees teggi wimaks silmad lahti ja hakkas arro sama; agga ei wöinud paljo räkida, kuid waewalt ni paljo, et ta teise mehhega ja kolme hobbusega teed olnud käimas  ja et 4 mustlast hommiko kello 4 nende jure tulnud ja tuld pallunud, agga korraga nende peäle karganud ja neid poolsurnuks lönud;  kus ta seltsimees jänud, ei teadnud mees mitte üttelda. Selle aia sees tulli ka Lentsi möisa hopman  Lentsen senna; sest teine Estimees olli mörtsukatte käest peäsnud ja Lentsi mõisa jooksnud.  Nüüd peti nöu, anti Wönno sillakohtule  teäda, otsiti peäle 50 ratsamehhega keik ümberkaudsed metsad läbbi, agga ei hobbusid egga mõrtsukaid. Wimaks tulli üks wäljasa- Kust makonnast waesed risutud mehhed olnud,  põlle mitte üllespandud, assi on wist alles kohto kulumisse al. 140