Peale 80 aasta on wannaks sanud 10 meeöterahwast ja 20 naesterahwast, ühtekokko 30 innimest ja nimmelt: 81 aastat 6; 82 aastat 5; 83 aastat 1; 84 aastat  4; —B5 aastat 4; - 86 aastat 1; 87 aastat 4; 93 aastat 4 ja 99 aastat 1 innimenne. Õnnetuma surma läbbi on siit mailmast ärraläinud: 2 surnud leitud; 1 surnuks kukkunud; 1 on hobbone surnuks wiskanud;  1 on pu mahha lönud; —,4 leitse ehk wingo sisse surnud; 1 koggematta  püssiga mahhalastud; 4 ärrauppunud;  6 ärrapöllenud ja 6 isseennesele surma teinud. ühtekokko on siis õnnetuma  surma läbbi 26 innimest siit ilmast ärra läinud. Juttud ja jutto jätkud. Tulelaewad ja Türgima. Kahhe kolme  kümne aasta eest ollid mitmed kunstid Türgimaal alles koggoni tundmatta asjad. Nendasamma ka tulelaewad. Essimenne tulesöitja, kes Türgimaal omma onne katsus, olli üks noor priske Jnglismees, nimmega Harris. Türgi pealinna allewi! ellas sel aial üks Kreka trahteri issand, kel wägga illus tüttar olli ja pealegi ta ainus. Selle kenna lapsokesse silmad sütasid Inglismehhe süddant, nago tulli taela, pöllema ja ühhel öhtul, kui teised ollid ärralainud, ütles ta trahteri-issandale:  Wanna pappa, nenda ja nenda on minno põues loud, kas ei woi ja?  Harris  olli illus mees, tark mees, rikkas mees mis sa weel tahhad? Wannamees ütles jah, emma ütles jah, tüttar ka jah, Harris ütles aitummall asjad ollid kordas. Agga wäimehhe  tööst ja ammetist ei sanud ai, äm egga pruut öiget arro; siiski mõtlesid mollemad: Inglisse tule - söitja woib üks suur ammet olla ja pulmad said petud. Monni aeg parrast pulmi andis Harris Konstantinopolis teada, et temma taewa pole (ahhab lennata, kes tahhab, woib rahha eest watama tulla. Seatud pääw tulli katte. Türgi Suur- Sultan olli isse ka watama tulnud ja luggematta  hulk innimessi tõttasid immet nagge- NM ning rahha tulli, kollast, walget ja punnast,  nago purrs sisse. Aia südda wabbises. Ta tulli weel kord ja maenitses, et wäimees yisuggust jummalakartmatta  tempo ei piddand teggema. Hatris naeratas ja piddi praego laewa astuma, kui ka temma kallis naene Saide ta ette mahha langes ning pällus: „Armaö Harris, meie olleme alles paar näddalat paris ja sa tahhad mind jubba mahha jätta? Kui sa just pead minnema, siis wötta mind ka kasa, et mollemad  ühhes kous head ehk kurja näeme." Harris mõtles järrele, katsus tuult, tõstis omma armsa Saide laewa ja laew tõusis üllesse.  Türklased ajasid silmad pärrane, öis kasid ja karjusid, nago joobnud ja wahtisid  alt üllesse. Mis nemmad unnes ei julgunud  nähhä, sündis ilmsi nende silma ees: innimessed läksid tuletiwul üllesse. Kui tük maad kõrgesse ollid tõusnud, laskis Harris weel Jummalaga jätmisseks kaks püstoli üllewel paukuda. Türklased kummardasid. Kreka ja Armenia rahwas lõid risti ette, õigeks asjaks ei arwanud sedda kegi. „DH meite waesed lapsed! õhkas Saide emma, kui laew silmist  ärrakaddus nemmad on nüüd taewas! Ei meie silm neid ennam nähhä ei sa! Ja wata! ütles issa egga nad muido  põlle ärraläinud, wata, mis suurt unnikut  kulda ja höbbedad nemmad meile jätnud. Jummal tassugo neile sedda üllewel!" Agga kui immeks pannid Türklased, kui laew teisel pawal wasto öhtut nore pariga jälle taggasi tulli! Nad ollid möttelnud, et Harris omma naesega missist taewa läinud. Äi ja äm terretasid neid taggasi tulles, nago inglid ja olleksid pea küssinud: ~Kuida taewas loud on-- kui nad olleksid julgenud. Ni rummalad ei olle kül Türklased ennam, agga paljo targemad ka mitte. No mis Türklased praego tewad? Nemmad  külmetawad. Tännawo talwe peab nende soja ma kohta ni külm ollema, kui keige wannemad  Türklased ei malleta näinud ollewad. 272