milt poolt puhkamas ollema ja nüüd hakkad jälle söast peale?" Söariistad on korraks kül puhkamas ja lahhingidest põlle mul praego mitte sanna üttelda;  agga ma ei wöi ka enne aego „rahho! rahho!" öiskada, kui kindlat ja kössist rahho, weel ei olle. Sepärrast peame eest otsa ikka weel söa nimme jutto otsa pannema ja siis järgemöda  könnelema, kuida wihhameestel rahhomötted  on tulnud. Suur Solwerino lahhing olli mödas, Austria  ütte Mintsio-jöe taggasi aetud, Sardo- Prantsussed ollid ülle jöe järrele läinud, prints Napoleon löuna poolt ülle sure Ps jöe tulles, ennast keisri wäega ühhendanud, Wiktor  Emanuel Pestsiera linna ümber piranud, keiser Napoleon watas Werona linna peale ja iggamees ei wöinud muud odata, kui et jälle suur lahhing piddi tullema; pealegi võtsid  Prantsusse söalaewad Wenediko linna sl igga pääw sedda käsko mi! linna piddid purrustama  hakkama, kus muidogi mönni laew õlleks isse ka purrustud sanud. Preisi - ja mu Saksama püssid ollid minnas ja ootsid, kui Prantsus jälle üht lahhingit õlleks wöitnud,  kes teab siis, mis nad olleksid teinud. Peale sedda ollid teised kunningad ja keisrid ühheteise wahhel jubba kirjade läbbi nöu piddamas;  midda wisi tüllitsejaid leppitada. Nenda  ollid loud, kui Napoleon, kes tännini ses söas keik lahhingid olli wöitnud, 25. Juml  *) korraga omma wastasele rahho pakkus,  et esmalt söariistad künni 3. Augusti k. p. piddid seisma jama. Austria olli wässind ja wöttis sedda rahhopakkumist hea melega wasto, agga et se Napoleoni poolt tulnud: sedda panneb keik mailm immeks. Siiski, kes nende asja terrawast tähhelepanneb, saab pea arro, et Prantsus mitte rummal ei olle. Kas ta piddi omma minust rammo ja rahha koppikut  kallutama ja senni söddima, kui teised keik ta kaela olleksid tulnud ja siis pärrast isse hadda ja häbbiga rahho palluma ehk wimakS *) Just selsammal päwal, kui Peterburgis meie Ünsa keisri Nikolai aumällestusse-kuio ümbert katte langes, kuida üllemal jubba kuulsime. weel önsa (?) ormo teed käima? Põlle Prantsus  igga kord ni rummal. Nüüd on ta mitto lahhengit wöitnud, hulga maad Austria käest ärrakiskunud ja on omma rahhopakkumisse parrast surema hulga ees aus mees weel pealegi. „Agga kuida se rahho-nöu siis tulli ja kuida Prantsus sedda isse esmalt peale hakkas? Noh, mis seal suurt kuntsi olli? Napoleon teggi kirja (egga minna tea, mis seal sees olli) andis sedda omma adjutandi (kindrali) katte ja ütles: „wötta walge lip peusse, et kegi sind mahha ei lasse, ja wi se kirri Werona linna Austria keisri kätte, rägi susannaga weel nenda ja nenda ja paljo termist  ka minno polest." Adjutant wöttis kirja, paar üllemaid ka kasa ja läks. Muidogi tahtsid  Austria wahhid enne teäda, mis mees ta piddi ollema, ja kui kuulsid, kuida loud ollid, lasksid tedda rahhoga eddassi ja Austria keiser  wöttis kirjakandjat wägga lahkeste waöto ning kutsus weel löunakS omma laua äre söma.  Muido seutakse nisugguse kirjatojale waenlase  leris tulles ja minnes silmad kinni, et ta middagit ei pea näggema, egga koddo räsima,  agga Prantsusse adjutandil ei tehtud mitte nenda. Keiser Prants Josep aias lemmaga tük aega jutto, ei salganud ka mitte, et Solwerino  lahhing temmale hirmus kahjo teinud ja (mis tärmini weel ükski ei teadnud) peale 45,V00 meest surmanud ja hawanud, kellest Prantsusse adjutant isse 1650 peälikkud Werona  piddalittes näggi. Prantsusse ued suredtükkid  ollid Austria abbiwägge weel tagga kaugel  ennam tapnud, kui neid, mis ees tulles ollid, sest need kandwad hirmus kaugele. Ollid  juttud aetud, siis läks Prantsusse kirjatoja  jälle omma leri taggasiž Pärrast sadeti Austria poolt wastus fetsammal kombel Napoleoni  kätte Waleggio linna ja nüüd ollid asjad jone peal. Esmalt tehti kaup 5 näddalisse  puhkamisse peale, se olli 26. Juml; pärrast tullid möllemad keisrid, Prants Josep Weronast ja Napoleon Waleggiust 29. Junil Willawranka linna kokko teine teistterretama  ja susannaga jutto aiama. Möllemad näggid  teine teist siin essimest korda ello sees, ehk 28