Kuida on luggu nende lauludega, mis kül mitte kirriko kori peal, agga muido koddo ja kolis armsad on laulda? On neid paljo ehk lauldakse neid wisi parrast? Jälle peame ütlema:  Pudus mollemist. Ommeti woikstd tee juhhatajad, kes noorte innimestele nodi tundmist  ja mis muido laulo jures tähhele panna, öppetawad, jubba Paulseni 40 lauloga w"ikest allustust tehha. „Aido raido, ellad wennad,"  „ Külla neiud, norokessed " ja, „Terrs ella ämma eita" ja muud nende sarnatsed,  nimmetakse ka lauluks, agga ei sanna pitkust, ei öiget wiit, ei arro egga otsa; sanna  sealt, teine teält kokko pandud, nago paigatud  torropil, ja se peab laul ollema? Jggal  mehhel ommad sannad ja omma wiis, teine körristab ees, teine kagutab järrele, saggedast  kolm nelli kord üht ainust sanna se peab laul ollema? Seddasuggust laulo woib körtsi ukse ees ja külla kige peäl kuulda; agga ta panneb körwad ugama ja aiab, nago suitso wing, pea wallutama. Tööst on kül, et parrema laulude polest alles suur pudus  on, mis koddo ja kolis nelja heälega laulda sünniks; agga seäl peawad armsad laulo öppetajad isse nou piddama, parremid saksa kele laulusid kokko otsima ja nodi järrele seädima,  künni neid aega möda trükki läbbi jure kaswab. Tunneme ühte meest, kellel neid kaunis hea kahl (liggi 500) !kous on ja kes ka trükki tarwis 25 meeste- ja 25 seggaminnekori  on nelja heälega ülles pannud, mis jubba  trükkitud olleksid, kui rahha koppiko nappus  tööd taggasi ei hoiaks. Õlleks meil agga lauljad, küllad siis laulude pudus ka pea kauks. Postimees ei pea kül mitte nenda ninnatark  ollema ja targenud öppetama, agga et ta laulo wägga armastab ja laulo pudust ikka meel leiab, sepärrast julgeb temma, kui juhtub paar sanna räkima, nago ta nüüd teinud ja eddespiddi meel teeb. Keik saksa rahwa laulo-mõistus ja laulo-piddud ei aita meile middagi, kui meie isse parrem laulda ei mõista, kui se tühhi paljas „aido raido", mis jodikuttele woime jätta. Sepärrast, kel assi armas ja mõistus peas, pango kät adra külge;  Postimees uppitab ka nödra joudo möda ommast kohhast, ni "paljo kui woib. Ja tuleb  ta, kus luggu lauluga hästi eddasi lähhäb,  ja kuida sedda tehhakse egga ta omma laulo söbro siis wist ei unnusta. Sannumed woöralt maalt. Se kord õlleks mul hea pauna täis woöra ma sannumid ollewad, kui muud asjad seält seest tohhiksin wälja wiökada; mitte üksi India  söast, waid ka muialt mailt. Toppin siis ni paljo pauna, kui lähhab ja mis ülle jääb, toon tullewal näddalal. Saksamaalt. Ms ma ette ütlesin, on töeks läinud: meie Keisri Herra on ka Würtembergimaal Stuttgarti linnas omma Õe maias Prantsusse keisriga kokko sanud. Seält kzmninga sündimisse päwaks otti koggoni  7 kronitud pead seal kous ja rahwas põlle ennam teadnud hea mele ja römoga, kelle eest weel mütsi mahha töstad ehk pahhä jättad. Kui ma keigest sest illust ja auust, mis seäl kuulda ja nähha olnud, pitkemalt hakkaksin könnelema, kus se keik mahhuks ja mis kasso sest õlleks? Olgo meile sest kül, et teame: meie Keisri Herra laks esmalt Darmstatti, kus Proua ja lapsed Tedda sotsid; seält Prouaga Stuttgarti, kuhho Kreka  kunninga Proua ja pärrast Prantsusse keiser  ka kokko tullid ja paljo muid kunninglikko  suggulasi. Aupakkumissest ja römust ei olnud muidogi pudust. IZmal Septembril öhto, said Wenne ja Prantsusse keiser esmalt  teine teisega kokko ja andsid käppa. Wägga kenna on kuulda, 'et meie armas Keiser  ni lahke mees on, kes kui Prantsusse keiser  aupakkudes Temmale omma suri üllemid tahtis ette seädida, marsi ütles: „O otke, ootke, ma teen sedda ennemalt, sest ma ollen siin nago koddo." Za olli omma Öe ja Öemehhe maias. Seäl on neil päiwil Würtembergi allamattele ka suur rahwa pwdo olnud ning kunningas käinud omma sure woörastega, meie Keiser parremal  ja Prantsusse keiser pahhemal käel, kesk 111