Hispaniamale suur kasso ja Inglaste Gibraltar,  mis peale nad ni uhked on, saab se läbbi otsekui tühjaks asjaks. Tännini on Gibraltar wahhe-merre wärrawa luk, mis Inglased omma  tahtmisi möda kinni ja lahti tewad; agga kui laewadele uus te tehhakse, kes siis ennam Gibraltarist lähhäb lubba küssima? Inglastel ei wöi se uus nöu mitte melepärrast olla, ehk kül jälle üks Inglane se essimenne nöuandja olnud. Hispaniamehhed nääksid, et assi parreni  tänna kui Home malmis õlleks. Sannumed põllo ja mu maia tööst. IX. Tilga Prido. Meie teame, et Prido se ainus Kasiko külla perremees olli, kes omma jalga Reino maiasse ei pistnud, agga sedda ennam kirrus ja wandus, et teised seal kaisid ja söimas neid ilma pealt ärra. Agga kulda ollid Prido omma  loud? Oh parrago, ei sünni räkida! Honed  ilma kattukseta, öue ilma aiata, laudad ja aidad tühjad. Omma talli - wilja olli temma kül ka mahhateinud, agga jubba kohtomeeste  silma a! ja mis külli ja tö se sellegipärrast  olli! Prido isse olli allati purjus ja naene ja lapsed hoidsid nago kurja koera eest. Temma holetuma maiapiddamisse ja jomisse läbbi olli ta aega möda ikka alla pole läinud ja nüüd kibbeda waesusse sees. Temma koht ei olnud mitte sant, sest Prido wannemad ollid  enne rikkad innimessed olnud ja eest otsa Prido isse ka; agga ta olli wannematte ainus  laps ja sai norest sadik ellilud. Kui ta kolis holeto olli, siis trööstis ennast sellega: „Mnno issa on rikkas mees ja parrast jääb keik minno kätte." Issa emma hoidsid tedda, nago haiget paiset, kelle külge kegi ei tohhe putuda.  Olli ta wannemaks sanud, siis polnud lemmal  suremat sowimist süddames, kui et wannemad  jubba muldas ja Pridul omma tubba ja omma lubba kääs õlleks. Nenda tewad keitellitud lapsed. Ta kurwastas ja wihhastas neid igga pääw, künni ommeti wimaks möllemad  mulda ja maia ohjad omma kätte sai. Nüüd ellas Prido nenda, et omma arwates ka ellust maggo tundis. Sapad jalga, seitse sidi westi selga, nokkaga müts pähha ja pitk piip suhho se olli essimenne assi. Linna sellid ja pursid, need ollid Prido söbrad ja nende järg olli allati Pridul, kus kaarta mängiti  ja suhkrowina jopi. Maia tö läks ni hästi, kui poisid tüdrukud teggid. Saggedaste  olli Prido mitto päwa järge möda linnas,  ükski ei teadnud, mis tallitust tal seal olli. Kül teised innimessed maenitsesid tedda ka, et parremat ello allustaks, agga mis se aitas? Prido käis ikka omma teed eddasi ja maia ello läks taggasi. Mönned andsid temmole  nöu naest wötta ja lootsid sel kombel asja parremaks minnewad. Se temp sai ka tehtud; agga Prido ei arwanud küllas ennese wärilist leidwad, waid wöttis linnast ühhe körtsmikko pakso tütre Katrina naeseks. Jnnimenne  läks ommast kohhast ka korda; mönne kubja, kiltre ehk möisapoisile õlleks ta üsna parras olnud, agga talloperrenaeseks ei kölwanud  ta koggoni; ta ei möistnud tallomaia tallitamissest  ühtegit muid asjo, mis tollokohhas tarwis ei õlle. Sedda keik ütlestd naabrid ka Pridule ette, agga mis temma sest holis? Mihklepäwal ollid pulmad ja ni uhked, kui wähhe wöimalik. Senni kui wannematte korjatussest wee! järrele olli, laksid keik asjad kaunis hästi, ehk kül teiseti kui teistel. Prido  ellas omma nore naesega, nago kassipoeg, pehmes willakorwis. Naest ei wöinud just mitte laita, agga ta ei passinud tallonaeseks. Nüüd piddid ued wankred, ued sanid, ued peegled ja aknad, kummotid ja kappid tullema ja keik linna modi. Sellegipärrast ollid alles parremad  wiljasagid, Prido aias ikka wee! läbbi. Õnneks olli neil kaks ainust last, teine poeg, teine tüttar. Prido suhkronapsi himmo ei kahhanend,  waid kaswis. Aega möda hakkasid wöllad tullema, mis kerged ollid tehha, agga  rasked maksta ja se aias Prido wina himmo  weel suremaks, misga ommad murred tahtis  upputada. lominne ja holetus surrusid ühhelt poolt, waesus teiselt poolt ja nenda sai Prido ni kaugele, kui ta nüüd olli. Naene surri murre pärrast pari näddala eest ärra. Möisa härra ei võtnudki ennam kewwadit, waid 101