Perno Postimees ehk Näddalileht M 28 »83S Teine Pernus, kesknäddal 14. Januaril. aasta. Sannumed ommalt maalt. Willandi makonnast. Kulda issollete  näinud, jäid mönned pühhade kirjad minnewal näddalal järrele, mis nüüd teile jälle ette pannen. Uks söbber Willandi kihhelkonnast  kirjutab nenda: „Armas Postimees! Ma ollen nöuks wötnud omma jöudo möda üht Neäri- lau lo üllespanna, kui woid, siis wötta kasa." Siin ta on. Neäri - laul. Wisil: Oh Jesus, üllem abbimees. Nüüd meie silmad jälle näin'd, Et manna aasta lõpnud Ja iggawest meist mäda läin'd; Uus meile kätte tötnud. Oh Issand Jummal! anna sa Meil waggad kombed ellada, Ni kui so rahwa kohhus! Kül mönni manna hallile Sel aastal jänud nutma, EL surm ta abbikasale On sanud jubba tötma. Ta jänud mahha, manna muld; Ei te tal' römo höbbe kuld, Kuid otab sinno kutsmist. Ka paljo laste nutto heäl Käib süddamest meil läbbi. Kui tuleme neid kaeb'wad teäl. Et äkkist tulnud többi Ja surretanud niannemad. „Kes meil' nüüd leiba annawad. Ehk ommaks lapsiks wötwad!" Ni mitmest norest parist ka, Kes abbiellus ollid, Kui õige armastussega Siin ühte kokko tullid, On teine niidud maggama Ja teine jänud leinama Ning ööd ja päwad nutma. Oh, armas Issand Jesuke, Sa meie ainus abbi! Oh, anna lotust keikile So pühha Waimo läbbi! Meil' isse mele tulleta: Et ni kui manna aasta ka On lõpnud, lõppeb ello. < — Oh wötta meie Keisrile So pühha Waimo anda! Ja aita tedda römoga Ta raske kroni kanda! Oh, aita, et keik allamad Ta sanna rõõmsast kulewad, Ja anna kallist rahho! Lass' ommad truid sullased So sanna kulutada, Ja wötta omma saunale, Täit wägge, julgust anda! Oh Issand hoia selle eest, Et sinno sanna meie kääst Siin surmani ei kauks!