nast kuleme. Prantsustel ja Jtaliameestel näitab se werrine mäng wägga armas ollewad,  kui Austria! ka lusti on, siis on söatulli pea pöllemas. Hoidko Jummal! Kuida Prantsussed omma Negri-palkamist  Jnglastega selletawad, sest põlle se kord middagi kuulda; agga järrele jätta ei tahha nemmad mitte, olgo siis, et nende keiser sedda  asja iöse arrakelab. Oh, peaks Jummal keisri meelt nenda pöörma, et ta sedda häbbi ja patto Prantsussema peält ärra sadaks! Küllad uel aastal same selgem kuulda. Agga milleks on kül kuulda, et Prantsussed, kes isseennast  seks essimesseks rahwaks piddawad, kellest keik teised peaksid öppima, et nemmad  omma kasso pärrast ni innetumat asja keige mailma ees tahtwad seädusseks tehha,  kui õlleks se keik hea ja oige ja pannewad immeks, et teised sedda järrel ei kida. Parisist tullewad ka need sannumed, et meie Keisri Wend, Suurwürst Konstantin  Nikolajewits, kes Nitsa linnas (Sardiniamaal) talweks ellamas on, jöuluks Parisi linna peab watame minnema. Se teeb neile suurt römo. Nitsa linnas peab sel talwel  paljo Wenne rahwast ellama, sest seäl on meie ma wallitsus üht paika, nimmega Willawranka,  mitmeks aastaks omma kätte ürinud,  kus Wenne aurolaewad kaldas käiwad ja kiwwisöe- ja muud maggasinid assutakse. Senna ehhitakse ka kesk katoliki rahwa sekka üks wenne kirrik, mis tarwis Suurwürst Konstantin Nikolajewits jubba 2. Detsembril  essimest alluskiwwi on pannud. Inglismaalt. Uus suurtük. Inglased  on ikka röömsad, kui nemmad jälle usa tulleriisto walmis sawad. Nüüd on üks kirjo  peaga mees seal jälle üht uut suurtükki wälja arwanud, kelle sarnast kuskil weel ei vlle. Se wöib mehhe riist kül olla, kui 32 naelase kuli ennam kui 7 wersta kaugele sadab.  Selle ülle on Inglased röömsad ja ütlewad:  nisuggusid tahhame hulga walmis wallada;  tulgo siis waenlased meie wasto, ja katsugo, kas liggi peäsewad. Kuhho nende kulid ammo ei üllata, senna ullatawad meil. Agga kirjo on ta kül, kui innimenne ülle 7 werstq suretükkist kaugel, ikka weel peab wärrisema ja kartma, et pähhä kukkub. Mänsestre linna jures on 25 innimest  kiwwisöe kaewandusses püösirohho läbbi äkkilisse surma sanud, mis läbbi mitto naest leöseks ja paljo lapsi waeseks jänud, kelle jöulopühhad  nüüd leina pühhad on. Hans ja Marri, ehk: kurbdusse järrel tulleb rõõm. Pühhade aial on ennam aega, eks rägime wahhel ka ühhe jutto? Jah, teme ni.  Waesed  peawad waewa näggema, se on wanna tuttaw assi ja Jummala tarkus ja heldus  paistab seält nisamma wälja, kui keigest temma armo tödest; kel agga silmad on, sedda  nähha, se möistab warsi, et neile kes Jummalat  armastawad, keik assi peab heaks tullema.  Mal Part olli waene lesk naene ja Hans temma ainus poeg. Kui ma ütlen waene lesk, siis se polnud kül iggapäise ülles piddamisse polest just mitte nenda; sest neil olli süa, jua ja rided ümber: agga se ei te weel leske naist röömsaks lesseks. Hans olli jubba asja aiaja ning aitas emmat toita ja neljas käsk olli tal ausaste peas ja süddames,  ja sepärrast piddas emma tedda ka, nago  silma terra, kalliks. Selsammal aial surri seal küllas üks teine lesk naene ärra, kellest  muud järrele ei jänud, kui tulli ja wessi ja weike kümne aastane tüttar Marri. Suggulast  temmal ei olnud, kegi lapsokest hea melega  ei tahtnud, kuid „opmann" ja wallakohhus mõistsid last küllas ümberkaima ja igga näddal  isse perremehhe jures söma. Nenda piddi tüttarlaps ülles kaswama ja temmast innimenne  sama! Et sedda paljo parrem wöiks tehha, ei tulnud seält külla rahwal kellegil mele, waid mönni kolme kihwaga perrenaene ütles weel: „noh, mis waese lapsel muud ennam tarwis? kas tal emma jures puhtam leib ninna ees olli? katsu mis perretüttar ta siis on, et ei wöi tallust tallusse joosta." Ag- 205