sündinud, arwatakse meis rahha järrele peäle 6W tuhhat höbberubla suur ollewad. Leipsigi ja Dresdeni linna wahhel on raudmaantee peal kaks wankre rongi teine teise wasto pörkanud ja nelli wiis aurowankert purruks läinud. Hawatud on innimessi seal jures kül sanud, agga et monned surma leidnud,  põlle mitte kuulda. Nisuggused önnetussed  sünniwad ennamiste holetusse labbi. Inglismaalt. Imme kül: monned paggana rahwas, nago Hindud, sowiksid Jnglismehhi  ma põhja, löwad mahha, kus liggi  sawad ja upputaksid neid leme lussika sees ärra, kui nad sedda jõuaksid; teised jälle, nago Siami rahwas, Tagga - Indiamaalt, kannaksid neid sülles ja annaks neile suud. Et Siamimaalt Znglismale sadikud tulnud ja kallid kingitussi kasa tonud, sest olleme jubba  kord könnelenud; agga ennego woörad mehhed Znglisma kunninga proua silma ette said: seäl läks monni pääw aega. 8. selle ku pawal anti woöra ma lindudel lubba ette tulla. Neid olli ülleültse 8 meest, kes ette tullid. Kalliste ollid mehhed rides, agga ni pärdikult, kui Europa rahwa silmad ep olle harjunud näggema. Inglisse kunninga proua istus ühhes wägga sures ja illusas salis aujärje  peäl ning temma abbikaas, wannem tüttar  ja tütre peigmees (Preisima prints Privi  k Willem) ta körwas; peäle sedda seisid suri üllemaid hea rood kummagil pool kulges. Keik läikis ja särras kuldas ja höbbedas, et meiesuggusel silmad kirjuks pähhä jääksid. Uksed tehti lahti ja Siami sadikud astusid teine poolt sali otsast sisse. Ni pea, kui kunninglikko  üllemaid teises sali otsas näggid, heitsid keik 8 meest ommas uhkes Siami rides  maoli mahha ja hakkasid nenda, üllem ees, allamad rongis tagga, maoli maas aujärje  pole ronnima. Znglisma üllemattel olli sedda nähhes raske naero piddäda. Ollid ronniad aega möda aujärje ette jõudnud, siis tõusis essimenne pölwili, tõmbas kirja põuest ja hakkas omma terretamisse könnet ette luggema,  mis tulk Inglisse kele ümber ütles. Selle peäle wastas kunninga proua, wöttis Siami kunninga kuld tähtedega kirja ja kingitussed  wasto ja nüüd ollid essimessed juttud  aetud. Agga nüüd tulli taggasi pöörda ja sellega olli luggu weel weidram. Aupaklikkud  woorad ei olnud koddo harjunud kunningale  selga pöörma egga tahtnud sedda nüüd ka mitte tehha. Mis siis muud, kui piddid mehhed wähhede käiko käima, se on: taggaöpiddi  ronnima. Kes tulles keige tagga ronnis,  se ronnis taggasi minnes keige ees; agga se olli tük kirjo tööd, sest et Siami meestel ka kukla tagga silmi ei olle. Jsseärranis waewalinne  olli meestel seal, kus tolid tihti seisid.  Mitte enne ei tõusnud mehhed üllesse, kui sa li uksest ollid wälja sanud ja uksed wahhelt  kinni pandud; pannid ka wagga immeks, et Znglisma üllemad kunninga proua silma ees julgesid püsti seista. Muidogi ei woinud teised selle peäle muud, kui naerda. Meie näeme sest, missuggune Siami rahwa aupakkuminne  on. Eddespiddi lohhestades aujärje ette ja taggaspiddi lohhestades aujärje eest ärra. Ka nende sömisse ja jomisse wiis olli pentsik ja nisuggune, et kegi meie ma innimestest sedda järrele ei te. Agga kasa lodud  kingitussed ollid kallid kül: Uks suur kunninglik kroon puhtast kullast ja kalli kimmidega  ehhitud, sured kuld keed, sörmuksed, kuld tool, kullaga tikkitud wihmawarjud, kuldsed  tosid ja peekrid, kalli kimmidega ehhitud wö ja muid nendesarnatsid asjo, mis meie ello aegas wist nähhä ei sa. Ehk kül Znglisma  üllemal nisuggusist ka isse pudust ei olle, siiski ütles ta ommeti hea „olle terme", ja meie olleksime weel ennam üttelnud. Ennäh! Hindu rahwas kihhutawad, Siami rahwas kingiwad ja mollemad on pagganad ja ellawad Ostindiamaal. Selle polest peame Jnglismehhi wägga kiitma,  et nemmad Ahwrikama .Neegriorja kauplemist sure holega mahha surruwad. „Mis assi se on?" küssib monni luggeja.  Oi wenr.^e, sest õlleks mul pitkad juttud könnelda, et teil juuksed peas püsti tõuseksid; 173