kmda ta neid, kes temma lörri wasto wötwad,  peab sisse õnnistama ja parrast neile kolm korv suud andma; agga noorde naesterahwaga  peab prohwstil se temp paljo parrem korda minnema, kui mannadega. Mormonidel  Amerikas on sesamma häbbematta wiis. Pea hakkab Järwa prohwet ka wist kulutama, et se löbbus wiis on, kui mehhel naesi, nago kukkel kanno. Pari aasta eest andis Jummal  ta naesele nore poia ta lobbasu ei häbbenenud teiste ees mitte tunnistada: Se laps on pühhast Waimust. Temma lorridest wöiksime meel paljo könnelda,  agga mis kasso sest õlleks? Jättame parrem järrele ja küssime, kus ta praego on ja mis ta teeb? Ta on seal, kus Josep Egiptusses olli, agga mitte nenda ilma süta. Kui mönned talloinnimessed kord Roma ramato 13. peatükkist arro ei sanud, olli temma omma ninna ka senna sekka pistnud, ja se panni mehhekessele köie kaela. 26. Septembril sai prohwet Paides kindral - kubberneri  herra kässo peale kinni wöetud ja wangi pandud. Prohweti waggadus kaddunud  järsko ni ärra, et omma kinniwötjaid teiwaga  ähwardanud mahhalüa; agga se põlle middagi aitnud, waid pea olnud käed kinni ja su üksi lobbisemas lahti. Kolm aastat polnud ta laual käinud ja teinud sedda nüüd wangis; agga süddame parrandamist põlle weel nüüdke kegi temmast näinud. Öppetajale  on ta su sisse üttelnud: „Teie ei tea keddagit!  Minna ollen teine prohwet Zoannes ja Jummala Waim ilmutab mulle keik isse", ja seält arwan minna, et tal waesel lomal  mönni kruwwi peas lahti on. 1. Oktobril  on ta wangihonest teistega ahhetas wälja todud ja on wälja näitnud, nago metsellajas,  kel köis kaelas on. Ta naene, üks Amori Katta ja mönned muud temma jüngri seltsist, on ühheteise kaela hakkanud, agga wangiweddajad üttelnud: Padjom! Mars! ja nüüd läinud te Tallinna pole. Ennam ma lärwa walle-prohwetist se kord ei tea. Mis lemmast ollen kirjutanud, ollen sepärrast teinud, et innimessed walle eest hoiak- sid ja käed kokko pannes süddamest öhkaksid: „Sinno hea Waim juhhatago meid keige töe sisse, sest sinno sanna on tödde! Sannumed wõeralt maalt. Saksamaalt. Lutterusse ausambast  olleme jubba mönda korda könnelenud. Walmis põlle ta weel mitte, agga kuulsa mehhe  käest, kelle holeks tö anti, tahheti üht mudelit  sada, et telliad nähhä saaksid, mis näul ta Lutterust tahtis wattada. Meister olli heaks arwanud tedda nenda üllesseädida, kuida ta munka kue sees kloostris wälja näitas. Sel kombel tedda tullewa pölwe rahwale mällestusseks  seisma panna, ei olle agga surema hulgal koggoniste melepärrast, waid ütlewad: „Mis naero temp se on? kas meie sellepärrast kuuskümmend tuhhat rubla olleme kokkopannud,  et ühte katoliki munka peame mällestusseks  sama? Doktor Martin Lutterus, öppetaja  kuub selgas ja pibel kaenlas, peab ausamba  otsas seisma, agga mitte nenda, kui ta alles kloostri munk olli! Kui tedda munka näul tahhetakse mällestusseks panna, siis wöiks ta nifamma hästi ka kui-Eislebeni kolipois üllespandud  sada. Ei mitte! meie ei tahha mitte Lutterust, kui kolipoissi ehk kui kloostri munka, waid meie tahhame Lutterust, kui öige usso ülleswötjat mällestusse-samba otsas nähha sada. Meie ei ota mitte katoliki, waid Ewangeliumi  usso mällestust". Wöib olla, et nende sannade sees ka omma jaggo körkust ja Pabeli rahwa meelt on, kes omma sure torniga  suurt nimme püüdsid; agga sellegipärrast näitab meil ka mönnusam ollewad, kui tedda mitte kui munka, waid kui meie usso öppetajat ausamba otsa pannakse. Ommeti nago ma ikka ollen üttelnud, ehk meie Eesti rahwas kül ka ommal aial ommad koppikud, kui küssiti,  selle tarwis olleme annud, ei üllata meie jallad mitte paljo Wormsi linna, kuhho Lutterusse  ausammas seisma saab: sepärrast piddagem  omma Lutterussest ülleswöetud öige usso öppetusi kinni ja ellagem selle järrel, se on 146