kord päwas mönni lussika täis weddalat, ja parrast 4 wöi ö päwa takka ka nattuke paksu. Keige parrem toit soja-töwwe järrel on ülleskedetud  piim. Sedda peab esmalt ka lussika täis awal sojalt paar kord pawas wötma, ja parrast wöib haige paar klasi täit ja ka ennam  jua, agga ikka ülleskedetud pima, mis kerge ja rammus toit on. Kui haigusse jarrel  haigel köht lahti on, ärgo temma siis wörko mitte ennam akwa klori egga jogu happu jooki, waid jogu ükspäinis nattuke leiwakorukse wet ja wötku paar kord pawas üks pulwer mis ma siin ülles pannen: Up. opii puri Kr. Lucctruri saturui Kr. Zaeeknri nll)i Kr. V. N. I. p. (I. t. li. iXo. VI. D.B. kaks kord päwas üks pulwer sisse wötta. Kui ka selle järrel wee! läbbi keetminne järrele ei anna, katsuge siis keik köhtu pitkalt wautada, ja kus kohhal haige keige ennam wallu tunneb, senna pange temmale üks paanspliplaaster ni suur, kui üks peo pessa ja tehke nenda, kui üllemal  ärraselletasin. Wahhel haigel kes kaua sängis peab ollema sünniwad hawad ristlude ehk ka pusa peäle, neid hawo peske kaks kord pawas puhta külma weega ja pange sedda salwi ),eerati «nturni" I Unts peäle. Se on lühhidelt, mis minna teile sojast-töwwest wöin räkida, pange sedda tähhele, ja tehke sedda möda. Dr. Hirsch. Hans ja Marri, ehk: kurbdusse järrel tulleb rööm. Mis Nr. 29. polele jäi. Jubba näddala päwad käis wanna kellamees ni immelikko näoga, nago teaks ta ette ärra, mis ilm tullewa sui on. „Kas tead ka, Hans - ütles ta ühhel pawal ni sallaja meie möisa saab ue herra? Nüüd tulleb teine wallitsus ja teine ello, kül sa pead näggema. Kubjal lööb ka mönni tük riet jubba 12. Küllab peab warsi reisikeppi otsima ja minna sowin head teed; midda kaugemale, sedda parreni."  „Kes se uus herra siis on?" küssis Hans. „Sedda ma ei tohhi weel mitte üttelda kostis wanna. Kü! sa näed, et mo sanua tössi on. Pea tulleb teine luggu." Kellamees ei räkinud mitte tühja jutto. Paar päiwi pärrast sedda, kui Hans ommast  toast wälja astus, näggi ta korraga üht wanna saksa wae mundres. Ta hoidis kat päwa eest silmade ees ja watas ülle külla; sest Hanso tubba seisis mäe künka otsas. Ni kui A Hanso näggi, hüdis ta: „Kule, noor mees, tulle nattuke sia! Sa õlled wist siit? Sa tunned külla ja wöid mulle kosta? Mis so nimmi on?" „Hans Pärt on mo nimmi, aus kindrali herra." „No tagga hullemaks! ütles kindral kust sa tead, kes ma ollen? Kes öppetas sind ni illuste seisma, nago kaardiwäe soldat?" „Eks kindrali herra isse. Se kord seisin ma nisamma püsti, kui mulle se suur kotti täis kulda omma käega andsite, mis Prantsusse sallakulaja liggi kandis, kedda ma wangi wötsin.  Eks ma kindrali herrat pea tundma?" „Terwe tössi, nüüd ma tunnen sind! ütles kindral jälle Ma olleksin sind ka muido  tunnud, kui omma mundres sind olleksin näinud. No wägga hea, et ma sind leian. Kas se sinno maiake on?" ~Se kord kül, aus kindrali herra." Äige kenna maiake. Kas sa õlled jubba naesemees?" „Ei olle" ütles Hans pead rapputades. „Sa peaksid naest wötma. SöaS on kül teine luggu, ja on hea, kui soldatil naesi lapsi põlle tagga nutmas. Agga sa põlle nüüd ennam  söas, sinno tenistus on täis. Kas tead ka, et se külla nüüd minno jaggo on? „Ei tea, waid kulen Teie omma suust essimest  korda." „Kule Hans, praego tulleb mul mele, ma wöiksin sulle üht head kohta anda; sa õlled rüggementiö ikka üks wiks pois olnud, mõistad  ka kirjutada rehkendada, mis sa arwad?" „Zust nenda, kui kindrali herra kässib; mul põlle middagi arwata. Agga naese pead sa wötma. Kule, mis ma 238