Nüüd on kewwadene aeg ka, kus röuged pannakse,  ma annan siis sedda nou: ärge laske, armsad laste emmad, endid mitte karwopiddi weddada. Se paar kriipsukest käe warre peäle ja mönni ö, mis laps pärrast nattuke rahhuto on, ei tappa last egga emma, waid teeb möllemile  head. Kuulge emmad, kui kegi teile ütleks: „Teie lapsed, mis sülles kannate, Zanipäwa ennam ei nä, kui teie neid päwa kaks kolm mitte hästi ei karjuta!" Eks põlle tossi, lapsoke on emma süddamele armas: teie näppiötaks ja rapputaks neid, et nad nago pillid teie käes karjuksid, kui agga ellama jääksid,  mis ommeti enne surma sadaks, kui surma  eest hoiaks. Agga röugedest teab jo igga üks, kui suurt kasso neist tulleb. On röuged hästi wälja lönud, sedda parrem. Ruttab laps, siis märi ta hawad maggeda wöiga, toppi rind suhho ka mönne päwa parrast on keik jälle mödas ja laps terwe, paljo ennam,  kui enne. Laske agga neile röuged panna. Preisi kunninga -proua lasknud ommale ka panna. Lasseb mönni emma lapsega ühhes  isseennesele ka panna - ikka sedda parrem.  Teie emmad ollete jo kibbedamat wallo ma peäl tunda sanud, egga tühhi röuge wallo  teid ommeti kartma ei aia? Agga nüüd jäin üsna naestega jutto aiama! läge se kord omma lastega terweks, teised tahtwad woöra ma asjo kuulda. Leipsigi linnas (kus meie armas Latterusse  usso Missioni - maia on) tullid hiljuti (Zürri päwal) Saksama ramato kaupmehhed kokko ja piddasid nõu, mil wisil nende kaup parrem eddasi lähhäks. Saksamaal on neid mehhi wägga paljo ja prugiwad aastas arroto paljo pabbend, mis pabberi wabrikud tewad. Mönne aia eest ollid agga pabberi wabrikandid  issekeskes Wrankwurti linnas nou piddanud:  „panneme pabberi hinna kallimaks, siis same ennam kasso!" Selle wasto wötsid  nüüd pabberi prukiad ramato kaupmehhed nöuks: „ehhitame iöse omma kullo peäle sure pabberi wabriko ja lasseme pabberi wabrikandid isse omma pabberi peale kirjutada!" Nenda ahnitseb ahnus saggedaste isse omma taskust wälja. Sedda juhtub meie maal ka. Prantsusfemaatt. Ei aita middagi, Parisi lin peab ikka ümber mudetud sama. Kül mönned möistlikkumad seisid ka wasto, agga mis sa hulgale teed? 180 ütlesid „ja!" ja 45 ütlesid „ei!" siis piddi jo surema hulga wöimus jäma. No saab nähhä, mis nemmad ommast Parisist wimaks tewad. „Zllusamaks, ikka illusamaks!" muud jutto Prantsussed ei möista; maksko, mis maksab. Et Prantsustel Algeriamaal, Ahwrika  ma randas kaunis suur riik on, sest olleme jubba ennegi könnelenud. Senna tahhetakse nüüd keisri onno poega, kelle nimmi ka Napoleon  on, otsego kunninga assemele panna, et ta neid Muhamedi ussulessi seäl peab wallitsema. Senna on ka jubba paljo Prantsussi ja mu made rahwast ellama läinud. Mönned kiitwad  seäl öige kenna ollewad, teised jälle laitwad  ja on luggu wanna wisi: „Kus ial ellab innime, On ikka kaebdust kuulda." Inglismaalt. Õiete pentsakad on ka mönni kord sure innimeste kingitussed, mis ühheteisele kingiwad. Mönne aia eest ollen jubba teäda qnnud, et Prantsusse keisrile Inglismaalt  üks wägga kenna suurtük kingitusseks sadeti. Suurtük on suurtük, mönni illusam, monni innutum; surmariistad on nad keik; aitummal, et meil neid tarwis ei olle. Agga  nüüd pange tähhele, saab keiser Napoleon warsi ühhe surno rami Inglismaalt kingitusseks.  - Surno rami? Tohho sögge! kedda hauda kanda? Sellega on jubba üht kulust meest hauda kantud ja se polnud kegi mu, kui Prantsusse keisri onno, wanna „Punnapart" isse. Kui ta mees Eiropamaal küllalt sai möllanud, mitto kunningast aujärje peält mahha lükkanud ja maad ärrawötnud, läv lahhingit wöitnud ja 2 ainust kautanud: *) on need 2 lahhingid, mis ta kautanud, tedda ni allandanud, et mehhike kinni wöeti ja kaugele  öhto pole Ahwrikamaad Helena sarekesse peale wangi widi. Siin on ta 1815. aastast Leipsigi linna jures Saksamaal ja Wa- Lerloos Belgiamaal. 357