kel mönni kord ni paljo öigust on, mis t'e arwate sest? Za lapsokesed, kuida neid kaswatakse? Se ei sünni räkida. Sea pörsade ja laste wahhel ei olle ello egga surma polest middagi wahhet. Uks mees taples kord omma naesega ja temma 7 aastane poeg seisis seäl jures ja öppis ammetit.  Korraga kargas issa lapse pähhä kinni,  murdis ta seljalu wasto pölwe purruks ja wiskas emma jalge ette mahha!  Saggedaste  on nähhä: issa kaewab haua walmis, emma wöttab lapse rinna otsast, seub laia pulehhe su peale, panneb tassakeste haua sisse, nago käkkise maggama, siis rutto mulda peale, tallab kinni ja ullub isse seäl jures: „OH, õlleks minno emma minnoga seddasamma teinud!"  Pärrast jääb ta pitkuti haua peäle mahha ja mitto surrewad ka sennasamma paika.  Oh, armad luggejad! kas ma nisuggusist asjust weel ennam pean räkima? Kel se läbbi süddame ei lähha, sel ei aitaks ka, kui ma terwe ramato paggana hirmsaist asjust kirjutaksin.  Kui teil süddamed on, siis peab pagganatte  hädda neid ligutama. Ta on liig suur ja tedda wägga paljo! Jah, agga se maksab  rahha? Maksab kül! Neil on missionärid ja Jummala sanna tarwis. Eks teie ristiinnimessed,  ommast piskust ehk paljust neile mitte mönni koppik ei tahha kinkida? Tahhate  neist, nago preester ja lewit, möda minna?  Oh, et nende hädda meile saaks okkaiks peapadja sees, kes meid enne rahhulist maggada  ei lasse, kui ommast tuimussest ärkame ja ütleme: „Jssand, siin ma ollen!" (Jääb polele.) Sannumed pöllo ja mu maia tööst. Kartohwli-haigus ja abbi. Seäl ta nüüd on! Zälle kartohwlidel plekkid külges, kui ka mitte liga. Kas tännawo polnud  kül kuiw sui? kas wöeta kartohwlid nago  tuhha seest wälja ja ommeri plekkid külges.  Waene luggu! Põlle immeks panna, kui mönne pöllemehhel südda kurwaks lähhäb. Se haigus meie maalt ei tahha ennam lahkuda. Sellegipärrast peame katsuma, mis ial senna wasto mõistame ja Postimees tahhaks ka, kui Perno turrul plekkilesi kartohwlid näeb, ommalt poolt mönda nöu anda, mis temma teäda kassuks  peaks ollema. Teäda muidogi, egga ma keik põlle isse järvele katsunud, waid rägin ka sest, mis targemad kirja pannud ja kel tarwis, wöib meelt möda isse järrele katsuda. Uks tark pöllomees ütleb nenda: „Kartohwli haigus ei tulle tulest igga maast, waid on nende  enneste sees, sepärrast peame neid endid teisite  tallitama, kui tännini. Seemekartohwlid peawad kewwade ni warra, kui külm lubbab, keldrist wälja todud ja ühhe kuiwa tulelisse kohha peäle jalla paksuselt laiali lautud sama, kussa senni jäwad, kui istutamisse aeg kätte tulleb. Agga päike ei tohhi mitte nende peäle  paista, sest nemmad on ma allused lomad ja ei salli sedda kaua. Nenda laiali seistes peawad  nemmad saggedaste ümberligutud ja sandid  seast wälja noppitud sama. Peaks ehk selle  aia sees külma juhtuma, woib neid õlledega  kinni katta ja pärrast jälle lahti tehha. On nemmad näddalat nelli ehk ennam nenda seisnud,  siis peab neid ennego kotti pannakse, holega läbbi otsima ja üksi nisuggusid seemneks  wötma, mis närtsind ja kortsus  on; mis närtsima ei lö, ei kölwa seemneks.  (On mönnele wist wägga wöeras kuulda.)  Pärrast kottipannemist ei pea istutamissega  ennam mitte kolme päwa aega widetama muido lähwad kottis pallawaks, mis nende iddanemist rikkub, et liig pitkaks lähwad ja istutades murtud sawad. Needsinnatsed kartohwlid  töuswad 2 näddalat enne üllesse, kui keldrist warsi põllule widud seme. Ma ollen sedda selgeste ärraprowinud. Nelli wakka semet,  (2 üllemal öppetud kombel tule käes kuiwatud ja kaks praego keldrist wöetud), said ühhesugguse pöllo peäle körwo mahhaistutud, pärrast ka ühte wisi mullatud ja harritud. No siis andsid ka süggise ühte wisi ja ühhe paljo wälja? Jah, wötta näppust! Kuiwatud  seme andis 21 wakka ja keik terwed, agga kuiwatamatta seme andis 9 wakka, 5 94