paljo kuulda. Sakslased, Rootslased, Hollandi- jaSweitsi mehhed ellawad waggusi  ja söwad omma pallokest; Daanlased nurrisewad kül Sakslaste wasto, agga ka ikka alles tassakeste; Prantsussed ja Inglased  ihhuwad Hiinlaste peale hambaid ja Spania rahwa nurrin Marokko rahwaga ei olle ka weel üsna otsas. Agga Jtalia? mis seal rahwas tewad? Et ma nende sassis asjadest ommeti ni paljo ei jöua räkida, kui rakida  õlleks sepärraft otan parrem, künni asjad selguwad, et sest ennam arro same. Seal tahtwad  keik Sardinia allamaks sada ja sellepärrast  on paawst ja Austria wagga pahhased, mis meil ammo kuuldud. Amerikamaalt kuleme jälle et Blondin  omma köietantso alles terme kaelaga peab eddasi tantsima. Hiljuti käis ta pimmedal ööl möda köit ülle Niagara-jöe ja ei kukkund sisse: nüüd on ta pärdik koggoni ühhe ellawa  maimesse köit möda ülle jöe kannud, mis ükski innimenne ei tahtnud uskuda; agga tehtud  on se temp ka ja ei olle kummagi kaela murdnud.  Se, kedda ta kannud, peab isse ka köietantsia  ollema, nimmega Kolkard. Kahwatanud  olnud mehhed kül möllemad, kui teine pole are sanud; agga sedda ennam karjunud märato  hulk rahwast: „Hurra! waat kus mehhed on!" Se karjuminne põlle agga mitte nende ainus  palk, waid igga pealt wataja peab ka middagi  selle eest maksma. Blondin saab omma  kannakäigo eest köie peal rahha küllalt, kui agga mitte wimaks need sannumed ei tulle: jubba kukkunud! Sannumed kirrikutest ja kolidest. Lutterusse usfo koggodusse «Mis laegas. Keisri Herra on armolikkult lubbanud ja kinnitanud, et keige Lutterusse usso koggsdusse  heaks Wenne rikis, üks abbi-laegas wöib assutud sada ning nimmelt selle karmis, et meie kallis Lutterusse usk keiges sures Wenne  rikis wöiks kaswatud ja kinnitub sada. Pühha apostel Paulus ütleb (Ewes. 4.), et usklikkud ühte teist peawad awwitama, et Zs- sanda ihho, se on ta koggodus, kaswaks ennest  parrandamisstks armastusses. Sepärrast nõutakse nüüd keige Lutterusst usso liikmette käest, et nemmad iggaüks omma jöudo möda sellesinnatst abbi-laekale ka abbiks olleksid, ja kennel Lutterusst usko südda rindus on, st römustab ennast wissist, et temma nüüd ka omma koppikude läbbi, kus meie usso koggoduste!  abbi tarwis on, wöib awwitada. Ullempiiskop  Ulmann kirjutab selle asja põiest keige meie usso öppetajattele nenda: „Saggedaste olleme enneste keskel sedda pudust  walloga tunnud, et meil mitte ei olnud, nago muia! mail, kus iggaüks koggodusse lige  ka waesema koggodusse waimolikko tarwiduste  peale middagi wöib anda; peale sedda ei teadnud meie ka, kus ehk mis tarwis olli ja kuida need anded, mis ehk mönni hea melega  õlleks annud, ka prugitud said? Ja ommeti  on meie Ewangeliumi Lutterusst koggodusse!  meie issamaal paljo ja mönnesuggust abbi tarwis, mis sia male ilma asjata odati ja kellest need, kennel muial paikus sähhärdust abbi tarwis  ei olnud, ei teadnudke. Ei mitte üksi need õnnetumad hinged meie usso selsist, kedda Siberiamale  on satetud ja kelle waimolikkust tarwidustest  ka jubba awwalikkult on könneldud, waid meie sures issamaas on weel mitto Ewangeliumi  Lutterusst koggodust, kes ammo süddamest  iggatsewad, et nende keskel omma usso öppetaja ellaks ja mitte nago tännini, kord ehk kaks aastas üks Lutterusst öppetaja neid watamas kaiks, - agga nende jõud ei kanna  omma öppetajat piddada, jah, mönned ei jõua seddagi, et omma lastele omma usso koli öppetust murretstksid, kes saggedaste ilma usso  öppetusstta ülleskaswawad ja omma wannematte  keelt ja usko unnustawad. Saggedaste  pudub ka jõud kirrikuid, palwekoddasid ja kolimaiasid ehhitada ja öppetajatte ja kirriko  teenrite peawarjo murretstda. Ja tahhaksime  sähhärdussi koggodussi se läbbi awwitada, et neile reisi-öppetajaid, se on nisuggusi stäme, kes ühhest kohhast teise käiwad ja Jummala sanna kulutawad, agga kas need tulest ellawad?  kust nende üllespiddamist same? Mönnes  paikus on jälle koggodusstd ni perrekad, 125