ja ülleskaswawad, mis nad keik kuulwad, näggewad  ja tewad: siis õlleks se inneto küllalt. Sesamma laste kohta willets luggu on ka mitmes paikus jubba Saksamaal. Lapsed teniwad  kül rahha, agga nende kalliste lunnastud  hinged peawad seäl jures pimmedusse sisse jama ja hukka minnema. Zummala kartus ja ausad ello kombed, nenda kui puhtus ja kassinus saunades ja teggudes ja waggad eesmärgid  , on hulga kissa ja karra seas arro assi ja se on keik laste kibbedaks hinge kahjuks.  Sepärrast on siin jummalakartlikkud innimessed  mitmes paikus, kus wabrikuid on, kokko lönud, et nou piddada, kuida waeste innimestele laste tenistust jätta ja lapsi ommeti  hukkatusse eest hoida. Küssib nüüd mönni: „mis meil Saksama lastega asja on?" siis küssin minna wasto: söbber, kas ristiinnimenne  nenda rägib? Agga ma põlle sedda ka mitte woörama laste parrast kirja pannud. Meil on ka jubba wabrikuid, kus lapsed tenistust leidwad ja öige hästi jubba tenima lähwad, kord liggi, kord kaugel; agga meie laste hinged on taewa Zssa ees just nendasamma paljo wäärt, kui Saksama laste hinged ja meie lastewannematel on karwa peält sesamma wastusse andminne, mis neil. Andko Zummal kehwa laste wannematele tenistust  uksest ja aknast ja awwitago ka lapsed körwast ni paljo ja seäl paikus, kus jöudwad:  agga ärgo Zummala pärrast omma ihho kasso otsides mitte laste hinge kasso kautago! Olgo meil allati meles, mis armsad saunad Issand laste kohta ja rasked sannad (weske kiwwi kaela!) wannemate kohta on üttelnud, kui neid holetusse sisse jättame ehk neile pahhandust  anname. Belgiamaal. Brüsseli linnas ollid Märtsi ku löppetusses kunninglikkud warrud ehk ristussed. Zummal olli kunninga maias nore tütre annud ja lapsoke pandi sure! neljapäwal  nimme alla. Nalja teggiaid on iggas  paikus ja Brüsselis põlle neist ka suurt pudust. Mönned pentsakad ollid jutto wälja teinud, et sel päwal kunninga maia aknadest kallid kogid, suhkrosaia ja muud sedda teist, mis suus sullab, piddi walja saddama. Zgga mõistlik teadis, et se nalja jut olli; agga ükski ei olle nisugguses asjus usklikkum, kui emmakessed  ja nende lapsokessed. Waewalt olli sure!  neljapawal walge wäljas, kui ka jubba kunninga maia ümber kubbises. Keik kihhas ja kilkas. Mitmel ollid kottid kaelas, kus sedda, mis kunninga aknast piddi saddama, wö iksid sisse toppida. Lapsed nilpasid keelt ja ei jõudnud  ärraodata, mil aknad piddid lahti minnema.  Kül politsei wannemad maenitsesid rahwast,  et piddid koio minnema, keik olla tühhi jut, kunninga maias ei teada kegi sest: ei aitnud middagi, maid targad emmakessed mõtlesid:  kes meid tahhab ärra sata, se tahhab keik üksi ommale sada, ja jäid otama. Lapsed nutsid ja kissastd, emmad turtsusid, poisid willistasid,  teised süllitasid, et arro egga otsa. No wimaks, kui sandarmid ratsa tullid, tagganesid  emmad ja lapsed, kes suhkrosaia saddo ootsid, kül kunninga lossi ümbert nattuke emale,  agga wahtisid ommeti ülle olla taggasi, ehk hakkab jubba saia saddama. Õlleks minna  rikkas juut Rootsilt olnud, ma olleksin keik Brüsseli suhkro- ja saiapaggara kappid tühjaks ostnud ja lastele ärra jagganud. Agga  sedda römo, mis se õlleks peält wadata olnud, kui rõõmsad lapsed olleksid nabbinud, nago pissukessed põrsad erne kauno! Lastele römo tehha, on jo allati kallis assi, kui nad se labbi mönnikaks ja kiusakaks ei lähhä. Prantfusfemaalt. Oho! mis ma nüüd Parisist pean kuulma: Prantsusse keisri maiake läinud pöllema! Ennäh, mis julgus tulle! olnud!  Agga ta on ka mehhe wisi wet sanud, et pea piddanud kustuma. Kust tulloke wälja peäsnud ja kui paljo ta kahjo teinud, ei õlle ruttoga mitte seitungi pandud. Madagaskar on üks pärrato suur merresaar al hommiko pool Ahwrikama körwas  50 pennikoormat maalt kaugel. Saar on liggi 200 pennk. pitk ja peäle 50 pennk. lai. Ma on wiljakas ja soe; talwe üsna tundmatta assi; agga innimessed pea keik süssimustad  umbpagganad ja neid arwatakse seäl tükki 4 miljonid ellawad. Suur hulk pag- 349