Ägga rägime nüüd weel mönni sanna suiwiljast.  Suiwilja külwiga peawad meil ka silmad pärrane lahti ollema. Kewwadid on ni wähhe wennad, et pöttomees igga päwa ja tundi peab tähhele pannema, ni hästi mil aial ehk mil wisil semet tehha. Jggas küllas on isse kombed ja pea igga perremees teeb jälle isse wisi. Ehk kül niiskus kewwade ni suurt kahjo ei te, kui süggise, siiski on wessine künd ikka pahha, isseärranis siis, kui talwe niiskus pöllo sees on. Ehk meie kül mönda suiwilja, nago erned, kaerad :c. hea melega warra mahha teeksime, siiski ei kölwa se enne, kui ma lahhe on. Senni kaua kui ma alles wessine on, senni on temma ka külm ja mis sel aial külwatakse, ei wöi hästi kaswada. Tulleb peale märja ma külwi kuiw ilm, siis padub ma köwwaks ja külli on raiskus. Parras aeg on kewwadest kündi hakkata, kui waggo adra raua wasto ennam ei hiilga. Minnewa aasta olleme jo küllalt näinud, kui suurt kahjo need said, kes head ilma ei läbbenud ärra odata. Seal näggime jälle, et pöllomees mitte üksi Kalendre järrel ei wöi' käia, waid peab aega ja Zummala ilma tähhele  pannema ja selle järrele teggema. Kes kartohwlid wanna wisi mahha pannid, jäid ilma ja teised, kes alles Zuni kuus istutasid, on rohkeste kartohwlid sanud, ja nende pöld ep olle ka rikkutud ja rohtund. Oja Peter: Jah, Jummal parrago, minna  põld sai ka nenda rikkutud ja Jummal teab mis sel talwel pean keetma, küpsetama, ehk kust kewwade semet sama! Rein: Noh, küllad seemnega leiame ka nöu; egga meie küllamehhed ei tohhi ühte teist mahhajätta, senni kui ühhel weel on. Mis mu! nüüd weel iggast wiljast isseärranis üttelda  õlleks, sedda jättan seks aiaks, kui eddespiddi  iggast wilja seltsist isseärranis könneleme.  Agga mis ma piddin küssima, mis Tilga Prido teeb? kuida temma kässi käib? Sel waesel mehhe! wöib ka penike peus olla, ni tõrges kui ta muido on. Oja Peter: Jummal Harrago! eks ta olle mo lähhem naber. Põlle mehhel leiba egga kartohwlid, ei ka lojusse pöhko ja isse iggapa pu tais. Temmast kül tullewa kewwade  ennam pöllo külwajat ei sa. Rein: Jah, waatke wennad, kus male wina orjus meid sadab! Temma waestest lastest  on mul halle meel. Otsa Hindrik: Ma ollen kuulnud, et herra jubba Kirsi Mardiga on rakinud ja Tilga kohta temmale pakkunud. Rein: Kas se kärneri Mart on? No se õlleks jo öiete hea, temma wöiks meile tullewa  kewwade pude istutamisse jures warsi nöuks olla. Ztgga kuida ööldud, Prido lastest  on mul wagga halle meel. Otsa Hindrek: Kui ta tahhab, wannema  poia wöttan ma omma kassolapseks, ja egga ma temma egga omma laste wahhel wahhet ei te. Rein: Se on ausa mehhe jut, waat fedda ma kidan. Egga meie teised ka sinnust pah, hemad ei tahha olla. Lapsed on jo ilma süta. Za nüüd, söbrad, jattame se kord jutto katki. Head ööd. Keik: Olle terwe, Rein. Head ööd! Juttud ja jutto jätkud. Wahtmeister ja hulgusfed. Wahtmeister sai allewilt körtsi pengi alt kaks päwawarrast kätte ja küssis esmalt ühhe käest: „Kus so pass on? Näita wälja!" Hulgus: „Minna ollen ammo primees, sest mo pass on jubba wie aasta eest mannaks  jänud, ei maksnud ennam, pannin Tilga körtsmikko jure tobiwina eest pandiks." Wahtmeister: So! „Kus so korter  on?" Hulgus: „Korter? Mis ma sellega teen? Kui jöuan waene innimenne ni paljo korraga walja lunnastada, siis joon tühjaks ja annan körtsimehhe katte taggasi." Wahtmeister: „No kui sa primees õlled,  siis tahhan ma sulle ka pri korterit anda, kus wet ja leiba ilma hinnata saad." 87