waewaks on nende innimestel saggedad tullepurtsajad  mäed, mis seäl wägga tihti leida. Ülle Söbrusse saarde kokko ööldakse neid 150 tükki ollewad. Nelja aasta eest olli Niua- Wou sare peäl suur hädda. Akkiste löhkus ma, 22 innimest wausid alla, 18 peastd pöggenema;  üks mees langes auko ja waewalt olli ta wäljas, siis tullid tulle leked august wälja. üks missionär tunnistab: „Kuhhugil  mailmas ei olle ma leidnud, et pühha päwa ni pühhitsetakse, kui siin." Mssioni-tö on siin jubba löpnud; sest rahwas peab isse ommad Jummala sanna öppetajad, nago meiegi maal. 6) Witsi-sared. Siin on rahwas terrasemad,  kui muial, agga ka hirmsamad, kui teised. Znnimesse tapmist ja sömist tulleb weel saggedaste ette. üks üllem ütles missionärile: „Sinno Kristuösest ma ei tahha keddagi, agga anna mulle üks hea suur nugga, sedda on mul Nl tarwis." Sesinnane paggan olli hilja aego omma issa ellawalt ärra pölletanud.  Ommeti on ka nende saarde peäl jo peäle 3000 ristiinnimest, kes hiljoti tuhhat piki kokko töid ja missionäride kätte andsid: neil olla neid mitte ennam tarwis. 7) Samoa- ehk Kipre-sared on mäggised,  wäggewa ma ja perreka rahwaga ja siin on ka missioni-tö jubba eddasi läinud, kui ka mitte nenda, kui Söbrusse saarde peal. 8) Seltsi - sared on waggewad holega harritud maad. Rahwas on jubba ristiuskus ja Australia rahwa seast keige parrem ja targem.  Agga mis siin Ewangeliumi ussu rahwa!  Paawsti ussuliste wasto kaebada on, sedda kuulgo ja nähko Zummal taewas! 9) Sandwitsi-sared. Ka siin on au Jummalale, paggana pimmedus ja ebbajummala  tenistuö kaddunud. 27 aastat on need sared jubba ristiusko ja saatwad isse missionärid  wälja. Pühhapäiwiti on kirrikud rahwast  tais ja kolid öitsewad priskeöte. Siin on keik assi jubba nago Eiropamaal, maiad, rided, pöllo -tö ja merre kaupleminne. Enne ollid nisamma hirmsad innimessed, nago keik muud saarlased,. kes Zummala sanna põlle wastowötnud. Issand, sinno parralt on keik merri ja mis seäl sees on. Keik saremaad ootwad sind. Tulle, Issand, tulle! -X -X- -» Nüüd olleme teine teise käekörwas mailma kohhad lühhidelt läbbikäinud ja möda minnes tähhele pannud, mis siin ja seäl Zummala rigi asjus on sündinud ehk peaks sündima. Eddespiddi tahhame nüüd nenda sannumid anda, kuida missioni seitungid neid paggana maalt towad. Kahjo, et meie rahwa! weel ma - kaartid ei olle! Neid õlleks Postimehhe luggejattel wagga tarwis. No küllad nad eddespiddi  ka wist tullewad. Suur kasso on jubba sest, kui need, kennel „ Koli - rama - to" 5. jaggo weel ei olle, ennestel sedda murretseksid ja Postimehhe sannumid luggedes kae parrast peaksid; sest seäl on Zeograhwii  ehk mailma-made öppetus sees, kust luggeja  iggast maast, kedda Postimees lühhidelt nimmetab, pitkemalt teädust woib sada. Katske järrele, kül te näete, et se nou pahha ei olle. Jutto jätkud. „Sinna õlled jubba peäle 70 aastat wanna ütles opman ühhe wanna tallo perremehhele  ja õlled weel ni raps ja kahmakas, et peäle kümne wersta jalla mõisa tulled!" „Zah kostis wannamees millas meie suggune mannaks saab? Õlleks mul ka nenda hea ninnaessine ees ja kallid hilbud ümber, nago saksa rahwal on, ma olleksin ammo 100 aastat wanna olnud; agga waese toidoga ei lahha ial ni hölpsaste." Mis innimenne silmaga isse on näinud, se peab ommeti tössi ollema. Uks juttskas mees rakis, et ta isse omma silmaga näinud, kuida kaks koera senni teine teist kiskunud ja murdnud,  künni kumbagist muud ennam põlle üllejänud,  kui paljad sabba karmad. Teised kulasid  lahti suga peält ja ütlesid: „No kui isse ollete näinud woib kü! tössi olla." 97