laps, nimmelt poeg Jaan, kedda temma wannemad  wagga pehmeste ja örnaste (kui ühte taime mis kärner klaas labba al hoiad) ütles kaswatasid. Et kül wannemad õlleks jõudnud tedda koli panna, agga emma mötles: küllad ma öppetan issegi Jani luggema, laps nääb kolis käies paljo waewa ja meil tulled pealegi koolmeistrile selle eest maksta, parrem hoiame  sedda Jani tarwis künni ta mehheks saab. Nenda jöudis Jaan aastaseks mehheks. Kui sel wiimsel Krimmi söa aial paljo wägge kronul tarwis läks ja aastas paar korda rekruti  wötmist olli, siis tulli jubba terwe meeste polest pudus kätte, nenda et üksikud pöiad ka piddid liisko wötma. Siis pällus Jani issa möisa herrat temma peale hallastada. ja ta poega Jani, möisa tenistussesse wötta, mis ka herra issa palwe peale teggi ja seadis Jani möisa tallipoisiks ja ö-wahhiks. Agga selle ammeti peal polnud Janist ühtegid head kita, sest tallis ollid asjad keik wägga holetumal wisil ja ö-wahti polnud saggedaste omma ammeti  pealt leida. Jaan jäi aega möda üsna laisaks ja sönna kuulmattaks künni wimaks omma wastopannemisse läbbi karristada sai ja Jani issal sai ka ööldud: et ta peab parreminne  omma poia peale hüüdma, sest muido  saab Janist eddespiddi silmawet wallama; agga polnud sest ühtegit abbi, waid olli tunda,  et Jaan pääw päwalt hukkatusse pole jõudis,  wina joma, mailma lusti ja römo tagga nöudma ja lihhalikkud himmud täitma hakkas, künni ommale ühhe muuk wötme murretses ja ösel möisa aidast hakkas wina warrastama,  künni tedda selle pahha teo pealt (mis ta jubba mitto korda teinud) kätte sadi ja ta käest 10 puddelid wina ja piritussega täitetud  ning ka se muuk wötti ärrawöeti, tunnistas  siis omma süüd ülles ja istub praego wangi tornis ning otab otsust kuida rigi seadus  ja kohhus temma ülle sawad kohhut möistma!  Peaks önneto mees nüüdke hakkama meletulletama,  mis ta jubba lapse pölwes pähhä öppinud: „Sinna ei pea mitte warrastama!"  .... Tunne omma patto, siis on pühha  Jummal ka armolinne Jummal. K. Kr. Willandi makonuast. Abja wallas Kulli kallus on Märtsi kuus weike 3 aastane poisikenne õnnetuma surma sanud. Emma läinud  ülle oja teisi rahwast watama ja ei olle poiakest kasa wötnud. Weike Jaak tahtnud sedda omma jõu ja nõuga kehha ja ülle oja ka emMa järrele minna, agga kukkunud ojasse ja uppunud ärra! Trööstigo Jummal wannemaid!  Tallinnast kirjutab hea söbber essiteks,  et neil jubba Märtsi kuus wöerama laewade ots wäljas olnud ja tonud neile pühhadeks,  mis linna sakste südda öiete kutsub: austrid ja appelsinid. Austrid ehk södawad konnakarbid, mis ellawalt süakse ja karjuwad, kui hammustad, (wäh, ei meie neid tahha!) tulnud Holsteinimaalt 7 laewatäit, ja appelsinid  Jtaliast 12 laewatäit ja olla ka muid kaubalaewo jubba tulnud. Küllamees püab mo su wet joosma aiada ja kidab, kuida  nemmad Tallinnas appelsinisi süa, et suud wahhutada peas. Wöib kül olla, kui neid kääs on; agga söbrake, wanna innime põlle ennam ni maias, waid piip tubbakat on ennam. Teiseks annab ta teäda, et meie armolisse Keisri Herra sugguselts sel suwwel jälle Hapsalo merrewet tahtwad prukima tulla ja et Tallinnast telegrahw Hapsalo tehhakse, mis jubba Juni kuus tahwad walmis sada; muidogi wöib siis Keisri Herra sugguselts ja kes muido seal merrewet prukimas on, kergelt  kotto sannumid sada ja senna sannumid sata. Mis hea, on hea. Kolmandamaks, (ja se teeb mind kui postimeest üsna kurwaks) annab teäda, et Tallinna kubbermango postmeister  Staatsrath ja Ritter, Baron Karl Pridik  Willem v. Brinkmann ärrasurnud. Tal olnud  paar kuud weel astuda, siis õlleks 70 aastat  wannaks sanud. Kül wöib kirjade hulk, mis pitka ammeti aial temma önsa näppo wahhelt läbbi käinud, suur olla! Ka „Postimehhe" näddalalehhed, mis Tallinna kubbermangus loetakse, ehk sealt Narwa ja Peterburgi pole läksid, käisid temma silma alt läbbi. Harjomaalt. Hädda ja abbi. Tee- 322