mis kegi enne teada ei sa, kui nöu petud on; jggal mehhel on ka kotto kirjad taskus, mis järrel ta peab käima ja kui meel kahhe wahhel,  toob telegrahw warsi uut nöu kotto järvele.  Annab nüüd lummal önne, et juttud kokko sünniwad, noh, siis jääb paljo werrewallamist  ja ahhastust järvele, kui mitte, siis on parrago tulli ja werri tagga. Muidogi annan eddespiddi teile teada, kuhho üllemal nimmetud Kongress, nago kanna pessa peale, kokko tulleb. Andko lummal, et ta rahho ja mitte rido wälja auduks! Amerikamaalt. Neü - Orleangi linnast  tullewad kurwad sannumed, et seäl ühhe sure aurolaewa mässin, kus 400 innimest pea! olnud, meletumast kütmissest löhki läinud ja põled neist innimestest õnnetuma surma sanud! Amerikamaal sünnib parrago ni hästi aurolaewade,  kui ka aurowankride peal sähhärdust õnnetust wägga saggedaste; sest kuskil ei olle innimessed ses asjas ni ettewatamatta, kui Amerikas: teine püab teisest ruttem, künni massina ja innimesse purro tagga. Sannumed põllo ja mu maia tööst. Mis Nr. 37. põiele jäi. iv. Midda surem sõnniks nnnik kärin  aedas, sedda surem wilja unnik sarju al. Teine pühhapääw tulli kätte, küllamehhed piddasid sanna ja tullid jälle Rammule. Uus assi teeb paljo kissa. Paljo noremaid mehhi ollid ka pallunud, et Rein neid lubbaks mannadega  „ko!i tulla." Rein lubbas. Pärrast sedda, kui keik ollid terretanud ja Reinule kät annud, istusid tuppa istmede peäle mahha, mis Lisa olli lasknud malmis panna, ja jut hakkas jälle ürgama. Rein: Noh, ollete nüüd jälle tulnud? Andko Jummal, et meie kokkotullemissed meile ka öiget kasso sadaks, ja teie omma maiapiddamissest  eddespiddi ennam römo tunneks, kui tännini, et lastelapsed meel teie nöuwötmisse eest wöttaksid tannada. Wägga waette luggu on, kui üks perremees omma pöldo üksi tule ja wihma holeks jättab ja siis immeks panneb,  kui ta rohkeste ei kanna. Otsa Hindrek: Knle Rein söbber, meie olleme enneske wahhel nöuks wötnud, keik nenda tehha, kui sa meid juhhatad ja kegi ei tahha ninnatark olla. Rein: Se on wägga hea ja teie omma kasso. Hakkame siis warsi pöllomehhe keige tarwilissema asjaga peäle; mis t'e arwate, mis se peaks ollema? Silla Tönnis: Eks olle sahk ehk adder?  egga pöllomees ilma selleta läbbi ei sa. Rein: Adder on tarwilinne assi, agga hopis tarwilissem on sönnik; ilma sõnnikuta  ei sa pöllomees ülle ölle körre. Hoia wilja  terra hobbuse eest ja aia hobbust tagga, küllad nääd pea, mis t'ast saab; nisamma lüpsa pöldo ja ärra anna sõnnikut, küllad siis pea wakka kullid ja pole saad. Sarwe Andres: Agga monned „laggeda  ma mehhed" peawad ommeti igga aasta ilma sõnnikuta leiba küllalt sama; peawad rukkid kõrgest ärraleikama ja rukkikörs olla nende sõnnik ja muud middagi. Kuida se tulleb? Rein: Tössi kül, armas Andres, nisuggusid  maid on ka, agga mitte meil; ja mis saaksid need perremehhed, kui nad weel sõnnikut  peäle panneksid? Se on tössi, neil põlle  paljo heinamaid, agga kas mo Saksama perremehhel paljo olli? Temma mõistis maia piddada ja teggi sõnnikut, kus kegi ei möttelnud.  Ja pealegi meie põllud, kes ni waesed hu musse (rammusa musta mulla) polest on, ei kanna middagi ilma sõnnikuta. Wira Mihkel: Agga mis assi on humus?  üsna uus sanna, mis ma weel põlle kuulnud. Selleta meile sedda parrem ärra, olle hea mees ! Rein: Pange tähhele: humus nimmetakse  ülleültse pöllo wägge ehk rammo, kust keik mis ma seest kaswab, omma toidust saab. Sõnnik saab mulla sees humusseks ja kui ta seks on jänud, siis alles annab ta wiljale rammo, mis wilja jurekessed ma seest immewad.  Sedda wöib ka sest nähha: wötta lahja li- 310