se jälle maas olli, kopsiS Äk karro selga, mis ta wähhe jõudis ja juhtus wimaks pöigeti ninna pihta, Mis karrud mitte hea melega ei salli. Päts hakkas hirmsaste rökima, tõusis kahhe jalla peäie püsti ja püdis Anne sülle wötta. Sedda nähhes tulli rantsile ka südda rindo ja kargas takka karro kuklasse kinni. No pats piddi nüüd taggasi watama ja raatsiga  mässudes läks tal jälle aega, ja senni jõudsid jubba innimessed appi ning kurn loom piddi wimaks pöggenema; ta ei woinud jo uskupa, mis monnel kotto tulles woib peus olla. Mis karro pahha olli teinud, se olli tehtud; agga An Sekle sarnast tüttarlast põlle mitte iggas perres. Monni mees, kahherauaga püs selgas, õlleks wist punnuma pannud. Woib olla, ehk An olli ka nende suggust, kellel üllem julgus süddames, nago ühhest lamba karjatsest lSSme (1 Sam. ram. 17, 34—36.), et ta ilma püssita rn hästi karro kui loukoera pähhä kinni hakkanud ja omma *karjatalle nende suust peästnud. Uskus woib karjapois kül Koljatit mahhalüa. Agga et luggu tössi on, sedda on keik need innimessed  , kes appi jooksid, näinud ja tunnistanud.  (Gouv.-Ztg.) Sibberiamaalt. SLbberiama on meie körwus üks jälle nimme; kui sedda nimme kuleme, kitkub südda wärrisema. Miks parrast?  Egga ma keddagit ei hammusta? Ei sedda kül mitte; agga se ma on meie melest ikka, kui üks suur mangi kodda, kust kegi ennam  taggasi ei tulle, kedda senna kord on widud.  Ja et meie suggusist kegi muud senna ei lähhä, kui need, kedda raudas wiakse; ja et keddagit raudas ei wida, kui neid, kes armsas  issamaal Jummala ja üllematte käsko hirmsaste ülleastunud: separrast on selle ma nimme meil ni jälle ja kolleto. Ommeti paistab Sibberiama ülle nisamma Jummala päike ja samb Jummala wihm, nago meie maal, ehk kül mitte ni armsaste ja sojaste, sest ta on külm ja põhja ma. Siin maal on wähhe küllasid ja arwa linnasid ja ommeti  antakse Irkutski linnast, mis kaugel hommiko pool Baikali järwe äres seisab, teada, et ka seäl jubba üht seitungi hakkatakse wälja andma ja et seal paljo raudteest peab rägitama,  mis ehk eddespiddi pitkuti Sibberiamaast saab läbbi käima ja Amuri jöe ning Nowgorodi  linna wahhet lühhendama. Kas se saab ja millal se saab, on. kül alles Jummala ka, agga kallis assi õlleks kül, kui se nenda sünniks; sest siis saaksime meie ka neist waeötest  saggedam sannumid, kedda meie maalt aeg aialt omma sü parrast senna wiakse. Tännini on luggu nenda, et neid Jummal parrago kirriko - sambas wimast korda näeme, ja siis kauwad, nago tinna tuhka. Annaks Jummal, et meie öppetajad, kes pea jälle omma  igga aastast noupiddamist Wolmri linnas ettewötwad, ka head nou leiaks, kuida nende waeste ärraeksinud ussuwendadele Jummala sanna ning saakramenti kätte sata, kellest neil tühjal maal suur pudus on! Besfarabiamaalt, mis musta merre ning Türgi raia äres on, antakse sannumed, et seäl hirmsad sured lendwa rohhotirtsude salgad, isseärranis Akkermani linna ümberkaudsel  mail, mahha langenud, mis rüki* matta kahjo teggewad. Tännagem Jummalat,  et meie külmemal maal neist pahhs lomadest  kartust ei olle; sest kuids jubba kord sest olleme räkinud: kus need södikud mahhalaskwad,  seält ei lähhä nemmad enne, kui must ma ja paljad puud on mahhajänud. Sannumed woöralt maalt. No Postimees, kas sul woöralt maalt meile ka könnelda on? Sa tead jo issegi, Zt meie selle peäle keige mammad olleme. Minnul? mikspärrast mitte? Mul on terwe  tasko täis usi sannumid, kui teie agga luggeda, kuulda ja tähhele panna jõuate. Olgo siis se kord esmalt Preifkmaalt. Kül öppetakse, kül juhhatakse,  kül pallutakse ja nomitakse, et mmmessed  peaksid mötlema, mis nende hinge rahhule tarwis lähhäb; agga mitte egga mitte ei tahha se neile pähhä jäda, waid su- 44