ma, kus jures weddaja MM Gstbim on, -kui karro isse. Said ommad Mri tembud teinud, andsin mönni koppik rahha ja Ms kannikas leiba ka ja käsksin neid omma Md minna» Sa ütled: „mis sest mulle rägid?" Ota, Postimees, jut põlle weel otsas. Need habbenikud ollid nattuke kawwalamad, kui muud karrokutsarid. Mnnul seisis karjaaedas  wee - aam wankre peäl ja seält pattusid nemmad omma lomadele jua anda. Ms ma sest keelsin? maid töstsin isse amist wet toobrisse,  ni paljo, kui karrud jöid. Wöib olla, et mehhed näggid, et ma nende wasto m lahke ollin, hakkasid nüüd lubba küssima, kas nad wöiksid minno karjalaudad omma karrudega  läbbikatsuda, et nähhä sada, kas asjad hästi piddid ollema? Sest kuusist polnud minna ial middagi kuulnud ja naersin nende asja; agga andsin ommeti lubba nende tahtmist tehha. Nüüd hakkasid mehhed risti ette löma ja weddasid karro lehmalauda ukse alla. Ei karro ei lähha  sisse. Mehhed näitwad üsna kohkund ollewad  jaütlewad: „jei olla kobra !" No löwad mönni hea kümmekond korda jälle risti ette ja weddawad karro lambalauda ette. Warsi tulli metsalinne senna sisse; nendasamma  ka siggade lauta; agga mitte lehma lauta.  Mis seäl ees peaks ollema? mõtlesin minna,  läksin tuppa, töin tükki suhkurt wälja, kül ta selle järrele tulleb; agga wötta näppust,  ei tulle! Mis paggana luggu se on? Ma küssin meeste käest, miks karro senna lauta ei tulle? laudad ollid jo sui aego keik tühjad? „Zei olla wastas mees, wöttis  wanna kirjatud ramato narro põuest wälja,  hakkas nüüd risti ette lües luggema wöi minna kirja hakkasin pannema, kui mitto korda? ja pillas kappaga wet karrale wasto silmi ning wahhel sekka ka kappa tais lchmalauta, et kurri laudast walja lähhaks. Pärrast wöttis karro - ahhelast kinni ja wiis tedda lauta, kuhho lomake esmalt koggoni ei tulnud. No muidogi, karro olli nüüd ebba- jummal, miks ta siis - kurja ei wöinud wälja madäH Oh-stdba häbbematta pettust! " Agga Ms stäl siis esmalt weaks olli, et öarro lauta ei tulnud ja pätrast tulli? Ma näggin warsi, et weddajal terraw raud nael keppi otsas olli, misga lauta weddades karrut torkis ja ui wihhaseks teggi, et lö mahha, agga sisse ei tulnud. Mo meel olli ennest peäle üsna pahha, et ma nisuggust narri tempo lubbasin tehha ja ollin sega otftgo ebbajNAmalale ohwerdanud. Mo südda tunnistas  wägga mo peäle. Et neist lahti sada, laksin tuppa ja töin pole rubla tükki wälja, mis ma ebbajummala preestri kübbarasse wiskasin.  Agga õlleks sa nüüd näinud, kui mees wihhaseks sai. „Temmä tarwis olla todra tööd jeggema, mis njelli, wisi rubli maksat!" Mnnul tulli kops ülle maksa ja ütlesin: pettis  koer, kas minna sind pallusin ebbajummalale  ohwerdama? Mul kukkus pahha melega  ka sanna kaks nzenne keelt suhho: „Psssoll,  paddi won!" kärritasin minna, wiskasin  weel rubla höbbedat ta kätte ja löin nüüd ukse kinni, et tubba rokas. No sa mötled nüüd, et mul ommast mahha wissatud poolteist rublast wägga kahjo olli? Ei mitte! Se olli mo karristusseks mulle üsna parras. Kes mind käskis narri mango tehha? Agga taewa tädike on mulle weel ennam witso annud.  Kahhest heast lehmast ollen ilma jänud. Teine surri numa peäl ja teine muido. Omma  50 rubla ollen sellega ma sisse matnud. Ommeti pean ütlema: karro hais neid põlle surretanud, waid Jummala nuhtlus. Sedda ollen sellepärrast üllespannud, et kui sul juhtub lehhe nurga peäl rumi ollema, siis anna teistele ka luggeda. Egga karrotantsitajad  minno jures üksi ei kai. Jä nüüd Jummalaga,  Postimees jcr- sinno luggejad! M. D. Mikspärrast seisab tödde ikka uus ja ei kullo mitte ärra? Sepärrast, et tedda wägga wähhe prugitakse.  Saks ellas linnas ja maalt sadeti teomehhega  üht ja teist ja hea kotti täis mähki jär- 361