kes tahhab, agga temmale saab worirahha. Parrast sedda aega jäeb kelk ilma koppikuta krono parralt. Muido on selle raudte lubba ja õigus üsna nenda, kui keige teistele antud,  kes Wenne rikis raudtesid ehhitawad. Ugga sedda sõitmist, mis siis Ria ja Mitawi wahhel tulleb, kui innimenne tunniga ühhest linnast teise wöib sada! Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Mis läbbi innimenne ennast  kord on pölletand, sedda ta kardab ja selle eest ta hoiab. Sakslased on ommal aia! Prantsuste  wallo kül tunnud ja nende jalge al olnud, agga nad on Prantsusse juttad Jummala abbiga  wimaks ommeti katki kiskunud ja keige Eiropa sundiat Helena sare peale saatnud. Et nüüd selle wenna-poeg jälle Prantsusse aujärje peal istub ja mitmel wisil wanna auahnus, söa himmo ja sallakawwalus wäljapaistwad: sepärrast  ei ussu Sakslased Prantsust mitte ennam,  kui silmaga näewad. Seddasamma teeb ka Inglane. Seitungides jookseb nüüd üks Jnglisma kirri ja Prantsusse wastus ümber, mis paljo möttelda ja könneleda annab. Inglaste  hirm Praytsuste eest olli jubba ni suur, et 4 suurt kaupmeest nöu kokko lõid ja Prantsusse  keisri ennesele kirjutasid, ööldes: „Meie ei julge ennam ostma egga müma, maid iggal  ühhel on järgest hirm: Prantsus tulleb! Ütle meile nüüd selge sannaga, on sul meie Jnglisma wasto söa wöi rahho mõtted?" Selle peale lasseb nüüd Prantsusse keiser kosta:  „Tohho söggedad, mis t'e ilma asjata kardate?  Eks ma Jnglisma söbber ei olle? Sured  rigid peawad ühte teist auustama, agga mitte kartma. Olge isse waggusi ja sulguge teisi ka, minnul on allati rahho mõtted." Kas Inglased sedda ussuwad ehk mitte, se on nende omma assi; agga Sakslased ei ussu sest mitte poolt sanna, waid ütlewad: Inglaste  kirri ja Prantsuste wastus põlle muud middagi, kui teiste innimestele tuhka silma. On keik kokko ja läbbirägitud assi, et meie ei pea ettewatama, enne kui hunt karjas on. Meie teame kül, et essimenne södda, mis Prantsus  jälle peale hakkab, on wist Preisima wasto, sepärrast hoidkem silmad lahti. Waterloo ei olle weel Prantsusse melest läinud; seal langes  wanna onno ja Preislased ja Inglased (Blücher, Wellington) ollid temma sellekordsed ärrawöitjad. Meie teame, et kui keiser Napoleon  kord peaks ütlema: Nüüd Prantsussed, hakkagem Inglaste ehk Preislaste pähha kinni  ja makske neile Waterloo häbbi hästi kätte: siis on Prantsussed wist küünde ja hammastega  teiste külges. Sepärrast ärra ussu tuld egga Prantsust." Nenda rägiwad Saksama  rahwas ja neil wöib asja olla nenda räkida;  sest koer aukub senni, kui küllalinne tulleb.  Austriamaalt. ludi pulma lubba. Waese Zudidel ei olle kuskil paljo kuldne pölli, agga Austria wallitsus olli tännini nende wasto wägga walli. On meie keskel luggu nenda, et külla pois naest jöuab toita, noh, siis otsib  selle ma tütrist ühhe wälja, ja kui wannemad  ja prudike isse selle wasto ei olle, wöttab  käekörwa ja lähhäb öppetaja jure, kes asjad  korda sadab. No nenda on iggal maal, agga nenda ei olnud judidel mitte Austriamaal. Seal olli mönnesugguse röhhumisse hulkas ka se, et ükski noor juut, ilma makonna-kohto lubbata  ei tohtinud naest wötta. Bömi- ja Maärnamaal  olli keeldus keige kangem. ludi naesemeeste  arro olli ärratahhendud, ennam ei tohtind  olla, kui kohto polest lubbati. Ükski noor juut ühhes koggodusses ei tohtind enne naesewötmisse peale möttelda, kui Liwa-Annus mönda wanna juti olli arrakutsunud. Sel kombel  otas siis wend wenna, söbber söbra ja saggedaste ka poeg issa surma peale, et rumi saaks naest wötta. Kas sahhardune seadus hea ehk pahha olli, sellega põlle mul teggemist, agga  judidel olli ta otsego palk kaela peal. Olli nüüd sure hadda ja waewa jarrel mönnel lubbatäht  taskus ja wöis omma norikule üttelda:  „nüüd kallis Rael, lähwad otamisse pawad  möda", siis piddi weel esmalt tunnistama,  kas ta 300 kuldnat rikkas olli, kas ta saksakele  luggeda ja kirjutada mõistis ja kohto- 194