loeb teistele ette, mis seitungis seisab; iggaüks  panneb tähhele, mis seält kuleb; (ja noremad lapsed käiwad külla kolides,)  nenda  et se waesem wabbadik omma sauna urtsikus  teab, mis teises mailmas sünnib. Mönni  ehk mötleb, et nisuggune seitungi piddaminne  maksab paljo rahha! Jah, tössi kül, ja Somemaal on paljo seitungist, kelle eest maksetakse  4 ja 5 rubla aastas; agga siin petakse  sedda häbbiks, kui sa wina jood, ja sellepärrast, mis meie Eestimaal  kurja jomisse eest wälja antakse,  selle assemel ostawad Soomlased  ommale seitungist *) ja muud keikisuggu ramatuid, mis nöu igga mõistlik innimenne peaks wötma; ja kellel jöudo ei olle üksi ommal näddalalehte piddaoa, wöttawad  kahhe kolmekeste kokko, nenda et kui ma sedda keik näggin ja kuulsin, halleda süddamega  omma armsa Eestima rahwa peäle mõtlesin, ja nüüd wast leidsin, kui kaugel meie meel teiste tagga olleme! Kui ma pärrast ennam selle mannaga jutto aiasin, küssis ta minnult: „eks siis teie maal põlle nisuggusi seitungisi  ja ramatuid?" Siin ollin ma kimpus!  Ei tea mis wastada; häbbi omma issamaast  nenda hattedaid sönnumid kulutada, ja walletada ka mo südda ial põlle annud, mis muud kui selleta töt, ehk kül südda sees pöksus,  nenda et wie sammo peäle paukuminne õlleks rinnust kuuldud, ja ma tundsin isse, kui keik mo werri silmi tõusis, mis mind peast kui pool uimaseks teggi, sest se wanna auuwäärt  halpea seisis, kui üks nuhtleja kohtomöistja  mo ees. Wärrisewa heälega selletasin ma siis temmale, et ka kül meie maal seitungist  on, - agga need on keik penikesse saksa  kele peal, **) kust meie suggune arro ei sa, ja ramato trükkijad ja kirjutajad ei tohhi mitte *) Kui ommeti meie armsad Eestirahwas sedda kohta parrem kaks korda loeksid sa teistele, kes Postimeestest kaugel seiswad, ka könneleksid! Ehk mõnni hakkaks ka kidowäärt Some pruki ettewötma,  ja jäeks nenda ühhe rubla assemel, mis aastas  malja lähhäks, mitto teist tasko ja silmad jääksid ka paljo selgemaks ja südda lahkemaks. Siis polnud meel makele Näddalalehti wäljas. ma kele ramatuid ja seitungissi wälja anda, sest Tallinnamaal petakse sedda alwakS ja häbbiks, kes „rummalat" ma keelt rägib ja ma kele ramatuid loeb, pealegi need kes kord möisa perrclaual süa sanud ehk kord „sakste" tölla tagga linna sõitnud, *) ostawad  ommale tühje saksakele ramatuid, kust isse arrugi ei sa sa ammugi middagi wöi õppida. Ms Soomlane mulle selle peäle wastas ei julge ma, w'a söbber sinnule üttelda, agga hea ta kul ei olnud, sedda woid issegi mõtteida.  Wahhe aia pärrast wiis mind peigmees ka sinna kambri, kus naesterahwa wäggi ühhes kous jutto aiades istusid. Ma kummardasin weel allandlikkumalt kui mehhi; minno terretaminne  wöete röömsaste wasto, ja mitto punnaste  palgede kahhekümne aastast „tittekest" näggin ma omma peale kui kui kul kanna peäle wahtiwad, sest mo haljad nöbid löid kohhe wist nende silmi. Agga siin ka näggin  ma mönned näddalalehhed laua peäl nende  ees, ja jut kuuldi wöera ma asjadest ollewad.  „OH, teie önnelissed mnimessed!" mõtlesin  minna isse enneses ja pöörsin ohkades sinna  pengi otsa jälle taggasi, kus enne ollin istunud.  Minno manna halpea aias jubba teiste hulkas jutto ja nore mehhe käest sain kuulda, et se temma ja peigmehhe issa ja selle maia pärris perremees olli. Nüüd tullid manna perretaat ja eit keiki söma  palluma. Keik astusid ühte teise kambri, kus paar pitka lauda rögadega kaetud ollid. Jggaüks, mehhed ühhele pole naesed teisele pole, wallitsesid ommale laua ümber paigad, agga ükski ei istunud mahha, maid jäid seisma  omma kohtade jure, ja wahtisiv manna perremehhe peäle, kes nenda kui middagi weel *) Aitummal, matele ramatute polest põlle meil mitte ennam liig pudu, kui ka igga pähkle sees ühhesuggune tuum ei olle, maid mönnes ennam, mönnes wähhem; agga nende polest, kellel armsa makele parrast häbbi on, wöib Some Kaarli!  kül õigus olla. Ei leita iggast satterkuest saksa  egga iggast mantlist mamselit. Ommeti rie ei rikku innimest egga te ka parremaks, kui agga pea ja südda õige kohha peal seisab. 179