tud. Preisi printsts, Inglis kunmnga proua tüttar, kes nüüd seal omma abbikasaga küllalisstks  on, -olnud laewale nimme pannemas Rahwas on seal jures mehhe wisi öiskanud, ja nende öiskamissest olnud otsekui labbi kuulda: Tulle, Prantsusse naber, meie sind ei karda! Uddo. Inglismaal on, isseärranis függisest  talwet, saggedast ni uddused ilmad, et innimenne  mitte sammo ennest ette ei näe. 3. ja 4. Nowembril on neil seal jälle sähhärdune luggu kä olnud. Suur Londoni lin on nenda  mustja kolla ka uddo sees olnud, nago küttis pakso suitso sees. Se peab neil tännawu kalme  essimenne uddo ollema. Nisuggustl aial on Londoni lin otsekui pimmedussega lödud. Ulitsatte  peal lähwad wankrid wankri ja Temse-jöe peal laewad laewade wasto, ja mitto innimest sawad mahhaaetud ja mitmel luud kondid murtud.  Jnnimesstd käiwad nago kässikaudo ulitsa peal, hirm ees, teine tagga. Agga wargadel on nisuggune uddo otsekui nissoleikusse aeg, ja Londonis põlle ka neist kaarnadest mitte pudust.  Mis sel aial ärra nappawad, sellega on nemmad kolme sammo pea! kaddund; stpärrast,  kes ial wöib, ei lahhä nisuggust uddoga  mitte toast walja. Ka st kord on Temst/jöe  peal mitto laewa teiste wasto töukamisse  labbi suurt kahjo sanud; mitmed laewad on parrem merre peal ankrus uddo kaddumist ostnud. Se immelikkum luggu on se, et nisuggune  uddo-pilw ennamist ikka Londoni linna peale heidab; paar pennikoormat linnast emal paistab selge paike. Sest ei sa Inglased issegi  srro. Inglaste hirm. Prantsussed ja Inglased  põlle kül omma söbrust, mis nad Krimmi söa aial teggid, awwalikkult weel mitte katki murdnud/ agga paljo ei pea ta mitte ennam wäärt ollema. Inglased kartwad allati, et onopoial sesamma nöu ja meel on, mis onnul  ka olli, kes aastal 1804 pallumatta ülle merre kaela Jnglismale tahtis minna ja nende sare peal seddasamma werrist üllekshhut kehha,  mis ta teiste Eiropa made sees teggi. Arwawad  nüüd, et onnopoial tassa hiljukeste sesamma  nöu on. Möllemilt poolt urrisewad seitungid teine teise wasto. Sel aial, kui ess simenne Napoleon ahwardas, seisid Inglismaal liggi meest püssi al, kes isse hea melsga  issama eest tahtsid waljammna. Seddasamma  lootwad Inglased ka nüüd sündiwad, kui teise Napoleonil pahha nöu peaks tullema. Jumma! hoidko kül iggal maal kallist rahho, agga kui need kaks söbra karwopiddi kokko lahwad,  siis töuseb södda, kelle sarnast naljalt põlle olnud. Seeb se on, mis Inglased kartwad. Jtaliamaalt. Kuida nüüd selle ma luggu on? On nende seggased asjad jubba selged ja korra peal? Ei polegi. Hertsogi-rigid  ja üks tük paawsti maad on praego  alles ilma peata. Kedda nad ennestele peaks ja perremehheks tahtwad, (Sardinia), sedda ei tahha Prantsus ja Austria, ja omma wanno perremehhi taggasi wötta, ei tahha jälle rahwas  mitte. Tsürihhi rahho põlle neile mingisuggust  rahho tonud. Suur Eiropa kongress,  mis nüüd pea kokko tulleb, peab kössist  otsust andma. Küllad same eddespiddi kuulda,  mis önne se toob. HiSpaniamaalt. No mis södda teed? —Ei te weel suurt middagi; hakkab alles. Lahhengidest põlle weel siamale kuulda olnud. Mis Eiropa rahwast Marokko merre äärses linnades ellab, need katsuwad, et tullema sawad.  Röwimissel ja risumissel põlle söa aial Mauride hulkas otsa egga mära. Nemmad leikamad muidogi hea meiega sealt, kuhho nad põlle külmanud, mis weel söa aial, kus neid kegi ei kela. Sepärrast, kes mitte Muhamedi ussulinne ei olle, se teab, mis tedda otab ja katsub pöggeneda. Kus ial tuul puhhub ja paike paistab, seal on ka judid ellamas ja sahkerdamas;  nenda Marokkomaal ka, ehk kül neid seal koera eest petakse. Waesed judid teadwad: kui wihhased Maurid Eiropa rahwale  middagi ei wöi tehha, siis langeb keik wihha nende kaela, et üsna ilma süta risutud ja tappetud samad. Kui Maurid neile muud südi ei leia, siis pannewad sedda süüks, et neil hing sees on. Keik judid, kes ial peäswad  ja jöudwad, need pöggenewad. Gibral- 172