innimessi, teotad weel Jummala pühha nimme  ja kaswatad omma koormat?! Josep, Josep,  lö risti ette, pöra ümber; weel on aeg, agga sedda põlle mitte ennam paljo. Ehk trööstid sa ennast sellega, et sinna se ainus nöid ei olle? Josep, se on üks wägga rummal  ja tühhi wallewabbadus! Kui mitto sigga õlled sinna omma ello aial soppa seeö näinud, õlled sa selleparrast nende körwa heitnud? Kui mitme külges õlled sa pahha ihho haigust näinud,  õlled sa sedda ennesele ka püüdnud? eks sa paljo ennam ennast selle eest põlle hoidnud ja tagganenud? Miks sa siis ka nöidussega,  omma waimolikko töwwega nenda ep olle teinud? Ehk wabbandad sinna ennast sellega:  „egga minna neid rummalaid innimessi ennest jure ei kutsu, nemmad jooksewad isse kokko." Tössi kül, armas nöid, kus raibe on, senna koggowad warresed. Süddame walloga  pean ma tunnistama: sul on selle polest öigus ja kerge neid petta; sest meie suggu rahwa seas on weel suur hulk ni püstrummalaid  ja kotpimmedaid innimessi, et Nöia Josepil, kes keige omma 70 aastaga ka suurt põlle öppinud, mitte paljo waewa tarwis ei olle, neid kotti pista ehk wälja wötta. Sa tead parrem kui minna, kui kerge st on, neile jögge senna tehha, kus weepiiska ei jookse; sest sa õlled neid saggedaste petnud, õlled nende rummalussest tihti joobnud olnud ja ellad poolteed sest, mis rummalus kokko kannab.  Mönned tullewad 50 wersta takka, kui mullo rawwandus olli ja tännawo wassikal  täid peal on, sinno jurest abbi otsima, mis räkimatta rummal on. Agga kas se sind wabbandab? Eks sinno kurjus sedda hirmsam ei olle, midda rummalamad need on, kes sinno jure jookswad abbi sama, kes sa omma nöidussega  jo mitte koera ahjo takka wälja ei kutsu? Ehk arwad sa, armas nöid, et ma muido uisapäisa sinnoga könnelen ja sinno tempudest middagi ei tea? Seal eksid sa wägga. Wöin sulle selle polest ka sanna kaks körwa sisse üttelda. Wata, wanna Josep, sündimissest sadik põlle sa mitte nöid, agga sa hakkasid kaunis warra peale ja õlled nüüd paljo aas- taid Jummala teotusseks, teiste iunimeste kahjuks  ja ennese hinge hukkatusseks sedda hävbi-ammetit  piddanud. Ms sa wastad, kui wimaks se su, mis surnud ärratab, sinnoga rägib? Mis sa wastad, kui siis ni mitto sinno peale näitwad ja ütlewad: „Nöia Josep  pettis mind ja minna teggin nenda? Ms sa wastad, kui so öppetaja ütleb: Josep,  ma ollen sulle selget Jummala sanna kulutanud, sind öiget teed juhhatanud, miks sa siis selle tee peale jäid, kus kuld wassika kummardajad eddasi astusid? Ma ütlesin jo, et nöiad taewa riki ei sa." Jgga pahha assi lähhäb aega möda hullemaks. Eest otsa hakkasid sinna ka pissukeselt peole ja luggesid rawwandusse sauno, parrast laususid ennam, puhhusid sola ja teggid muud tempo; nüüd õlled ammo kulus nöid walmis. Juhtub hobbusel  ehk muul lomal äkkilinne haigus, siis ei tea kegi parremat nöu, kui sinna, ja ütled warsi: „kurja waimo lendwa on loma läbbi lönud, ,kui sa rutto abbi ei otsi, surrewad keik so lomad ärra!" Sega näitad sa nüüd otsekui  käega isseennese peale, ehk sa kül loma awwitama targem ei olle, kui lua wars nurkas.  Rummal rahwas ussub ja sinna lassed neid weel makso eest uskuda. Nüüd sa arstid.  Surreb loom ommeti, siis aiad sedda mu teise nõia süüks ja lubbad koera koio sata. Wöetakse  Loma nahk ärra, siis otsid sa kohta, kust rawwandusse nool läbbi läinud, ehk kül kuskil  auko ei olle. Keik önnetussed ütled, sa teise innimesse tö ollewad ja lubbad nende wasto abbi sata. Josep, millal sinna Asias ja Australias  õlled käinud? Se on wist hilja aego olnud,  et sul pagganatte tembud alles nenda peas on ja neid rahha eest rahwale ettemängid? Kui sind mönned mustad Neegrid ehk tõmmud Hindud  omma preestriks wallitseksid, nemmad ei wöiks parremat ennam leida. Kas mälletad weel et ma agga ühte so tembudest nimmeta»  kui ühhe naesel tulline hädda kä olli ja rummal mees sinno jure tulli nöu küssima? Kas mälletad weel, kuida sa tedda öhto käsksid  teist korda taggasi tulla? Mikspärrast? Sepärrast,  et ta öhto teist puddeli täit wina weel piddi toma. Kartis mees, et naene senni ärrasur- 109