seisab Jeograhwi-ramatuS lehhekülg 3 künni Wv ja ramat maksab 25 kopp. höbb.; mu wastus wennikö tänna wägga pitkale. Lubban  ennast parrandada, ni paljo kui woin, agga ni heaks sada, et ma keikide mele parrast woiksm olla ei, ei, liggimessed, mis liig on liig: sedda ma ei woi mitte lubbada; jägo ikka tarkadele weel middagi tassutada. Ja nüüd waatkem jälle, kuida woöral maal käed käiwad. Se kord pean ütlema: messi on kassin! Woöral maal põlle rahwaö minnewal nähvata!  paljo head egga pahha teinud, sepärrast põlle mul ka paljo könneleda. Kui ma neid käikse seest hakkaksin wäljapuistama, mis te' weel siis wöttaksite üttelda. Sepärrast „rägi mis tössi ja sö mis küpse on," kui sedda ka mitte paljo ei olle. Näppotäis töt on jo ikka parrem, kui sülle täis wallet. Pveifima kunninga termis on ikka weel nenda kui ta on: surrema liig terme ja ellama  liig haige. Lodawad head innimessed ommeti,  et Jummal jälle jallale aitab. Ta armsad  ommaksed seiswad ümber ja ootwad, mis Zummal teeb. Omma lihhasiö lapsi temmal ei ollegi olnud. Prantsussema alt põlle ka se kord paljo üdist kasa tua. Au himmulissed Prantsussed  tewad nüüd tagga järrele pitkad könned,  kui wägga sure auga nende keiser Stuttgartis  wasto woetud ja kuida se mütsi mahha  wötnud ja teine kät pakkunud. Agga se on nende wiis: omma asjust ja auust rägiwad  nemmad, et mets köllab kaes; teisa kita,  jah, sedda tewad paljo tassasema wisiga. Jnglismeestega on neil, kuida teame, wiimsest  söast sadik weel söbrusse kontraht, et teine teise poolt ja abbiks tahtwad olla. No olgo peale; agga eesselja nutwad Prantsussed ja kirruwad Hindumehhi, kes nende söbrade wihhamehhed  on, taggaselja öruwad naerdes kassi ja ütlewad: „parras! parras!" „Saatke omma söawäed meilt labbi, et ennemalt Zndiamale  — ütlewad nemmad; agga taggaselja soösistawad: „Midda hiljem, sedda parrem." Et Jnglismehhed Egiptusse ue jöe ehk kanali  kaebmisse wasto urrisewad, sepärrast on Prantsuösed selle polest ka wait, agga süddames sowiwad wagga, et assi peaks korda minnema,  ja mis hea, se hea: Austria, Preisi ja Wenne wallitsussed on ka selle nõus. Saab ilma immeks ommeti wimaks nähha, kas sest middagi peaks sama. Türklased, kelle wallitsusse-keppi  al Egiptuösema seisab, ei öölda ka ennam paljo wasto purrelewad. Inglismaalt. Olleme jubba sest kord räkinud, et siit ma rahwas nõuks wötsid, üht awwalikko palwe päwa piddada, kus nad keik Zummalale omma patto tahtsid tunnistada ja temma nimme Hindu rahwa wasto appi hüda. Sesinnane palwe pääw on nüüd petud,  ja ollid kirrikud kül rahwast täis. Jummal  isse näggi nende süddamesse. Meie ei woi muud tehha, kui sest räkida, mis monned seitungid jutlustest könnelewad, mis sel pawal petud said. Muidogi ei woinud truid öppetajad  üttelda: „Meie olleme Zummala head lapsed, India rahwas on üksi süallused," waid piddid tunnistama: „Meie olleme monnel kombel  Zummala witsa teninud ja temma on se kord Hindu mehhi meie karristajaks pannud." Nenda kulutas üks öppetaja: „Tössi on, meie olleme Hindu rahwale Zummala kallist sanna pakkunud, olleme nende male kirrikud ja kolid seädnud, olleme neile näitnud, kuida nende ebbajummalad tühjad ja kölwatumad asjad on, kes keddagit ei woi awwitada, ja se on keik wägga hea: agga kas olleme nende ees omma kalli usso jarrele ka igga kord nenda  ellanud, kui wagga ristiinnimesse kohhus olli? Tundkem ja tunnistagem omma südi, parrandagem meelt; kui mitte, siis käib meite kässi ka eddespiddi, nago Jsraeli rahwal, kus Issand Ai linna al ütles: „„Zsrael, üks ärra kautaw assi on sinno seas, sepärrast ei woi sa omma waenlaste wasto seista."" Uks teine öppetaja, nimmega Spurgeon, piddas ühhes Mes maias jutlust, kus kakskümmend  kolm tuhhat wiis sadda nellikümmend 5 5 133