sedda ei wist mitte korda minna.  Enne kui nad mind on ärratapnud, ei pea nemmad kellegi külge putuma. Minna tahhan teistega ühhes surra!" Seal kaddus meeste julgus arra, sest nore mehhe issa olli waggew wallitseja, kes omma poia werd mitte kattemaksmatta ei õlleks jätnud. Seal on usklikkud wist laulnud: „Kui Kristus meid siin kaitseb weel, Siis müllago kül pörgo. Ta istub Issa parral kääl Ja söddib nende wasto; Ta omma abbiga Meil liggi seisab ka. Ta kaitseb omma au: Sest temma kindel nou On risti rahwast hoida! Sannumed pöllo harrimissest ja wiljapude kaswatamissest. Mis õlleks pöllomehhe! kül armsam, kui se, kui ta kaks leikust ühhe külwi pealt woiks sada? Meil on jo se wiis, et hea melega sealt leikada tahhaksime, kuhho meie ep olle külmanud. Koggoni ilma külwamisseta leikada,  põlle kül mitte woimalik, egga pea ka ükski mõistlik innime püüdma: agga kahhekorrast  wilja ühhe suiga ja ühhe ainsa pöllo pealt sada, on kül woimalik. „Postimees! ärra hakka jälle nalja aiama." Jah, nenda ütlewad kül monned ja on ommeti isse monni kord kaks leikust ühhest külwist sanud, kui ka tännine alles koggematta ja tahhele pannematta. Minnewal suil katsus üks tuttaw pöllomees  sedda asja, ja wata! laks wagga korda. Ta kündis ühhe wakkama kartohwlid mahha, kuhho parraja seemnega wakka peäle laks. Kartohwlid mahhapannes kais üks innime järrele ja panni igga kartohwli jure kaks sure walge erne terra, mis nüüd ühhes sisse künti. No mis sealt wälja tulli? Sest tulli sedda wälja,  et mehhel süggise wakka puhtid walgid  ernid kaes olli, nago maast leitud, ja kar- rohwlid ei olnud milgi kombel waesemad, kui muido. Muldamisse jures on nattuke ettewaatmist  tarwis, et erned waewa ei sa; ommeti  põlle se waew mitte nimmetamisse wäärt. Teine wakkama, mis seal körwas ilma ernestetta  kartohwlide al olli, ei annud suggugi ennam  wälja, ehk kül pöld rammo ja seemne polest teisega üks olli. Teise pöllo tükki peal katsuti seddasamma asja übbadega, kuhho muist waggude sisse, muist wao harja peäle übbe pandi, ja kasso olli wägga römustaw. Übbadega on assi weel hõlpsam, sest et nemmad kohhe püsti kaswawad ja muldamisse jures mitte risti pöigeti ette ei tulle, nago erned. Ka oa-ma peal ei tuntud kartohwlid mingi kombel wahhemaks  janud ollewad, waid kaswasid priskeste  ja andsid nisamma wälja, kui teised kohhad,  kussa übbe peal ei olnud. Saksamaal on sesuggune kahhekorne külli tuttaw assi. Ka meie maal, kes teed käib, woib monni kord tallo kartohwli aedas übbe õitsemas nähha; agga kuida esmalt ütlesin, se on alles arro assi ja mängo assi ja ennamiste  koggematta nenda juhtunud. Peäle sedda olli wägga immeks panna, et need kartohwlid,  mis übbadega kous kaswasid, mitte többe ei sanud. Kas se nüüd juhtumisse kombel  ehk übbade läbbi sündis, ei tea meie weel mitte tõeste, ehk kül mönned sedda ütlewad, et oad többe eest peawad hoidma; agga immelik  ta õlleks kül, kui monni sedda järrele katsuks ja leiaks tössi ollewad. Sepärrast mis ehk tännini koggematta ja naero parrast teggite,  tehke tullewa kewwade melega ja tõe parrast, ja kui wähhege moistlikkult asja ettewöttate,  sa te ennast römustama. Noorde pude kaswataminne. Olleme essimeöses lehtis Pu-kolist ja sest maast rakinud, mis selle tarwis peab moekama;  siis räkigem se kord noorde pude kaswatamissest.  Kuida jubba ööldud, ma peab parras rammus ja hästi kobbe ollema. Raske ma sees ei hakka seemne terrad kas mitte kaswama, ehk neist tullewad kiddurad, waeste juurdega nored puud, ja marja saw- 33