paista, nago paljo teisi tähta ka, kui parrem arro möistaksime piddada. Kometid on siis ka käia-tähtede (planetide) seltsimehhed, agga mitte nendega ühte näggo. Planetid käiwad ümmargust ja kometid pitkerkust ringi teed ümber päikesse, ja sepärrast on neid ni arwa nähha. Mitte üksi nende pitkerkuse tee, waid ka nende helleda sabba pärrast, mis ennamist  ikka päikesse poolt teise külge hoiab, on nemmad koggoni teised, kui planetid. Nendesinnaste  kometide helledad sabbad, kui kometid  isse ka wägga sured on, täitwad mönni  kord suurt hulka taewa lautussest ja ullatawad  hirmus pitkale. Mis meile tannawo paistab on weike komeet. Aastal 1769 paistis  üks märato suur sabbaga täht, mis paljo innimessi ehmatas, ehk kül isse ilma süta olli; tähhetundjad arwasid temma sabba taewa lautuöseö  40 miljoni pennikoormat, se on kaks kord pitkem, kui päike meitest kaugel seisab. On ka mönni kord ilma sabbata kometid taewa kulges, agga neid meiefuggune paljo ei tunne, ehk nad tahhetundjattel kül tuttaw assi on; ka on nisuggusi, kel kaks sabba, teine teine pool külges ja täht isse keskel, ja ka nisuggusi,  kelle sabba arralinne, nago päsokessel, agga muidogi surem. Kometid ehk sabbaga tähhed arwalakse nisuggused  ollewad, kes muist isseennesest, muist päikesse peäle paistmissest hiilgawad, sepärrast põlle nemmad ka mitte keik ühte karwa, ennamist  kül kollakad walged, agga mönned ka punnased ja mönned sinnikad. Et päikesse walgussest neil suur abbi on, sedda tunnukse sest, et nemmad sedda helledamaks lähwad, midda lähhem päikesse pole tullewad, ja sedda tuhmimaks, midda kaugemale paikessest lähwad.  Ennamist on nemmad keik örna udduse kehhaga ja mönned ni, et üsna läbbi paistwad,  mis sest tunnukse, et tähhetundjad omma suurde kiikredega teisi tähta nende läbbi on näinud. Sedda rummalam on kuulda, kui innimessed, nago minnewa aasta, kartma hakkawad,  et sabbaga taht meie mailma külge piddi põrkama ja sedda hukka aiama. Se on nisamma jölle, kui kegi hakkaks uddu kartma, et ta kirriko tornid mahha murrab ja puud ja honed purrustab. Üttemal nimmetud suur komeet käis 1770 nenda planetide kehhade wahhelt läbbi, et mönned üsna ta sisse jäid, agga kegi neist potte omma lodud tee peält pöördud sanud, waid otti komeet mödas, siis paistsid jätte, nago kirriko torn, kui tuul uddo ärraaiab. Nende wastopörkamissest potte separrast  middagi karta, kui ka mönni meie pähhä langeks; mis ommeti mitte ei sünni. „Kas siis jubba kegi on tähhele pannud ehk luggenud, kui paljo neid kometist ehk sabbaga  tähta lou järrele peaks ollema?" Kes neid kül selgeste wöib luggeda, ommeti  mis tähhetundjad ja kalendre teggiad on tähhele pannud, arwatakse neid peäle tuhhande  ollewad, ja on immeks panna, et innimeste  tarkus jubba ni kaugele üllatab, et parikümnest kometist ette wöiwad üttelda, kui kaua kaddunuks jäwad ja millal jätte paistwad,  ehk kül mönni kord ka nattuke eksiwad, nago minnewa aasta, kus sedda kometi otasid,  mis tännawo paistab. Agga mitmede jures  on nende etterehkendamissed karma peält töeks läinud. Nenda käib üks komeet (Enkescher  K.) 3 aastat ja 16 päwa omma pitkerkust  teed; üks teine (Bielascher K.) 6 aastat  219 päwa; kolmas (Halleyscher K), kelle teed aastal 1682 rehkendadi, käib peäle 75 aastat, ennego jälle taggasi saab: sest ta paistis  aastal 1682, aastal 1758, aastal 1835 ja peame nüüd ootma, künni ta aastal 1910 ehk 1911 jälle paistab, ehk kül meie su siis jubba mulda täis on. Mitto teist käiwad wägga kaua, ja ühhest kometist, mis aastal 1680 paistis, arwatakse, et ta enne taggasi ei jöua, kui sest aiast arwata 8814 aastat on möda läinud! Oi wennike, sedda ei jöua meie kül ärra odata, silmad langemad enne ammo kinni! Olgo sest kül. Pitkem jut lähhäks iggawaks  ja mo suur tarkus sabbaga tähtedest on ka jubba otsa korral, kust ma tale pitkema sabba ennam wöttan? ma põlle jo kalendre teggia. Ugga ni paljo same sestke nattukeösest arro, et surma, katko ja söa kartus tühhi külla memme lörri on. Sepärrast ütlen weel teist korda: meie söddadest ja katkudest teadwad 90