wötta ja sedda woörastele müa. Hakkaksid nüüd Eiropa rahwas seäl ellama, siis wöttaksid  nemmad temma kasso wähhendada. Sepärrast  walwab ta sure holega, et woörad sisse ei tungi ja kahjo ei te. Kuida piddi ta nüüd lubba andma, et Hermanburgi missionärid  Ga llasse rahwa jures ello asset piddid sama? Kanda ke laks Mombasse sarelt jälle taggasi. Missionärid nutsid, agga Arabiamehhed  öiskasid, et Kristussest lahti said. Nenda on mailma luggu: mis ta ihhust hingest  peaks püüdma, sedda pölgab jölleda meiega  wäggise ärra. Nad tullid Port Natali jälle taggasi, kus neid römoga wasto wöeti. Warsi tullid saarlased neile abbiks, asjo laewast  wälja wima ja igga üks tahtis neid omma  maiasse sada. Siin andis nüüd missionär  Posselt neile nöu Sulu rahwa seas Issandale hingesid korjada. Sulud on üks Kahwride selts, arwata 100,000 hinge ja nende Kunningas Umpanda ni kurri, et igga pä mönda lasseb ärratappa. Selle jure piddid  nüüd missionärid minnema lubba küssima. Tühja käega ei tohtind ükski temma ette minna.  Jummala sanna ta ei salli egga neid ka mitte, kes sedda kulutawad; kes arstida moistwad,  peäsewad hölpsamalt liggi. Port Natalis  ostsid nemmad ühhe platsi, ehhitasid maia, hakkasid Kahwri keelt öppima ja ellama, ja siit piddi Ewangeliumi wörk aega möda Sulu rahwa sekka wäljaheidetud sama ja on ka sanud,  mis tänna keik ei wöi ärrakönneldud sada.  Agga Gallasse rahwas, mis peab neist sama? Ristiinimessed peawad neist sama, se on jah ja amen; agga kuddas ja millal? sedda tead ja teeb suur Jummal isse. Israeli rahwast piddi kässo seädus Kristusse jure juhhatama.  Ahwrika rahwal sedda ei olle, agga neile on Zummal jälle muud waljud sundiad kaela peäle pannud. Nemmad on mitto sadda aastat hirmsa södikutte al olnud ja kui Eiropa rahwas neid tundma said, ei olle nende kiwwi peapadjad ka mitte pehmemaks läinud. Eiropa rahwast on se keige kibbedam hädda Neegri sou kaela tulnud, se on Neegriorja - kaup. Selle al nad waesed ni kaua jubba aggawad ja Zummal isse teab, millal se löppeb. Willets, hirmus willets on nende waimo ello ennamiste, kuida üks missinär (Rebmann) kirjutab. „Söma, joma, maggama ehk üht teist tapma ja habbematta ellama, muud nemmad  ei nõua. Neist ei olle kasso Jummalal egga innimestel ütleb siin üks tuttaw sanna. Omma jummawt kandwad nemmad sikka sarme sees wööl, kuhho noid tedda sisse pannud. Wanika rahwa Ewangelium on palmiwiin, mis nad naggo lojuksed lakkuwad jaWakamba rahwas ei tea muust, kui omma karjadest, kelle kallal üht teist tapwad. Ja Gallassemees peab sedda autahheks, mis meie häbbi parrast kinnikattame." Nenda on nende waeste luggu! Midda süggawam ommad silmad pagganatte pole mahha pörame, sedda kõrgemasse tõstame neid ülles taewa pole ja pallume: Kürie-eleison! Juttud ja jutto jätkud. „Kassi eest ärra!" hüdis üks reisi-sel linna koddaniko treppi ees, kus wässind külla emmake istus ja jalgo puhkas. „Kassi wanna tallo konks eest ärra!" „Tohho sögge! ütles naene kas siis ni palla tagga on?" „No muidogi! karjus sel, minna tahhan sia kerjama minna." „Ei minna sedda möista, kust se tulleb ütles üks jodik esmaspääw hommiko  minna  ei jo ial punnast wina, ja ommeti lähhab mo ninna pääw päwalt ennam sinnipunnaseks,  nago jöhwika terra. Se tulleb wist sest, et kõrtsmikud wet wina sissi pannewad, wessi aiab külmetama ja külm teeb sinnipunnaseks." üks rikkas ja rummal mees, nahk püksid ollid jalges, kulis kuida ühhest tutwast  targast mehhest rägiti ja temma tarkust  kideti. Se köddistas süddant. „Minno wend on ka tark mees ütles temma loeb nago kirrik'sand, laulab nago köster, teeb ka isse omma käega tähta ja teab, paljo 2 15