wäele käsko annud ülle Sardinia piri sisse astuda.  Ma tean kül, et se nalja assi ei olle ja mo südda on raske. Södda on innimestele nuhtlusse witsaks, ja ma näen ligutud süddamega  ette ärra, kuiva ta mitme tuhhande ms tru allamatte  ello ja warra ähwardab risuda; ma tunnen,  kui raske södda just nüüd mo rigile on, mii seestpiddiseks kinnitusseks rahho ni wagga  tarwis õlleks. Agga kus rigi au ja kasso kässib, peawad muud mõtted wallitseja süddames  wait ollema. Waenlane seisab rigi piri!  söariistad ka ja tahhab Austria maid, mis Ztalias, ennesele kiskuda. Temma abbiks sadab  Prantsusse wallitseja, kes ennast mitme tühja nimme al Jtalia asjade sekka tungib, ommad söawäed Sardiniamale. Willetsusse paiwi on ennegi selle kroni ülle käinud, mis ma puhtalt omma wannemattelt ollen pärrinud. ( —) Nisuggune aeg on jälle tullemas, kus mässamissed  mitte ühhest ehk teisest rahwa hulgast, waid jubba aujärgede pealt mailma sisse wälja sadetakse. Kui ma nüüd hädda parrast möega  kätte wöttan, siis saab se otse kui pühhitsetud  selleläbbi, et sedda Austria au ja õigusse parrast teen. Teid agga, mo truid rigi allamad,  kes omma truusse läbbi keige mailmale eesmärgiks ollete, hüan ma kokko', minnoga ühhes meles kannatades ja ohwrid andes, mo körwas wasto seista; teie poegadele, kedda ma omma wäe rodode sisse kutsunud, sadan ma paljo termist: teie wöite uhked olla nende peale wadates, kelle käes Austria kotkas (lippude  peal) au sees saab petud. Meie wöitleminne on öigusses. Meie hakkame tedda julgusse ja lotussega. Meie ei wöitle ka mitte üksi. *) Se ma, kus peal meie söddime, on jubba ennegi  saksa wendade werrega kastetud; Saksama  waenlased on ennamist ikka seal omma kurjust peale hakkanud. Et se kord ka pea keige Saksamale hädda wöib tulla, tundwad keik Sakslased saunades ja lossides ühhest rigi  rajast teise. Ma rägin need sannad kui saksa würst saksa rikide ühhendusses ja tulletan  neid päiwi mele, mil se läbbi, et keik üh- hes meles ollid, Eiropamaad waenlase käest peästsid. Astugem siis Jummalaga issama eest wälja! Antud Wieni linnas 19. Aprillil  1859. Prants Josep, Austria keiser. Se olli Austria kirri. Kuulgem nüüd ka mis 2) Sardinia kunningas omma allamattele kirjutab. ») Söawäele: „Soldatid! Austria, kelle söawäed meie rajal  seisid, ähwardab ülle piri sisse astuda, sest et meie maal prius ja korralinne luggu wallitseb;  et mitte wäggewald, waid üks meel ja armastus rigi asjad tallitab; et Ztalia rahwa wallo kissendamissed meie söddames wasto kostwad. Austria julgeb meile käsko anda meile, kel alles söariistad peus on et meie neid peame mahhapannema ja temma  armo ja hallastusse alla heitma. Nisuggust  teutawat hooplemist ei wöinud meie muud, kui taie süddamega taggasi sata. Soldatid! Ma annan teile separrast sedda teada, et se teutus, mis teie kunningale ja rahwale Austria poolt on sündinud, ka Leie teutus on. Needsinnatsed  sannumed on söasannumed. Soldatid,  söariistad katte! Teie leiate üht waenlast,  kes teile tundmatta ei olle; agga kui Lemma  wapper ja tuggew on, siis põlle teil sest hirmo, waid tulletage endisi asjo mele, kus üks kappo täis meie rahwast mitto päwa waenlase  wäggede wasto on seisnud. Ma isse astun teie eel sötta. Ma ollen jubba enne teiega omma önsa issa körwas sellesamma waenlase wasto söddinud ja teie waprust immeks pannud. Ma tean, et teie omma endist waprusse au ei kauta, waid kaswatade. Prantsusse kohkumatta  söawäed sawad reie seltsimehhed ollema, kes ni mitmed lahhingid on wöiknud. Keiser Napoleon 111., kes ikka öige asja eest seisab, sadab neid meile appi. Astugem siis wöido lotusses eddasi! Wöido kronid sawad teie söalippud  ehhitama, need lippud, kelle ümber ni 5) Siin tulletab Austria keiser Sakslastele manna  Napoleoni mele ja tahhab üttelda: hoidke püssid  minnas, uus Napoleon on jälle manna jälgi otsimas! Need sannad wiskawad silma Preisi ja mu Saksama abbi peale. 341