tänna päwani ning ussolautaminne käib neil madewöitmissega kassi käes. Nende Hadsid (se on „pühhad teekäiad"), kes Mekka linnas Muhamedi haua jures käinud palwet teggemas,  sawad seal otsekui missionariks õnnistud,  kes siis Borneus, olgo heaga ehk kurjaga  Dajakki pagganaid Muhamedi rüppe kiskuwad.  Kord aitwad ähwardussed, kord Löotussed,  kui agga assi eddasi lahhäb. Sultanid  tassuwad Hadside waewa rohkeste ärra ja kissuwad pärrast allamatte lude wahhelt jälle kassoga taggasi. Nenda ollid ja on seal loud ning sedda peame meles hoidma, et neist asjust wöiksime arro sada, mis seal tännawo on sündinud. Löuna pool Borneo randas seisab üks nisuggune  Sultani riik, pealin Bandsermassin, mis enne Jawa sare Sultani a! seisis, ja kui Hollandimehhed  Jawa Sultanit ärrawöitsid, jäi Bandsermassin ka nende alla ja selle pealinna piddasid nad omma käes. Siit on nemmad aega möda püüdnud Dajakki sugguarrusid enneste  alla sata, mis neile kaunis korda läinud  ; agga et neil wagga wähhe söawäggi on, seisab nende wallitsus seal otsekui haige jalge peal ja ei õlle mitte julge ja kindel. Sultanid,  kes kaugemal ellasid, saatsid muist palwette  warral omma rahwa aastast pearahha kätte. Mende ranna-Dajakkide hulkas hakkas nüüd Msasta eest Barmeni missioni-selts armokulutamist  assutama. Sel aial, kui ma Hollandi  rahwa katte sai, ollid Dajakkid röömsad, et nad omma Sultanide ikke alt peäsid, kes neil wiimse werretilga püüdsid walja immeda, ja tahtsid hea melega mönned ristiusko wasto wötta; agga nago se parrago ikka on, Hollandimehhed  nöudsid kül nende ihhowsrra, agga ei winud neile mitte hinge warra, ja sähhärdune  kaup põlle ial kaua suurt kasso tonud. Barmeni missionarid ollid essimesfed, kes aastal  1835 Bandsermassini linna laksid ja Malaiids,  Hiinlastele ja Dajakkidele Jummala sanna kulutasid. Nähtaw kasso ei õlle mitte suur olnud; sest Muhamedi ussuliSsed Malaiid ollid allati Ewangeliumi wasto ja Hiinlassed, kes kauplemisse parrast seal ollid, mõtlesid üksi rahha peale ja ei küssind muud. Sepärrast pöörsid missionärid Dajakkide pole. Nad assutasid  jöe kaldaid möda missioni - paikasi ja nende tö laks korda. Nemmad ollid seal ka Eiropamaal korjatud rahhaga paljo Dajakti lapsi orjapölwest lahti ostnud ja ristiuskutz kaswatanud.  Wiimsil aastail läks luggu kord korralt parremaks, missioni-kolld ollid lapsi täis, wannemad hakkasid ka mitto ennam tähhelepannema  ja missionäride lotus tõusis. Zlgga Malaiide  wihha tõusis ka ja wimaks ni kõrgesse, et nõuks wötsid wimast Eiropameest ja mis nende pole hoidis, Borneo sare pealt kautada. Nad ollid sedda keik sallaja hakkanud fa missionärid  ei arwanud hädda ammo ni lähhedal ollewad, kui se olli. Mönni aeg enne surma hädda ollid missionäride keskes weel mönned römupäwad. Miss. Wigand piddas Petabaras  omma essimesse lapse warrusid, ja miss. Howmeister ja Rott (keik kolm surma pärralt!)  ja Tsimmer ollid wadderiks. Nad ollid Issandas rõõmsad ja kellegi meel ei teadnud  möttelda, ei surm ni lähhedal olli, ja lapsoke, temma wannemad ja mitto teist jubba  6 näddala pärrast mõrtsukaile kätte al piddid  surrema. Warrud ollid 24. Märtsil. 27. Märtsil tulli miss. Höwen Eiropamaalt  omma abbikasaga taggasi ja koggodusse liikmed püüdsid omma öppetajat ausaste wasto wötta, ollid seks ka keik maia lilledega ehhitanud  ja römustasid ennast nago lapsed. Kaugelt  tullid innimessed neid terretama ja üks tõi sedda, teine teist meleheaks. Kes õlleks ar- wanud, et mönne näddala pärrast surem hulk nende surma pärrast ennast piddi römustama? Kolmas römo assi ollid miss. Kindi pulmad.  Ta olli omma prudiga Bandsermassini mahhajänud, kui miss. Höwen ärra tulli ja jõudsid 4 päwa pärrast järrele. 2. Aprilil said nemmad laulatud ja koggodusse lii km ette rõõm olli jälle suur ja ka pagganad nähti ennast liggi  römustawad! Jutlusse aego, mis enne laulatamist  peti, tullid ka Hiinlaste naesed kirriko  ja kulasid ja watasid, mis nad muido ial ei teinud. Pärrast laulatamist sõid ja jõid nemmad  ja ollid rõõmsad tännoga. Ka siin ei tulnud  weel unnes kellegi mele, mis hirmsad asjad pea 94