ühhe ue sawwi potti sisse, mis hästi klasiritud, ja 5 lodi lamba willo weel peale. Kui nüüd Zummala ilm ja ma kuiw on, siis kaewa seal kohtas, kuhho kaewo tahtsid kaewada, üht jalta süggawust auko ma sisse, panne pot sisse, katta ni paljo mulda peäle, et auk tassa saab ja jätta ö ja pääw (24 tundi) nenda seisma. Ägga ennego potti auko panned, pead tedda keige täiega karwa peält arra kaluma. On 24 tundi möda, siis wötta pot jälle walja,  rappu ta muld rutto willade peält mahha ja kalo jälle keige täiega ülles. On ta kergemaks  läinud, siis arra kaewa ilma asjata senna kohta kaewo: wet sa ei leia. On 2 lodi jure tulnud, siis on 75 jalga wessi süggawas,  on 4 lodi jure tulnud: 50 jalga, on 5 lodi jure tulnud: jalga, on 8 lodi jure tulnud: 25 jalga, on 10 lodi jure tulnud,  siis on jalla peält wet leida. Seäl põlle nõidust egga tarko (rummalaid) sanno tarwis, waid igga mees woib isse katsuda. Kui meie maal hobbose eest 50, 60, 75, ehk 100 rubla antakse, siis peab lomake ka middagi wälja näitama; surema meestel on kül ka kallimaid, agga mis se meisse putub. Ommeti, mis sest arwate, et üks rikkas hobbose  armastaja Inglane Prantsussemaalt täkko ostis, kelle eest ta mitte wahhem ei annud, kui 53,000 wranki ja peale sedda weel 1500 wranki sabbarahha? Üks Prantsnsse wrank on meie rahha järrele kopp. höbbedat ja sedda wisi on Inglane peale 13 tuhhat rubla ühhe ainsa hobbose eest annud. Hirmus hind! Hobbone olli kül wägga illus ja suur, ka wägga kallist seltsist; agga ommeti mitte ennam,  kui nelja jalgne. Targad pöllomehhed istusid ühhekous ja aiasid jutto. Üks kitis sedda, teine teist. Wimaks  küsstsid ühhe rikka perremehhe käest, kes wait seisis: mis sinna arwad, kuida annab pöld keige parremat kaöso? Wastus: Minno arwates on senna kolm asja tarwis. Nr. 1. sönnik, Nr. 2. sönnik, Nr. 3. jälle sõnnik. On selle sest hästi hoolt kantud, siis on keik hästi. Juttud ja jutto jätkud. Mis teie arwate, armsad luggejad, kas mönni peaks jälle liggi ehk kaugel mokkad wilto tõmbama, kui ma teile mönne aia kohta ühhe jutto ragin? Zut põlle mitte minno tehtud, waid teised innimessed on sedda mulle saatnud ja sowiwad, et, kui tõeste sündinu  d asja, ka teistele luggeda annaksin. Olgo siis nenda. Küllamees on jutto sedda wisi ülles pannud: Roo Tönnis ja temma tembud. Mis sest paljo salgame, meie rahwa seas on sähhärdusi weel küllalt, kes kahhe lahtise silmaga ilma eestweddajatta sammo eddasi ei sa. Käewatajad, kaardiwaljapanniad, solapuhhajad  ja suitsetajad on nende Moses ja prohwetid. Arwawad neid keik kümme korda parrem moistwad, kui õppinud arstid. Mis rummal mõtleb, on nende melest ennam, kui mis tark ütleb. Kuulge üht tõest sündinud asja, mis paar aastat wanna. Endine Karja - Annus olli pöddur innimenne.  Aastade polest alles noor, agga terwise  polest purro wanna. Haigussed ollid tedda ärrakurnanud. Kaebas selgas kanget wallo, mis tedda küro kiskus, nago hobbose look. Mees polnud weel 40 aastat wanna, agga seitsmekümnesed silmad peas. Widdewiko aego ei näinud ta ennam kat silma ette ja õlleks  hobbose peale mahha kommistanud. Sedda  olli haigus teinud. Ühhe! pühhapäwa öhtul läks ta omma öemehhe  Pütti Jago jure küllasse. lut tulli juttust, könne könnest, räkisid tööst ja tenistussest,  Zummala ilmast ja kurjast silmast ja kes teab, mis weel. Rüpasid wahhete wahhel  ka pitka kaela seest kurgo loppudusseks lonkso kaks ja jut jooksis jälle eddasi. „Kule Jaak, wa' öemees ütles Annus mis sinna sest lõust arwad: minna ollen sinnust hopis norem ja sinna minnust hopis ärgem? Sinna käid, et jallad köpsowad ja minnul on pea juhti tarwis; silma näggemmne  kaub ärra ja küür kaswab selga. Kül ollen  tohtri rohto prukinud ja herra käest mõnda  sanud, mis rammo kinnitab. Sa tead, 328