leb: mikspärrast? Selle pärrast armas Mats, et se sinno kassuks on. Ulitsate ja tede peäl tulleb sulle kül ka neid waöto, kes küssiwad:  „Mees, mis sul müa on? Teme kaupa!"  Wasta sinna: „Teme, teme, agga tulge kurrule! Sa wöid jo isse arwata, et nisuggustel, kes sulle tee peäl wasto tullewad,  üks assi peab ollema, miks nad sedda  tewad. Uks ei wöi sedda pakkuda, mis mitto pakkuwad, ja se mööt ning kaal, mis koddo nelja seina wahhel on, eksib ikka ennemalt,  kui se, mis turro peal awwalikkult keikide silma ees seisab. Möistad sa nüüd: kui seädus ärrakelab, enne löunat muial kui turro peal kaubelda, siis ärra te sinna mitte, mis so omma kahjuks tulleb; sest hind, mis sel kombel saad, on ikka enne wähhem kui surem  ja tabbab kohhus wasto seadust ostetud kaupa ostja käest ärra, siis on sul ennam tülli ja jooksmist, kui südda lustib, ja mitto kord õlled kahhe wahhel ommast ilma, mis sa kurrul  tüllita olleksid müa wöinud. On torni kel 12 ärralönud ja so kaup weel jätkunud, siis wöid sedda muidogi senna wia, kuhho isse tahhad. Sepärrast, armas küllawadder, on seädussed meie omma kassuks, siis piddagem neid ja piddagem neid ilma sundimatta. Teeb üks ehk teine linna ulitsal jutto ja terretab meid, noh, siis olgo lahke jut könne, se on möistlikko innimesse kohhus; agga küssib ta kaupa, siis hoidkem isseennast kimbatusse eest ja wastagem: „aus saks ehk kulla liggimenne,  jutto aiame kül iggas paikus, agga kaupa teme üksi turro peäl." Sedda möistame jo hölpsaste ärra, et sest meile au egga kasso ei tulle, kui mönned sahkertajad ja wastojooksjad,  kennest linna paikus körtside ees egga sees pudust ei olle, pärrast winaklasi jures kiitlewad:  „Tallopoeg on hölbus petta, kui agga ta mokka järrel möistad räkida!" Näitkem meie parrem, et tallopoeg, kui öiglane ja auwäärt  innimenne, keddagit petta ei tahha; agga ka, kui möistlik mees, isseennast petta ja kimbutada  ei lasse. Muud põlle mul ennam üttelda ja muud põlle ka ennam tarwis. (Eingesandt.) Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Preisimehhed on praego üsna kimpus. Kunningas ei sa wee! panemaks  ja ilma ei sa läbbi. Wend on kül temma  assemel, agga peaperremees pudub. Nüüd küssiwad seal üks ühhe ja teine seise käest: „mis peab sest wimaks nenda Sedda teab jo igga laps, et kunningrigi tallitussed seest ja wäljaspiddi laialissed on ja pudub seäl öige pea, siis on waene kül. Nenda nüüd Preisimaal. Teame jo issegi, kui üks külla perremees haige on ja naber temma assemel  temma perret ja teenrid tahhab wallitseda,  et luggu seäl kui naber ka haige perremehhe lihhane wend õlleks mitte kaua hästi ei lähhäks; sest kegi ei tea töeste, kus ta ei ehk ja peab ütlema. Mönned sowiksid kül, et wend weel mönni ku kunninga assemel peaks asjo eddasi aiama, agga surem hulk tunneb  ärra, et assi sel kombel küpse egga tores  ei olle ja sowiwad, et kunningas, kui omma terwisse tunneb waese ollewad, wallitsust  koggoni wenna kätte annaks. Ommeti, mis haige kunningas tehha wöttab, on tännini  alles teadmatta; agga kaua nende assi ennam kahhe wahhele ei wöi jäda. Baierimaalt kulutakse, et nende pealin  Münken peab nago pruut laulatamisse päwal ehhitud ollema ja rahwas ennast römustama.  Kuida meie luggejad mälletawad, olleme mönne aia eest teäda annud, et Münkeni  lin tännawo aasta just 700 aastat mannaks  saab; sest aastal 1158*) on ta esmalt assutud. Paljo wöeraid on senna kokko jooksnud,  pealinna sündimisse päwa pühhitsema. Esmaspääw 15. Sept. on piddud keige kirrikutes  Zummala tenistussega peäle hakkanud, ja katoliki kirrikus on Baieri kunningas isse ka jures olnud. (Baierimaal on katoliki usk wallitsemas,  agga ka paljo meie usko innimessi *) Mönned targad mehhed arwawad sedda 1158 aastat ka seks aastaks, mil saksa kaupmehhed esmalt  meie maad Düna-jõe suus ülles leidsid; teised  jälle ütlewad, et se aasta hiljem (1159) on olnud. P —s. 114