Perno Postimees ehk Näddalileht M «t 1857 Pernus, kesknaddal sel 3l)mal Wina-ku päwal. Sannumed ommalt maalt. Pernust. Arwa on meil süggisel ni kallid  ilmad olnud, kui tännawo. Kui karjatsed  cnnam kui kolm nädhalat pärrast Mihklepäwa  alles pehme hea ilmaga hewamade ja wainude peäl lulli löi mis sa siis weel tahhad? Egga meie ommeti Petlemmas ei olle, kus nad Joulo ösel wäljal öitsel ollid. Essimenne lumme härm tulli meile miunewa laupäwa öhto, (26. Oktobril) agga sedda polnud  weel paljo, waid et waewalt Ma ärrawalgustas.  Minnewa aasta ollid laewamehhed,  märka löngas, külm tulli äkkiste peäle ja panni tee kinni, mitto laewa külmetasid sisse ja mitto woörama laewameest, kes ka Zoulo öhtul omma worstikest ommaste keskel  tahtsid süa, piddid sia jäma ja koio kirjotama:  „Pange minno jaggo taggawarraks, saniga on kaugel, laewaga ei pease; kui kukkulind  tulleb, tullen minna ka." Tännawo waatwad wägga ette. Ni kui essimenne külm ennast näitas, hoidsid nemmad nago widikad, kaldast emal. Torma kihhelkonnast. Siit kuleme üht sündinud luggu, mis hea melega ka teis- tele tahhame kulutada, isseärranis weel sellepärrast,  et sest jälle ueste näeme, et liggimesse armastus, mis hädda sees appi töttab, meie keskest weel kaddund ei olle. l?ma! Septembril  laks Repise mõisa monamees, Maddis  Kuusk, öhto mõisast koio pole ja juhtus tee pea! karroga kokko. Mees olli kül ommast  kohhast ka julge; agga et nad (Petsiga) ni mees mehhe wasto liggi seisid, ei julgund karro ka ennam pöggeneda, waid aias ennast möirades püsti ja pudis Maddist sülle wötta. Pöggeneminne ei maksnud ennam, karro olli wägga liggi, sepärrast hakkas waene mees surma hirmoga keigest hingest appi karjuma. Õnneks ep olnud ta kotto kaugel, naene kulrs ta karjumist, kargas toast walja ja kulis nüüd weel selgem, kuida Maddis kissendas: jad, näggejad, tulge appi, karro kallal!" —- Hädda sees on kartlikko naesterahwal, kui armastus neid aiad, saggedaste loukoera julgus. Naene jooksis appi, ehk kül teadis, et ta karrule ühtegi ei woinud tehha. Kissa on ta teinud, et karrul läbbi pea käinud. Senni kaua jõudnud ka teine mees, Juhhan Kaapsas, omm.s naesega, mollemil wenne kirmed  ka, Maddissele appi ja karro pannud metsa lippama. Keik kolm ollid, ehk kül