hab ärra käia. Stuttgartist sakis ta omma täddipois Berlini, Preisi kunningast terretama ja kirjotas ka sanna kaks kasa, misga omma ärrajämist wist wabbandas. Teada muidogi, iggal perremehhele ka ommad koddused asjad tallitada, mis igga kord minna ei lasse. 22se! minnewa ku päwal olli Preisimeestel, isseärranis söameestel, lust lahti. „Miks nenda?" Jah, sel päwal sai just 50 aastat sest aiast täis, kui Preisi kunningas, sel aial üsna noor prints, essimest korda wäetenistusse astus. Potsdami linnas, kus kunningas ellad, olli arroto kihhinat ja kahhinat. Rahwas jooksis unnikusse kokko, adjutandid lippasid ühhest teise ja kust kunningas pea wälja pistis, seäl öiskati wasto: Hurrah ja hurrah ! Selsammal aial olli ka meie Keiser siit koio pole läbbi söites omma onno watamas käinud, ja manna kunninga südda omma De lapsi ja lapselapsi terretades ja Jummalaga jättes, olnud wägga römus. Ro otsima alt. Siin, kuida teame, olli tännawo kollera-többi möllamas, agga nüüd öeldakse jubba aeg aialt taggasi jäwad. Kunninga terwisega on luggu ikka alles waene. Et rigi wallitsus mitte lonkama ei hakkaks, on ta omma poega ning kroniparriat  ennese assemel wallitsema pannud, künni nähhä saab-p mis Zummal eddespiddi ta ennesega tehha wöttab. Prantsussemaal on tännawo süggise, mis woib üttelda, pekkilihhal weel woid peäl. Seal on paljo winamäggesid ja monnes paitus  peab marjasaak kolm kord surem ollema, kui minnewal aastal. Öitsa pois! hüüdwad marjanoppiad ja töstwad mütsi, et Jummal nende kätte tööd lasknud korda minna. Noh, egga meilge sest pahha meelt ei olle. Uhhele annab Jummal ühte, teisele teist. Leikussepühhal,  mis pari pawa eest möda läks, olli ka meil tännawose önnistusse eest Jummalat tännada. Ta on meile kewwade kallo ja süggise  wilja annud, ja mollemist paljo ennam, kui meie wäärt olleme. On wilja wak om- meti weel kallim, kui meie soniksime, siiski, kel termis kä ja kassi jalgo ligutab, ei ja mitte tühja köhhoga. Prantsusse keiser on Saksamaalt jälle taggast omma söameeste jures, kes tedda Salongi  leris ootsid; senna on temma proua ka kotto wasto tulnud. Marselje linnas, lõuna pool külges wahhemerre  kaldas, ööldaks praego Prantsuste laewakaupleminne keige ennam öitsewad, ja peab igga pa weel suremaks minnema. Mitto tuhhat laewa tullewad ja lahmad aastas. Rahwast peab ni paljo ollema, et linna sisse ennam ei mahhu. Ka laewasaddam peab pissukeseks  jäma ja keisril olla nou tedda suremaks  tehha, kui ka üht keiserlikko lossi senna ehhitada, kuhho monni kord, kui Marselje lähhäb, ka woib sisse puggeda. Peäle sedda weel kassarmid ja mona-maiad, tubbaka-wabbrikud  ja muud sured honed, mis senna peawad  ehhitud sama. Prantsussemaast põlle sekord paljo üdist kuulda, könneleme parrem nende naabre sarest, kus paljo pahhameelt ja kurbdust on. Inglismaalt. Raudmaanteed on kük wägga kallis assi, agga nendega on ka ettewatamist  tarwis, muido woiwad sured önnetussed  juhtuda, nago mõnda korda enne ja praego jälle Inglismaa! on juhtunud. Meletumad  innimessed on ni kangeste masstnale tuld annud, et wankride rong 12 pennikoormat  ehk 84 wersta tundis eddasi lendanud ja siis äkkiste tahhetud taggasi piddada; seäl piddi jo õnnetus tullema. Mässin peäsnud eest lahti ja keik wankrid läinud ülle kaela ühhe teise otsa purruks. Nelli innimest sanud warsi surma, peale 2l) raskeste hawatud. Nende suur merre-telekrahw jäeb tullewaks aastaks. Tö on suur ja talwe ukse ees; süggisesed  tormid ei lasse nisuggust asja sure merre peäl mitte ennam ilma kahjota ettewötta. Peäle selle on ka Znglismeeste pead mu asjaga täidetud.  Jndiama sannumed lähwad paaw pawalt  ja rekrudi korjaminne ja tele saatminne teeb tööd küllalt. Pagganatte södda  hakkab ikka ennam põhja poolt lõuna pole 5 5 117