päwaga se kül ei lähhä, agga aastas on jo 365 päwa, ja kui sa iggal päwal nattuke korristad,  saad ommeti pea walmis. Mart: No andko Jummal; agga mis sa arwad, Rein, mis ma nüüd weel süggise hilja keige parrem wöiksin tehha? Rein: Noh, Silla Tönnis, mis sa arwad,  mis nöu ma Mardile pean andma? Mis on sinno melest temma maias keige ennemalt  tarwis? Silla Tönnis: Ma arwan seddasamma,  mis - .eile keikile esmalt tarwis läks üks hea sönniko-auk, mis pöllomehhe pöhhi on. Sealt peab wälja tullema, misga pärrast  muud wöid tehha, sedda on Rein meile jubba öppetanud. Rein: Kule nüüd, Mart, mis möistlikkud  naabred sul on; Tönnissel on selge õigus,  ja ma lodan, küllamehhed on ka minno nõus: meie aitame sulle iggamees paar koor- mat kiwwa kokkoweddada, et Home pääw wöid peale hakkata. Mart: Oh, kui teie ni head vlleksite, siis mo meel lähhäb jälle julgemaks. Mo koht näitab tõeste wälja, nago olleksid seal Prantsussed  naddala eest risumas ja lõhkumas käinud. Rein: No wata, Mart, se on ikka mallmas  ja innimeste seas nenda, et teine kässi teist pesseb. Meil oa sinno abbi ommal aial ka tarwis; meie öppime eddespiddi sinno käest, kuida wiljapu-aeda, ja sinna meie käest, kuida pöldo harritakse. Otsa Hindrek: Ma ussun, tänna tullewad  nissud kassile wötta. Rein: Nissud jah. Ja keige pealt tahhame  neist mönnesuggusest seltsidest könnelda. Wira Mihkel: Paljuks neid siis on? minna ei tunne ennam kui kaks seltsi: sui - ja talli - nissud. Rein: Ei, wennikenne, igga wiljal on ommad mitmesuggused seltsid; sest willi mudad  ennast made, klima ja harrimisse jarrele, et aega möda issearranis seltsid sawad, nago sedda igga wilja jures näeme. Zsseärranis paljo muutmessi on nissude jures; seal on walged, koldsed, prunid, kirjud nissud :c., mönned okkastega, teised ilma, mönned pene- mad, teised jämmedamad:c. Ka sui-nissudega on sesamma luggu, agga neist rägime parrast. Otsa Hindrek: Missuggust seltsi pead sinna keige parremaks? Rein: Selle jures peab perremees omma pöldo tundma, mähhärdust seltsi igga ma kannab  ja peale selle nisuggust seltsi nöudma, mis keige ennam ostetakse ja keige parrem maksetakse. Otsa Hindrek: Minna ollen ikka kuulnud  ja näinud, et möldred ja pekred walge nissude eest parremat hinda andwad, agga need peawad wägga ussinad ollema tahma minnema. Kas se peaks tössi ollema? Rein: Kord tössi, kord walle, nenda kuida selts, ma ja Jummala ilmad on. Ma tunnen mönda seltsi Saksama nisso, mis seäl wägga priske kaswab ja paljo wälja annab, agga meie maal mitte korda ei lähhä, sest meie põllud on külmemad ja märjemad, kui seal. Agga ma tunnen üht seltsi Polmama walged nisso, mis meie maal korda lähhäb. Ma küllin neid nisso jubba mönda aastat, põlle weel ial tahma läinud ja on igga aasta alles ni walge, nago eest otsa olli. Sarwe Andres: Kas sa wöiksid meile sest ka semet anda? Rein: Lasseb Jummal mo külwi korda minna, miks mitte? Mäe Tomas: Agga annab ta ka nenda wälja, kui kollane nisso, mis meie tännini olleme  teinud? Rein: Ei minna põlle siamale körre egga terrade polest wahhet leidnud. Uks ainus assi, mis walge nissule weaks wöiksime panna, on se, et wihmase ilmaga ussin on wäljakaswama;  selle polest on temmaga ettewatamist tarwis,  et kuiwalt kokko saab. Oja Peter: Se on ülleültse wägga pahha luggu, et nisso saggedaste wäljakaswab ja sellega  on keik raiskus. Waljakaswanud nisso ei tahha ükski mölder egga pekker. Ma ollen sellega  jubba lõngas olnud, et ma kümne wakka nissudest mitte kümme koppikut ei sanud. Rein: Ägga kas sedda ka ussute, et wäljakaswanud  nisso weel seemneks wöib prukida?  Minna ollen sedda ka ärrakatsunud ja 180