nud. Prantsussest ei wöi se kord paljo üttelda,  agga Wenne-, Preisi- ja Jnglisma wallitsus  sowisid õiglase melega leppimist ja rahho,  kui se õlleks wöimalik olnud. Ehk sest õlleks ka middagi sanud, kui Austria õlleks weel aega annud; mis temma agga mitte ei teinud, maid wasto reiste tahtmist satis ta kässud Sardiniamale ja laskis üttelda: „Söariistad käest mahha, ehk meie anname wallo!" Sardinia teadis, kes tal selja tagga seisis ja ütles pahha melega: „Kui meil söariistad  alles kääs on, kes tohhib siis meitega sel kombel könneleda, kui olleksime jubba ärrawöidetud  mängid?" Nüüd ütles Austria omma mäele: „Lassi käia, mars!" ja Sardinia  pöris su öhto pole ja hüdis, mis jöudis: „Lang, appi, appi, jubba tullewad!" Selle peale ollid nüüd Prantsussed Sardinia pole tõttamas merd ja maad möda ja Austriamehhed  tõstsid jallad hommiko poolt ülle Sardinia  piri. Kuida ööldud, werri õlleks tagga, kui mitte Sardinia wäggi esmalt eest ärra ei tagganeks. Agga kauaks ta sedda teeb? on Prantsusse abbimehhed kous, siis on ka tulli lahti, ja küllad wist praego paugutawad, kui meie agga sia male kuleksime. Keisri kirri ja kunninga kirri. Neist wöite isse tunda, kuida ka need sured mehhed, kui nurrin töuseb, isseennast wabbandawad  ja teise peale süüd töstwad. Kuulge, kuida igga wallitseja omma rigi allamattele kirjutab,  et rahwas teaksid, et södda hakkanud ja mis labbi se tulnud. 1) Austria keiser kirjutab omma rahwale nenda: „Minna ollen omma tru ja wapra söawäele käsko annud, meie naabre riki Sardiniat karristada  temma mitme aastase wihha waeno eest, misga temma minno lummalast antud made külge tahhab putuda. Se olli raske ettewötta, agga ma piddin sedda teggema. Mo süddame tunnistus on rahhul, ma wöin keige wäggewama Zummala pole ülleswadata ja temma  kohto alla heita. Troostlikko süddamega annan ma omma ettewötmist praeguse ja tullewa  pölwe rahwa kohtomöistmisse alla; et mo omma truid rigi allamad minnoga ühhes nöus on, tean ma muidogi. Kui ennam kui kümne  aasta eest sesamma waenlane Lombardi-Wenetsia  kunningriki ennese alla tahtis kiskuda ja söawäega senna sisse tungis, sai ta kaks kord ärrawöidetud ja olli wöitja melewalla al; agga minna ei nõudnud kättemaksmist, waid rahho ja pakkusin kät leppitusseks. Ma ei olle tolli laiust tükki temma maast ennesele piddanud,  ei mingisuggust öigust, mis Sardinia kroni  pärralt olli, wähhendanud egga muutnud; minna ei olle mingisuggust rahho panti pärrinud,  et eddespiddi tülli eest wöiksin julge olla; minna ollen kat pakkunud, se on wasto wöetud  ja ma lootsin, nüüd on tülli ja waen löppetud.'  Et rahho peaks ollema, ollen ma werd ohwriks winud, mis minno söawäest Austria au ja õigusse eest sai wallatud. Selle sure jarreleandmisse peale sain ma sedda wastust, et Sardinia waen ueste jälle peale hakkas ja pääw pawalt suremaks läks. Ma teadsin kül, et kallist rahho rikkuda, mitte kerge ei olle, ja kannatasin kaua. Kui hiljuti ennam wägge senna saatsin, et rahho hoida, nimmetas Sardinia  sedda söa himmuks ja hakkas selle wasto walmistama. Teised sured rigid, kes ka rah- - Ho armastasid, tahtsid meie tülli kongressi peal ärraselletada ja minna ollin sellega rahhul; agga et meie rahhonöupiddamissest kongressi peal middagi wälja tulleks, tahtsin minna, et Sardinia, kelle sü keik tülli olli (?) söariistad peaks käest ärrapannema. Teiste sure rikide sowimisse peale andsin ma wimaks jarrele, et möllemilt poolt piddid söariistad mahha pandud  sama, senni kui kongressi petakse. Sardinia  tahtis nüüd sedda, mis ei, sündinud *) ja se läbbi jäi keik jälle tühja. Nüüd ei janud  ennam muud nõu, kui et isse Sardiniale kässud saatsin, et omma söawalmistamist järrele  jättaks ja neid, kes selle tarwis kokko tulnud,  ärrasadaks. Sardinia ei olle sedda tahtmist  mitte teinud. Sellega on nüüd aeg tulnud,  kus omma öigust söariistade läbbi pean otsima ja üllespiddama. Ma ollen omma söa *) Pissuke Sardinia tahtis ka ühhes kongressi laudas istuda ja suur Austria sedda ei sallinud; sealt se tulli. 340