nüüd armad wennad, tehke ka teie Eiropamaal hõlega palwed pagganatte ja nende eest, kes nende jures note sisse laskwad, ja möttelge isseärranis ka meie peale, kes meie ommalt maalt olleme pöörnud, et siin Issanda Waimo abbiga teisi wöiksime Temma pole pöörda, ja wimaks wöiks ööldud sada: „Za nemmad said sure hulga kallo!" Leitud ristikoggodus. Ostindiamaal,  al pool Asiama otsas (mis eddespiddi  makaardi peält leiate) on mitmesuggused sured  ja weikesed merresared ja neist keige suremad  on: Sumatra, Jama, Borneo ja Tselebes. Pissemaid ma se kord ei hakka nimmetama. Ennamist igga sare peäl ellawad  pimmedad pagganad ja mönned ka innimesse  lihha söjad. Sedda ennam peame immeks  pannema, et „Peterburgi pühhapäwa  leht" meile Juli kuus kulutab: Tselebesse  sare peal on 30,000 ristiinnimest  üllesleitud. Ammo olli kül laewameeste  läbbi jut tõusnud, et seäl sare peäl ristirahwast otsego mahhajäetud ja ärraunnustud  piddi ellama, kel ülleültse weel 3 piiblit olli ja kes siiski pagganatte seas ommast ussust  kinnipiddasid: agga parremat teädust ei olnud. Kui nüüd wimaks missionärid seäl sare al kaldasse läksid, leitsid nemmad warsi üht koolmeistrit, kes omma kolilastega malai kele laulis: „Otsego hirw kissendab weeojade järrele, nenda kissendab mo hing finno järrele Zehowa!" (Taw. L. 42, 1.) Piiblid ei olnud neil mitte ennam, agga piibli salmid mõistsid nemmad wägga illusast pukore peäle kirjutada. Meie ussotunnistus olli neil tuttaw  ning „ Heidelbergi kattekismus", mis Kalwini ussu rahwas prugiwad, ka nende kääs. 20 kirrikut ja koli ollid nende seas weel leida. Muidogi woime arwata, et neil waestel seäl pagganatte nurkas usso ja ellokombede  polest mõnda pudust wöib olla; agga se aiago meid ka saggedaste nende peäle mõtlema.  Kust ja kuida ristiusk nende jure janud,  sedda ehk same eddespiddi selgem kuulda. Hollandimaalt on neile 4 missionäri öppetajaks sadetud ja 3000 on ueste ristitud. Ungrima Lutteruöse usso rahwas ellawad  kesk paawsti ussuliste seas ja seal sünnib  mönda, mis süddant ei kergita. Mitmes paikus on weiksed koggodussed ilma kirrikuta ehk ei olle öppetajat, kes neile selget Jummala  sanna kulutab ja saakramentid wälja jaggab.  On rahwas kassin, siis ep põlle jöudo kirrikut ehhitada egga öppetajat üllespiddada, ei ka kolisid assutada, et lapsed wöiksid öige tee peäle juhhatud sada. Paawsti ussuliste käest ei wöi nemmad jo mingisuggust abbi odata. Need ei salli mitte nende kaswamist, waid kaddumist. Ehk kül Austria keiser, kelle wallitsusse al Ungrima seisab, õiglase süddamega  mees ööldakse ollewad, —> on ta jo ka paawsti usko innimenne, kelle käest suurt meie usso armastust ei wöi lota. Sepärrast on seält ma Lutterusse usso rahwas üht kidowäärt  nöu wötnud. Nemmad tahtwad isseenneste  wahhel ni paljo rahha korjada, et neil eddespiddi omma kirrikolaekatest ni paljo wötta õlleks, kui tarwis on. üks Baron Nikolaus Wai, kes sedda nöu esmalt ette wöttis, on wäljarehkendanud, et kui igga Lutterusse usko innimenne, kel pöllud maad on, olgo mõisnik  ehk tallopoeg, igga wakkama peält aastas 1 kop. höbbedat kirriko ja koli tarwis ohwerdab,  siis tulleb 10 aastaga 468,345 höbberubla  kokko. Se on liggi pool miljoni ja hea tük rahha, misga jubba middagi wöib tehha, ja kui ilma pölluta innimessed ka middagi  jure andwad, lähhäb assi wist hästi korda. Keige parrem abbi on ikka se, kui innime Jummala abbiga isseennast wöib awwitada.  Juttud ja jutto jätkud. Midba surem hädda, fedda lähhem abbi. Strasburgi liy Reini-jöe äres olli enne Saksama pärralt, agga nüüd jubba ammo Prantsusse wallitsusse al. Mönne aia eest leidis siin waene mees sure hädda sees immelikko  abbi. Noor kaupmees olli maia ja paljo kaupa ostnud ja sellega mönni sadda rublakest 61