linna kubbermango mõisnikud kous ollid wallitsusse  ja tallitusse parrast nöu piddamas. Kaukafiast. Neist tüllidest ja söddadest,  mis Wenne wäel seält Tser kessi rahwaga  pea allati on, õlleks ehk mönni kord üht ja teist könneleda, agga se könne wenniks ennamist wägga pitkaks ja meie ei saaks sest middagi kasso. Lühhidelt teame, et Tserkessid üks Muhamedi usko rahwas on, kes Kau kasi  a mäggedes ellad ja risumisse ja röwimisse peale wägga maias on. Omma ratsa hobbustega  mäggedelt mahha tulla, laggedalt maalt keik, mis näppo putub, arrarisuda, maiad pöllema  panna, innimessed wangi wia, neid Türgimale  ehk kuhho muido tarwis, pärrisorjaks ärramüa noh, se õlleks nende armsam tö, sest nad on jo Tserkessid ja Türgi usko. Agga omma allamaid risuda ja pinata ei lasse aitummal Keiser mitte. Sepärrast petakse seal hea hulk wägge ja tük tükkilt kistakse nende mäggist maad igga aasta nende kääst ikka ennam ärra ja tehhakse maanteed sisse ning raiutakse metsad mahha. Zubba peab nende wapper peamees Samil ärratundma, et nad wist kaua ei jöua ennam wasto panna. Tullewad ka jubba sannumed, et neil seäl nöu olla raudteesid assutada, mis Tserkessidele  wist koggoni wastomeelt saab ollema; sest et selle läbbi keik wäe-moon ja mis muido  nende wasto tarwis, ni wägga rutto senna saab, kuhho sedda tahhetakse. 1. Riama. Mõnni sanna meie ma endisest asjust. (Mis Nr. 13 polele jäi.) Möegawendade-seltsi pessa-asse olli Wönn  o linnas, kus nende üllem meister ehk peawannem  ellas. Wanna-Wönno olli seäl, kus nüüd Arrasse kirrik seisab ja Wolkwini,  nende teise peawannema al, hakkati Ue- Wönno kuulsat lossi ehhitama, kus pärrast keik peawannemad järge möda ellasid. Nende essimenne peawannem olli Wino Roorbah, kedda seitsme aasta wallitsusse järrele ritter Wigbert ärratappis. Temma assemele sai Wolkwin Winterstädt peawannemaks; ja kui temma ärrasurri, teggi paawst (1237) Lihwlandi „möegawendade"- ja ~Saksa ritteride-seltsi"  ühheks seltsiks ja nende peawannemaks  sai siis esmalt Hermann Saltsa. Sest aiast kandsid needsinnatsed ritterid üht musta risti omma walge mantlide peäl ja sellepärrast hüti neid ka „ristiherraks." Nüüd same jubba arro, kust sadik meie wanna möisnikude suggu hakkab. Ritteride isseärranis  wallitsus kestis 321 aastat ja selle aia sees on neil järge möda 54 peawannemad olnud: essimenne olli Hermann ja wiimne Gotthard Kettler. Aastal 1562 (se on 16 aastat pärrast Lutterusse surma) jättis Kettler sedda ammetit mahha ja sai Kurama hertsogiks. Ria ja Tallinnama sai siis nelja perremehhe wahhel jaggatud: 1) Tarto piiskoppikond, Narwa lin ja üks tük Eestimaad sai Wenne kunninga (Tsari) Jwan Wassiljewitsi kätte, kes Narwa linna lossi ehhitas, mis praego „Jwangorod"  nimmetakse; 2) Mu Eestima ja Tallin sai Dani kunninga  Erik XIV. kätte; 3) Länema, Sarema ja Pilteni makond Kuramaal, said Holsteini hertsog Magnusse kätte; 4) Pola kunningas, kes ka Kurama üllemwallitseja  olli, sai Lihwlandima perremehheks. Nende keskel olli Ria lin, kui pri pessa, kes kellegi kässo al ei seisnud ja 1562 künni 1582, kakskümmend aastat, olli ta isse omma  perremees. Söddimjst ja werrewallamist olli sel aial, kül usso, kül made pärrast saggedaste ja paljo, ja said meie waesed tallo suggu wannemad  kül tunda, mis Jummal taewas on. Meie makonnad kargasid sel aial, nago hobbosed  ladal, ühhe käest teise kätte ja igga kord olli tulli ja werri tagga. Nenda jäi se ennamist  künni liggi poolteistsaa aasta eest (1710) Keiser Peter meid Wenne wallitsusse alla panni ja sest aiast olleme, aitummal sure lummalale!  rahho sees wöinud ellada. Paawsti usk ei tahtnud Ewangeliumi us- 108