minnemas ja kaisid seddasamma teed. Kü! pattusid söbrad loppes, et nemmad mitte ni julged ei piddand ollema, agga missionärid lootsid Jummala peale ja laksid, pealegi üsna jalla. Kui Jeremia külla liggi jöudsid, mis nüüd „Kariet el Aneb", se on: winamarjade  külla hütakse, tulli neile rööwlide peamees Abu Guss 12 mehhega wasto. Warsi küssis Gobat: „Kus ellad Abu Guss, meie tahhame temma jure woöraks minna?" Se nöu aitas. Röwel teggi silmad pärrane; sedda põlleks ta ial uskunud. Ta naeratas, wiis neid omma maiasse, andis süa, jua ja ö maia ning ei wötnud teisel hommikul koppikut  selle eest. Söbra wasto söbber olla, on ka Beduinil pühha assi ja missionärid said önnega Jerusalemma. 1833 said Abu Guss ja teised rööwlid ahhetas Aleksandria linna widud ja nende pessa löhhutud. Jeremia küllast ehk Kariet el Abenist eddasi minnes, same Ela ehk Terebinteni orgo, kus Tawet Koljatit mahha löi ja senna paika on kiwwi sild pissukesse jöe peäle tehtud. Org on tais ölli - puid ja mäekaldal illusad winamäed.  Siit weel ülle ühhe mäe ringa minnes seisab Jerusalem se pühha lin meie silma ees, kellest jubba kord olleme räkinud ja teine kord weel rägime. Jerusalemma lin hommiko poolt. Sannumed pagganattest. (Mis Nr. 50 polele jäi.) Hermanburgi missioni laewa Kandake luggu jäi minnewa kord polele ja saab tänna löppetud. Mombase sare rahwas on keik Muhamedi  usko ja wiggased. Pärrisorjad, kes igga pä keppi sawad, on weel keige terwemad. Omma usso wäljaspiddi tempusid tewad nemmad,  nago endised wariserid. Igga päwases palwetes allandawad nemmad pölwe ja löwad pead wasto maad. Ommad paastomissed peawad ni kanges te, et enne pawalodet ükski ei sö, kui tal ka surm su äres õlleks. Kas siis nende usso sees ni kange wäggi on? Zah walle-wäggi. Üks üllema poeg tulli missionäri  jure pällus kärna-többe wasto abbi. Missionär andis nöu, keik lihha road mahhajätta.  „Ei se lähhä korda ütles mees meil on just paasto aeg." Paasto aial ei sö nemmad päwa aial mitte marja, agga kui päike loja läinud, hoidwad körwad kinni ja karjuwad: „Allaa! Maa!" löwad risti ette ja pekswad päid wasto maad. Astub kegi nende liggi, siis sawad hirmus wihhaseks ja hakkawad söimama, ja kui söimamissega walmis on, siis lobbisewad omma palwid jälle eddasi. Pärrast pessewad endid ja hakkawad toito sisse aiama ni paljo, kui agga wähhe lähhäb. Jookswad wahhel ümber ja sundwad teist, siis karjuwad jälle Allaa!  ja söwad nago lojuksed. Allaä on nende  Jummal, agga suurt asja nad tempiast ei arwa. Kui missionär kurja teggude pärrast ütles: „kül se näeb, kes pea kohtas", siis kostsid nemmad: „OH tühhi keik! mis temma taewas teab, mis meie siin teme." Küssime nüüd mikspärrast Muhamedi üllem missionärid Ga ilasse rahwa jure minna ei lasknud? Esmalt sellepärrast mitte, et ta Muhamedi usko ja lodud ristirahwa waenlane  olli. Teiseks on ta Ost-Ahwrika randa sellepärrast ennese alla saatnud, et walge Elliwanti-lu  ja must Neegriorja kaup üksi temma pärralt piddi ollema. Temmal üksi on öigus omma allamattt käest poolwäggise kaupa 14