et Ria kubbermango Lätti rahwas onuna kele wangidele, kedda Siberiamale sadetud, 1340 rubla 24 kopp. höbb. on kokkopannud ja senna  saatnud. Kui paljo Eesti rahwas omma  suggu wangide heaks kokkopannud ja senna  saatnud, ei olle meil mitte teäda; agga ma ussun, sedda ei wöi mitte liga olla. Mönni sanna Samili ellust. Kes Samil on, sedda teame jubba. Peterburgist  kirjutakse: Nüüd põlle meie sures linnas  rahwal ennam muud, kui Samil suus. Kus ta ial ennast näitab, seal tungib rahwas kokko, sedda kulust wangi wahtima. Samil on keige ülle, mis ta Wennemaal kuleb ja näeb, wägga römus ja on üttelnud: „Kui ma Wennemaad  enne olleksin tunnud, siis olleksin ma ammo alla heitnud." Kaukasusse mäggedes on Tserkessidel Wennemaast koggoni pärdikud mõtted.  Kui Samil ennast wenne wangi andis, ei möttelnud ta muud, kui et päike temmale ennam kaua ei paista. Sedda põlle immeks panna. Samil teadis kül, et üks pea sedda pahhandust ei maksa, mis temma omma wastopannemissega  olli teinud. Ta arwas selle järrele, mis temma õlleks teinud, kui omma waenlast kätte õlleks sanud. Ta tunnistab selgeste, et kui kegi temmale õlleks räkinud, mis ta isse omma silmaga nüüd näeb, ei õlleks  ta ellades sedda uskunud. Sepärrast armutakse  heaks, eddespiddi aeg aialt Tserkessi üllemaid Peterburgi linna tua, et ka mailma tundma sawad, nago sedda nüüd Kirgisi üllemattega  tehhakse. Peterburgi raudmaanteed ja Keisri Herra ellomaia peab Samil keige suremaks immeks pannema. Ta põlle ka mitte rummal wastama, kui küssitakse. Hiljuti  küssiti temma käest, mis tal siamale Wennemaal  keige ennam römo teinud? Warsi kostis  temma: „ Keisri Herra suur heldus, misga Ta mind wastowöttis." Parrem põlleks  kegi wöinud kosta. Agga rägime nüüd nattuke temma endisest ellust. Sa mi! otli hommiko poolse Kaukasusse mäggede  ilmalik ja waimolik pea, Tserkesside würst ja prohwet, kedda nemmad nago kunmngast kartsid ja nago Muhameti ennast auustasid. Kes laulda mõistis, se laulis temmast, kes kita tahtis, se kitis tedda; sest temma olli nende keige auwäärt üllem, kedda nende melest otsekui  prohwet Muhamed isse neile peaks pannud. Aastal 1797 on Sa mil Gimrü küllas sündinud,  sealsammas, kus ka temma wallitsusse jätja Kasi-Mulla olli sündinud ja surnud. Wannad Tser kessid Gimrü küllas rägiwad weel praego, et Sa mil jubba lapse pölwes koggoni  teine pois olnud, kui teised temma wannadussed.  Keik piddand temma tahtmist teggema,  ja temmale järrele andma, agga temma põlle kellegile järrele annud. Uhkus, waljus, wallitsusse himmo ja prohweti kombed olnud jubba norelt temma jures nähhä. Et ta! sündinusse  polest mitte suurt rammo ei olnud, on ta sedda hoolsam olnud, omma ihho rammo  harjutama. Auahne on ta hirmus olnud. Kui keik au temmale ei sanud, siis tahtnud ta kaddedusse parrast lõhki minna. Sai mönni temma arrolistest Tserkessidest märkilaskmisses, ratsasöitus ehk kus muido juhtus, ennam auustud ja kidetud, kui temma, siis olli ta kaddedusse pärrast kahwatand ja ei tulnud näddala  päiwil ennam amma seltsimeeste sekka. Temmast on Tserkesside suus luggematta hulk juttusi. Jubba poisikse pölwest sadik armastas  temma suri ja immmelikko asjo ja temma  mäggine ma näitas temmal teiste wasto, kui paradis ollewad. Pea igga öhto ronnis temma  Gimrü palja kaljude otsa ja watas sealt päikesse  lojaminnemist ja kuida temma paiste mäe harjasi kullatas. Mönned paigad, kuhho kegi omma jalga ei pista, petakse pühhaks, senna laks noor Samil ja istus mönni kord pole öni. Temma armastas paljo üksi olla, et kui teiste sekka astus, keikide silmad sedda ennam temma peale piddid watama. Kord juhtus, et mitto temma seltsimeestest, kedda  ta omma surustusse ja auahnussega ammo  ollipahhandanud, nõuks wötsid temma nahka enneste keskel läbbi parkida. Nemmad hoidsid ennast ühhes kohhas marjul, kust Samil möda  laks, ja kargasid wihhaga ta peale. Uksi mitme wasto sada, ei olnud mitte wöimalik. Mehhike sai hästi pehmeks peksetud ja pealegi 130