Perno Postimees ehk Näddalileht »BSB Pernus, kesknäddal 18mal Junil. Et nüüd „Perno Postimees" Jummala abbiga pea omma manna aastat löppetab ja uut jälle allustab,  sepärrast pallutakse sellesiunatse kulutusse läbbi ni hästi wanno kui usi söbro ni head olla, ja omma  tellimessi teise aasta tarmis, olgo armsa öppetajatte ehk nende jures, kelle käest tünnini omma lehti kätte said, aegsaste ärra tehha. Kui telliminne liig hiljaks jääb, wöib peagi sündida, et hillised telliad,  kes sedda Juni kuus teggematta jätnud, teise aasta essimessi numrid täielt kütte ei sa. Sest mis peäle teame ennam trükkida, kui tellitud on? Agga et hea melega keikide sowimist tüidaksime, sepärrast pallume tellimissega selle ku sees nattuke töttada. Essimenne teise aasta nummer tulleb 2. Ju lil mälja. Neid, kes tünnini üksikud numred piddanud, pallutakse wägga, et.teistega kous telliksid; üksiko  numre saatminne teeb suurt tülli' ja ilma asjata kullo! olgo siis et need, kes sedda sowiwad, pahhaks  ei panne mönni kopp. ennam maksta, kui teised. Nende numrede assemel, mis jöulus ja lihhawöttepühhil  mahha jüwad, antakse igga aasta-jao körwa üks täielinne register, mis meie arro järrele wägga tarmis on. Kes omma essimest aasta-jaggo pokida tahhab, se odako meel nattuke, künni  register järrele tulleb. Linnade sees on tellimisse kohhad: Tallinnas Kluge öc Ströhmi, Tartus Theodor Hoppe, Kurresares H. J. Jürgensi ramato-podis ja Pernus W. Vormi  trükkimaias. Hind on tuttaw: postirahhaga 1 rubla 10 kopp. ja ilma postirahhata 1 rubl. höbb. Sannumed ommalt maalt. Perno ma konna st. Wanna sanna ütleb: „Kus põlle kaebajat, seal põlle kohtomöistjat;"  agga uus sanna ütleb: kus põlle, kes petta lasseb, sea! põlle ka petjat, se on, mitte nisuggust, kes petta sanud, kui ta kül tahtis. Ma mötlen uus ja wanna sanna on möllemad tössi; agga nende silmad lahti kehha, kes selgeste ei näe, et wöiksid ennast pettusse eest hoida, on igga öige innimesse  kohhus: se on ka tössi, ja sedda tahhaks  Postimees se kord jälle nattuke tehha. Nr. 47 olleme karro- tantsitajast mön- ni sanna räkinud, mis Wirroma söbral minnewa  aastal sellega juhtunud ja mõtlesime: sest on küllalt. Agga kust wötta! Karvud egga nende weddajad põlle weel kaddund. Muido kaisid nemmad möda suurt maanteed, lasksid ommad patsid möisa ja körtsi uste ees omma tempusi tehha, said mönne koppiko ja laksid jälle omma teed. Agga se tenistus ei tahtnud meestel ennam ette lüa. Karro tants on keikil jubba tuttaw ja kegi ei tahha sedda rahha pärrast ennam wadata; sepärrast piddid mehhed teist nöu piddama, kuida koppikut wöiksid sada, olgo tenistus öige ehk köwwec. Nad lähwad sure tee peält, ja sellega öige