mönni kord ka haamriga pähhä ja selga sawad, mis neile elluks aiaks mele jääb. Kes sähhärdust  ello peaks kül kaetsema? Sepärrast on sure Lannowäärt assi, et üks järrelkulaja kohhus  seatud, kes selle ülle walwab, et innimesse lapsed innimesse wisil petud sawad. Teäda muidogi on öppipoiste seas ka sähhärdusi küllalt,  kellega ilma hirmuta mitte läbbi ei sa, agga se peab möistlikkult ja lapse wisi sündima. Pissuma linnade sees, ehk kül pahha innu messi iggal pool teiste seas ellab, on luggu ommeti paljo parrem; sellegipärrast tulleb igga  issale, kes omma poega meistri jure tahhab  panna, head nöu anda, et ka enne holega  järrele kulab, kuida luggu on? Hirmo ja armo peab noor innimenne jama; agga igga  meister, kes omma pursidele seddasamma  ei sowi, mis omma lastele, ei olle wäärt, et keddagit temma jure  öppima pannakse. Sedda wötko süddamesse,  kennel tarwis on. Mis Keisri Herra Pihkwa linnas  räkinud. Mardipäwal olli meie armolinne  Keisri Herra Pihkwa linnas ja seal on Temma, kui sealt kubbermango wenne möisnikkud Ta ees seisid, need sannad räkinud: „Ammo sowisin Ma teid watama tulla ja ollen römus, et se Mul nüüd korda on läinud.  Möisnikkud on ikka omma Keisri sanna  järrele hea mclega teinud ja Minna ollen  allati nende peale julge olnud. Sellesamma  lotussega ollen Minna ka (wenne) tallorahwa  priusse asjus teid wälja hüüdnud ja teie ollete teiste kombel armastusse sannakuulmissegaMinno  hüüdmisse peale kostnud. Nüüd hakkab  se tallitus jubba Jummala abbiga otsa pole jöudma, ja ma lodan, et teie sellesamma lotussega  selle asja löppetust otate, misga minna hakkatust  teggin, ses selges teadmisses, et sesinnane tallitus möllemattele wastastikko kassuks saab löppetud, se on: et möisnikkud, ni paljo kui ial wöimalik, kahjo ei sa, ja tallorahwa seisus töeste parrandud saab. Minna ollen julge, et reie Minno lotust sa te täitma." Teisel pawal, kui mõisnikkude wannemad ja kükitajad enne arrasöitmist weel Keisri Herra  ees seisid, üttes Temma: Ma kannan teid se süddamelikko wastowötmisse  eest ja tahhan römoga selle peale möttelda,  mil eile öhto (Balli pea!) Leie kestes ollin. Möttelge selle peale, mis M a teile eile ollen üttelnud; Ma ussun, et teie minno peale lodale, seddasamma teen ka Minna teie wasto.  Olge julged, et ma teie head tagga nöuan; Ma lodan, et meie sedda asja (wenne tallorahwa  priust) ühhendud jöu ja Jummala abbjga  nenda same löppetama, et keikile kasso tulleb. Ärge uskuge mitte neid, kes teid tühja juttodega püüdwad eksitada, waid olge Minno  ja Mo sanna peale julged." Et mitme kordne römus hurra! nisugguse Keisri könne wastus olli, on muidogi teäda. Üht sähhardust issama-issa, kes nenda keige  allamatte eest murretseb, tahhaks jo igga allam römoga kätte peal kanda. Kus on penike höbberahha janud?  Sedda põlle mitte salgava, tedda on mitmes  paikus ölle kattukse al tallo kastide sees meel hea hulk waggusi seismas; agga seal La põlle mitte keik; sellepärrast wöiks tedda rahwa  käes weel küllalt weremas olla. Et Lemmast agga mönda aega jubba suur pudus on, teab igga  laps. No kuhho ta siis puggenud? üks weanekele  seitung wastab selle küssimisse peale nenda: Höbberahha kadduminne on höbberahha ennese sü. Wenne höbberahha on liig puhhas höbbe ja rohke kaal. Uks höbberubla kalub 5 solotnikko ja solotnikko eest annab igga kullasep hea melega 23 kopp.; 5 korda 23 kopp. on agga järsko 115 kopp. ja kopp. ennam kui rubla. Miks nüüd meie höbbe loaga ja ilma loata mitte ülle piri ei pea werema, kus tedda sissesullatakse  ja kassoga kaubeldakse? On siis kuulda, et eddespiddi sahhardust höbberahha tehhakse, mis ennam ei maksa wöera male widdada, küllad  siis penike rahha jälle ommal maal leikuma  hakkab, ja sedda õlleks wägga sowida. Agga kas tahhate, ma ragin sia jure weel ühhe pissukese jutto, kust näeme, et meie tallomeeste  taskud höbberahhast weel mitte üsna tühjad ei õlle, agga nad ei anna wälja. Se luggu sündis tännawo süggise. ühhe linna kaupmehhed tundsid üht rahha 188