ka Tüttersare kalda taggasi, kus ta küllasse  ronnis ja üks saarlane warrandusse ennese  jure hoida wiis. Kui rätsepaga kokko sai, räkis ta, et keik höbbe merre pöhja läinud.  Rätsep wöis jo uskuda, kui ta tahtis; egga ausad sobrad ommeti teine teisele walletama  ei hakka. Kui meie nüüd keik sanna sannalt könneleksime,  kuida Uhtna mõisas sure rede hommikul  esmalt kutsar, pärrast mamsel ja wimaks opman kohkunud ja öhkanud; kuida ja kus kelmissi otsitud ja jälgi leitud: siis wenniks se liig pitkale. Ütleme parrem lühhidelt, et opman otsides Lawasarest üht Suresare meest leidis, kes wargaid, kui Tüttersarest piddi leidma, kinni lubbas wötta. Jäi siis nenda. Sei ts kare sares polnud neid ka kegi näinud ja ühhes kohhas piddid ommeti ollema,  kui merri neid polnud ärranelanud. Auwäärt  Suursaarlane, nimmega Matti Ja - kulo, läks koio, sai kuulda, et wargad Tüttersarel  on, palkas mehhed ja läks senna. Waene olli teekond kül, kord piddid pati tagga  weddama, kord sõudma; agga nad said terwelt Tüttersare, leidsid linnud eest ja pannid kinni. 6. Aprillil ollid jubba wargad, käed selja peäl, ja surem ossa Vargust Wirroma  kaldas Kalwi möisa al mäel ja seält widi mehhed teisel päwal prikorterisse tenitud  palka otama. Sellega on jut otsas. (J. K.) Apostlil on weel sanna kaks sia jure üttelda: „Ärge eksige mitte, Jummal ei anna  ennast mitte pilkada! Mis innimenne  külwab, sedda peab ta leikama  !" Ja kui meie keik öiete süddamest ohkaksime: „ Ärra sada meid mitte kiusatusse sisse!" põlleks ka mitte pahha. Kuramaalt antakse teada, et nesde talliwilja  orras wagga kennaste peab kaswama ja igga mehhe süddant rõmustama. Lootwad ka, kui Jummal öitsemisse aega wöttab õnnistada, et siis tännawo leiwamehhed sawad ollema. Aitummal lummalale! seddasamma wöime ka Perno poolt üttelda. Orras põlle kül weel kellegi salwes, agga teeb ommeti tännolikko lokust. Mönned kartwad, et paljo rammusa pöllo wilja enne õitsemist mahha panneb ja terrad kergeks jäwad; ehk Jummal hoiab selle eest ka. Miks seäl kardame, kus röömsast wöime lota? Kes meid lonud, se toidab. Peterburgi rikkad kaupmehhed on enneste  wahhel aega möda 56,666 rubla kokkopannud,  et selle eest omma suures kauba maias (Börse) önsa Keisri Nikolai mallestusseks  üht ausammast ehk mallestusse kuiv üllespanna.  Ugga sesinnane kuio ei tulle ennam, kui 36,666 rubla maksma; sellepärrast on nemmad need üllejanud 26,666 rubla intressi peäle pannud ja tahtwad intresside eest eddespiddi  ni paljo, kui üllatab, waeseks janud kaupmeeste lapsi kolitada, misga Keisri Herra rahho olnud ja lubba annud, nenda tehha. Peterburgis tullewad pea röömsad päwad. Suur kulus Isaa ki- kirrik, kelle kallal 32 aastat ehhitadi ja arroto kulda, höbbedat  ja kallid kiwwa kullutadi, on nüüd üsna  walmis ja saab pea sisse õnnistud. Kül seäl wöib au ja illo nähha olla! 909 lauljad  peawad korraga laulma ja peäle lauljatte ja mu kirriko teenritte weel 6000 innimessel rumi ollema. Se wöib kirrik olla, kus terwe Perno linna rahwas ühhe korraga sisse mahhub! Sannumed wõõralt maalt. Saksamaalt. Hamburgi linnasttullewad  sannumed, et Würtembergi aujarjepärria  proua, meie Keisri ödde, printses Olga Nikolajewna, sealt ladbi tulnud. Kuhho ta siis reisinud? Ta tulleb Peterburgi omma armsat Emma ning teisi suggulasi watama.  Küllad ta nüüd on jubda Peterburgi linna jõudnud. Saksamaal ja muial, kus ellokoht kitsaks jääb ja rahwas paksuks lähhäb, et ennam  hõlpsalt rumi egga peatoidust ei leia, jätwad paljo innimessi aastas omma issa- 365