gedaste ühhe korraga, mis kümme korda piddi  wöetud sama, kust siis muidogi kasso assemel  kahjo tulleb. Et nüüd rummala prukimisse  jarrele mitto surrewad, kes kül tohtre rohto sanud, se läbbi on mitmele se hu! usk süddamesse töusnud: „tohtre rohhi ei aita talloinnimessel  middagi!" On kord-többed, nenda kui soe-többi kurgo»többi,  köhho-többi. risid, röuged, leetrid ja muud häddad maal likumas, siis on meie waesel  rahwal öiets hädda küllalt, agga abbi ja nöu kuskil. Hädda ja walloga lakkub rummalus sisse, mis rummalus öppetab ja wäetima lastele aetakse kurko, mis hobbustele weel liig kange on, ja surma wikkat on siis holega mahhaniitmas ning kirriko-aedas saab haud haua körwa. Suur hulk trööstib ennast ommas rummalusses sellega:  „olli surmaks antud." Agga uskuge, armsad Eesti wennad, wägga mitmele lauldakse  „Nüüd surno kehha mattame", kes weel kaua olleksid ellanud, kui töwwe-wodi peal öigel  aial ja wisil abbi olleksid leidnud; ei olnud ammoge keikils surmaks antud, kes on surnud, waid mitto piddid wäggise surrema, et abbi sada ei olnud. Peale sedda on ka tallokohhas haige-tallitaminne  weel wägga padulinne. Muist on se kül kassina aia ja waesusse, muist ellokombe,  suitsuse ja lahtise ustega honette sü; agga mis sest salgame, surem hulk ka meie omma tuimusse ja armota mele sü, mis haigedest  ei holi, kui agga isse terwed on. Haiged  sawad maia rahwale warsi ristiks ja rissuks  ning pea kulukse sedda häbbematta eest palwet: „Tulle Jummal ja korrista ärra, et temmas lahti same!" On siis nisuggune haige,  kes maia rahwale tülliks olli, silmad kinni pannud, siis saab taewa taat weel hea sanna pealege ja rahwas ütleb: „Jummal teggi hästi, et nisugguse ärrakorristas; temmast polnud ennam  mingisuggust kasso, waid olli keikile sureks  tülliks ja ristiks." Seal ei pudu mitte ennam paljo, siis olleme nisamma kaugel, nago'  Nord-Amerika Jndianid, kes ommad mannad  ja haiged ellawalt mahha matwad, ehk neid ühte kohta pannewad ja omma teed lahmad;  wöiwad siis isse omma kullo peale surra ja metsa lomad matwsd neid mahha. Nenda on loud, agga põlle Mitte kidowäärt. Linnades on aitummal selle polest asjad parremad.  Surno labbidas ei roosteta ka sealge üsna ärra, waid olgo noor ehk wanna, üllem ehk allam, kelle päwad tais on, peab mtnnerna;  agga kui Zummal ello tahhab jatkada, on ommeti hea nöu ja öige rohhi öige! aial sada, mis polest maal suur pudus on. Sedda röömsam otti mo südda, kui Ria „kubbermango  seitungis" luggesin, et Lihwlandi möisnikkud  jubba ülleminnewa aasta (1857) Ria landstoa  peal kous olles sedda head nöu piddanud, mil wisil male kihhelkonna-tohtre-kohhad  wöiksid assutud sada. No se olli römus sannum! Agga et ükski tulest ei wöi ellada, siis ei wöi sedda tohtrid ka mitte, waid neil on üllespiddamist tarwis ja meie ei wöi mitte tahta, et nemmad tuderitud mehhed meie parrast  peawad waewa näggema ja tari leiba föma.  Arwati siis keik eddasi taggast kokko, mis senna tarwis ja kust se peaks tullema, (muidogi ei wöi sedda kullo kegi mu kanda, kui need, kellele sest kassa tulleb, se on kihhelkonna  möisad ja wallad) mis siis ka pärrismöisade  tarwis minnewa aasta krono polest sai kinnitud. Kindral-kubberneri herra olli sedda  asja kronoga tallitanud ja temma kässo peale annab nüüd kubbermango-wallitsus keikile teada: 1) Seks nöupiddamisseks, kuida pärris-möisade  peale tohtrid wöiwad assutud sada, peawad  kirriko-kohtud (konwentid) perud sama, kuhho ni hästi möisa, kui ka walla wannemad (wöörmündtid) kokko tullewad nöupiddama. 2) Parrast sedda kui kihhelkonna möisawannemad  on ärramöistnud, kui tarwis üht kihhelkonna-tohtrit  on ja mis temma üllespiddamisseks  aastas tarwis lahyab, peab sesinnane konwent nöu ja arwab ärra, kust se üllespiddaminne  peab kokko tullema. 3) Siin pearoad möisawannemad ja rvallawannemad  igga seisus isseärranis omma otsust andma. Sesinnane otsus (ei ehk ja) jäeb nenda, kuida surem ossa nöupidbajattest sedda tahhab. 4) Sellesinnatse tohtri palga arwamisse jures  peab sedda tahhelepandama, et se ossa, mis möisade kanda tulleb, keige wähhemast 186