rem, rahwa polest Hina riik. Pari tuhhandi  aasta eest, kui ta weel hopiö pissem olli, ehhitasid Hinamehhed omma rigile põhja pole külge walli ette, mis 25 jalga körge ja 15 jalga pealt lai olli. 300 pennikoormat tehti malmis, agga siis tullid jälle ued aiad ja ved innimessed, riik läks põhja poolt mallist möda ikka suremaks, tö - jäi polele ja on praego alles polel. Mis Hinamaal keige ennam  korda lähhäb, on sidiussid, poomwil, teepuud ja risiwilli. Teepu lehta ja öist, kellest  saksad teewet tewad, tuakse igga aasta mitme miljoni höbberubla eest Eiropamale. Ka Wenne rahwas on selle pallawa jogi peäle wägga maiad. Uks ainus mees joob saggedast  o—lo0 —10 ölle-klasi täit ärra, ähhib ja siilita  b habbet wägga hea! Agga kuida on siis Hina rahwas? Omma nao polest kollased, surusse polest keskmissed, habbe öhhuke, pea paljaks aetud, kesk pealaggi juukse tut patsis ja silmad üllespole  wilto, just kui kassil. Hästi pakso kehha ja pissukessi kassi jalgo peab sealt rahwas  sureks illuks. Keige jämmedam mees on nende melest keige illusam mees. Tö teggemisse  ja ma harrimisse peäle on mehhed aggarad  kül, ka terrased kauplema ja weel terrasemad petma; agga nende laewa söitminne  põlle suur assi. Woöra rahwaga ei tahha  nemmad mitte kaubelda, ehk tewad sedda wägga wasto meelt. Keiksuggune nappotö Rägitakse, et Hina rahwas nenda pöllo-tööd peawad auustama, et keiser isse ees ja temma  üllemad tagga ühhel seatud päwal aastas  monned waud ülle pöllo peawad aiama 'ja seal jures sured piddud piddama. Sedda pearoad nenda teggema: Keiser ja keik temma  printsid ja sured üllemad tullewad sure au ja illuga wäljale kokko. Ni pea, kui keiser seal on, astub ta kaardi-wäggi kahhele pole külge, kolmanda pole keik üllemad (Mandarinid)  ja neljandamal pool seiswad arroto hulk pöllo - mehhi. Nüüd astub keiser kesk paika, heidab silmile, mahha ja putub 9 kord peaga masto maad, teeb ka ni hästi, kui mõistab, üht palwet, ohwerdab peäle sedda, kui keige üllem preester, keige üllema Jummalale  üht term et nuum härga korraga. Senni kui härga tappetakse ja katki raiu- lähhäb nende käes, nago wessi; agga walle ja libbe keel weel parrem. Pettus, kimalus ja mu kurjus on ka igga paine assi. Mitmed asjad, nenda kui ramato-trükkiminne, püsstrohhi  ja laewa kompassid, olliv neil ammo enne tutwad, kui meil. Agga nemmad piddawad ommast mannast kombest kinni ja ei tahha mu rahwa käest middagi jure öppida. Hina rahwas arwab ennast essimesseks rahwaks ma peäl; keik teised on nende körwas metsalissid ja harrimatta lomad. Nende keel ja kirri on ni pardik, et wägga wahhe Eiropa mehhi sidda täiesti tundma samad. Nende kirja read käiwad üllewelt alla pole ja nemmad ei kirjuta sullega, maid pintsliga. Keige ütlemast  künni keige üllamani siiswad keik Hina rahwas keppi al, se on, woiwad ihho nuhtlust  sada, õlleks ta kubjas ehk kubberner. Omma keisrit nimmetawad nemmad taewapoiaks  ja päikesse walgusftks ja temma riki taewa rigiks. Temma on keige Hinameeste ma ja waxra, ihho ja hinge perremees. Lassid  ta neid pua ehk tappa, siis peawad sidda auuks, olgo öige ehk üllekohhus. Neljat käsko ei mõista seal kegi, agga wannematte wäggi ja woimus on wägga suur. On siäl keik innimesftd  keppi allussed, siis on ka lapsed wannematte keppi allusid; olgo wannem sant ja laps saks, issa kerjaja ja poeg kindral, si on keik üks. Tulleb issal mele, siis annab pöiale möda körwo, et hambad löggisewad suus; mitte koer ei augu tagga, waid mis issa lapsega teeb, on Hinamaal öige. Peält wadata, .näitwad Hina rahwa siadussid kennad  kül/ nago wannematte ja laste wahhel; agga kuskil põlle hirmsamat ello, kui Hinas. takse, tuakse paar kalliste ehhitud künni-härgi  ja adder ette. Warsi panneb keiser omma purpuri kue mahha, hakkab adra kässipuist kinni ning küüt ja punno, käi mao peäl! künnab ta monned maud ülle pöllo. Seddasamma peawad keik üllemad järrele teggema. Parrast vhwerdab keiser ja nüüd tundmatta Jummal taewas, mis sa meel tahhad, kui sa pöldo ei õnnista? Jgga aasta  "künnab keiser essimest waggo ja külmab essimest semet walja: nüüd hakkamad pöllomehhed  peale. 296