Saksenimaalt on 24. Nowembril mäekaewajattel  suur önnetus juhtunud: 6 innimeöse  jalge alt langes ma äkkiste ärra ja wausid  pöhja. 5 innimest said warsi surma ja kuss sai waewalt peästetud. Surm wöib iggal  aial, ja ni hästi ma, kui merre peal tulla. Tulletikkud wöiwad ka suurt õnnetust tua. Tulletikkud on igga lapsel tutwad asjad ja on nendega kül paljo hõlpsam  tuld ülleswötta, kui rauast lüa ehk koldes  söest puhhuda; agga kuulge, mis õnnetus nende läbbi ühhel Darmstatti arstil sündinud  ja hoidke ennast ka selle eest. 3. Detsembril  olli seal üks tohter omma haiged watamas  käimas ja tahtis tee peäl siggarit pöllema  panna. Tuld üllestömbades kukkus üks tulline wewli tilk ta sõrme liikme peäle ja teggi tullist wallo. Ta teadis, et wosworusse sees, mis tikkude otsas, ka kihwti on, ja leikas sepärrast  isse omma käega pöllend hawakesse wälja ja laskis hästi werd joosta. Agga se ei aitnud middagi, wallo läks järgest kangemaks  ja tohter piddi taggasi pöörma ja sõrme laskma mahha leikada. Agga seält ei tulnud ka middagit kasso, wosworusse kihwt olli jubba kaugemale tunginud, teised tohtrid tullid  kokko ja ei teadnud muud nõu, kui kässi terwelt mahha! Waene tohter omma wallo sees laskis ka sedda sündida, agga sellegipärrast  on ta mönni tund pärraft sedda kihwti surma surnud. Ennäh, mis suur önnetus tühjast asjast wöib tulla. Waatkem sepärrast tuld üllestömbades wägga ette, et meile seddasamma  ei sünni! Mönne aia eest olli seitungides ka kölla, et üks kögi tüdruk tulletikkud topsist koggematta kewa suppi patta lasknud kukkuda, kus wosworus  pea suppi sisse süllas ja need, kes pärrast suppi sönud, olnud sures häddas. *) Sweitfimaalt. 30. Nowembril on Jenwi linnas, wasto Prantsusse radda, nelli Roma katoliki usso paatrid ühhe korraga *) Lobame, ehk meie armas tohtre herra Peterburgi  linnas annab meile ka selle polest tarwilist  öppetust. Ewangeliumi usko heitnud ja arroto hulk rahwast  olnud kirrikus nende usso tunnistust kuulmas. Jtaliamaalt. Roma linnas on asjad wägga niisked. Jubba SS. Nowembril kirjutakse  seält: „Kui 6 päwa weel wihma saiad, siis on siin nisamma, kui weeupputusse aial 40 ööd ja 40 päwa wihma saddanud. Ennam kui terwe ku aega ei olle meie päikest silmaga näinud. Tiberi - jöggi (mis Roma linnast läbbi jookseb) on jubba ütte kallaste tõusnud ja paljo maiasid wee sees, kuhho lootsikutega jure aetakse". Kuida Jtalia tullepurtsajad mäed (Wesuw ja Etna), nenda ka seält innimeste süddamed: nad kewad ja kohhisewad allati ja ma ei ussu mitte, et se suur wihma saddu neid paljo jahhutab. Aiawad  söggedad tihti jälle söast jutto, nago waewaks neid kallis rahho aeg. Naljalt pölle üks ma ennam söa wallo tunnud, kui Ztaliama,  agga nende himmo ei olle ikka weel täis; nurrisewad kord ühhe, kord teise asja pärrast ja ei tea mitto kord issegi, mis tahtwad, ehk tahtwad mis kegi mu ei tahha, se on södda. Prantsussemaalt. Ka seält tullewad sannumed, et Iralia rahwas neid ommaks söbruks  ja abbimehhiks piddawad, kui suredtükkid  mürristama hakkamad. Austriama wasto peawad neil kejge ennam hambad risti ollema, sest Austria wallitsusse al on suur tük Jtaliamaad,  ja sedda tahhaksid nemmad hea melega taggasi kiskuda. Agga se tük tööd põlle mitte nenda kerge, kui kergemeelsed Jtaliamehhed arwawad.  Austria! põlle ei söameesie, ei suretükkide,  püösirohho egga tinna pudust; ja kui ka Prantsustel lusti õlleks (nad on jo mannast ka söalustilissed mehhed), siis teadwad  nemmad isse ja teab keik mailm, et manna  „Punnapart" ennam ei ella, kes ommal aial mailma ni püssirohho suitso täis aias. Temma eest kargasid mitto püsti, kes ta wennapoia eest mitte sörme ei liguta. Siiski,  kui Zummal kurja nöu ei rikku egga kela, wöib kül olla, et pea jälle suretükki mürri- 204