keeldud. Jgga loma sees arwawad nemmad üht hinge ollewad, mis enne ühhe ehk teise ümimesse sees olnud. Isseärranis kanged lihha-roa  pölgjad on Braminid, kes ka igga piddi ennast paljo suremaks, pühhamaks ja parremaks pannewad, kui teised innimessed. Hirmsaste pinab ja waewab neid se ebbausso  jölledus. Omma waggadust näidata ja suurt tullewast palka tenida, kaiwad monned tullisse  sütte peäl, teised weerlewad mattide peäl, mis terrawaid naelo täis, jälle teised lassewad enneötele raud hagid ihho sisse aiada ja nenda  ennast Messe minnata, kust meel naerusse näoga lillesid altwatajattele kaela wiökawad, meel teised laskwad ennast ebbajummala wankre  rattaste al purruks tallata ja paljo muud hirmust jölledust, mis südda ei kanna räkida. Ugga kas Brama- ja Budda-ebbausso jölledussed mollemad üks on? Ei olle mitte, waid Budda-usso rummaws  on Brama-usso rummaluösest koggoni teine. Buddad on nende walle järrele taewa  savikud olnud, kes ma peäle tulnud wanna usko uendama. Tärmini peawad jubba nelli Buddad tulnud ollema ja wiet oda takse. Kolm sadda kolmkümmend kahheksa marki peab uel Buddal jures ollema, kust temma preestrid tedda kiitwad ärratundwad. Budda-usso järrele ei olle mailmal hakkatust egga löppetust,  waid surm on nende melest, allalinne Muutminne, kust ühhest ellust teise sawad ja järk järgult ikka kõrgemale kippuwad. Nenda on luggu Hindu pagganatte ussoga  ülleültse; agga peäle sedda on neil weel luggematta paljo ebbajummalaid, kel lapsed, lastelapsed ja lastelaste - lapsed zc. on, et nende hulka kegi ei tea. Pattude andeksandmist,  süddame rahho ja jummalikko römo ei tunne kegi egga anna kegi. Keik nende jummalad  on tühjad walle kuiud ja innimesse mötte warjo naitmissed,. kedda kuskil ei olle, kuid üksi nende peas ja ebbapiltides nende silma ees. Nenda ussub se rahwas, kes praego Jnglismeeste wasto söddib; agga nende  hulkas ja maal ellad ka wägga paljo Muhamedi  walle ussulessi. (Jääb põiele.) Sia jure woime weel üttelda, et ue sannumette  järvele Hindu södda wanna wisi eddasi lähhäb. Kord sawad pagganad, teine kord Jnglismehhed woito. Delhi linna lootwad kül pea langemad, agga teädwsd ka, et sellega  meel werrewallaminne otsas ei olle. Mitmes  paikas, kus enne rahho olli, touswad ikka jälle ued paggana hulgad nende waSto üllesse. Sannumed kirrikutest ja kolidest. Waeste holekandmissest. (Mis Nr. tZ põiele jäi.) Kuida löppetades ütlesime: Sedds, mis koggodusss annette jure weel pudus, püti Pöldsamaal  korilaulo läbbi jure korjava. Kas kulete, armsad laulo holekandjad, mis peäle kori lau! ka kölwab. ehk sedda kül, kuida Pöldsama öppetaja ka isse ütleb, üksi hädda aial rahha pärrast peab tehtama. Agga missuggune laulja, kel Zummal nattuke heält ja mõistust annud, ei laulaks römoga, kui selle läbbi omma waese liggimessele. woib kasso sata? Kui saksa rahwas sedda saksa kele tewad, siis põlle se suur imme ühtegi, sest nemmad on ennam ehk wähhem lapsest sadik selle peale harjunud; agga ma rahwas ja ma kele peab se sündima - sedda meie ammo otame ja sepärrast sure römoga kuleme, et se Pöldsamaal nenda olnud. Ma kele korilauljad on seäl kakskümmend wiis rubla ma koggodussest ja üks sadda. seitse rubla saksa koggodussest kokko laulnud, mis waeste holekandmisse abbiks pandi. Nüüd laskem öppetajat ennast jälle eddasi könnelda ja jutto löppetada. „Nenda tullid ülleültse peäle kolm sadda rubla kokko, kust siis keik assi, mis tarwis olli murretseda, makstud sai ja kolmteistkümmend  rubla weel teiseks aastaks ülle jäi. Peale sedda maksis weel meie waeste laste maia ülles piddaminne kaks sadda wiiskümmend  rubla rahha, kolmteistkümmend wakka rukkid ja üks sadda kolmkümmend wakka kartohwlid.  Wimaks on ka läbbikäiad saksa 136