lomad ees; sest ni pea, kui Arabia Seik ehk Türgi Aga temmsl head loma näeksid ollewad, olleksid nemmad warsi otsas kinni» Mee! lähhäb  kurwaks wadates ja mötteldes: midda parrem Judama luggu enne olli, sedda pahhem  on se nüüd. Millal tulleb Issanda pääw, et keik laggund mürid jälle ehhitud sawad ja usklik Zsrael rahhoga omma wigi pu al istub?  Pörame nüüd illusast Saroni orrust, (kus mönned kohhad weel könnelda olleksid, kui jut pitkali ei wenniks) loppe linna pole, mis peale 7 pennik. Keisareast ja Jerusalemmast  kaugel, merre äres seisab. Zoppe lin (nüüd on ta nimmi Jahwa) seisab merre äres, agga mäe otsas illusa kranati-öu  na-, wlgi-jaölli  li - pude wahhel ja matab  sealt lahkeste mahha. Joppe tähhendab Ulus, ja sedda nimme on lin wäärt, mitte omma praeguse illo, maid omma wägga kenna kohha parrast. Lin isse ei olle ennam suur assi: 5 ehk MW innimest ellawad siin muist laggund maiades ja kitsad, köwwerad ulitsad on täis tolmo ehk paska, nago keik hommiko ma linnade ulitsad. Laddina kloostris  leiab woöras innimenne lahket wastowötmist  ja siin näidetakse warsi. nahkur Simona  maia, mis merre äres. (Ap. T. 10, 6.) Sesinnane maia on keigist maiadest Joppes keige körgema ja illusama kohha peal. Siin on Peetrus näggemist näinud, kui tedda Keisarea  linna Korneliusse maiasse kutsuti. Ealomoni  aial olli Joppe saddam keige parrem teistest ja sia tullid Libanoni mäelt seedri palgi parwed kokko, kellest Jehowa tempel ehhitadi.  (2 Aia r. 2, 15.) Tullewad tänna päwalge  weel paljo laewo sia kokko, agga merri on saddama lima täis uhtunud, peawad linnast  emal ankrud sisse laskma. Siin saddamas  on ka prohwet Jonas laewa astunud, kui ta Jehowa eest tahtis pöggeneda ja mitte NLnewe linna minna, kuhho tedda sadeti. Joppest löuna pole minna, tullewad endised  Wilistide laggedad maad ja linnad, Asdod,  Askalon, Kaatsa, Eglonja muud; agga senna pole meie nüüd ei lähhä, ehk neist kül Simsoni, Samueli, Taweti ja mude parrast mönda könneleda õlleks: waid meie lähhäme Joppest kohhe teed hommiko pele, se on Jerusalemma. Kui Joppest esmalt ärra lähme, siis same Lüdda linna. Nüüd põlle linnast ennam muud, kui endised müri warremed. Lüdda lahhedal seisab Ramle  ehk Rama, mis endist Arimatiat arwatakse  ollewad, kus se Josep ellas, kelle haudas Kustusse ihho on hinganud. Sesinnane  paik on praego nenda suur, kui Joppe lin ja 5000 innimest sees, ennamist Türklased  , agga on ka ristirahwal siin mönned kloostrid, kus reisiad wasto wöetakse. Ramlist  eddasi minnes tulleb meil Emmaus wasto,  kus wanna! aial üks soe hallikas wälja kees ja sealt on lin omma nimme sanud. Siin liggi lahhedal on ka Ja lo külla, wanna aegne Ajal on, kus ku ja päike Josua sanna peale seisma jäid. (Jos. 10, 12.) Pea hakkab  meie te mäggiseks minnema, sest midda ennam Jerusalemma liggikorda jöuame, sedda ennam töuseb te. Juda mäggedes on paljo kopaid ja urkaid, kus saggedaste tee-rööwlid asset on ja enne weel ennam ollid, kus Arabia  Beduinid teekäiad paljaks risusid ja mitts tapsid. 1833 aastast sadik, kui Egiptusse wiitse-kunningas, Jbrahim Passa, neid mehhe wisi nuhtles, on luggu parremaks läinud.  Enne ettasid Beduinid siin risumissest, agga nüüd näeme jubba Jerusalemma pole minnes möllem pool teed wilja wäljasid, wigija  ölli-puid ja nende wahhel sured kitsekarjad sömas. Ennego Jerusalemma same, on weel üks Emmaus tee äres, kellest Luka r. 21. peatükkis loeme. Keik se ümberkaudne ma olli enne rööwli pessa, kus teekäia naljalt läbbi ei peäsnud, agga üllemal nimmetud aastast sadik on luggu parrem. Aastal 1819 ollid kolm missionari, Gobat, Kugler  ja Nikolaison, Joppe linnast Jerusalemma Joppe lin. 13