see uksed ommeti lahti ja Sa mil astus kahwatand  nao ja punnetand silmadega walja. Warsi laskis ta üht söameest ennese jure tulla ja ütles temmale middagi körwa sisse. Se tungis  rahwa seast läbbi ja täks. Pärrast sedda läks Sa mil kahhe söamehhega templi kaetukse  peale. Keik rahwas seisis ni wait, et hingetuksumist wöis kuulda Korraga hakkas  rahwa hulk likuma. Söamees, kedda Sain  il esmalt otti saatnud, tulli taggasi ja Samili  emma temma tagga, walge ride sees. Kaks preestrid wisid tedda üllesse poia jure. Nüüd tõstis Samil silmad üllesse ja ütles: ~Suur prohwet Muhamed! Sinno kässud on pühhad ja ilma muutmatta. Sündko siis sinno  tahtminne keige pühha Korani auustajattele eesmärgiks, ni raske, kui se mul on." Selle peale poris ta ennast rahwa pole ja hüdis waljo healega: Dargo rahwas! ma pean teile üht hirmsat uut asja teada andma. Tsetsna rahwas  ei pea mitte ennam, mis nende kui usklikkude  kohhus on ja unnustawad omma pühha wannet arra, mis Attaa ja temma prohweti silma ees on mandunud; ommas ülleannetumas  meles on nemmad nöuuks wötnud ristikoerde  alla heita. Nende habbematta meel on ni kaugele läinud, et sadlkuid sta Dargo saatsid xninno kaest lubba palluma. Needsinnatsed  sadikud tundsid kül arra, kui kölwato nende ettewötminne olli, kartsid sepärrost minno  silma ette tulla ja läksid minno õnnetuma emma jure. Nödder nago keik naesed, ei jõudnud  ta nende palwette *) wasto panna ja püdis mind nende nöuusse pöörda. Temma pealekäiminne ning minno pimme lapse armastus  omma emma wasto, sundsid mind Jummala  armastud Muhameti appi hüüdma, mulle omma tahtmist teada anda. Nenda ollen ma nüüd teie palwette abbiga kolm ööd ja kolm päwa paastmisse ja palwega temma tahtmist teada nõudnud. Wimaks ollen ommeti wastust  sanud. Agga nüüd möistke isse, mis wallo mo süddamcst läbbi käis, kui mulle teadust anti, mis Maa tahtminne on! Allaa tahtminne on, *) Et kuld ta emma olli wöitnud, sest ei teadnud  ehk tahtnud Samil middagi üttelda. et se essimenne, kes mulle Tsetsna rahwa habbematta  nöu on teada annud, kl)l) piitsa hopj  peab sama. Ja se olli önnetusseks minno  emma!" (Et ükski Allaa egga Muhamed, kes ammo Peetsebuli jures on, Tamilile sähhärdust käsko polnud annud, mis ta siin rahwale ette walletas: sedda möistab igga  laps. Agga sest näeme ta selgeste, mähhardust  walle rügga waesed Muhamedi ussulissed  Jummala sannaks peawad piddama.) Kui wanna emmake sedda kulis, ehmatas ta arm ja karjatas; agga Samil, se tru Allaa  ja Muhamedi kässo täitja, ei holinud sest middagi. Temma kässo peale wötsid söamehhed  emma pealmissed rided mahha, siddusid ta käed kinni ja temma poeg, kes tedda tännini  nenda olli auustand, sai nüüd omma emma nuhtlejaks. Wiendama hobiga nörkes wanna emmake arm, ta pea langes rinde peale, ja se ligutas poia süddant nenda, et piitsa ärrawiskas  ja emma ette mahha langes. Se otti üks öel mäng, mis ta mängis! Rahwas, kes tännini  olli wait olnud, hakkas nüüd sure healega  nutma ja ulluma, mitto tõstsid ommad käed mossee pole üllesse ja pallusid sellele andeks  anda, kes neile ni paljo head olli teinud. Agga Sa mil ei wöinud omma mango põlete  jätta, maid tahtis Muhamedi sõbraks ja Allaast seätud Tserkesside peaks petud sada. Ta tönsis äkkiste emma eest jälle püsti ja ka näggo  olli jälle waikne. Silmad üllespole pöördes ütles temma, nago se Türklaste pruuk on: „Jummal on Jummal ja Muhamed temma prohwet! Taewa wäed, kui teie mo pallawat palwet kuulda ollete wötnud, siis lubbage mulle need hobid, mis mo emma piddi kannatama, temma assemel kannatada! Ma wöttan neid hea melega, kui suurt hallastusse märki wasto." Samil teadis, et ta sest ei surre, agga et ta prohweti au ja waggi se läbbi wägga kinnitub  saab. Röömsa naoga panni ta omma rided mahha, andis kaks jämmedat piitsa söameeste  kätte ja käskis need 95 hopi ommale turja peale luggeda, mis emmal wölgo jäid. Ta kinnitas köwwaste, et kumb neist söameestest  mitte hästi ei piddand löma, sedda ähwardas  ta omma käega oddaga labbiaiada. 142