wakka üsna mustad, 4 kölwasid waewalt lojustele."  Ennäh immet! Kui se peaks pahha haigusse  eest hoidma, siis kannaksin ma kewwade omma kartohwli semet, nago kass poegi, ühhest  nurgast teise ja kuiwataks ja pöraks neid wässimatta ümber. Agga ma arwan, eks wöime katsuda. Kartohwli haigus on meid küllalt jubba pahhandanud, et keik nöud peame  ärrakatsuma. Wimaks on se ka üsna tössi, mis ma teisest pöllomehhest ollen luggenud,  kes omma kartohwli semet jubba süggise  sojas toas senni kaua ligutas ja kuiwatas künni üsna kortsu ja käsna jäid. Nenda teggi  ta neid kewwade mahha, kaswasid küllalt ja perremees olli kartohwli haigussest lahti. Pahha märg olli seemnest wälja kuiwanud ja sellega haigus ka omma teed läinud. Egga  sege raske põlleks järrele katsuda,  agmeelt  möda. Kartohwli ülle-talwe hoidmissega sünnib ka weel mönni assi kaunis wilto. Neid pöllult tua ja warsi unnikus auko ehk keldri aiada, põlle mitte kita; sellega olleme jubba saggedaste  kibbedat kahjo sanud. Neid paljo wintsutada  ja mutsida et piggistud ja koor mahha  öerutud saab.- ei te ka mitte head, waid sedda ennemalt plekkid sünniwad. Minno pissukesse  ja mönne targema innimesse surema möistusse jarrete peaksid kartohwled üksi kuiwa  ilmaga ülleswöetud sama. Märjalt kokkoaiada,  peawad keige parremat kartohwlid mäddanema hakkama, nago märjad heinad ja ölled sedda ka tewad. Agga neid esmalt pöllul tule käes tahhendada ja pärrast kuiwa luhwtisse kohha peäl, kuhho päike peäle ei paista, pari jalla paksuselt seisma on süggise korteriks neil keige parrem. Sia jägo nemmad, künni wessi, mis ehk ämbriga nende  körwas seisab, jeä kirmi hakkab peäle tömbama.  Siis peawad talli-korteri widud sama,  agga se ei pea niiske egga umbne ollema, waid kuiw keller ehk mu paik, kus omma jaggo hingata sawad. Kartohwel on seest märg ja sepärrast higgistaja willi, mis üsna ummukses  hea ei wöi seista. On paik kuiw, luhwtine ja parras soe, (kus wessi mitte ei külmeta) siis wöiwad pari küünra paksuselt küllalt seista, kui ölle kord peal seisab. Prugitakse  neid talwe, siis peab ikka pealt järjest wöetud sama ja jälle ölled peäle. Läbbiseggaminne  ja sorriminne põlle neile mitte hea. Kui ruum annab, siis on ikka parrem, kui neid öhhumalt kokko pannakse; nende higgistaminne  on siis wähhem, ja midda kuiwem, sedda parrem. On mäddo seas, mis teised märjaks tewad, siis peawad muidogi ümbernoppitud  sama, et weiksest kahjust suur ei sünni. Juttud ja jutto jätkud. Kenna karristus. Nääklejad abbiello rahwas, kuulge Sweit - simaalt kenna tükki! Tsürhi lm seisab Sweitsimaal järwe kalda peäl. Siin olli mannast  se kenna pruuk: Kui üks paar abbiello rahwast mitte ennam ei sündinud ellama ja lahkuda tahtsid, siis wöttis raekohhus kätte ja panni neid kahheks naddalaks torni, mis isse paikas järwe sees seisis. Siin tornis olli üks ainus tubba, toas üks ainus sang, üks ainus laud, üks ainus tool, laua peäl üks ainus wagen, üks ainus lussikas, üks ainus nugga ja kahwel. Sel kombel olli wägga kenna lahkust ja sündlikko meelt öppida, mis nende wahhelt kaddund olli. Nenda piddid kaks näddalat läbbiaiama. Se olli nende prowiaeg. Ollid nemmad tornist tulles nisamma sündmatta,  kui torni minnes, siis wöeti assi kohto  polest järrele kulata ja kui tarwis, neid ka lahhutada. Agga ennamist läksid tüllitsejad torni  ja tullid leplikkud wälja; jah saggedast leppisid  pea tornis ärra ja pallusid endid lahti lasta. Ma arwan, mönni kes sedda loeb, mötleb: „Olleks meiege maal sähhärdused tornid ollewad egga nad tühjad seisaks. Wötko tont, ehk ma isse omma wannamooriga  tulleks ka senna sisse! Agga meie annaks jubba ukse peäl muisso ja pöraks taggasi." No egga selleparrast kegi ei pahhandaks. 95