hed on pri tallopojad, Rootsi suggust ja Rootsi kelega. Uks öppetaja on neil ka, kellele nad keigest, mis ma ja merri annab, kümnest andwad. Nende hingede arro peab seal 400 peale tullema, kes 27 talluö kirriko ümber ellawad.  Ruhnlased harriwad kül ka nattuke pöldo, agga nende pea tö on kalla- ja ülgepüüdminne.  Kasso polest bn nemmad kaunis sured mehhed, kaiwad isse ommal wisil rides, nahk rihm allati wööl ja suur jahhi - nugga kölgub, nago möek tuppega seal külgis. Hobbusid  põlle neil paljo tarwis. Kes Ruhno sare peal käinud, kiitwad sedda wägga kennaks. Pea pool saart on illusa metsaga kaetud. Kuwalge peab ösel ni illus selge ollema, kui muido Jtaliamaal kidetakse, ja keik puud ja rohhud, isseärranis hommikul, wägga maggusast  lehkama. Ruhnlased armastawad omma  üksikut sarekest, nago päsokesed omma pessa. Jubba mönni kord on Riast innimessed aurolaewaga Ruhno saart watamas käinud ja kes teab, mis Postimeeski eddespiddi teeb? kui kord Ria pole lähhän ehk söuan, siis pistan  jalga parremat kät ka Ruhno sare peale; ta on jo pole tee peal. Wirromaalt. Simona öppetaja 25 aastane ammeti-pühha. (Löppetus.) Hommiko laulo järvel astus Jakobi öppetaja  Walter altari ette ja piddas enne jutlusse altari tenistust armsa könnega; altari tenistusfe  järvele sai laul enne jutlust lauldud. Siis astus Weike-Maarja öppetaja Knüpfser raästoli  peale ja piddas mällestusse wäärt jutlusse  nende sannade ülle, mis seiswad 1 Mos. 32, 11. salmis: „Minna ei olle middagi keikide  heateggemiste ja keige truusse wasto, mis sa omma sullasele õlled teinud." Jutlusse peale sai üks salm lauldud, fiis astus Simona  öppetaja isse altari ette, andis ligutud süddamega Jummalale tänno, au ja suurt kitust  keige armo ja hallastusse eest, misga Ta omma süllast önnistanud, ja piddas armsa tanno  könne ni hästi möisawannemattele, öppetajattele  kui ka omma armsa koggodussele kei-, ge selle sure armastusse eest, mis iggaüks om- malt poolt selle 25 aasta sees, kui ka sel pühhitsemisse  päwal temma wasto olli üllesnäitnud. Selle peale laulsid korilauljad: „Jssand kui sa wangid peästad", siis astus Haljalla  öppetaja Striedter altari ette ja piddaö wiimse altari tenistusse ja löppetas sedda nisammoti  süddamelikko pallumisse ja eestpalwega  keikide eest. Löppetusseks lauldi nelja heälega  „Hoia meid ja õnnista" ja wimaks kui koggodus hakkas wälja minnema, laulsid kori lauljad köstride abbiga! „Au olgo Jummalale kõrges." Jummala tenistus olli möda, koggodus  olli römus ja süddamest ligutud ja tännas Issandat, kes temmale sedda römo olli kinkinud ja hakkasid iggaüks kojo pole ruttama.  Koolmeistrid ja kirriko wöörmündrid koggusid endid köstri maiasse, ja möisawannemad  kirrikomöisa, wötsid lõunat ja jäid õhtust  sadik kirriko jure. Pärrast lõuna söma koggusid endid köstrid, koolmeistrid ja kirriko kori lauljad, kirriko aea peale pude warjo, kaskede alla, ja laulsid seal paar tundi enneste jahhutamisseks, sakste römuks  ja Jummala auuks waimolikko laulusid nelja heälega. Oh se olli üks römo pääw ja laulo pääw! Jlmuke olli kenna ja soe, keik puudki kirriko aea peal walmistasid endid sellepäwa  wasto, lõid ommad lehhed mönni pääw enne sedda lahti, ja andsid koggodussega Jummalale  au. Kello 10 aial öhto sai weel wimaks  üks weike illo öppetaja auuks ja römuks walmistud. Köstrid, koolmeistrid ja kori lauljad  ja muid teisa koggodusse liikmid, kes köstri  maia jure endid ollid koggunud, seadsid endid  nelli innimest körwo, igga ühhe katte anti 2 mitme karwalist pabberist tehtud latterni, kellest mitme karwalinne tulluke läbbi paistis. Eel kaisid köstrid laulo kõriga, nende järrel kandsid 2 meest üht kenna wälja leigatud pilti, kelle tagga nisammoti kui kirrikuski küünlad pöllesid. Selle pildi sisse olli sure tähtedega kirri kirjutud! „Ellago meie öppetaja." Selle pildi järrel käisid latterni kandjad 70 latterniga.  Nenda läksid nemmad köstri maia jurest  nelja heälse lauloga ja hulga rahwaga öppetaja  õue aknate alla, seadsid pildi kesk oue ja 35 latterni kummagi pole waijade otsa. -5 5 387