omma sõbraga jäwad senna öseks. Sealt lahmad  paar wersta eddasi teise trahteri ja ellawad  jälle priskes te. Agga wimaks olli kukkur  tühhi ja Paul panneb rubla eest task-uri pandiks Zummalaga! Mehhed laksid. Sõbraga minnes  kurrat  kolmas aiawad maggust jutto, kuida paljo warra ja hõlbust ello kätte sada. Korraga  jääb Paul seisma ja ütleb: „Kas tead! proua on koddust ärra ja andis pähhiks paljo höbbe asjo mulle puhhastada; mis sa arwad; kas tulled kaja? Wöttame höbbe asjad neid on wist pari tuhhande rubla eest hobbose tallist, sani töllahonest, lähme ülle merre Somemale, müme feäl keik ärra, jaggame  rahha poleks, wöttame pari Some tüdrukuid  naeseks ja ellame, nago krahwid ja paronid."  Aus passita sel olli wägga ses mustas  nöus, kurrat hirwitas peält ja kaup olli tehtud. Paul teeb sure! neljapäwal silmakirjaks  koddo omma teggemist, pallub mamseli  kaest meel ennam asjo wälja, et korraga puhtaks tehha; agga mamsel ei anna, ütleb: ~Te esmalt need puhtaks, siis saad teised!" Oh kahjo, agga olle wait. Öhto hilja tulleb  woöras ja küssib, kas Paul koddo? Koddo  kül, seäl ja seäl. Teine ronk tundis teise. Ta jääb öseks. Kärratsewad poleni öni, künni  keik innimessed hingama lähwad. Kel olli 2 ja keik waggusi. Höbbeasjad pandi nüüd kotti, hobbone tallist sani ette, mehhed peäle ja lass' käia! Kel olli 3, kui margad sure redi hommikul minnema pannid. Mis nüüd wigga? 120 rublane ruun ees, 2000 rubla sani sees, 2 warrast istuwad wargusse peäl ja kurrat lükkas takka miks nenda te eddasi  ei lähhä? Esmalt sõitsid Kalwi mõisa; seäl on neid essimenne innimenne näinud; seält merre peäle ja möda jeäd Some pole. Kas läinud ka kelmid ärra? Tühhi jut, merri olli lahti, piddid ümberpöörma ja pääw otsa jeä - murde tagga marjul seisma, künni ilm öhto pimmedaks läks, siis jälle möda ranna äärt Narma pole; kord kukkus ruun, kord margad isse sisse ja ottid märjad, nago warresed, kui wimaks Purtse randa ühhe wabbatmehhe jure ömaiale saiwad. Soo- heinad ei tahha siin runale egga kaeraleib wargadel mekkida, agga parremat ei olnud. Korraga küssib mees: „Kas ollete ka kuulnud  , et Uhtna mõisa toapois minnewa öse hobbose ja höbbeasjad ärrawarrastanud ja pakku läinud; tänna ööldi meie kirrikus mahha?"  Wargad tewad, kui ei teaks nemmadke, kas Uhtna mõisat ma peäl on, puhkawad nattuke aega ja pannewad hommiko warra jälle minnema.  Pau! lähhäb otsekohhe merre peäle, rätseb sõidab nattuke ümber, et jeä peäle sada,  ja kui peäl on, mõtleb ta: „ma wöin ilma  Paulita ks läbbi sada" ja annab hobbosele wallo. Paul jookseb kül, ei sa tagga. Nüüd on meel kaelas: rätsep läind, hobbone ja höbbe  ka läind! Wimaks leiab Pau! ühhe padi (wenne) jeä peält, kus rie peäl; tõstab ride üllesse ja poeb sisse, et nattuke soja saaks. Pari tunni pärrast kuleb innimeste heält, tõstab  pea üllesse: padi perremehhed seäl ja terre lõunat! rätsep ka seäl! „Kus ruun?" „Ruun kukkus sisse, ei sanud ennam  wälja, uppus ärra." Tüttersare mehhed, kes ülgid püüdsid, kelle ka se paat olli, läinud kül appi, agga hobbone olli jubba  surnud. Nad ollid nüüd sani omma tahha  wötnud ja nenda tullid keige rätsepaga padi jure ja leidsid Pauli padist eest. Seitse ülgepüüdjad wötsid iggamees paar höbbe nugge  awwitamisse palgaks. Nüüd wötsid wargad  sani jälle ennese tahha ja hakkasid Some pole ronnima. Teise pühha hommikul jõudsid Tüttersa re peäle ja ollid jälle innimeste hulkas. Siin wöeti neid, kui tundmatta häddalesi  wasto, anti kuiwad rided ja toito ja wargad puhkasid wiimse pühha löuneni; siis hakkasid Suresare pole tõttama. 26. Märtsil  ollid nemmad Sur esare lähhedal ja piddasid  nõu. Rätsep läks ees maad kulama. Wessi lahti, ei sa eddasi. Tulli taggasi Pauli otsma. Oh hädda! Pauli aiand tuul Tallinna  pole. Rätsepal ja muud nõu, kuid lippab  Tüttersare pole taggasi ja katsub seäl töga  pead toita. Tuul aias esmalt Pauli pea senna, pea tenna, agga wimaks 29. Märtsil 364