ka mollemad wead kous olla. Monni mötleb: kui tedda hästi käes on, siis on keik hea. Ei mitte, sönniko ja pahma wahhel on suur wahhe.  Teine mötleb: kui lehma seljad lauda lakke kinni hakkawad, wiskan muist wälja, lass' ta seista, kuida seisab. Jälle walle. Ta ei seisa mitte, waid kahhaneb ja kahhaneb sinno kahjuks. Holetumast kokkowissatud sönniko  unnik, isseärranis hobbose sönnik, pölleb  kokko, tuul, wihm ja kewwadene päike wötwad ka omma jao, ja kui sönniko weddo kä on, saad kümnest koormast wiis ja sege on pöllend ja köddund purro, mis pöllule ni paljo rammo annab, kui kuiw kullorohhi karjasma  peält. Kolmas weab üllearro sönnikut jubba talwe wäljale malmis ja panneb unniko  kaupa mahha. Kas se nüüd tark tö on? Mitte targem, kui se tö, kui kegi öllut pangega  pariks päwaks oue panni, et kangemaks piddi minnema. Mis sa kewwade seäl kartohwli  ma peäle lautad, pölle mitte sönnik, waid plekind purro, mis pöllule ni paljo rammo  annab, kui kaera allumissed ja pungad hobbssele. Wäljal päwa paistel ja tule ka ei woi so sönniko unnikud jo muud, kui lahkuda  ja kahhaneda, ja siis kewwade pahn on pahn. Neljas jälle ei holi ommast laudatarrast  ja wirtsaweest middagi, mis mitto kord ülle pölwe tarras on. Ta woiks suurt kasso seält sada, kui ta sellega mõistaks ümber käia ja wöttaks nattuke waewa nähhä. Kui ölgist pudus on, siis leiab innime muud asja, mis jätkust woib prukida. Sul on krawidest wäljakaewetud  mättaid, sul on turbla purro, sul on üht ja teist: panne agga sisse Agga säh, jälle ruum otsas! (Jääb polele.) Jutto jätkud. Üks koolmeister katsus omma lapsi ja küssis:  „Lapsed, kes on mailma teinud? — Noh? Kes? Peter, sinna? Hans, sinna? No agga Mats, sinna?" „Nhuuuu! hakkas Mats nutma ja ütles: aus koolmeister, se on kül minno temp; andke se kord weel andeks, ei ma sedda ennam ei te!" Jodiko rahha olli otsas, paÜus körtsmikko künni hoomseni wölgo anda. „Hea kül, wastas  kõrtsmik, - pannen so nimme sia musta tahwli peäle üllesse, et meles seisab; agga et kegi so nimme tahwli peal ei nä ja naera, sepärrast pannen so mantli marjuks peale. On rahha Home maksetud, siis kustutan nimme  mahha, ja on nimme mahhakustutud, mis man telgi siis ennam naela otsas kölgub?" üks wanna naene kais möda linna ulitsat ja hüdis: „Ostke, head innimessed, ostke üht wägga ligutawad asja! Oh kui heaste ja põhjani ta ligutav!" „Mis ligutawad asja  sul siis müa on?" küssis üks saks. „Waatke, kulla herra ütles naene ja wöttis  asja hölma alt wälja kas woib üht parremat leme kulpi weel olla?" Neile, kes weel Perno Postimeest tahtwad piddada, antakse teada, et nemmad ka möda läinud numrid weel taieste woiwad sada, ja kes tedda weel järrel telliwad, pallutakse wägga,  et nemmad sepärrast omma armsaid öppetajaid  palluksid; sest et üksiko numre saatminne  posti päwal wägga paljo aega widab. W. Borm. 50 Jm Namcn dcs General-Gouvernemcnls dcr Ostseeprevinzen gekattet den Druck: Censsr N. Jacoby. Teädasvdmisfed. Häid raökid kaero ostetakse ja antakse kolm rubla tsetwerü eest Perno Postimaias. 1 Wannad höbbe- ja pabberi rahhad ostab Pernus kaupmees Pödder. 2 Kiwwisütte - törwaga seggatud lojuste - sola muakse Hans Diedr. Schmidti kontoris. 2