seal maal omma usso asjus paljo ennem öigust  ja abbi leidwad, kui Ewangeliumi usso rahwas. Meil ei tulle kül mitte mele judide pärrast  kaddedad olla, agga südda näppistab ommeti  sees, kui ristirahwas ristirahwast ennam pölgawad, kui neid, kes ni hästi meie, kui katoliki  Önnisteggiast mitte sannakest kuulda ei tahha. Sweitfkmaalt. Torm. Sealt rahwas  ellawad waggusi omma mäggede peal ja wahhel ja põlle meil neist paljo head egga pahha könneleda. Sellegiparrast põlle se naene keige pahhem, kellest keige wähhem rägitakse. Sweisimehhed on ennamist tublid karjahoidjad ja juustoteggiad, kui ka essimessed jemse-jäägrid  omma mäggede peäl. Nende saggedad önnetussed  on need, kui körge mäggede peält mönni kord lumme hanged (lawinid) hakkawad mahha langema ning metsad ja maiad, mahhamurdwad.  Nendasamma löhkewad ka aeoti sured kaljo tükkid üllewel lahti ja tullewad sure mürrinaga mahha; hädda keigel, mis ees juhtub ollema! Agga se kord põlle mul neist asjust könneleda, maid kangest tormist, mis 19. ja 29. Oktobril Jenwi linna ümber  ja järwe peäl wasto Prantsusse radda, möllas. Wiekümne aastal ei vlle nemmad seäl nisuggust tormi näinud. Järwe laened töusnud ni kõrgeks, et kolmandama korra aknadest  wee sisse lönud. Keik pornikud, padid ja pissemad aurolaewad sanud purruks lödud. Ka mitto innimest on surma sanud. Üht wahhimaia  on torm keige wahhiga kanali wiskanud,  agga mees sanud weel peästetud. Wiis meest olnud keskööst künni löuneni järwe peäl surmaga wöitlemas, siis wast peäsnud abbimehhed  padiga nende liggi, ja siiski isse ka surma häddaga. Rööm on kuulda, et teised Sweitsimehhed neile, kes liggimeste heaks hinge peäle wälja läinud, hea hulk rahha kokko pannud  ja kinkinud. *) Jemsed on kaljo-kitsed metskitse seltsi ellajad,  agga suremad, kes Sweitsi mäggede peäl ellawad,  wägga ärgud ja kanged hüppama; ellawad ennamist sures salkas. Prantsussemaalt. Keisri kirri. Et keik mailm Prantsusse uut modi Negri kauplemisse pärrast nurrisema hakkas, sest olleme  jubba räkinud. Sesinnane nurriseminne on Prantsustel ka jubba nattuke silmad lahti teinud. Kuulge, mis nende keiser omma onnopoiale,  kelle kä Algiriama wallitsus on, selle asja polest kirjutab. „Mo armas onnopoeg! Minna sowin öiete wagga, et sel silmapilgul, kus meie tülli Portugali wallitsussega Negri laewa pärrast löppetud on, ka meite Negri palkamisse luggu holega saaks järrele katsutud ja kulatud ja nenda öiendud, et se õigusse ja innimesse armastussega kokko sünnib. Ma ollen  waljuste Portugali peale käinud, et meie laewa piddi kätte andma, sest ma ei wöi sedda  lubbada, et kegi meie laewade külge putub;  agga kui ma mitte ni wägga omma õigust  põlleks ärratunnud, põlleks ma ennast mitte senna sisse annud Portugali kunningaga tüllisse minna, kellega ma ni hea melega söbrusses  ellaks. Ms nüüd meie Negri palkamissest  üttelda on, ei olle se assi mul ennesel weel ammo mitte selge. Kui Ahwrika Negrid ses asjas mitte omma tahtmist möda ei wöi tulla ehk jäda, ja kui meie palkaminne ehk muud middagi ei olle, kui Negri kaupleminne teise nimme al, siis ei tahha ma misgi hinna eest sest middagi teada. Sest ial ei tahha ma ühhe asja nõus olla, mis innimesse armastusse ja harrimisse wasto käib. Ma pallun sedda asja holega järrele kulata ja et se löpmatta nurrisemissele otsa tehha parremat nõu ei olle, kui Negride assemele India (ja Hina) törahwast  wötta, kes ommalt maalt arra tahtwad tulla, sepärrast pallun minna sind ministriga sedda asja kokkoräkida, et õige nõu saaks petud.  Löppetusseks pallun minna Jummalat, et ta sind omma pühha kaitsmisse alla wöttaks. 18. (30.) Oktbr. 1858. Napoleon. Seäl on nüüd Prantsusse keisri kirri, mis meile tunnistab, et neil nõu on, omma Negri palkamist mahhajätta ja teisest mailma nurgast törahwast otsida. Saab nähhä, kuida assi eddespiddi jäeb, ja kas Hinamaalt innimessi sawad. Kingitussed. Tähhendab se söatul- 165