leidnud, et nisamma üllestöusis, kui terwe seme  ning leikusses ka wähhem egga waesemat Vilja ei annud, kui mu seme. W ira Mihkel: No tagga parremaks! Se on jälle üsna uus assi. Mis ennam süa ei sünni, peab seemneks sündima? Kui sinna  Rein meile sedda mitte ei ütleks, peaksin ma sedda selgeks pilkamisse juttuks. Parrem on kül ikka, kui nisso mitte wälja ei kaswa, agga juhtub kord se äppardus, siis teame ommeti,  mis kahjo nattuke wähhendab. Silla Tönnis: Agga kuida on luggu tahma minnemissega? On sul sedda õnnetust ka olnud, ehk mis õlled selle wasto prukinud? Rein: Mul ei õlle sedda äppardust ammo  ennam olnud ja ma põlle senna wasto middagi prukinud, kuid ollen sure holega püüdnud  omma nisso kuiwalt hoida ja peksta. Pea assi ni hästi nisso, kui ka mu wilja jures  on: headseltsi ja puhhas seme. Kolm terwet lammast on ennam, kui wiis többist ja kiddurat, nenda ka kolm wakka puhhast ja head semet ennam, kui wiis wakka waest semet,  ja igga laps mõistab jo, et head semet arwa külwada parrem on, kui pahha semet pakso; kiddurad seemne terrad towad ikka ennam  kahjo kui kasso. Otsa Hindrek: No teada muidogi; agga  könnele meile nüüd ka, mahhärdust pöldo ta armastab? Rein: Nisso tahhab 1) waggewat pöldo. Ta kaswab kül ka kergema ma peal, agga ikka on waggew pöld temmale parrem, kui rukkile, mis ussin on mahha pannema, kui liig rammo tagga seisab. Nisso tahhab 2) holega harritud pöldo, mis jubba sest möista on, et waggew pöld nörga harrimissega ei leppi. Nisso tahhab 3) puhhast pöldo, mis hästi murre on. Ta sallib kül maddalamat maad ennam, kui rukkis, agga liig niiskus teeb temmale  nisamma kahjo, kui rukkile, ja wöttab seaüüt ja mu umbrohhi kord wöimust, siis wöid jubba ette nisso salwed pissemaks tehha. Nisso tahhab, kui üllemat suggu mees, lahkeste  ümberwadata; tungib umbrohhi tal päwa  paiste ja tule ette ja immeb seaüüt ta juurde ümber, siis hakkab pea kurwastama ja kurwastab end surnuks ning jättab salwed tühjaks. Silla Tönnis: Oh, se paggana seaüüt, kui sedda mitte ei õlleks! Rein: On ka Jummala lodud rohhi nisamma,  kui nisso ja rukkis, ehk kül neile möllemile  tülliks ja meile pahhandusseks, kui pöllo sees wöimust wöttab. Ka temmast on omma kasso, kui kül iggamees sedda ei mõista; sest ilma kassuta ehk meile selgeks kahjuks põlle helde lummal middagit lonud. Meie pöldude peal siggineb ta ennamist ikka lia niiskusse läbbi, kui selle eest hoolt ei kanta, et wessi mahha jookseb. Mitto perremeest mötlewad, et nisso ennam marga kannatab, kui rukkis, agga se on walle. Nisso ei pea mitte liig pakso külwatud sama, et wössumisse ruum kitsaks ei jä. On pöld rammus ja seme paks, siis aiawad kõrred  pitkaks, agga jäwad penikeseks ja nõrgaks ning heitwad ka tule ja wihma ees pitkali ja ei jõua ennam üllestöusta. Selle järrele peab nüüd igga perremees omma pöldo ja omma semet tundma, ning ei wöi kegi just riipso peale ette kirjutada, kui paks seme peab ollema. Wira Mihkel: Mil aial on siis parras aeg nisso külwada? Rein: Ka sedda ei wöi kegi tunni ehk päwa peale panna. Nisso peab nenda külwatud  sama, et ta süggise weel aega saab juurduda  ja jöudo wötta. Meie made peal peame  kül nattuke warrasemad ollema. Saksamaal  on nisso külwajattel se wanna sanna suus: „kaks näddalat pärrast Mihklepäwa on hea, agga kaks naddalat enne Mihklepäwa on parrem." Agga ni hiljaks ei tohhi meie mitte jätta. Nende Mihklepääw on 12 päwa warrem ja nende sui ka pitkem, kui meil, sest et meitest tük maad lõuna pool ellawad. Ka sedda pange armsad küllamehhed, tähhele: Meie talli-wilja külwid seiswad ülleültse keik kewwadeni  wägga hästi pöldus ja külm ja lummi  tewad neile arwa kahjo; agga nende ön ehk õnnetus tulleb kewwadest. On hea kewwade,.  siis lähhäb ka keige hillisem külli weel korda; on agga kewwade kord külma, teine 181