Perno Postimees ehk Näddalileht M 68 183 S Pernus, kesknäddal 28mal Mail. Sannumed ommalt maalt. Mis tännawo lihhawötte-pühhil Nakwerre kihhelkonnas Uhtna mõisas sündinud. Kolme aasta eest tulli üks 19 aastane noor innimenne, nimmega Paul, Uhtna möisa ja pällus tenistust. Hilbud ollid kül waesed, agga palwe halle kindrali lesk proua wöttis poisi ommeti tenistusse, ehk kül just innimest tarwis ei olnud. Pois sai toapoisiks ja läks eest otsa korda; kulis sanna, olli miks, teggi mis kohhus, proua olli rahhul muud ennam ei nöutud. Agga aega möda läksid Pauli rided  penemaks ja südda jämmedamaks. Poisil kaswasid rongasutted riette alla ja hakkasid ka pea wälja paistma. Ta läks uhkeks ja piddas  ennast ennamaks, kui teisi teenrid, kelle hilbud mitte ni penikessed ei olnud. Lähhäb innimenne uhkeks pange sedda tähhele —- siis on tal röngas ninnasöörmes ja kurrat wiib tedda, kuhho tahhab. Uhkus on se mäggi, kust igga mees, kes senna ülles ronnib, libbiseb,  langeb ja kaela murrab. Nenda Paul ka. Ta hakkas linna sellidega, kelle seas paljo selgust pudub, söbrust teggema ja öppis neilt, mis ta enne ei mõistnud: joma, kaarta löma, weddelema ja muud sellesarnast, mis pähhä hakkas. Sellide söbber piddi sellide wisil ellama  ja kaardimäng ning penike naps maksis koppikast, mis Paulil liga ei olnud. Uhkus süddames ja temmaga keik muud kurjad himmud,  kaswasid paaw pawalt, nago karroohhaka-pösas  suremaks, agga kukkur läks pissumaks. Agga midda ennam uhkus kaswav, sedda raskemaks  lähhäb teist tenida. Paul tahtis parrem  isse teenrid piddada, kui tenida; sest Adam tahtis ka parrem Jummal, kui Jummala al olla. 14. Märtsil sõitis proua näddala päiwiks kotto wälja ja Paul mõtles: Nüüd on aeg! Wisast peab wikssabas ja toapoisist herra sama! Ta panni teisel päwal uhked rided selga, rahhakoppik  tasko ja läks teise mõisa nenda eljama,  kui südda kutsus. Priis kasid ööd läbbi. Palmipude pühha tulli katte, teised läksid kirriko,  Paul ka. Egga innimessed ta süddamesse  ei näinud. Pärrast kirrikut läks Paul trahteri peale, kus temma wärilessi sakso paljo kous olli. Ta tundis mitto, terretas teisi, teised tedda, sõbrus olli lahti. Teiste seas olli ka üks kerge, liderlik rätseb ja Pauli jõbber, kes jubba mõnda aastat ilma passita ellas. Wimaks kadduwad teised, agga Paul