Sannumed pagganattest ja missioni  tööst. Paggana emmad. Nägime nüüd jälle pagganattest. Neil on ka emmad, kes neid sünnitawad ja immetawad,  agga nad on paggana emmad. Parrago Jummal, tuhhat asja tunnistawad, et piibli sanna walle ei olle: pagganad on ilma  armota ja hallastamatta. Agga mis on neid nenda hallastamattaks ja kiwwiköwwaks teinud? Muud middagi, kui nende paggana ebbausk. Jsseennesest on nemmad innimessed,  nago teised keik, agga se on nende mõistust  pimmedaks ja süddant köwwaks teinud. Kui üks paggana emma südda mitte selle läbbi rikkutud ei saaks, siis õlleks ta nisamma  täis emma armastust, kui ristiusko emmadel.  Sedda wöib pagganatte seas saggedaste nähha, isseärranis, kui surm pissukesed lapsed emma rinna otsast ärra kissub. Ostindiamaal  olli se inneto pruuk (on meel praeguge,  kui mahti samad), et surnokehhad mitte mulda ei maetud, maid tullega ärrapölletadi. Sesinnane temp maksab agga paljo rahha ja waesed ei jöua sedda paljo sada. Sest tulleb siis, et rikkad ommad surnud tulle sisse ja waesed mee sisse pannewad; agga mitte igga wee sisse, mis ette juhtub, maid Gangesse-jökke,  mis Hindud keik pühhaks meeks piddawad. Saggedaste näikse, kuida waesed Hindu-emmad  omma laste surnokehhad jöe äre kandwad  ja nutwad. Jöe äres pannewad nemmad  lapsokest lima peale, kui möna aeg on ja siis ootwad nuttes, künni töuso aeges jöggi isse surnokehha ärrawiib, ehk kuida nemmad ommas rummalusses arwawad: künni Gunga ebbajummal lapsokest omma lapseks ja kaisso wöttab. Kes sel aial nisugguse Hindu-emma peale matab, se näeb marsi, et temmal ka emma  südda rindus on, mis omma lihha ja werd armsaks peab ja tagga leinab. „OH mo kallis laps!" kissendawad nemmad, „kes on sind arrawötnud? Ma ollen sind sünnitanud ja immetanud, kuhho õlled sa nüüd läinud? Mo laps, wötta mind ka kasa! mo laps! sa õlled minno ümber mänginud, mo nimme hüüdnud ja mo sülle tahtnud kuhho õlled nüüd läinud? Tulle weel mo sülle, hüa weel mo nimme, mo laps, mo laps! Sa ollid mo maggus koorm kanda, nüüd on mo rüppe tühhi! Mo silma walgus on kaddunud, sest sadik kui ma sind ennam ei näe." Nenda wöiwad ka paggana emmad omma laste  pärrast kaebava. Küssigem nüüd, mis hul ebbausk ja waimo pimmedus peab se ollema, kes nisuggust emma armastust ommeti ärralämmatab,  et emma südda tiigri süddameks saab ja omma ihho lapsele isse otsa teeb. Ja ommeti sünnib sedda ni paljo, kus pagganad  ellawad. (Oh, et sedda pagganatte jures aino üksi sünniks!) Enne kui Sandwih-sared Jummala pole pöörsid, olli se tuttaw assi, et seal igga aasta pool jaggo sündinud lastest omma emmade kätte läbbi surma said. Ennamiste  langes se hirmus luggu waeste tüttarlaste  peale, kedda sötta tarwis ei olnud, mis Sandwih - saarlased saggedaste piddasid. Emmad teggid isse pissukese haua walmis, pannid lapsokese illuste nago kätkisse maggama, wiskasid siis mulda peale ja tallasid rutto jalgega  kinni, et lapse kissendaminne emma süddamesse  ei piddand torkima. Mitto emma tapsid ommad lapsed marsi pärrast sündimist ärra, enne kui issa teada sai, et jälle temma häbbiks tüttar olli sündinud! Nenda ei sündinud  egga sünni mitte üksi Sandwih-saarde peal, maid on keigis Australias ja muial paggana  maal tuttaw assi. Parrast sedda, kui missionärid neile Ewangeliumi walgüst ollid wmud, tunnistasid mitto emma silmameega, et keik ommad lapsed isse ollid ärratapnud: ollid jv neile tülliks ja waewaks olnud! Tuttaw  löuna-merre (Australia) apostel, misflonär  Williams; küssis kord naeste käest, kes ristiusko ollid heitnud, kui paljo lapsi nemmad ärratapnud: seal ütles üks 5, teine 7, kolmas 9 :c. Ka Jndiamaal olli sesinnane inneto pruuk tuttaw ja põlle weel praeguge kaddund. Mönned  emmad wiskasid ommad lapsed isse jökke, teised siddusid neid korwiga pu oksa, kus kaarnad  ja sured sippelgad neid arrasöid. Japani  saardel, Süd - Amerikas, Madagaskaris ja isseärranis Hinamaal on sedda hirmust asja 6