sed ja mönned wägga röömsaste.  Irkutski  lin on nenda üttelda Siberiama süddames  ja Hinama süddame kohtas ja nende piri lähhedal Baikali järwe äres. Siin on nüüd rahwas, isseärranis kaupmehhed, wägga rõõmsad. Tannini olli Kiahta se Uinus lin Hina raja äres, kus Wenne rahwas Hinameestega  kaupa alasid, keik muud Hina linnad ollid lukkus; sest Hina rahwas on koggoni ssseärranis weider rahwas, kes keigist teistest emal hoiab, ning keddagit wöerast ülle omma piri ei tahhaks wadata lasta. Ommeti olli Siberia kubberner Murawjew neid ni kaugele  sanud, et jubba Mai ku sees kontrahti ärrateggid, mis järrele suur Amuri-jöggi eddespiddiseks  ma-raiaks ja Wennema kaubateeks  jääb, kus Wenne linnad ja küllad kaldale  kaswawad ja Wenne auro laewad möda jögge üllesse ja alla lendawad. Kes maad ja wkt wähhege seäl maal tunneb, se mõistab  pea, et Siberiama se läbbi koggoni parrem  ellama hakkab. Irkutski kaupmehhed tundwad sedda ka: sest ni pea, kui sannumed Zrkutski jõudsid, et üllemal nimmetud kaup olli 16. Mail mahha tehtud, kinkis üks kaupmees  römo pärrast 566 rubla kubbernerile, et sedda head olli teinud; teine kaupmees näitas omma römo sellega, et keige söameestele, kes Irkutskis on, omma kullo peäle priskeste süa jua laskis anda ja muud sellesarnast, keik sellemöttega:  küllad eddespiddine kauba aiaminne keik tassub. Tassub ka wist, kui kord hästi jooksma saab; sest Amur on wägga suur ja illus jöggi ja Ost-Siberia ainus kauba-tee. Küllad eddespiddi kuleme, kuida innimessed hakkawad Siberiamale tõttama ja Amuri-jöe aaste peäle elloasset walmistama. On siis meie Keiser ka Hina keisriga söddinüd?  Ei olle mitte, waid sedda teggid Prantsus ja Inglane; agga Wennema ja Nord-Ämerika heitsid nende körwa ja ütlesid: Kule Hinamees, kui sul sest kuppulaskmissest kül ei olle ja weel urrised, siis hakkame meie ka peäle; agga olle tark ja te ilma tüllita meitega kaupa, mis kasso sulle ja meile toob, siis jawad möegad tuppe. Sedda on siis Hinamees ka teinud  ja nenda on tal kül kahhega södda, agga neljaga rahho teggemist olnud. Ommeti on Hinalassed üks hirmus kawwal ja wallelik pagganatte selts, kes wägga hea melega teisite rägiwad ja teisite mötlewad: egga nende sured lubbamissed neil muido meles  ei seisa, kui nad saggedaste Eiropa söalaewo  silma ees ei nä. Sannumed wöeralt maalt. Saksamaalt. Mis on stält tähh-le panna? Paiguti head, paiguti pahha, nago sedda iggal maal juhtub. Preisi maal kar« dawad, et kunningast ennam wallitsejar ei sa, termis olla wägga waene ja wallitsus jääb wist wenna kätte, kuid se on teadmattta, kas kunningas kroni ka ta pähhä annab, wöi mitte. Preislased armastawad omma kunningast nisamma,  nago omma issa ja naäksid keigest süddamest, et ta parremaks saaks; agga mis tehha, kui Jummal ei aita. Saksenimaal, Dresdeni linnas on ka nende pawade sees üht suurt piiblipühha pühhitsetud, mis jubba 44 aastat omma Jummala  sanna lautamisse tööd teeb ning 48 abbikoggodust temmaga Möda läinud aastal on sesinnane piiblikoggodus I I tuhhat suurt piibelt ja 6237 Testamenti wälja lautanud, muist alwa hinnaga münud, muist ka waesemattele  kinkinud. Andko Jummal hea seemnele  head maad! Wöib olla, et mo söbrade seas mönned on, kes nisuggusid sannumid sureks  ei panne, agga minna pean tunnistama, et mo pissukesse möistusse järrele parremaid ei ollege. Kui meie südda Jummala rigi kaswamissest  ennast mitte ennam ei römusta, maid üksi tühja asjade järrele käed laiali ja su pärrani aiab: siis söbrad, on kibbe aeg wasto rindo lüa, sest siis ei käi süddame kel mitte ennam öieti, maid olleme ellotee peält selle tee peäle sattunud, mis ärrakaddunud poeg käis. Lesta närriminne on siis meie ossa, ja tullewad pärrast pawad, kus neidke ennam ei anta. Lodame ka eddespiddi omma ma 5 83