Mari ca niște viței în toată firea.
"Îndrăznești să vii în prezența mea și să-mi spui că în regatul meu trăiește cineva care are o locuință mai frumoasă decât a mea, regele!", a strigat regele, pe lângă el însuși, plin de furie. A fost cât pe ce să stoarcă gâtul pisicii. "Ai putea aștepta până când o să vezi", a spus pisica. Și regele a spus că da, va aștepta. "Dar dacă mi-ai spus o minciună, vei muri, și chiar dacă ai fi avut șapte vieți", a spus el. Dimineața, regele și toată curtea au pornit la drum spre castelul lui Ebe Ashpeter. Pisica se afla în coliba mică și l-a chemat pe Ebe, gândindu-se că ar fi mai bine ca amândoi să pornească la drum cu o oră mai devreme. După ce au plecat o vreme, au întâlnit niște oameni care pășteau oile, iar oile behăiau și pășteau pe toată câmpia. Erau mari cât niște viței în toată firea, iar lâna lor era atât de lungă, încât se târa pe jos după ele. "Cui aparțin oile?", a întrebat pisica. "Lui Helge-Hal din Dealul Albastru", au răspuns ciobanii.
Cum arătau oile?