Pentru a rupe vraja.
Ca și cum ar fi așteptat să i se vorbească, pasărea și-a lăsat creanga și, coborând pe mal, i-a zâmbit Mindei și, scuturându-și penajul strălucitor, i-a răspuns: "Sunt legat în această condiție până când o fecioară mă va accepta în căsătorie. Am cutreierat aceste crânguri și am cântat la multe și multe fete indiene, dar niciuna nu mi-a ascultat vocea până la tine. Vrei să fii a mea?", a adăugat el, și a revărsat un potop de melodie care a scânteiat și s-a răspândit cu murmurele sale dulci peste întreaga scenă și a fermecat-o destul de mult pe tânăra Minda, care stătea tăcută, de parcă se temea să nu rupă farmecul prin vorbire. Pasărea, apropiindu-se mai mult, a rugat-o, dacă îl iubea, să obțină consimțământul mamei sale pentru căsătoria lor. "Atunci voi fi liber", a spus pasărea, "și mă vei cunoaște așa cum sunt". Minda a zăbovit și a ascultat vocea dulce a păsării în propriile ei note din pădure, sau umplând fiecare pauză cu un discurs uman blând; întrebând-o despre casa ei, familia ei și micile incidente ale vieții ei zilnice. S-a întors la cabană mai târziu decât de obicei, dar era prea timidă ca să vorbească cu mama ei despre ceea ce îi ceruse pasărea. S-a întors iar și iar la ascunzătoarea parfumată din pădure; și în fiecare zi asculta cu mai multă plăcere cântecul și discursul admiratorului ei, pasărea, care în fiecare zi o ruga să vorbească mamei sale despre căsătorie. Totuși, ea nu a putut să-și adune inima și curajul să facă acest lucru.
De ce i-a cerut pasărea Mindei să fie a lui?