De frumusețea ei.
"Te-am găsit", a răspuns bătrânul, "cu mulți ani în urmă, când erai o creatură mică, înaltă de cinci centimetri, în mijlocul unei mari lumini albe. Lumina curgea din bambusul în care erai ascunsă și m-a condus la tine. Așa că am crezut întotdeauna că erai mai mult decât o femeie muritoare. Cât timp sunt în viață este corect să rămâi așa cum ești, dacă dorești să faci asta, dar într-o zi eu voi înceta să mai fiu și cine va avea grijă de tine atunci? De aceea, te rog să-i cunoști pe acești cinci bărbați curajoși, unul câte unul, și să te hotărăști să te căsătorești cu unul dintre ei!" Atunci prințesa a răspuns că se simțea sigură că nu era atât de frumoasă pe cât o făcea poate raportul și că, chiar dacă ar fi consimțit să se căsătorească cu oricare dintre ei, fără să o cunoască cu adevărat înainte, inima lui s-ar fi putut schimba după aceea. Așadar, cum nu se simțea sigură de ei, deși tatăl ei îi spunea că sunt cavaleri demni, nu a considerat înțelept să-i vadă.
De ce nu se simțea sigură prințesa?