Să plătească taxă de jumătate din pânza ei.
Dar chiar în momentul în care făcea acest lucru, ușa s-a deschis din nou și a intrat un băiat cu părul galben de peerie. Era exact ca și ceilalți Peerie Folk care mâncaseră terciul prințesei, doar că era mai mare și purta o rochie foarte bogată din catifea verde ca iarba. A intrat cu îndrăzneală în mijlocul bucătăriei și a privit în jurul lui. "Aveți ceva de lucru pentru mine?", a întrebat el. "Știu foarte bine cum să mânuiesc lâna și cum să o transform în pânză fină și groasă." "Am o mulțime de muncă pentru oricine o cere", a răspuns prințesa; "dar nu am bani să o plătesc, și sunt puțini oameni pe lumea asta care să lucreze fără salariu." "Tot ceea ce cer ca salariu este ca tu să te obosești să-mi afli numele, pentru că puțini oameni îl cunosc și puțini sunt cei care vor să știe. Dar dacă, din întâmplare, nu-l poți afla, atunci trebuie să plătești taxă de jumătate din haina ta."
Ce trebuia să facă cea mai tânără Prințesă dacă nu putea să-i afle numele?