Calul era atât de îmblânzit încât stătea nemișcat atunci când ea îi poruncea.
După aceea, prințul s-a dus la biserică, iar Kari a cerut și ea permisiunea de a merge. Oamenii au întrebat-o de ce vrea să meargă la biserică, din moment ce nu avea nimic de îmbrăcat în afară de haina ei urâtă și neagră de lemn. Dar Kari a spus că pastorul predica atât de frumos încât îi plăcea să îl asculte, iar în cele din urmă i-au permis să meargă. S-a dus la zidul de piatră și a bătut la ușă, iar omul a ieșit și i-a dat o rochie mult mai frumoasă decât prima; era brodată peste tot cu argint și strălucea ca pădurea de argint; și a primit și un cal splendid, cu carcase brodate cu argint și o frâu de argint. Când fiica împăratului a venit la biserică, poporul era încă în picioare în fața ușii bisericii. În uimirea lor, toți s-au întrebat unii pe alții cine ar putea fi ea, iar prințul a venit imediat în fugă și a vrut să-i țină calul în timp ce ea cobora. Dar ea a sărit imediat jos și a spus că nu va fi necesar, deoarece calul era atât de docil încât stătea nemișcat când îi poruncea ea și venea la ea dacă dorea.
De ce nu a avut Kari nevoie de ajutor pentru a coborî de pe cal?