Nu s-a putut urca în copac.
Cu toate acestea, nu avea rost să stea acolo și să se holbeze la brad, trebuia măcar să încerce să facă tot ce putea, și a încercat până când mâinile și genunchii i-au durut, căci imediat ce s-a chinuit să urce câțiva metri, a alunecat din nou. O dată a urcat un pic mai sus decât înainte, și speranța i-a crescut în inimă, apoi a coborât cu atâta forță încât mâinile și genunchii îl dureau mai rău ca niciodată. "Nu e momentul să te oprești", a spus vocea fiicei uriașului, în timp ce el se sprijinea de trunchi pentru a-și recăpăta suflul. 'Vai! Nu sunt mai repede sus decât jos', a răspuns el. 'Încearcă încă o dată', a spus ea, și a pus un deget pe copac și i-a cerut să pună piciorul pe el. Apoi a pus un alt deget un pic mai sus, și așa mai departe până când a ajuns în vârf, unde își construise cuibul plăcinta. "Grăbește-te acum cu cuibul", a strigat ea, "pentru că respirația tatălui meu mă arde pe spate", iar el a coborât cât de repede a putut, dar degetul mic al fetei se prinsese într-o creangă din vârf și a fost nevoită să-l lase acolo. Dar ea era prea ocupată ca să mai acorde atenție acestui lucru, căci soarele se înălța deasupra dealurilor. "Ascultă-mă", spuse ea. 'În această noapte, eu și cele două surori ale mele vom fi îmbrăcate în aceleași haine, iar tu nu mă vei recunoaște. Dar când tatăl meu va spune: 'Du-te la soția ta, fiu de rege', vino la cel a cărui mână dreaptă nu are degetul mic'.
Ce s-a întâmplat după ce băiatul a încercat să ia ouăle?