Pentru ca punctul de plecare și cel de sosire să fie același.
Într-o regiune de țară în care pădurea și preeria se luptau pentru a alege care ar trebui să fie cea mai frumoasă - câmpia deschisă, cu soarele ei liber, cu vânturile și florile ei, sau pădurea închisă, cu delicioasele ei plimbări crepusculare și cu locurile sale îndrăgite - trăia un manito rău, deghizat în bătrân indian. Deși țara oferea o abundență de vânat și orice altceva și-ar putea dori o inimă bună, acest geniu malefic avea ca obiect de studiu distrugerea celor care îi cădeau în mână. Se folosea de toate artele sale pentru a atrage oamenii în puterea sa, cu scopul de a-i ucide. Țara fusese odinioară foarte populată, dar acest Mudjee Monedo a subțiat-o atât de mult prin practicile sale crude, încât acum trăia aproape solitar în sălbăticie. Secretul succesului său consta în viteza sa mare. Avea puterea de a lua forma oricărei creaturi cu patru picioare și avea obiceiul de a-i provoca pe cei pe care voia să-i distrugă să alerge cu el. Avea un drum bătut pe care alerga, care ducea în jurul unui lac mare, și întotdeauna alerga în jurul acestui cerc, astfel încât punctul de plecare și cel de câștig să fie același.
De ce Mudjee Monedo alerga mereu în cerc?