O cârpă.
Odată, în timp ce ea stătea acolo și plângea și era tristă, el a venit din nou la ea și a întrebat-o de ce este atât de nefericită. Ea nu i-a răspuns, ci a continuat să plângă. "Ei bine, știu care este necazul tău", a spus taurul, "chiar dacă nu vrei să-mi spui. Plângi pentru că regina este atât de neîndurătoare cu tine și te-ar înfometa cu plăcere până la moarte. Dar nu trebuie să-ți faci griji în privința mâncării, căci în urechea mea stângă se află o pânză și, dacă o vei scoate și o vei întinde, vei putea mânca atât cât dorești." Așa a făcut, a scos pânza, a întins-o pe iarbă și imediat a fost acoperită cu cele mai bune bucate pe care le puteai dori: pâine, hidromel și prăjituri cu miere. Apoi și-a recăpătat repede puterile și a devenit atât de plinuță, cu un ten atât de roz și de alb, încât regina și fiica ei, care era slabă ca o șină, s-au făcut verzi și galbene de invidie. Regina nu putea înțelege cum de a ajuns fiica ei vitregă să arate atât de bine în ciuda unui regim alimentar atât de sărac. Așa că i-a spus unei servitoare să o urmeze în pădure și să urmărească și să vadă cum se întâmpla asta, căci credea că unii dintre servitori îi dădeau pe ascuns mâncare. Servitoarea a urmat-o în pădure, a urmărit-o cu atenție și a văzut cum fiica vitregă a scos pânza din urechea stângă a taurului albastru și a întins-o, cum s-a acoperit cu cele mai bune bucate și, de asemenea, cum fiica regelui a mâncat din belșug. Și servitoarea i-a povestit reginei de acasă despre asta.
Ce avea taurul în urechea stângă?