Un rege.
Savantul s-a obișnuit treptat cu această priveliște. Deși oamenii erau atât de mici, el putea distinge totul destul de clar. În scurt timp, a apărut un banner viu colorat. În spatele acestuia călărea un personaj care purta o pălărie stacojie și haine purpurii. Era înconjurat de o escortă de câteva mii de oameni. Înaintea lui mergeau alergători cu biciuri și bastoane pentru a elibera drumul. Apoi, un bărbat purtând un coif de fier și cu un topor de aur în mână a strigat cu voce tare: "Înălțimea Sa are bunăvoința de a privi peștii din Lacul Purpuriu!" După care cel care purta pălăria stacojie s-a dat jos de pe cal și, urmat de o suită de câteva sute de oameni, s-a apropiat de farfuria pe care savantul o folosea pentru cerneala de scris. Pe marginea farfuriei au fost instalate corturi și a fost pregătit un banchet. Un număr mare de invitați s-au așezat la masă. Muzicieni și dansatori erau pregătiți. Era o confuzie strălucitoare de haine amestecate de purpură și stacojiu, purpuriu și verde. Cimpoaiele și flautele, vioarele și țambalurile răsunau, iar dansatorii se mișcau în dans. Muzica era foarte slabă, și totuși melodiile sale puteau fi distinse clar. Tot ceea ce se spunea, de asemenea, discuțiile de la masă și ordinele, întrebările și chemările, puteau fi auzite foarte clar.
Cine purta o pălărie stacojie și veșminte purpurii?