Trolul va striga.
Taurul i-a spus fiicei regelui că în niciun caz nu trebuie să atingă ceva, deoarece aici trăia un trol cu nouă capete, căruia îi aparținea pădurea. Acesta era mult mai mare și mai puternic decât ceilalți doi la un loc, și nu credea că ar putea să-i țină piept. Da, spuse ea, va fi sigură că va fi atentă și în mod sigur nu va atinge nimic. Dar când au intrat în pădure, aceasta era și mai deasă decât pădurea argintie, și cu cât înaintau mai mult, cu atât mai rău devenea. Pădurea devenea din ce în ce mai groasă și mai densă, iar în cele din urmă părea că va fi imposibil să mai înainteze. Îi era foarte teamă să nu rupă ceva, și se înfășura, se răsucea și se apleca în toate direcțiile, pentru a evita crengile și a le da la o parte cu mâinile. Dar în fiecare clipă acestea o loveau în față, astfel încât nu mai vedea unde ajungea și, înainte de a avea ocazia să se gândească, ținea în mână un măr de aur. Atunci s-a speriat îngrozitor, a început să plângă și a vrut să-l arunce. Dar taurul i-a spus să îl păstreze și să îl ascundă cu grijă, și a consolat-o cât a putut de bine. Cu toate acestea, se gândea că bătălia va fi una grea și avea îndoieli dacă se va termina cu bine.
Ce se va întâmpla pentru că fiica regelui a atins mărul de aur?