Știa că nici o armă obișnuită nu-i putea răni corpul fermecat.
Nu a trecut mult timp până când a ajuns în raza de vedere a fugarilor, și-a scos sabia și le-a strigat să se oprească. Aceștia au auzit strigătul și s-au întors, iar amândoi au râs tare de râs când au văzut că doar băiatul care se târâia în cenușă era cel care îi urmărea. "Puștiul obraznic! Am să-i tai capul pentru el! O să-i dau o lecție!", a strigat Vrăjitorul; și a încălecat cu îndrăzneală înapoi pentru a-l întâlni pe Assipattle. Căci, deși nu era un luptător, știa că nicio armă obișnuită nu-i putea răni trupul fermecat; de aceea nu se temea. Dar nu s-a gândit că Assipattle avea Sabia marelui zeu Odin, cu care își ucisese toți dușmanii; în fața acestei arme magice era neputincios. Dintr-o singură lovitură, tânărul flăcău i-a trecut-o prin corp la fel de ușor ca și cum ar fi fost un om obișnuit, iar el a căzut de pe cal, mort.
De ce nu se temea vrăjitorul să se lupte cu Assipattle?