La Green Hills.
El a ieșit pe fereastră, iar ea l-a urmat până când au ajuns la "Colinele verzi", apoi a spus el:   "Deschideți, deschideți, Coline Verzi și lăsați lumina Colinelor Verzi să treacă."   "Da", zice fata, "și lăsați-o și pe frumoasa fecioară". S-au deschis, și bărbatul și femeia au trecut prin ea, și iată-i pe marginea unei mlaștini. El a călcat ușor peste bucățile șubrede de mușchi și de iarbă; și în timp ce ea se gândea cum va trece dincolo, i-a apărut bătrânul cerșetor, dar mult mai frumos îmbrăcat, i-a atins pantofii cu un băț, iar tălpile s-au întins cu un picior pe fiecare parte. Așa că a trecut cu ușurință peste mlaștina șubredă. La marginea mlaștinii se afla lemnul aprins, și acolo zâna cea bună a aruncat peste ea o mantie umedă și groasă, și prin flăcări a trecut, fără să i se pârlească un fir de păr.
Unde s-au dus mortul și mezinul după ce au sărit pe fereastră?