Assipattle.
Pe vremuri îndepărtate, în nordul țării, trăia un fermier înstărit, care avea șapte fii și o fiică. Iar cel mai tânăr dintre acești șapte fii purta un nume foarte curios, căci oamenii îl numeau Assipattle, ceea ce înseamnă "cel care se târăște printre cenușă". Poate că Assipattle își merita numele, căci era mai degrabă un băiat leneș, care nu lucra niciodată la fermă, așa cum făceau frații săi, ci alerga pe la uși cu haine zdrențuite și părul neîngrijit, și a cărui minte era mereu plină de povești minunate despre troli și uriași, elfi și spiriduși. Când soarele era fierbinte în după-amiezile lungi de vară, când albinele bâzâiau somnoroase și chiar și micile insecte păreau aproape adormite, băiatul se mulțumea să se arunce pe grămada de cenușă printre cenușă și să stea întins acolo, lăsând-o lenevind să i se scurgă printre degete, așa cum se joacă cineva cu nisipul pe malul mării, bucurându-se de soare și povestindu-și povești.
Cine era cel mai tânăr dintre acești șapte fii și purta un nume foarte curios?