A sărit peste luciul de apă, pe nisipul ferm și umed.
Așa că s-a întors și s-a aruncat gâfâind spre țărm. Picioarele i s-au scufundat în nisipul uscat, respirația îi venea în mici gâfâieli și simțea că trebuie să renunțe la luptă; dar a perseverat și, în cele din urmă, chiar în momentul în care cele mai importante zâne erau pe punctul de a pune mâna pe el, a sărit peste linia de plutire pe nisipul ferm și umed, de pe care valurile tocmai se retrăseseră, și atunci a știut că era în siguranță. Căci Micul Folk nu a mai putut face nici un pas, ci a rămas pe nisipul uscat scoțând strigăte de furie și dezamăgire, în timp ce pajul triumfător a alergat în siguranță de-a lungul țărmului, cu prețioasa lui cupă în brațe, a urcat ușor treptele din stâncă și a dispărut prin postament. Și timp de mulți ani după aceea, mult timp după ce micul băiat de paji a crescut și a devenit un majordom măreț, care a antrenat alți mici băieți de paji pentru a-i călca pe urme, frumoasa cupă a rămas în castel ca martor al aventurii sale.
Ce a făcut băiatul-pagina înainte ca Zânele să pună mâna pe el?