Era foarte sărac.
Cu mult, mult timp în urmă, a trăit un bătrân tăietor de lemne de bambus. Era foarte sărac și trist și el, căci nici un copil nu-i trimisese Cerul să-i înveselească bătrânețea, iar în inima lui nu exista nici o speranță de odihnă de la muncă până când nu va muri și va fi așezat în mormântul liniștit. În fiecare dimineață ieșea în păduri și pe dealuri, acolo unde bambusul își înălța penajul verde și suplu pe cer. După ce își făcea alegerea, tăia aceste pene din pădure și, despicându-le pe lungime sau tăindu-le în rosturi, ducea acasă lemnul de bambus și îl transforma în diverse obiecte pentru gospodărie, iar el și bătrâna lui soție își câștigau un mic trai din vânzarea lor.
De ce nu exista nici o speranță de odihnă de la muncă până când tăietorul de lemne nu murea?