Stătea lângă foc, cu câinele și pisica.
La o săptămână după aceea, a doua fiică a plecat să-și caute norocul și nu i-a mai păsat nici de binecuvântarea mamei sale, nici de sora ei, și i s-a întâmplat exact același lucru. A rămas un steag cenușiu alături de cealaltă. În cele din urmă, cea mai tânără a plecat în căutarea celorlalte două, și a avut grijă să ia cu ea binecuvântarea mamei sale. Și-a împărțit cina cu biata femeie de pe drum și i-a spus că va veghea asupra ei. Ei bine, ea a primit cazare în același loc ca și celelalte și a fost de acord să aibă grijă de cadavru. S-a așezat lângă foc, cu câinele și pisica, și s-a distrat cu niște mere și nuci pe care i le dăduse stăpâna. I s-a părut păcat că omul de sub masă era un cadavru, era atât de frumos. Dar în cele din urmă el s-a ridicat și, zice, "Singură, frumoasă domnișoară?", iar ea nu a întârziat mult să răspundă:   Singură nu sunt, am cățelușul Douse și pisica Pussy, pisica mea; Am mere de fript și nuci de spart, Și singură nu sunt. "Ho, ho!", zice el, "Ești o fată curajoasă, deși n-ai avea destulă ca să mă urmezi. Acum am să trec prin mlaștina tremurătoare, Și-am să trec prin pădurea care arde. Apoi trebuie să intru în peștera terorii, să urc pe dealul de sticlă și să mă arunc din vârful lui în Marea Moartă." "Am să te urmez", spune ea, "căci m-am angajat să țin cont de tine." El s-a gândit să o împiedice, dar ea era la fel de țeapănă ca și el era voinic.
De ce nu era cel mai tânăr singur?