Nu-i place.
De când doamna Vrăbiuță se întorsese acasă în situația tristă în care o găsiseră prima dată, plângând și sângerând pe gură, întreaga ei familie și rudele nu făcuseră altceva decât să vorbească despre cruzimea bătrânei. "Cum a putut ea", se întrebau unii pe alții, "să aplice o pedeapsă atât de grea pentru o infracțiune atât de neînsemnată ca aceea de a mânca din greșeală niște pastă de orez?". Cu toții îl iubeau pe bătrânul care era atât de blând, de bun și de răbdător în ciuda tuturor necazurilor sale, dar pe bătrână o urau, și erau hotărâți, dacă aveau vreodată ocazia, să o pedepsească așa cum merita. Nu mai aveau mult de așteptat. După câteva ore de mers pe jos, bătrâna găsise în sfârșit livada de bambus pe care îl pusese pe soțul ei să o descrie cu grijă, iar acum stătea în fața ei strigând: "Unde este casa vrăbiuței cu limba tăiată? Unde este casa vrăbiuței cu limba tăiată?".
Ce părere a avut familia doamnei Vrăbiuță despre bătrână?