Nu părea să fie nimeni acasă.
După-amiaza, fetița isteață a umblat prin casă, adunând toate dantelele, argintul și bijuteriile pe care le-a găsit, le-a adus și le-a așezat lângă năvod. Apoi a ieșit și a tăiat un braț de iarbă, a adus-o și a așezat-o lângă ele. Apoi s-a strecurat ea însăși în năvod și a tras toate lucrurile frumoase deasupra ei, după care a acoperit totul cu iarba, lucru foarte greu de făcut, având în vedere că ea însăși se afla la fundul coșului. Apoi a stat nemișcată și a așteptat. În curând, Uriașul a intrat și, ascultându-și promisiunea, a ridicat năutul și l-a dus la căsuța bătrânei regine. Nimeni nu părea să fie acasă, așa că a lăsat-o jos în intrare și s-a întors să plece. Dar micuța prințesă le spusese surorilor ei ce să facă, iar ele aveau pregătită o cutie mare de apă clocotită într-una din camerele de la etaj și, când i-au auzit pașii venind pe partea aceea a casei, au deschis fereastra și i-au golit-o în cap. Și ăsta a fost sfârșitul lui.
De ce a pus Uriașul creanga jos și s-a întors?