O vor întâlni pe Doamna Lunii.
Într-o noapte din mijlocul toamnei, un împărat al dinastiei Tang a stat odată la un pahar de vin cu doi vrăjitori. Unul dintre ei și-a luat toiagul de bambus și l-a aruncat în aer, unde s-a transformat într-un pod ceresc, pe care cei trei au urcat împreună până la lună. Acolo au văzut un castel mare pe care era inscripționat: "Sălile întinse ale cristalului rece." Lângă el se afla un arbore de cassia care înflorea și emana un parfum care umplea tot aerul. În copac ședea un om care tăia crengile mai mici cu un topor. Unul dintre vrăjitori a spus: "Acesta este omul din lună. Arborele de cassia crește atât de luxuriant încât, în timp, ar eclipsa toată strălucirea lunii. De aceea trebuie tăiat o dată la o mie de ani". Apoi au intrat în sălile de răspândire. Etajele argintii ale castelului se înălțau unele peste altele, iar pereții și coloanele sale erau toate formate din cristal lichid. În pereți se aflau cuști și iazuri, în care peștii și păsările se mișcau ca și cum ar fi fost vii. Întreaga lume lunară părea făcută din sticlă. În timp ce ei încă priveau în toate părțile în jurul lor, Doamna Lunii a pășit spre ei, îmbrăcată într-o mantie albă și o rochie de culoarea curcubeului.
Ce se va întâmpla când împăratul și cei doi vrăjitori vor merge pe lună?