Prietenii ei de pe Lună ar fi venit să o ia și ea ar fi trebuit să se întoarcă.
Cu multe lacrimi, ea i-a spus că el a ghicit bine când a presupus că ea nu aparținea acestei lumi - că, de fapt, ea venise de pe lună și că timpul ei pe pământ se va sfârși în curând. În a cincisprezecea zi a acelei luni august, prietenii ei de pe lună aveau să vină să o ia și ea avea să se întoarcă. Părinții ei se aflau amândoi acolo, dar, după ce petrecuse o viață întreagă pe Pământ, îi uitase pe ei, precum și lumea lunară căreia îi aparținea. Spunea că o făcea să plângă, când se gândea că își părăsește părinții ei adoptivi și casa în care fusese fericită atât de mult timp. Când însoțitorii ei au auzit acest lucru, au fost foarte triști și nu au putut mânca sau bea de tristețe la gândul că prințesa avea să îi părăsească atât de curând. Împăratul, de îndată ce i s-a dus vestea, a trimis mesageri la casă pentru a afla dacă știrea era adevărată sau nu.
Ce se va întâmpla în a cincisprezecea zi a acelei luni?