Regele a spus că savantul și-a petrecut întreaga viață muncind din greu la cărțile sale și totuși a rămas sărac și nu a ajuns nicăieri.
Apoi i-a ordonat bucătarului-șef să gătească peștele, iar cu el au fost pregătite cele mai variate feluri de mâncare. Mirosul de grăsime prăjită și de mirodenii a umplut întreaga încăpere. Apoi, purtătorul pălăriei stacojii, în aroganța sa, a decis să se distreze pe seama savantului. Așa că a arătat spre el și a spus: "Nu știu absolut nimic despre scrierile și obiceiurile sfinților și ale înțelepților, și totuși sunt un rege care este foarte onorat! Savantul de acolo își petrece întreaga viață muncind din greu la cărțile sale și totuși rămâne sărac și nu ajunge nicăieri. Dacă s-ar hotărî să mă slujească cu credincioșie ca unul dintre funcționarii mei, poate că i-aș permite să ia parte la masa noastră." Acest lucru l-a înfuriat pe savant, iar el și-a luat cartea și a lovit în ei. Și s-au împrăștiat cu toții, zbătându-se și târându-se pe ușă. El i-a urmărit și a săpat pământul în locul în care dispăruseră. Și acolo a găsit un cuib de furnici mare cât un butoi, în care se zvârcoleau nenumărate furnici verzi. Așa că a făcut un foc mare și le-a afumat.
De ce s-a înfuriat savantul?