Tonul lui era atât de rugător.
Tonul lui era atât de rugător, încât doamna Madge nu a putut să-i reziste, și chiar și Scutierul a fost atins. Tânăra doamnă s-a apropiat și a luat mâna băiatului în a ei și, apăsându-i buclele la spate, i-a sărutat obrazul frumos. "Vei fi păstorul nostru", a spus ea, plăcută, "și vei ține oile departe de pajiști și vacile să nu intre în porumb. Știi, tată", a continuat ea, întorcându-se către Scutier, "chiar ieri ai spus că trebuie să găsești un băiat care să îngrijească oile, iar acest băiețel o poate face foarte bine." "Foarte bine", a răspuns Scutierul, "va fi așa cum spui, iar dacă va fi atent și vigilent, va putea să mă scutească de o bună bucată de necazuri și astfel își va câștiga cu adevărat banii." Apoi s-a întors către copil și i-a spus: "Vino la mine dimineața, micuțul meu, și îți voi da un corn de argint în care să sufli, ca să poți chema oile și vacile ori de câte ori se rătăcesc. Care este numele tău?"
De ce nu a putut Madge să se opună cererii băiatului?