A luat colierul și, pocnind catarama, a fugit la oglinda care atârna într-un colț.
Singură și nefericită, s-a așezat lângă foc și a privit în cărbunii roșii. Apoi, aruncându-și pana din păr, și-a pus capul pe mâini și a plâns cu pasiune. "La ce bun să fii deșteaptă, când bărbații vor frumusețe? Asta ar fi trebuit să cer și eu. Dar este prea târziu, Denis nu se va mai întoarce niciodată. 'Dacă tot îți dorești atât de mult, vei avea frumusețe', a spus o voce lângă ea, și uitându-se în jur a văzut-o pe bătrână sprijinindu-se pe bastonul ei. 'Pune-ți acest colier în jurul gâtului și, atâta timp cât îl vei purta, vei fi cea mai frumoasă femeie din lume', a continuat zâna. Cu un mic țipăt de bucurie, Tephany a luat colierul și, pocnind catarama, a alergat la oglinda care atârna în colț. Ah, de data aceasta nu se mai temea de Aziliez sau de orice altă fată, căci cu siguranță niciuna nu putea fi atât de albă și de frumoasă ca ea. La vederea chipului ei i-a venit un gând și, punându-și în grabă cea mai bună rochie și pantofii cu catarame, s-a grăbit să plece la dans. Pe drum a întâlnit o trăsură frumoasă în care se afla un tânăr. "Ce domnișoară încântătoare!", a exclamat el, când Tephany s-a apropiat. 'De ce, nu există o fată în țara mea care să se poată compara cu ea. Ea, și nu alta, va fi mireasa mea.
Ce a făcut Tephany după ce zâna i-a dat colierul?