La prânz.
"Întinde-ți oboseala", a spus ea, iar fiul regelui, gândindu-se că nu poate muri decât o singură dată, s-a scufundat pe podea la rugămintea ei și a adormit profund. Când s-a trezit, fata dispăruse, iar șopronul era atât de curat, încât un măr de aur se putea rostogoli de la un capăt la altul al lui. El a sărit în sus surprins, iar în acel moment a intrat uriașul. "Ai curățat șandramaua, fiu de rege?", l-a întrebat acesta. 'Am curățat-o', a răspuns el. 'Ei bine, dacă tot ai fost atât de activ astăzi, mâine vei împodobi șandramaua asta cu câte o pană de la fiecare pasăre diferită, altfel sângele tău va plăti pentru asta', și a ieșit. Înainte de răsăritul soarelui, tânărul și-a luat arcul și tolba și a pornit să omoare păsările. A plecat spre mlaștină, dar în acea zi nu a mai văzut nicio pasăre. În cele din urmă a obosit atât de mult cu alergatul încoace și încolo, încât a renunțat la inimă. "Nu există decât o singură moarte pe care o pot avea", s-a gândit el. Apoi, la amiază, a venit fiica uriașului. "Ești obosit, fiu de rege?", a întrebat ea. 'Sunt', a răspuns el; 'toate aceste ore am rătăcit și n-au căzut decât aceste două mierle, amândouă de o culoare'. 'Întinde-ți oboseala pe iarbă', a spus ea, iar el a făcut cum i-a poruncit ea și a adormit repede.
Când l-a vizitat fiica cea mică pe băiat la mlaștină?