Copilul din bambus a devenit o fată adultă.
De atunci încolo, bătrânul a găsit adesea aur în crestăturile bambusului, când îl tăia și îl cioplea, și nu numai aur, ci și pietre prețioase, așa că, treptat, a devenit bogat. Și-a construit o casă frumoasă și nu mai era cunoscut ca bietul tăietor de lemne de bambus, ci ca un om bogat. Trei luni trecură repede, iar în acest timp copilul de bambus devenise, lucru minunat de spus, o fată în toată firea, așa că părinții ei adoptivi îi aranjară părul și o îmbrăcară în kimono-uri frumoase. Era de o frumusețe atât de minunată, încât au așezat-o în spatele paravanelor ca pe o prințesă și nu au permis nimănui să o vadă, așteptând-o ei înșiși. Părea că este făcută din lumină, căci casa era plină de o strălucire blândă, astfel încât chiar și în întunericul nopții era ca ziua. Prezența ei părea să aibă o influență binefăcătoare asupra celor de acolo. Ori de câte ori bătrânul se simțea trist, nu trebuia decât să se uite la fiica sa adoptivă și tristețea dispărea, iar el devenea la fel de fericit ca în tinerețe.
Ce s-a întâmplat în trei luni?