Maimuța l-a păcălit.
Meduza s-a mirat de acest discurs și de tonul batjocoritor pe care a fost rostit. Apoi l-a întrebat pe maimuță dacă nu cumva intenționa să vină imediat cu el după ce-și va lua ficatul. Maimuța i-a răspuns râzând că nu-și putea permite să-și piardă ficatul: era prea prețios. "Dar nu uita de promisiunea ta!", a implorat meduza, acum foarte descurajată. "Acea promisiune a fost falsă, și oricum acum este încălcată!", a răspuns maimuța. Apoi a început să râdă de meduză și i-a spus că l-a înșelat tot timpul; că nu dorea să-și piardă viața, ceea ce cu siguranță ar fi făcut dacă ar fi mers mai departe, la Palatul Regelui Mării, la bătrânul doctor care îl aștepta, în loc să convingă meduza să se întoarcă sub pretexte false.
De ce se simțea descurajat peștele meduză?