I-a promis că îi va obține o funcție înaltă la curtea regelui Scoției.
Dar vicleana contesă i-a oferit mult aur și l-a mituit din ce în ce mai mult, mai întâi cu bogății, apoi cu succese și, în cele din urmă, i-a promis că îi va obține un post înalt la curtea regelui Scoției; și atunci ambiția lui s-a stârnit în el, hotărârea lui a cedat și a consimțit să facă ceea ce îi cerea ea. "Îmi voi chema războiul meu de țesut magic", a spus el, "și voi țese o bucată de pânză de cea mai bună textură și de o frumusețe minunată; și înainte de a o țese voi otrăvi firul cu o poțiune magică, astfel încât, atunci când va fi transformată într-o haină, oricine o va îmbrăca va muri înainte de a o fi purtat multe minute." "Ești un ticălos isteț", a răspuns contesa, un zâmbet crud luminându-i fața rea, "și vei fi răsplătit. Dă-mi câțiva metri din această pânză minunată și voi face o vestă frumoasă pentru tânărul meu conte și i-o voi da ca dar de Crăciun. Atunci socotesc că nu va mai apuca anul." "Asta nu va face", a spus piticul Snorro, cu un rânjet malițios; și cei doi s-au despărțit, după ce au aranjat ca bucata de pânză să fie livrată la Palatul Orphir cu o zi înainte de Ajunul Crăciunului.
Cum l-a convins contesa Fraukirk pe piticul Snorro să accepte cererea ei?