L-a dat afară.
"Da, și sunt sigur că e din cauză că tu ai jacheta, săracul!", a spus băiatul. Dar când s-a uitat mai atent, sub piatră se afla un cufăr plin de monede de argint strălucitoare. "Trebuie să fie bani furați", s-a gândit băiatul, "pentru că nimeni nu pune bani câștigați cinstit sub pietre în pădure". A luat cufărul, l-a dus până la iazul din apropiere și a aruncat în el tot mormanul de bani. Dar o piesă de patru șilingi a rămas înotând pe deasupra apei. "Ei bine, aceasta este cinstită, căci tot ce este cinstit va pluti", a spus băiatul. Și a luat cu el acasă piesa de patru șilingi și geaca. I-a povestit mamei sale ce i se întâmplase, că piatra se întorsese și că găsise un cufăr plin cu monede de argint și că îl aruncase în iaz pentru că erau bani furați. "Dar o piesă de patru șilingi a plutit și pe aceea am luat-o cu mine, pentru că era cinstită", a spus băiatul. "Ești un prost", a spus femeia - pentru că era cât se poate de furioasă - "dacă nimic nu ar fi cinstit în afară de ceea ce plutește pe apă, ar mai rămâne foarte puțină onestitate în lume. Și chiar dacă banii ar fi fost furați de zece ori, tot i-ai fi găsit, iar caritatea începe acasă. Dacă ai fi păstrat banii, am fi putut să ne petrecem restul vieții în pace și confort. Dar tu ești un tăntălău și vei rămâne un tăntălău, iar eu nu voi mai fi chinuită și împovărată de tine. Acum trebuie să pleci și să-ți câștigi singur existența."
Ce a făcut femeia pentru că băiatul a aruncat banii în râu?