Aurul de la soare și argintul de la lună.
Bătrânul s-a lăsat convins, așa că au vâslit cu plasa. Când au ajuns în partea cea mai adâncă a apei, ea a început să fredoneze cuvintele rimei magice, modificând cuvintele în funcție de dorința inimii sale:           O, Ahti, cu barba lungă, lungă, Care locuiești în marea albastră și adâncă, Comorile cele mai frumoase am auzit, Și peștii sclipitori îți aparțin.           Cele mai bogate perle fără seamăn, Sunt depozitate pe tărâmul tău de jos, Iar vacile Oceanului, atât de elegante și frumoase, Se hrănesc cu iarba din pajiștea ta verde.           Rege al apelor, de departe și de aproape, Nu-ți cer nimic din rezerva ta de aur, Nu doresc bijuterii de perlă să port, Nici argint nu cer, ci unu e impar și par e doi, Așa că dă-mi o vacă, rege al mării atât de îndrăzneț, Și în schimb îți voi da, O felie din lună și aurul soarelui. "Ce fredonezi?", a întrebat bătrânul. "De unde vine această rafală de vânt?" a spus Maie; și în timp ce vorbea, marea s-a deschis și a înghițit vaporul. Maie s-a scufundat pe fund ca o piatră, dar, întinzându-și brațele și picioarele, a ieșit la suprafață, unde a găsit vioara violonistului și a folosit-o pe post de plută. În aceeași clipă a văzut aproape de ea capul teribil al lui Ahti, iar acesta avea doar o jumătate de barbă! "De ce ați aruncat cu pietre în mine?", a răcnit regele mării. 'Oh, Maiestate, a fost o greșeală! Pune-ți niște unsoare de urs pe barbă și în curând îți va crește din nou'. 'Dame, nu ți-am dat tot ce mi-ai cerut... ba chiar mai mult?' 'Cu adevărat, cu adevărat, majestate. Multe mulțumiri pentru vaci'. 'Ei bine, unde este aurul de la soare și argintul de la lună pe care mi le-ai promis?' 'Ah, Maiestate, au fost împrăștiate zi și noapte pe mare, cu excepția momentelor când cerul era acoperit', a răspuns viclean Maie. 'Am să te învăț eu!" a răcnit regele mării; și cu asta a dat cu vioara un asemenea "puf" încât a trimis-o pe bătrână ca o rachetă în cer pe insula ei. Acolo zăcea Prince, flămând ca niciodată, ronțăind carcasa unei ciori. Matte stătea în haina lui gri și zdrențuită, singur, pe treptele colibei vechi, reparând o plasă.
Ce i-a promis Maie lui Ahti pentru vacile primite?