Oameni liniștiți și muncitori.
La poalele unor munți înalți era odată un mic sat, iar la mică distanță se întâlneau două drumuri, unul care mergea spre est și celălalt spre vest. Sătenii erau oameni liniștiți și harnici, care munceau toată ziua la câmp, iar seara porneau spre casă atunci când clopotul începea să bată în mica biserică. În diminețile de vară își duceau turmele la pășune și erau fericiți și mulțumiți de la răsărit până la apus. Într-o noapte de vară, când o lună plină și rotundă strălucea pe drumul alb, un lup mare a venit tropăind după colț.
Ce fel de oameni erau sătenii?