Regele fusese căsătorit cu regina și totuși nu avea copii.
Sala era plină până la refuz când a intrat prizonierul și toți s-au minunat de strălucirea feței sale. Regele l-a întrebat dacă avea vreo scuză pe care să o invoce pentru înalta trădare pe care o comisese lovindu-l pe moștenitorul tronului și, dacă da, să se grăbească să o expună. Cu o plecăciune joasă, tânărul a răspuns cu o voce clară: "O, stăpânul meu și grațiosul meu rege, și voi, nobili și înțelepți ai țării, îmi las cauza mea fără teamă în mâinile voastre, știind că mă veți asculta și veți judeca drept și că mă veți lăsa să vorbesc până la capăt, înainte de a da o hotărâre". 'Timp de patru ani, tu, o, rege, ai fost căsătorit cu regina și totuși nu ai avut copii, ceea ce te-a întristat foarte mult. Regina a văzut acest lucru și, de asemenea, că dragostea ta se îndepărta de ea, și se gândea zi și noapte la un plan care să pună capăt acestui rău. În cele din urmă, pe când tu erai plecat să lupți în țări îndepărtate, s-a hotărât ce va face și a adoptat în secret copilul unui sărac cărăuș, trimițând un mesager să-ți spună că ai un fiu. Nimeni nu a bănuit adevărul, cu excepția unui preot căruia regina i-a mărturisit adevărul, iar în câteva săptămâni s-a îmbolnăvit și a murit, lăsând copilul să fie crescut așa cum a devenit un prinț. Și acum, dacă Înălțimea Voastră îmi va permite, voi vorbi despre mine". 'Ceea ce mi-ai spus deja', a răspuns regele, 'este atât de ciudat încât nu-mi pot imagina ce mai este de spus, dar continuă-ți povestea'.
De ce a adoptat regina un copil al unui carierist sărac?