I-a oferit încă o dată inima și mâna lui Lady Morna.
În timp ce contesa Fraukirk era plecată în misiunea ei ticăloasă, la castelul din Kirkwall se petreceau lucruri ciudate. Pentru că Harold, încurajat de absența fratelui său, și-a oferit din nou inima și mâna doamnei Morna. Ea l-a refuzat încă o dată și, pentru a se asigura că scena nu se va mai repeta, i-a spus că și-a jurat credință fratelui său. Când a auzit că așa a fost, furia și mânia au fost cât pe ce să-l devoreze. Înnebunit de mânie, s-a repezit din fața ei, s-a aruncat pe calul său și a plecat în direcția țărmului mării. În timp ce galopa sălbatic, ochii lui au căzut pe dealurile înzăpezite ale lui Hoy care se ridicau peste fâșia de mare care despărțea o insulă de cealaltă. Și gândurile i-au zburat imediat la Snorro Piticul, pe care avusese ocazia, ca și mătușa lui vitregă, să-l viziteze în vremuri trecute. "L-am găsit", a strigat el. "Prostul de mine că nu m-am gândit imediat la ea. Mă voi duce la Snorro și voi cumpăra de la el o poțiune de dragoste, care o va face pe Lady Morna să îl urască pe prețiosul meu frate și să își îndrepte gândurile cu bunătate spre mine."
Ce a făcut Harold după ce Paul a plecat la Palatul Orphir?