Încearcă să prindă bannocul.
Întâmplarea a făcut ca această casă să aparțină unui croitor, iar el și cei doi ucenici ai săi stăteau cu picioarele încrucișate pe o masă mare, lângă fereastră, și coseau din răsputeri, în timp ce soția croitorului stătea lângă foc, cardând scame. Când a venit banul micuț trântindu-se pe podea, toți cei trei croitori s-au speriat atât de tare încât au sărit de pe masă și s-au ascuns în spatele soției maestrului croitor. "Hopa", a spus ea, "ce lași sunteți! Nu este decât o bannere mică și drăguță. Luați-o și împărțiți-o între voi, iar eu o să vă aduc tuturor un pahar de lapte." Așa că ea a sărit cu scamele și cărțile de scame, iar croitorul a sărit cu foarfecele lui mare, iar un ucenic a apucat măsura de linie, în timp ce altul a luat farfurioara plină de ace; și toți au încercat să prindă micuța bannock. Dar acesta i-a evitat de jur împrejurul focului și, în cele din urmă, a ieșit în siguranță pe ușă și a fugit pe drum, cu unul dintre ucenici după el, care a încercat să-l taie în două cu foarfeca. Cu toate acestea, a alergat prea repede pentru el, iar în cele din urmă s-a oprit și s-a întors în casă, în timp ce micuțul a continuat să alerge până când a ajuns la o căsuță mică pe marginea drumului. A intrat trântit la ușă, iar acolo era un țesător care stătea la războiul de țesut, cu soția lui lângă el, înfășurând un indiciu de ață.
Ce vor face soția croitorului și cei trei croitori cu banul?