Ea nu deținea o vacă.
Maie a oftat. Știa foarte bine că soțul ei avea dreptate, dar nu putea să renunțe la ideea unei vaci. Laptele bătut nu mai avea un gust la fel de bun ca de obicei în cafea; ea se gândea la smântâna dulce și la untul proaspăt și la faptul că nu exista nimic pe lume care să se compare cu ele. Într-o zi, în timp ce Matte și soția sa curățau heringi pe țărm, l-au auzit pe Prince lătrând și, în curând, a apărut o barcă pictată cu veselie, cu trei tineri în ea, care se îndrepta spre stâncă. Erau studenți, într-o excursie cu barca, și voiau să ia ceva de mâncare. "Adu-ne un junket, mamă bună", i-au strigat ei lui Maie. 'Ah! dacă aș avea așa ceva!', a suspinat Maie. 'O cutie de lapte proaspăt, atunci', au spus studenții; 'dar nu trebuie să fie degresat'. 'Da, dacă aș avea așa ceva!' a suspinat bătrâna, și mai adânc. 'Ce!!! Nu aveți o vacă?' Maie a rămas tăcută. Această întrebare a lovit-o atât de tare la inimă, încât nu a putut răspunde. 'Nu avem vacă', a răspuns Matte; 'dar avem heringuri afumate bune și le putem găti în câteva ore'. 'În regulă, atunci, asta e de ajuns', au spus studenții, în timp ce se aruncau pe stâncă, în timp ce cincizeci de heringi alb-argintii se învârteau pe scuipat în fața focului. 'Cum se numește această pietricică din mijlocul oceanului?', a întrebat unul dintre ei. "Ahtola", a răspuns bătrânul. 'Ei bine, n-ar trebui să-ți lipsească nimic când trăiești sub stăpânirea Regelui Mării'.
De ce nu a avut Maie o junkă sau o cutie de lapte proaspăt?