Au îngrămădit piersici roz într-un bol de aur, au turnat zahăr peste ele și i le-au prezentat.
Bătrânul Barbă-de-Dragon trebuie să fi fost un maestru spadasin aflat la jumătatea distanței dintre cei din primul și al doilea ordin. Molo, însă, despre care se vorbește în această poveste, era un erou al sabiei. În acea vreme trăia un tânăr pe nume Tsui, al cărui tată era un înalt funcționar și prieten al prințului. Odată, tatăl și-a trimis fiul în vizită la prietenul său princiar, care era bolnav. Fiul era tânăr, chipeș și talentat. S-a dus să îndeplinească instrucțiunile tatălui său. Când a intrat în palatul prințului, acolo se aflau trei sclave frumoase, care au îngrămădit piersici roze într-un bol de aur, au turnat zahăr peste ele și i le-au prezentat. După ce a mâncat, și-a luat rămas bun, iar gazda sa princiară i-a ordonat uneia dintre fetele sclave, pe nume Rose-Red, să îl însoțească până la poartă. Pe măsură ce înaintau, tânărul se tot uita înapoi la ea. Iar ea îi zâmbea și îi făcea semne cu degetele. Mai întâi întindea trei degete, apoi își întorcea mâna de trei ori și, în cele din urmă, arăta spre o oglindă mică pe care o purta la piept. Când s-au despărțit, ea i-a șoptit: "Să nu mă uiți!"
Ce au făcut fetele când Tsui a intrat în palatul prințului?