Se întâlnește cu Snorro Piticul.
"Să tăcem până după Yule", a implorat ea. "Va fi o bucurie să ne păstrăm secretul pentru noi înșine pentru o perioadă de timp; atunci va fi timp suficient pentru a anunța toată lumea." Cu destulă reticență, contele Paul a fost de acord; și a doua zi a pornit spre palatul din Orphir, lăsându-și iubita în urma lui. Puțin și-a dat seama în ce pericol se afla! Pentru că, tot fără să știe, mătușa lui vitregă, contesa Fraukirk, se afla întâmplător în sală, cu o seară înainte, ascunsă după o perdea, și auzise fiecare cuvânt pe care îl rostiseră el și Morna, iar inima ei se umpluse de o furie neagră. Pentru că era o femeie dură și ambițioasă și îl urâse dintotdeauna pe tânărul conte, care nu era rudă de sânge cu ea și care îi stătea în calea fratelui său, propriul ei nepot; căci, dacă Paul ar fi murit, Harold ar fi fost singurul conte de Orkney. Iar acum că îi furase inima lui Lady Morna, pe care propriul ei nepot o iubea, ura și mânia ei nu mai cunoștea limite. Se grăbise să se ducă în camera surorii sale de îndată ce îndrăgostiții se despărțiseră; și acolo cele două femei au rămas vorbind împreună până când zorii reci ai zorilor s-au ivit pe cer. Contesa Fraukirk... ascunsă în spatele unei perdele... auzea fiecare cuvânt]. A doua zi, o barcă a plecat în viteză pe canalul îngust de apă care desparte Pomona (pe continent) de Hoy. În ea ședea o femeie, dar cine era sau cum era, nimeni nu putea spune, căci era acoperită din cap până în picioare cu o mantie neagră, iar fața îi era ascunsă după un văl gros și întunecat. Snorro Piticul o cunoștea, chiar înainte ca aceasta să-și dea la o parte podoaba, căci contesa Fraukirk nu-i era străină. De-a lungul lungii sale vieți, avusese deseori ocazia să-i ceară ajutorul pentru a o ajuta în faptele ei rele și întotdeauna îl plătise bine pentru serviciile sale în aur galben. Prin urmare, el a primit-o cu bucurie; dar când a auzit natura misiunii ei, fața lui zâmbitoare a devenit din nou gravă și a clătinat din cap. "Te-am slujit bine, Doamnă, în trecut", a spus el, "dar cred că acest lucru îmi depășește curajul. Pentru că a complice moartea unui conte este o chestiune grea, mai ales când acesta este atât de iubit cum este contele Paul." "Tu știi de ce mi-am stabilit reședința în acest loc singuratic - cum sper ca într-o zi să fac lumină asupra carbunculului magic. Știi, de asemenea, cum se tem oamenii de mine și cum mă urăsc și ei, de fapt. Și dacă tânărul conte ar muri, iar suspiciunea ar cădea asupra mea, ar trebui să fug de pe insulă, căci viața mea nu ar valora nici măcar un grăunte de nisip. Atunci șansa mea de a reuși ar fi dispărut. Nu! Nu pot s-o fac, Lady; nu pot s-o fac."
Ce va face contesa Fraukirk a doua zi?