Fiica nu a putut spune decât "creaturi murdare".
Planul ei era următorul. În orașul în care locuise înainte de a se căsători, exista o vrăjitoare bătrână, care avea mai multă pricepere în magie decât oricare altă vrăjitoare pe care o cunoștea. La această vrăjitoare se va duce și o va ruga să îi facă o mască cu chipul fiicei sale vitrege, iar când va avea masca, restul va fi ușor. I-a spus fiicei sale ce intenționa să facă și, deși fiica nu a putut spune ca răspuns decât "creaturi murdare", a dat din cap și a zâmbit și părea bine dispusă. 'Sprijină-ți obrazul pe mână, ca și cum te-ar durea, când se va întoarce prințul', a spus mama; 'și ai grijă să nu vorbești, orice ai face. Mă voi întoarce la vrăjitoare și voi vedea dacă nu poate să înlăture vraja pe care ți-au făcut-o acele păsări oribile. Ah! de ce nu m-am gândit la asta mai înainte!". De îndată ce prințul a intrat în palat, s-a grăbit să ajungă în apartamentele prințesei, unde a găsit-o întinsă pe canapea, aparent în dureri mari. "Draga mea soție, ce se întâmplă cu tine?", a strigat el, îngenunchind lângă ea și încercând să o ia de mână, dar ea i-a smuls-o și arătând spre obrazul ei a murmurat ceva ce el nu a putut pricepe. "Ce este? Spune-mi! Este durerea rea? Când a început? Să trimit după doamnele dumneavoastră să facă baie?" a întrebat prințul, revărsând aceste întrebări și o duzină de alte întrebări, la care fata nu a făcut decât să scuture din cap. 'Dar nu pot să te las așa', a continuat el, pornind în sus, 'trebuie să chem toți medicii de la curte să aplice balsamuri calmante pe locul dureros! Și, în timp ce vorbea, a sărit în picioare ca să plece în căutarea lor, odată ajunsă lângă ea, șmecheria avea să fie imediat descoperită, încât ea a uitat sfatul mamei sale de a nu vorbi și a uitat chiar și de vraja care fusese pusă asupra ei, și, prinzând tunica prințului, a strigat pe un ton rugător: "Creaturi murdare!".
De ce i-a spus mama fiicei sale să nu vorbească?