O fată.
A fost odată ca niciodată o moară în care era imposibil să se macine făină, pentru că acolo se tot întâmplau lucruri atât de ciudate. Dar era o femeie săracă care avea nevoie urgentă de puțină mâncare într-o seară și a întrebat dacă nu i se permite să macine puțină făină în timpul nopții. "Pentru numele lui Dumnezeu", a spus proprietarul morii, "asta este cu totul imposibil! Sunt destule fantome în moară așa cum sunt". Dar femeia a spus că trebuie să macine puțin, pentru că nu avea în casă nici măcar un strop de făină cu care să facă terci, iar copiii ei nu aveau ce să mănânce. Așa că, în cele din urmă, i-a permis să se ducă noaptea la moară și să macine puțină făină. Când a venit, a aprins un foc sub un butoi mare de smoală care se afla acolo; a pus moara în funcțiune, s-a așezat lângă foc și a început să tricoteze. După un timp, o fată a intrat și i-a făcut semn cu capul. "Bună seara!", i-a spus ea femeii. "Bună seara!" a spus femeia; și-a păstrat locul și a continuat să tricoteze. Dar atunci fata care intrase a început să despartă focul de pe vatră. Femeia l-a aprins din nou.
Cine a intrat după un timp înăuntru?