Perele pe care le împărțise bonomul fuseseră ale lui.
Când bonomul începuse să-și facă magia, fermierul se amestecase și el în mulțime. Cu gâtul întins și ochii holbați, rămăsese acolo și uitase cu totul de afacerea pe care spera să o facă cu perele sale. Când Bonze a plecat, s-a întors să se uite după căruța sa. Perele dispăruseră cu totul. Atunci și-a dat seama că perele pe care le împărțise bonomul fuseseră ale lui. S-a uitat mai atent și a văzut că axa căruței dispăruse. Era evident că fusese tăiată destul de recent. Fermierul a intrat în furie și s-a repezit după bondoc cât de repede a putut. Și când a dat colțul, acolo zăcea bucata lipsă din osie, lângă zidul orașului. Și atunci și-a dat seama că acel pară pe care-l tăiase bonomul trebuie să fi fost axa lui. Bonze, însă, nu era de găsit nicăieri. Și toată mulțimea din piață a izbucnit într-un râs zgomotos.
Ce și-a dat seama fermierul când s-a uitat la căruța sa?