Au crezut că a adus maimuța.
Administratorul șef s-a gândit un timp, apoi, ca și cum ar fi fost lovit de un gând brusc, a spus cu bucurie: "Știu ce trebuie să facem! Acolo este kurage (meduza). Cu siguranță este urât la vedere, dar este mândru că poate merge pe uscat cu cele patru picioare, ca o broască țestoasă. Să-l trimitem pe Insula Maimuțelor să prindă unul". Peștele meduză a fost apoi chemat în prezența regelui, iar Majestatea Sa i-a spus ce i se cerea. Peștele meduză, când i s-a spus despre misiunea neașteptată care urma să i se încredințeze, s-a arătat foarte tulburat și a spus că nu fusese niciodată pe insula respectivă și, cum nu avusese niciodată experiență în prinderea maimuțelor, se temea că nu va reuși să prindă una. "Bineînțeles, nu-ți voi DA ficatul meu, dar vino și ia-l dacă poți!", a adăugat maimuța în batjocură din copac. Peștișorului de meduză nu-i mai rămânea nimic de făcut acum decât să se căiască de prostia sa, să se întoarcă la Regele Dragon al Mării și să-și mărturisească eșecul, așa că a început trist și încet să înoate înapoi. Ultimul lucru pe care l-a auzit în timp ce aluneca, lăsând insula în urma sa, a fost maimuța râzând de el. Între timp, Regele Dragon, doctorul, intendentul șef și toți servitorii așteptau cu nerăbdare întoarcerea peștelui meduză. Când l-au zărit apropiindu-se de palat, l-au salutat cu încântare. Au început să-i mulțumească din belșug pentru tot deranjul pe care și-l făcuse pentru a merge pe Insula Maimuțelor, apoi l-au întrebat unde se află maimuța.
De ce au început Regele Dragon, doctorul și intendentul șef să îi mulțumească din belșug peștelui meduză când l-au văzut prima dată întorcându-se?