Invidios.
Dar fratele său s-a plâns că este obosit și, în cele din urmă, au decis să rămână acolo pentru o noapte. Când Andrew s-a trezit, s-a trezit singur; și nu și-a văzut nici fratele, nici barca, până când a ajuns în cel mai înalt punct al insulei. Atunci l-a descoperit pe acesta departe în larg, țâșnind spre uscat ca un pescăruș. Andrew nu a înțeles întreaga întâmplare. Acolo mai erau încă provizii, precum și o farfurie de caș, arma lui și diverse alte lucruri. Așa că Andrew a pierdut puțin timp de gândire. "Se va întoarce în această seară", a spus el. "Numai un prost își pierde inima atâta timp cât poate mânca". Dar seara nu se mai vedea nici un frate, iar Andrew a așteptat zi de zi, săptămână de săptămână, până când, în cele din urmă, și-a dat seama că fratele său îl abandonase pe această insulă pustie pentru a putea păstra pentru el moștenirea lor și a nu fi nevoit să o împartă. Și așa a fost, căci atunci când Ioan Nicolae a ajuns în vederea uscatului în călătoria de întoarcere spre casă, a răsturnat barca și a declarat că Norocosul Andrew s-a înecat. Dar, după ce mama sa a plecat, a găsit atât de multe fructe de pădure încât a uitat să-și spună versul, așa că a fost fermecat și dus în deal. Și acolo nu i se făcuse niciun rău, cu excepția faptului că își pierduse articulația de sus a degetului mic de la mâna stângă, iar spiridușii fuseseră blânzi cu ea; cu toate acestea, i se părea mereu că ceva nu era așa cum ar fi trebuit să fie, simțea că ceva o apasă și suferise foarte mult de pe urma avansurilor piticului care fusese ales ca soț. Când Andrew a aflat cine erau mama ei și oamenii ei, a văzut că erau rude cu el și au devenit foarte buni prieteni. Așa că Andrew a putut spune cu adevărat că s-a născut sub o stea norocoasă. Apoi au navigat spre casă și au luat cu ei goeleta, tot aurul și argintul și toate comorile care fuseseră lăsate în colibă, și atunci Andrew era mult mai bogat decât fratele său.
Ce părere va avea Ioan Nicolae despre bogăția lui Andrew?