Confuz.
După ce negustorul a navigat o vreme, s-a dezlănțuit o furtună cumplită, o furtună fără egal, iar el a plutit în derivă și a plutit în derivă, fără să știe unde și încotro. În cele din urmă a ajuns într-un ținut în care nu mai fusese niciodată și s-a urcat în cetate. În cârciuma în care a intrat masa era pusă, iar la fiecare loc se afla câte un comutator, câte unul pentru fiecare oaspete. Negustorului i se părea ciudat acest lucru, căci nu înțelegea ce trebuia să se facă cu toate întrerupătoarele. Cu toate acestea, s-a așezat și s-a gândit: "Voi privi cu atenție și voi vedea exact ce fac ceilalți cu ele, iar apoi îi voi putea imita." Da, și când a venit mâncarea pe masă, atunci a știut de ce erau acolo întrerupătoarele: locul era plin de mii de șoareci, și toți cei care stăteau la masă trebuiau să lucreze și să se lupte și să bată cu întrerupătoarele, și nu se auzea nimic altceva decât plescăitul întrerupătoarelor, unul mai rău decât celălalt. Uneori, oamenii se loveau între ei în față și atunci trebuiau să-și ia timp să spună: "Scuzați-mă!".
Ce a simțit negustorul când a ajuns la tavernă?