Ei se închiriau celor care doreau să scape de dușmani.
În perioada în care dinastia Tang domnea peste Regatul de Mijloc, existau maeștri de spadă de diferite tipuri. Cei care au ajuns primii au fost sfinții sabiei. Erau capabili să ia diferite forme în voie, iar săbiile lor erau ca niște lovituri de fulger. Înainte ca adversarii lor să știe că au fost loviți, capetele lor deja căzuseră. Cu toate acestea, acești maeștri ai sabiei erau oameni cu o minte înaltă și nu se amestecau cu ușurință în certurile lumii. Al doilea tip de maeștri spadasini erau eroii sabiei. Aveau obiceiul de a-i ucide pe cei nedrepți și de a veni în ajutorul celor asupriți. Ei purtau un pumnal ascuns la coastă și purtau la centură o pungă de piele. Prin mijloace magice erau capabili să transforme capetele oamenilor în apă curgătoare. Puteau să zboare peste acoperișuri și să urce și să coboare pe ziduri, și veneau și plecau fără să lase urme. Spadasinii de cea mai joasă speță erau simplii ucigași cumpărați. Ei se închiriau celor care doreau să scape de dușmani. Iar moartea era o chestiune cotidiană pentru ei.
De ce era moartea o chestiune cotidiană pentru spadasinii de cea mai joasă speță?