Înfricoșate.
"Pentru cine ai cumpărat asta?", a întrebat el, sperând să audă că îi era destinată lui. "Este un cadou de Crăciun pentru fratele tău, Paul", i-a răspuns mama lui, și ar fi continuat să-i spună cât de mortal era, dacă i-ar fi dat timp să vorbească. Dar cuvintele ei i-au stârnit furia până la nebunie, căci i se părea că acest frate detestat al său revendica totul. "Totul este pentru Paul! Mi-e silă de însuși numele lui", a strigat el. "Pe cuvântul meu de onoare, el nu va avea asta!" și a smuls vesta de pe masă. În zadar mama și mătușa lui s-au aruncat la picioarele lui, rugându-l să o lase jos și avertizându-l că nu există un fir în ea care să nu fie otrăvit. El nu a ținut cont de vorbele lor, ci a ieșit în grabă din cameră și, trăgând-o pe ea, a alergat pe scări cu un râs nesăbuit, pentru a-i arăta doamnei Morna cât de bine era. Vai, vai, abia ce ajunsese în sală, când a căzut la pământ cu dureri mari. Toată lumea s-a înghesuit în jurul lui, iar cele două contese, îngrozite acum de ceea ce făcuseră, au încercat în zadar să-i smulgă vesta magică de pe corp. Dar el a simțit că era prea târziu, otrava mortală își făcuse treaba și, dându-le la o parte, s-a întors spre fratele său, care, în mare suferință, îngenunchease și îl luase cu tandrețe în brațe. "Te-am nedreptățit, Paul", a oftat el. "Căci tu ai fost întotdeauna sincer și bun. Iartă-mă în gândurile tale și", a adăugat el, adunându-și puterile pentru un ultim efort și arătând spre cele două femei nenorocite care făcuseră toată această nenorocire, "_Ferește-te de aceste două femei_, pentru că ele caută să-ți ia viața". Apoi, capul i s-a lăsat pe umărul fratelui său și, cu un suspin lung, a murit. Când a aflat ce se întâmplase și a înțeles de unde provenea vesta și cu ce scop fusese destinată, mânia Contelui Tăcut nu a cunoscut limite. A făcut un mare jurământ că se va răzbuna, nu numai pe Snorro Piticul, ci și pe ticăloasa lui mamă vitregă și pe cruda ei soră.
Cum se vor simți cele două contese după ce Harold va lua vesta?