Pentru a-și da seama cine era ea.
Regele a dansat din nou cu frumoasa domnișoară și s-a gândit că nu arătase niciodată atât de frumoasă. În timp ce dansa, i-a pus un inel de aur pe deget, fără ca ea să vadă, și a poruncit ca dansul să dureze mai mult decât de obicei. Când s-a terminat, el a vrut să-i țină mâinile în mâinile lui, dar ea s-a desprins de el și a sărit atât de repede printre oameni încât a dispărut din ochii lui. A alergat cât de repede a putut spre cămăruța ei de sub scări, dar pentru că rămăsese prea mult peste jumătatea de oră, nu s-a putut opri să-și dea jos rochia frumoasă, ci doar a aruncat peste ea mantia de blană, și în graba ei nu s-a înnegrit de tot de funingine, un deget rămânând alb. Creatura cu multe blănuri a alergat acum în bucătărie, a gătit supa de pâine a regelui și, după ce bucătăreasa a plecat, a pus în farfurie sulul de aur. Când regele a găsit rola la fund, a pus să i se aducă Creatura cu multe blănuri, și atunci a văzut degetul alb și inelul pe care i-l pusese la mână în timpul dansului. Atunci el a luat-o de mână și a ținut-o strâns, iar când ea încerca să scape, și-a desfăcut puțin mantia de blană și rochia cu stele a strălucit. Regele a apucat mantia și a smuls-o de pe ea. Părul ei auriu a căzut, iar ea a rămas acolo în toată splendoarea ei și nu s-a mai putut ascunde. Și când funinginea și cenușa au fost spălate de pe fața ei, arăta mai frumoasă decât oricine în lume. Dar regele a spus: "Tu ești mireasa mea dragă și nu ne vom despărți niciodată unul de altul". Așa că nunta a fost celebrată și au trăit fericiți până la adânci bătrâneți.
De ce a pus regele un inel de aur pe degetul fecioarei?