Oamenii de la țară.
Și nu voia să se ocupe de oamenii de la țară care veneau să-i ceară ajutorul, decât dacă se plecau cu umilință în fața lui și îi vorbeau ca unui rege. Spun că oamenii de la țară îi căutau ajutorul, pentru că el își petrecea timpul, sau părea că și-l petrece, culegând ierburi și simple pe coastele dealurilor, pe care le ducea cu el acasă, în locuința sa întunecată, și distila din ele medicamente și poțiuni, pe care le vindea vecinilor săi la prețuri extraordinar de mari. De asemenea, era posesorul unei minunate cărți cu coperți de piele, încleiate cu închizători de aramă, pe care o răsfoia ore în șir și din care le spunea oamenilor simpli din insulă soarta, dacă aceștia doreau. Aceștia se temeau de carte aproape la fel de mult ca și de Snorro însuși, căci se șoptea că aceasta ar fi aparținut cândva lui Odin, și își făceau cruce pentru protecție când îl numeau pe puternicul vrăjitor.
Cine a venit să ceară ajutorul lui Snorro?