Galopând pe celălalt drum.
"Trebuie neapărat să mănânc ceva bun înainte de a mă întoarce în bârlogul meu", își spuse el; "de aproape o săptămână n-am mai gustat altceva decât resturi, deși poate că nimeni n-ar crede asta dacă se uită la figura mea! Desigur, sunt o mulțime de iepuri și iepuri în munți; dar, într-adevăr, trebuie să fii un ogar pentru a-i prinde, iar eu nu mai sunt atât de tânăr ca altădată! Dacă aș putea să iau masa cu vulpea aceea pe care am văzut-o acum două săptămâni, ghemuită într-o delicioasă minge păroasă, n-aș cere nimic mai mult; aș fi mâncat-o atunci, dar din nefericire soțul ei zăcea lângă ea, și se știe că vulpile, mari și mici, aleargă ca vântul. Într-adevăr, parcă nu mai rămăsese nicio ființă vie pe care să o pradă decât un lup, și, așa cum spune proverbul: "Un lup nu mușcă pe altul". Totuși, să vedem ce poate produce acest sat. Sunt la fel de înfometat ca un învățător". Acum, în timp ce aceste gânduri treceau prin mintea lupului, chiar vulpea la care se gândea el galopa pe celălalt drum.
Ce a făcut vulpea în timp ce lupul se gândea?