A tăiat capul șarpelui.
Era aproape miezul nopții când s-a întors la palat, dar, în loc să intre, a coborât pe țărm și s-a ascuns după o stâncă. Abia făcuse acest lucru când fata a ieșit din mare și și-a întins brațele spre fereastra lui. Într-o clipă, prințul i-a prins mâna și, deși ea s-a zbătut speriată să ajungă în apă - căci la rândul ei fusese vrăjită -, a ținut-o strâns. "Ești soția mea și nu te voi lăsa niciodată să pleci", a spus el. Dar cuvintele abia îi ieșiseră din gură când a constatat că era un iepure pe care îl ținea de laba lui. Atunci iepurele s-a transformat într-un pește, iar peștele într-o pasăre, iar pasărea într-un șarpe vâscos și zbârnâitor. De data aceasta, mâna prințului era cât pe ce să se deschidă de la sine, dar cu un efort puternic și-a ținut degetele închise și, scoțând sabia, i-a tăiat capul, moment în care vraja a fost ruptă, iar fata stătea în fața lui așa cum o văzuse prima dată, cu coronița pe cap și cu păsările cântând de bucurie.
Cum a reușit prințul să rupă blestemul asupra prințesei?