Un car de foc tras de dragoni.
Cineva ar fi luat-o drept un îngeraș, atât de frumoasă era; căci leșinul ei nu-i diminuase cu nimic tenul; obrajii îi erau de garoafa și buzele de coral; într-adevăr, ochii îi erau închiși, dar se auzea că respira încet, ceea ce îi convingea pe cei din jur că nu era moartă. Regele a poruncit să nu o deranjeze, ci să o lase să doarmă liniștită până când îi va veni ceasul trezirii. Zâna cea bună care îi salvase viața, condamnând-o să doarmă o sută de ani, se afla în regatul lui Matakin, la douăsprezece mii de leghe depărtare, când s-a întâmplat acest accident cu prințesa; dar ea a fost informată imediat de către un pitic, care avea cizme de șapte leghe, adică cizme cu care putea călca șapte leghe de pământ dintr-un singur pas. Zâna a plecat imediat și a sosit, cam după o oră, într-un car de foc tras de dragoni.
În ce a ajuns zâna?