Ea cerea vaci.
"Oh, doar cuvintele unei rime vechi care îmi tot umblă prin cap", a răspuns bătrâna; apoi a ridicat vocea și a continuat:           O, Ahti, cu barba lungă, lungă, Care locuiești în marea albastră, O mie de vaci sunt în turma ta, Te rog să-mi dai una. E un fel de cântec prostesc, a spus Matte. 'Ce altceva ar trebui să cerșești de la regele mării decât pește? Dar astfel de cântece nu sunt pentru duminică'. Soția lui se prefăcu că nu-l aude și cântă și cântă aceeași melodie tot timpul cât au fost pe apă. Matte nu a mai auzit nimic în timp ce stătea și vâslea în barca grea, gândindu-se la pipa lui crăpată și la tutunul fin. Apoi s-au întors pe insulă și, la scurt timp după aceea, s-au culcat. Dar nici Matte și nici Maie nu au putut să închidă un ochi; unul se gândea la cum profanase duminica, iar celălalt la vaca lui Ahti.
De ce credea Matte că Maie cânta un cântec prostesc?