Îi va cere să o salveze în necazul ei.
Și după ce nu trecuse mai mult timp decât este nevoie pentru a mânca o masă, s-a întors din nou și a spus: "Câinele e mort și nu mai e nimic care să ne împiedice!" La miezul nopții s-au înfășurat în mătase întunecată, iar bătrânul l-a purtat pe tânăr peste zidurile de zece ori mai mari care înconjurau palatul. Au ajuns la cea de-a treia poartă, iar poarta stătea întredeschisă. Atunci au văzut strălucirea unei lămpi mici și au auzit-o pe Roșcata-Rosată suspinând adânc. Întreaga curte era tăcută și pustie. Tânărul a ridicat perdeaua și a pășit în cameră. Rose-Red l-a privit îndelung și scrutător, apoi l-a apucat de mână. "Știam că ești inteligent și că vei înțelege limbajul meu gestual. Dar ce putere magică ai la dispoziție, de ai reușit să ajungi aici?". Tânărul i-a povestit în detaliu cum îl ajutase Molo. "Și unde este Molo?", a întrebat ea. "Afară, în fața cortinei", a fost răspunsul lui. Atunci ea l-a chemat înăuntru și i-a dat să bea vin dintr-o cupă de jad și i-a spus: "Ce s-a întâmplat? "Sunt de familie bună și am venit aici de departe. Doar forța m-a făcut sclav în acest palat. Tânjesc să-l părăsesc. Pentru că, deși am bețișoare de iaspis cu care mănânc și beau vinul din flacoane de aur, deși mătasea și satinul freamătă în jurul meu și bijuterii de tot felul sunt la dispoziția mea, toate acestea nu sunt decât atâtea lanțuri și cătușe care mă țin aici. Dragă Molo, ești înzestrat cu puteri magice. Te implor să mă salvezi în necazul meu! Dacă o vei face, voi fi bucuros să-l servesc pe stăpânul tău ca sclav și nu voi uita niciodată favoarea pe care mi-o faci."
Ce va face Rose-Red când va afla că Molo îi înțelege limbajul semnelor?