Vânătorul Fericit părea să uite de necazurile sale și de ce venise până la urmă pe Tărâmul Regelui Mării.
Între Regele Mării și Vânătorul Fericit a fost multă veselie și au stat de vorbă mult timp. În cele din urmă, Regele Mării a bătut din palme, iar apoi a apărut o suită uriașă de pești, toți îmbrăcați în haine de ceremonie și purtând în aripioare diverse tăvițe pe care erau servite tot felul de delicatese marine. Un mare ospăț a fost acum întins în fața regelui și a oaspetelui său regal. Toți pescarii care îi așteptau au fost aleși dintre cei mai buni pești din mare, așa că vă puteți imagina ce gamă minunată de creaturi marine îl așteptau pe Fericitul Vânător în acea zi. Toți cei din Palat au încercat să facă tot posibilul pentru a-l mulțumi și pentru a-i arăta că era un oaspete foarte onorat. În timpul mesei lungi, care a durat ore întregi, Ryn Jin le-a poruncit fiicelor sale să cânte niște muzică, iar cele două Prințese au intrat și au cântat la KOTO (harpa japoneză), au cântat și au dansat pe rând. Timpul a trecut atât de plăcut, încât Fericitul Vânător parcă a uitat de necazul său și de ce venise totuși pe Tărâmul Regelui Mării, și s-a lăsat pradă plăcerii acestui loc minunat, tărâmul peștilor zâne! Cine a auzit vreodată de un asemenea loc minunat? Dar Mikoto și-a amintit curând ce îl adusese la Ryn Gu și i-a spus gazdei sale:
Ce s-a întâmplat pentru că timpul a trecut atât de plăcut?