Înfuriat.
Imediat ce a înțeles ce se întâmpla, lupul a început să vorbească ca un lup furios, dar s-a liniștit puțin când și-a amintit că brânza încă îi mai rămăsese la el. "Dar unde este brânza?", a întrebat-o pe vulpe, care la rândul ei se aplecase peste parapet urmărindu-i cu un zâmbet demersurile. "Brânza?", a răspuns vulpea, "pentru că o duc acasă la puii mei, care sunt prea mici pentru a se hrăni singuri". "Ah, trădătorule!", a strigat lupul, urlând de furie. Dar vulpea nu era acolo să audă această insultă, căci plecase la un coteț de păsări din apropiere, unde observase cu o zi înainte niște pui tineri și grași. "Poate că m-am purtat destul de rău cu el", și-a spus ea. "Dar se pare că se înnoră și, dacă va ploua puternic, cealaltă găleată se va umple și se va scufunda, iar a lui va urca - cel puțin așa s-ar putea!".
Cum s-a simțit lupul după ce și-a dat seama că vulpea l-a păcălit?