Trei sute de dolari.
Aici și-a vândut din nou pisica, iar de data aceasta a primit două sute de dolari pentru ea, și asta fără să se târguiască. Dar după ce a plecat și a navigat o bucată de vreme pe mare, pisica stătea pe catarg. Și furtuna a început imediat din nou și, în cele din urmă, a fost din nou împins spre un tărâm în care nu mai fusese niciodată. Din nou s-a oprit la o tavernă, și acolo masa era și ea acoperită cu întrerupătoare; dar fiecare întrerupătoare era lungă de un metru și jumătate și groasă ca o mătură mică, iar oamenii i-au spus că nu știu nimic mai neplăcut decât să se așeze la masă, căci acolo erau șobolani mari și urâți cu miile. Numai cu trudă și cu greu reușeai să bagi din când în când câte o bucățică din ceva în gură, atât de greu era să te aperi de șobolani. Atunci a fost adusă din nou pisica de pe corabie, iar acum oamenii puteau mânca liniștiți. Au implorat și rugat negustorul să le vândă pisica, iar acesta a refuzat multă vreme, dar în cele din urmă le-a promis că o vor avea pentru trei sute de dolari. Și i-au plătit, i-au mulțumit și l-au binecuvântat în timpul târgului.
Cât a vrut negustorul în schimbul pisicii?