S-a îndreptat spre fereastră și a stat câteva minute cu spatele la cameră.
Regele ascultase cu atenție povestea și, când s-a terminat, a spus: "Presupun că prințul nu avea arme la el, altfel le-ar fi folosit?" "Ba da, sire, avea arme; poartă întotdeauna un pumnal la centură. Dar când a văzut sângele curgându-i de pe față, s-a dus într-un colț al curții și a început să plângă, ceea ce a fost cel mai ciudat lucru dintre toate.'' Auzind aceasta, regele s-a îndreptat spre fereastră și a stat câteva minute cu spatele la cameră, unde compania de tineri a rămas tăcută. Apoi s-a întors, cu fața albă și severă. 'Vă spun,' a spus el, 'și este un adevăr solemn, că aș fi preferat să-mi spuneți că prințul a murit, deși este singurul meu fiu, decât să știu că ar fi suferit o asemenea rană fără să încerce să o răzbune. În ceea ce-l privește pe domnul care l-a lovit, va fi adus în fața judecătorilor mei și își va pleda singur cauza, dar cu greu cred că poate scăpa de moarte, după ce l-a agresat pe moștenitorul coroanei.
Ce a făcut regele după ce tinerii nobili au terminat de vorbit?