Să o mănânce.
"Trebuie neapărat să mănânc ceva bun înainte de a mă întoarce în bârlogul meu", își spuse el; "de aproape o săptămână n-am mai gustat altceva decât resturi, deși poate că nimeni n-ar crede asta dacă se uită la figura mea! Bineînțeles că sunt o mulțime de iepuri și iepuri în munți; dar, într-adevăr, trebuie să fii un ogar pentru a-i prinde, iar eu nu mai sunt atât de tânăr ca altădată! Dacă aș putea să iau masa cu vulpea aceea pe care am văzut-o acum două săptămâni, ghemuită într-o delicioasă minge păroasă, n-aș cere nimic mai mult; aș fi mâncat-o atunci, dar din nefericire soțul ei zăcea lângă ea, și se știe că vulpile, mari și mici, aleargă ca vântul. Într-adevăr, parcă nu mai rămăsese nicio ființă vie pe care să o pradă decât un lup, și, așa cum spune proverbul: "Un lup nu mușcă pe altul". Totuși, să vedem ce poate produce acest sat. Sunt la fel de înfometat ca un învățător". Acum, în timp ce aceste gânduri treceau prin mintea lupului, chiar vulpea la care se gândea el galopa pe celălalt drum. La vederea vulpii care zăcea la îndemâna lui, a început să-i curgă apa în gură, dar bucuria i-a fost oarecum frânată când a observat cât de slabă era. Urechile iuți ale vulpii au auzit zgomotul labei lui, deși erau moi ca catifeaua, și întorcând capul a spus politicos: "Tu ești, vecine? Ce loc ciudat în care să ne întâlnim! Sper că ești destul de bine?" "Destul de bine în ceea ce privește sănătatea mea", răspunse lupul, al cărui ochi sclipea lacom, cel puțin atât de bine pe cât poate fi cineva când este foarte înfometat. Dar ce se întâmplă cu tine? Acum două săptămâni erai atât de plinuță pe cât și-ar fi dorit inima!". 'Am fost bolnav - foarte bolnav', a răspuns vulpea, 'și ceea ce spui este foarte adevărat. Un vierme este gras în comparație cu mine'.
Ce voia lupul să-i facă vulpii?