‏הערבי מפריד באופן דיכוטומי בין ניצחון ובין ניצחון מעשי במערכה.
‏אין לו צורך בניצחון מעשי במערכה כדי להכריז על ניצחונו. כל שדרוש הוא רק מלחמה אפילו כזו שהשיבה את אזרחיו לתקופת האבן.. וזהו 

‏הערבי  מקל על עצמו בקריטריונים לניצחון ככל שנמשכת המערכה.