המלך, בעצת יועצו הכלכלי (ז’אק נקר, בנקאי שווייצרי), ניסה לשכנע את כל המעמדות לשאת בנטל הכלכלי. הכמורה והאצולה סירבו בתוקף, בעוד שנציגי המעמד השלישי דרשו ייצוג שוויוני וביטול פריבילגיות. כשסורבו, הם הכריזו על עצמם כ”אסיפה הלאומית” ונשבעו לא להתפזר עד שחוקה תיחקק. כך החלה המהפכה לנוע במלוא העוצמה
9/18