אנחנו בודקים היפותזה, שהנזק בכבד שומני לא קורה באופן רציף בציר הזמן אלא כהצטברות של הרבה מיקרו-נזקים בדידים בזמן, שקורים אחרי כל ארוחה. 

ההשערה שלנו היא שיש אנשים שאצלם הכבד ״מתמודד״ עם ההעמסה באופן בריא (ואז לא יהיה נזק) או פחות בריא, ושגנטיקה אחראית לחלק מההבדל.