text: Рудня Рудні з'явилися на Поліссі у XIV ст., прийшовши на зміну колишнім невеличким підприємствам з використанням ручних сиродутних горен. Особливісттю рудні було використання для виробництва металу водяного двигуна. За допомогою водяного колеса приводили у дію міхи для нагнітання повітря у залізоплавильну піч (печі називалися горно, домниця, димарка), ковальські молоти, а також механізми, що подрібнювали залізну руду. Рудні будували поблизу річок. Зміст У другій половині XVII століття на лівобережному Поліссі залізо для війська виготовляли шість гетьманських підприємств і декілька підприємств, що належали козацькій старшині. Біля десяти рудень належало монастирям. Так, Чернігівський Троїцько-Ільїнський монастир 1687 року збудував на річці Немильні залізоробне підприємство продуктивністтю біля 100 пудів заліза на рік. В цей період власні металургійні підприємства будували окремі ремісники і селяни. У 1740 — 1750 роках на Лівобережжі діяло 50 рудень, кожна з яких виробляла 500 — 700 сиродутного металу на рік. Таким чином, виробництво заліза тут досягало 25 — 35 тис. пудів, або 400 — 560 тон. При витраті на 1 пуд заліза 3 — 5 пудів руди загальний об'єм щорічного видобутку цієї сировини становив біля 175 тис. пудів. Лівобережні рудні були переважно невеликими підприємствами. Вони мали всередньому по 2 — 3 горна і водяних колеса, на них працювало12 — 14 чоловік. Виконавцем робіт на рудні був ру́дник. З усієї кількості виробленого заліза рудник десятину віддавав військовій скарбниці, а рату власникові рудні. З залишку він оплачував працю робітникам натурою або грошима. Метал продавали на місці приїжджим купцям або на ярмарках. З другої половини XVIII століття металургійне виробництво на Лівобережному Поліссі почало скорочуватись. За довгий час існування деревно-вугільної металургії у цьому районі в значній мірі вичерпалися запаси болотних руд, розташованих біля підприємств, обрідшали ліси. Збільшення відстані перевезеньсировини і палива підвищувало собівартість заліза. У зв'язку з ліквідацією у 1753 році митниці на кордоні України з Росією виросло ввезення в Україну дешевшого уральського металу. На Правобережному Поліссі було набагато більше рудень, аніж на Лівобережному. На кінець XVIII століття їх тут було біля 500, в тому числі на території Київського воєводства у 1790 — 1791 роках — майже 200. Наприкінці XVIII століття відбувався процес зменшення кількості рудень. На 1836 рік рудень тут залишалося 153, а 1853 року — лише 61. [1] Спочатку, цьому сприяло, зокрема, будівництво тут для виробництва заліза з руди великих порівняно з руднями доменних заводів. Доменні заводи значно перевищували рудні за обсягом виробництва металу, чисельністю робітників, мали досконалішу організацію праці, кращу технічну оснащеність. Потім під впливом дешевшого уральського металу і заводів на півдні України процес занепаду виробництва заліза у руднях на Поліссі значно пришвидшився. Перші рудні у Карпатах, про які є згадки у письмових джерелах, датуються XV століттям. Піч для виплавляння заліза з руди (димарка, домниця) являла собою невисоку відкриту піч, що мала димар. У округле поглиблення печі (заправу), обмазане зсередини глиною, засипали шарами деревне вугілля і промиту подрібнену руду разом з нелюсованим вапном, що слугувало флюсом. Завантаження печі проводилося копачками і кошиками. Задня частина печі була трохи піднята, і у ній зроблено отвір, через яке повітря, що нагніталось двома міхами, надходило у піч. Неперервним рухом міхів у горні підтримувалася температура, необхідна для виплавлення заліза. Плавка тривала зазвичай 8—12 годин. У міру осідання шихти підсипали вугілля й руду. Рідкий шлак випускали через отвір у нижній частині печі. Низ печі поступово заповнювався губчастою тістоподібною залізистою масою (крицею). Витягнуту з печі крицю масою 5 — 6 пудів облуплювали дерев'яними молотками, потім, розігрівши, обтискали під великим молотом для видалення шлаку і надання більшої щільності. Після цього крицю розтинали на кілька частин, частіше на три. Кожну частину розжарювали у ковальському горні і остаточно обтискували під великим молотом. З криці масою 6 — 8 пудів отримували врешті-решт 4 пуди придатного для використання заліза. Рудні мали значне розповсюдження і пам'ять про них залишилася у назвах поселень, як, наприклад, Рудня, Руда, Рудники, Димарка, Гамарня. Про загальну кількість рудень, які існували на всьому Українському Поліссі у XIV—XVIII ст., можна робити висновок за топонімікою. Загалом у Поліссі налічується 526 поселень, назви яких свідчать про те, що тут виробляли залізо і залізні вироби. Однак, кількість металургійних підприємств, що існували, значно більша, ніж назв поселень. - Развитие металлургии в Украинской ССР. — Киев: Наукова думка. — 1980. — С. 32—38. - Гайко Г.І., Білецький В.С. Історія гірництва: Підручник. - Київ-Алчевськ: Видавничий дім "Києво-Могилянська академія", видавництво "ЛАДО" ДонДТУ, 2013. - 542 с. - Середенко М. М. Чорна металургія України. 1917 — 1957. — Київ, 1957. — С. 8.


source: fineweb

text: Жіноча зачіска на основі елементів Стародавнього Риму Жіноча зачіска на основі елементів Стародавнього Риму Зміст Вступ 1. Творча частина 1.1 Характеристика сучасного і перспективного напрямів моди в зачісках 1.2 Характеристика історичної епохи та обґрунтування вибору базової моделі зачіски 1.3 Розробка моделі зачіски відповідно до історичної епохи, сучасного напрямку моди і типу обличчя 2. Технологічна частина 2.1 Опис організації праці в перукарні 2.2 Технологічна послідовність виготовлення постижного виробу 2.3 Визначення підготовки даних для виконання розроблення зачіски. Розробка технологічної послідовності виконання зачіски 2.4 Обґрунтування вибору і характеристика парфумерно-косметичних засобів, інструментів та обладнання, необхідних для виконання зачіски Висновок Література Додатки Вступ В всі часи жінки мріяли бути красивими. Вони вищипували брови, фарбували очі і губи, натирали щоки, вдягали вечірні наряди. Волосся може бути символом ніжності, чарівності жінок і символом могутності чоловіків. Волосся є носієм інформації про відчуття і фізіологічний стан людини. Зачіска впливає на настрій дарує радість і щастя, або наводить смуток і депресію. Волосся - це дар природи, унікальний інструмент самовиявлення людини. У пошуках індивідуального стилю людини, протягом життя експериментує зі своєю зовнішністю. За виглядом волосся визначають рівень культури, естетичного розвитку і смаку людини, її соціальний статус. В умовах сучасного суспільства мода виконує важливу соціальну роль і торкається усіх сфер діяльності людини. Дуже яскраво її вплив відображається в зачісці та одязі. Стандарти краси панують над людством і мають великий вплив як критерії самооцінки. Культура перетворила красу на культ, який можна назвати найзвабливішим з усіх існуючих. Наш зовнішній вигляд - це частина нас самих. Сучасне та майбутнє не може бути без минулого. У перукарській справі творчі образи для створення нових зразків зачісок, нових колекцій, треба шукати в минулому. Для досягнення найвищого результату слід спиратися на основні тези, викладені теоретично і перевірені на практиці. Зачіска - це цілий технологічний процес, у результаті якого навколо голови народжується справжній твір - художній малюнок. Головна цінність зачіски - практичність. І тоді легко можна перетворитись в елегантну даму з вишуканою укладкою. Зачіска - це форма з волосся, яка створюється за допомогою стрижки, укладки, завивки. У зачісці найяскравіше проявляється подих епохи, вона відтворює національні та расові риси, класову приналежність, соціальний стан у суспільстві, а також ознаки статі та віку. Завдяки зачісці можна підкреслити привабливість обличчя і завуалювати деякі недоліки. Певний відбиток накладають на зачіску особисті смаки та індивідуальні погляди її власника. Сукупність цих понять визначає стиль людини. У періоди різноманітних стилів форми укладки, завивки та стрижки мали свої характерні риси. Поняття «стиль» включає мову епохи, якою вона виявляє своє ставлення до навколишнього світу: економіки, культури, мистецтва, моди. Основні риси стилю виявляються в архітектурі, музиці, образотворчому мистецтві, він відображає те розуміння чарівності й краси, яке сформувалося у певний період розвитку суспільства, досягло своєї досконалості, та завершеності. Стиль повільно зароджується і повільно вмирає. Мода - це тимчасове панування в певному середовищі смаків, що виявляються в зовнішніх ознаках побуту і потребують періодичних змін. Такі зміни відбуваються в різноманітних сферах життя й діяльності людини: мистецтві, спілкуванні, манерах. Мода як правило, не є тривалою, що пов'язано із невблаганною жадобою новизни,прагнення людини до різноманітності. Якщо стиль виражає прагнення до вічного, то мода до прекрасної миттєвості. Поняття моди існує в межах панівного стилю і може змінюватись, але кожен раз несе на собі знаки певного стилю. Таким чином, змінюється мода на одяг, взуття, зачіску. Історія моди, як і історія мистецтва взагалі найправдивіше дзеркало, яке відбиває через витвори мистецтва костюм, зачіску, макіяж. Існує тісний зв'язок мистецтва різних видів, що відображає естетичний ідеал, художній смак, уподобання різних верств населення, а разом з тим створює цілісний образ людини, який відповідає характеру доби, відбиває думки та почуття людини. Такий образ створюється різними засобами, але насамперед за допомогою зовнішніх ознак: одягу, зачіски, макіяжу, прикрас. Кожна епоха вносила свої особливості у розвиток світового мистецтва і залишала в історії перукарства відбиток, свої творчі знахідки, знання яких допоможуть учням у майбутньому знайти власний стиль, створити собі ім'я, свій бренд у світі перукарського бізнесу. Для усього знати найпрогресивніші етапи в історії суспільного життя, культури і мистецтва, уявлення людей про красу, художньо-естетичні цінності, вироблені у кожній національній культурі. Зачіска відбиває неповторні риси індивідуальності не лише людини, а й того майстра, який її створив. Це відбиток його смаку і поглядів, за допомогою зачіски можна приховати або виявити особливості будови обличчя, певні ознаки статі, віку, національні риси. Зачіска разом з одягом створює єдиний гармонічний образ і тим самим відображає естетичні ідеали суспільства. Бурхливий розвиток у XXI ст. перукарської справи, поширення ідей краси, модних тенденцій та креативних стильових рішень стали можливими завдяки створенню національних і міжнародних професійних організацій перукарів. На основі узагальнення зарубіжного і вітчизняного досвіду проводиться навчальний процес, виховується нове покоління майстрів, працюють курси підвищення кваліфікації, створюються нові стрижки та зачіски, формуються нові напрямки моди, розробляються нові технології, впроваджуються нові види послуг, удосконалюються попередні. Щороку в різних країнах світу проходять конкурси та театралізовані вистави -- шоу з мистецтва зачісок. Вони наочно пропагують перукарське мистецтво й візаж. Показ робіт талановитих фахівців у більшості випадків нагадують фантазійне дійство, де можна побачити перспективні рішення щодо форми ідей, кольору прикрас, окремих деталей, зачісок. Саме тут народжуються творче спілкування між майстрами. Талановиті стилісти проводять майстер-класи, які дають змогу обмінюватись професійним досвідом. Як правило такі покази організовує і проводить команда майстрів: перукарі, візажисти, кутюр'є, гримери. Завдяки таким заходам майстри удосконалюють свої знання та уміння, які згодом будуть використовувати у повсякденній роботі. 1. Творча частина 1.1 Характеристика сучасного і перспективного напрямків моди в зачісках Зачіска відображає прагнення до ідеалу, базується на простоті. Сучасна мода неоднозначна, тобто вона не регламентована, не вказує на довжину волосся і характер деталей зачіски. Художні особливості залежать від соціального психологічного образу. Сучасні зачіски характеризуються легкістю прядок, плавними лініями, тому і методи технології мають бути легкими, пластичними, щоб створити відповідний стиль. У сучасній моді зачісок не часто можна побачити відбиток національних мотивів. Прикро, але у нашому побуті все менше національних традицій моди не відчувають свого коріння і часто зорієнтовані на кваліфіковану та стандартизовану масову моду, культуру. Зараз на ринку представлений дуже різноманітний асортимент послуг по догляду за волоссям. Кожна з салонів перукарень пропонує асортимент парфумерних засобів, яку б клієнти використовували у повсякденному житті. Особливо модними тенденціями на сьогодні є пишні зачіски, велика різноманітність постижерних виробів та велика гамма вибору кольорів. В зачісках, як і в одязі, простежується тенденція неправильних геометричних форм. Кожна зачіска має вписуватись у геометричну фігуру. В моду входять трикутні чубчики, асиметричні форми в зачісках. Мода 2009 р. -- це блиск і структура здорового волосся. Класика та сучасність гармонійно поєднуються в стрижках та укладках, що дозволяє одночасно виглядати стильно й зухвало. Вільно укладені пасма і безладно спадаючі локони надають образу вишуканої природності, різноманітні модифікації з чілкою дозволяють виявити необхідні акценти: динаміку, легку адаптацію до будь-яких умов, поєднання простоти і креативу. Хіт сезону 2009 р. -- це зачіска, що дає змогу легко створювати варіанти укладки від пасом, які вільно стирчать, до класики вечірнього стилю. Одним із трьох головних модних напрямків у вечірніх зачісках нинішнього року - Rеаl Daydrean - нависні локони, косички. Стиль Rеаl Daydrean навіює спогади про минуле дитинство і несе в гармонійний світ між минулим і сучасним особистий маленький всесвіт у пошуках істинного мистецтва. Переважаючі кольори кориці та шоколаду, ніжний коричневий відтінок лісного горіха і карамелі. Головне, про що потрібно попіклуватися модницям у цьому сезоні - це підкреслити природну структуру волосся. Worloi Fuion - другий модний напрямок в стилі зачісок. Колір, форма та етнічні фрагменти із Перу, Кенії та Індії дають при цьому неповторний мікс із різноманітних культур. Цей стиль увібрав в себе самі різноманітні норови та звичаї. Навіяні уявленнями живі кольори зливаються в єдиному етнічному та фольклорному феєрверку. Під умілими руками майстрів квітнуть екзотичні квіти, змішуються з ромбами і розкішними орнаментами. Звучать відчуття веселої музики і вібрації етнічних ритмів. Макіяж, як яскравий та ефективний аксесуар, сяє всіма відтінками жовтого кольору та інтенсивного червоного. Колористика: яскравий медовий, класичний чорний, пристрасний червоний. Жіночий образ: дівчина в завитках. Третій та останній наймодніший стиль - стиль Gothic. Gothic - це насичені кольори, зловісні образи, котрі переносять в містичний світ графа Дракули. Модні кольори: елегантний чорний, яскравий червоний, прохолодний платиновий. Жіночий образ: чорний янгол. Для вечірніх зачісок рекомендуються косі проділи, які підкреслюють за допомогою кольорової туші для волосся, з яскравими блискітками. Волосся - це зовсім не ознака наївного дівочого образу. Дякуючи нинішній моді воно перетворилось в елегантну, вечірню зачіску. Його благородність підкреслюють аксесуари із натуральних матеріалів, заколки із слонової кістки стразами (Alexandre) і парфурованого замшу (Саvalli), тонкі шнурівки із натуральної шкіри (Міssоnі). Меліроване і фарбоване волосся доповнює акцент, підкреслює індивідуальність. Застарілим вважається мелірування тонких пасем. У моді середнє та широке мелірування, котре починається дальше від коріння волосся, ніж раніше. Окрім світлого волосся, модний чорний колір. Один із основних напрямків - природний колір з переходом тонів за допомогою нарощення пасем. Вони нарощуються або приколюються за допомогою непомітних заколочок чи шпильок. Можна використовувати модні відтінки нового покоління. Нерівні пасма та яскравий акцент - ось що додасть динаміки та розкоші стилю. Нова техніка фарбування волосся дозволить погратися з кольором. Ця техніка називається есlірs або «промінь світла». Завдяки їй на волосі створюється ефект голографічної картини. Один рух головою - і волосся засяє яскравими різнокольоровими відтінками. Flоw, або «квітковий потік» зробить з волосся картину, намальовану аквареллю. Відтінки з м'якими переходами від відтінку до відтінку зачаровують погляд. Від волосся віє теплом і світлом, яке переливається у волосі: жовтий колір пустелі змінює золото дюн. У техніці mоsаіс (кольорова мозаїка) такий підхід дарує волоссю акуратні помітні картинки, різноманітні орнаменти. Фарбування flash залишає різнокольорові відтінки на волосі. У цій техніці фарба наноситься широкими горизонтальними лініями на різні пасма волосся. Екстравагантно, стильно, яскраво. Фаворит моди - пружний локон, який зберігає об'єм і блиск волосся. Саме так розглядають новий індивідуальний метод біозавивки волосся в лабораторії Grееn Light (Італія). Вечірні зачіски XXI століття стають все різноманітнішими, романтичними. Пряме довге волосся - ідеальна основа для високих зачісок (бабета). В XXI столітті знову повертаються бабети, равлики, валики, прикрашені стрічками, різноманітними декоративними квітками. Також модними є зачіски в стилі ретро. Доповнює вечірню зачіску - макіяж. Одна із цікавих тенденцій макіяжу 2009 - напівпрозорість: легкі блискучі відтінки для макіяжу губ і чіткі лінії для макіяжу очей. Новими тенденціями макіяжу є «французький шик». Цей макіяж виконується в класичному французькому стилі - акцент спрямовується на очі з пишними віями, персикові рум'яни, насичені на скули і на частину повіки. Для губ пропонується напівпрозорий блиск. «Майська троянда». Тенденція - прозорість, ніяких рухливих очей, тільки чіткі лінії і чисті відтінки рожево-фіолетової гами. Для вечірнього макіяжу можна використовувати накладні вії. Адже довгі, пишні, густі вії завжди дивляться ефектно. Сучасні тенденції макіяжу вдосконалюються, їх досить багато. Якщо використовувати багато блиску у вечірньому макіяжі, то манікюр повинен бути доволі скромним. Зараз досить популярні незвичайні малюнки на нігтях, коли поверх лаку наносять різноманітні картинки, візерунки. Зачіска, макіяж і манікюр мають бути одним ансамблем у створені певного образу. 1.2 Характеристика історичної епохи та обґрунтування вибору базової моделі зачіски Кожна епоха вносила свої особливості у розвиток світового мистецтва й залишила в історії перукарства свої відбитки, творчі знахідки, знання які допоможуть у майбутньому новим майстрам знайти себе у світі перукарського бізнесу. Портретні, скульптурні зображення дають уявлення про людей які жили у Стародавньому Римі. В житті та культурі давніх римлян велике значення мали культ тіла і перукарське мистецтво. Дуже багато з перукарського мистецтва римляни запозичили у давніх греків. Характер зачісок був сформований ще в республіканський період. Їхня форма залежала від соціального статусу, місця в суспільстві, добробуту власника. Перукарі робили суттєвий внесок у розвиток нових напрямків моди, але при цьому великого авторитету в суспільстві мати не могли. Спеціальні раби - «тонсорес» та «кіпасіс» - виконували зачіски гарячою завивкою, робили і «мокру» холодну укладку, стригли особливими серпоподібними бритвами. Кожен виконував свою операцію. У Стародавньому Римі винайшли спеціальний валик для підтримування пасом у жіночих зачісках над чолом - «падус». Найдавніший (царський) період римської історії (VII-VI ст. до н. е.) був перехідним від первісного ладу до рабовласницького. Наприкінці VI ст. до н.е. було проголошено республіку. Завоювання й пограбування великих територій та жорстока експлуатація населення провінцій, що приєднувались, перетворювання переможених народів у рабів, призвели до значного збагачення верхівки панівного класу рабовласників. Історію Стародавнього Риму прийнято поділяти на два періоди - Римську республіку та Римську імперію. Розквіт римської античної культури належить до пізнього республіканського періоду і початку імперії. Головними рисами художнього стилю давніх римлян були монументальність, порядність, декоративність. Римські жінки значну увагу приділяли зачіскам. Жіночі зачіски стрімко змінювались і вражали різноманітністю. Деякі модниці власний мармуровий портрет замовляли із мармуровою зачіскою, яку можна було знімати, змінювати на нову, сучаснішу, модну, часто підмальовану. Таким чином, римлянка мала можливість милуватися своєю збереженою у мармурі молодістю із зачіскою за останньою модою. У республіканський період їхні зачіски нагадували давньогрецькі. Найчастіше волосся розділяли на прямий проділ, пасма зачісували до потилиці і укладали у вузол. Вуха та чоло залишали відкритими. Одна із зачісок мала назву «подус», вона нагадувала грецький вузол, але мала індивідуальні особливості. Над чолом робили невеликий валик, на скронях волосся закручували в джгути в напрямку до потилиці. Знизу на потилиці робили різноманітної форми валики, вузли, плетіння. Часто для оформлення зачісок використовували хвилі. Крім зачісок грецького типу можна було побачити зачіски геометричної форми, які нагадували єгипетські. Наприкінці республіканського періоду зачіски стали складнішими. Використовували завивку, складні плетіння, валики. Особливо складними та декоративними були зачіски в імператорський період. Застосовували каркаси, велику кількість накладного волосся, набули популярності перуки. Для каркасів використовували мідний дріт, спеціальні м'які підкладки, обручі, картон, діадеми. Культура Рима періоду Республіки пронизана інтересом до особистості, внутрішньому світові людини. Скульптурні портрети правдиво передають риси людини. Зображували не героїв, а людей. Суворий погляд, строгість, чіткість ліній зачісок властиві всім портретам. «Плита надгробка» -- скульптурне зображення чотирьох людей: двох жінок і двох чоловіків. У жінок зачіски з нодусами. Чоловічі зачіски - довгі пасма майже прямого волосся, що спускаються низько на чоло. Великий вплив на формування моди в період Імперії робили скульптурні мармурові портрети імператорів і імператриць. «Імператриця Агрипина» -- скульптурне зображення матері імператора Нерона, другої дружини Клавдія. Зачіска витончена, складається з різного виду локонів. Ряд локонів треба чолом, від нього волосся розходяться великими хвилями. На скронях рівнобіжні ряди круто завитих локонів, покладених чітко об'ємними півкулями. На чолі легкий чубчик, що складається з дрібних кілець. За вухами закріплені змієподібні спускні локони, що розподілені по обох сторонах шиї. «Доміція»: голова імператриці прикрашена високою зачіскою. Рамка каркаса дозволяє розташувати волосся у вигляді равликів густою масою. Чоло з двох сторін закрите витонченими локонами, що додає особі трикутну форму. «Скульптурний портрет часів імператора Траяна». Зачіска молодої жінки вражає красою, оригінальністю, незвичайністю форми. Над головою у вигляді німба піднімаються локони, прикріплені на невидимий дротовий каркас, що дає міцність і стійкість зачісці. Великі завиті локони викладені по колу, створюючи видимість волосяного кокошника. Волосся потиличної частини заплетені в дрібні, тонкі кіски і покладені в круглий пучок, проколотий тонкою довгою шпилькою з круглим верхом. «Скульптурний портрет імператриці Юлії Домни». У її зачісці представлений інший напрямок моди -- уся зачіска виконана у вигляді хвиль із завитого волосся. На потилиці низько укріплений широкий, щільний пучок. У період імперії законодавцями моди на зачіски були імператори, їхні дружини, наближені до них особи. Особливо уславився мистецтвом винаходу нових зачісок близький друг імператора Нерона - Гай Петроній. Винахідливість перукарів позначилася на виготовленні перук із натурального волосся. Перукам намагалися надати живого вигляду за допомогою фарб і жирних кремів. Знатні римлянки мали декілька перук. Щоб надати волоссю золотавого кольору, жінки вигадували будь-що: посипали волосся золотим порошком, для знебарвлення використовували суміші сірки або міді. Крім білого та золотавого волосся в Стародавньому Римі популярним було волосся вогняно-руде з червоним відтінком. Зачіска нареченої виконувалась із шести кіс, укладених навколо голови, до зачіски кріпили червоні стрічки, фату жовтого кольору або оранжево-червону хустку. З часом зачіски стали вишуканими, багатоярусними, їх почали прикрашати золотом, перлами, коштовностями. Такі зачіски робили спеціальні рабині «ортотрікс», вони виконували також й інші перукарські процедури. Особливо незвичайними, складними та гарними зачіски були в період панування імператора Нерона. Форми зачісок нагадували амфори, водоспади, корони. У зачіски вплітали стрічки, золоті шнури і навіть смуги тканин. Доповнювали їх намистом, брошками. У пізній період жінки почали закривати волосся вуаллю. Римлянки дуже захоплювалися парфумами і знали багато засобів для підсилення та підтримки краси: маски для обличчя, ванни із фруктових соків та молока ослиці, накладні брови, штучні зуби, мазі, креми. Уславлені римські лазні - терми, де римляни любили проводити дозвілля, були закладами розкоші. У публічних термах безпосередні лазні займали невелику площу, значно більше було приміщень з бібліотеками, залами для відпочинку, спілкування. Ванни, посуд для миття були із слонової кості, панциру черепахи, мармуру, срібла. Тут римлян обслуговували спеціалісти космети, які були вільними громадянами Риму. Вони робили масаж з ароматичними маслами, стригли і голили. У Давньому Римі була заснована колегія, яка займалася виготовленням пахучих олій, мазей для догляду за тілом, а мешканці невеликого поселення Капуя (нині Сарна), так званого міста парфумерів, займалися виробництвом тільки косметичних засобів. У ті часи вже робили мило із козячого жиру, букового попелу, яке використовували не для вмивання, а як косметичний засіб - як помаду для волосся. Крім того, таку мильну помаду змішували з різними барвниками, надаючи волоссю того чи іншого кольору. Цей звичай римлянки запозичили у германців. Знатні римлянки вважали за необхідне втирати у тіло різні ароматичні масла тричі на день. Не задовольняючись холодною або теплою ванною, приймали запашні ванни. Дружина імператора Нерона - Попея приймала ванни з молока ослиці, щоб позбутися зморшок. Кожна багата римлянка мала спеціальну скриньку - «жіночий світ». У скриньці було все необхідне для догляду за обличчям. Особливо цінувалися єгипетські мазі і порошки, яким приписували й магічні якості. Замість парфумів застосовували пахучі мазі, наприклад, мазь теліум із цедри апельсина та оливкової олії. Жінки сильно білили обличчя, шию, груди, руки, наводили за допомогою вохри і винних дріжджів рум'янець на щоках, не особливо переймаючись неприродним виглядом. Брови та повіки підводили сажею; пудру виготовляли з білої глини. Великою популярністю користувалася «діасразмата» щось на зразок компактної пудри - суміш з бобового та пшеничного борошна. Римлянки видаляли волосся з тіла за допомогою вапна, а також введенням у волосяні мішечки гарячих голок. Жінки вищипували волосся на тілі і на обличчі; чоловіки для цього використовували спеціальну мазь або випалювали горіховою шкарлупою. Для посилення росту волосся в шкіру голови втирали жир розтертих жаб та ящірок. Римляни знали засоби від повноти та худорлявості, уміли боротися з пітливістю. Дуже популярними були рецепти для фарбування волосся в рудий колір; порошок для чищення зубів із дрібно потертого рогу та пемзи; свинцеві білила для обличчя, лосьйони з мигдалевої олії і тваринних жирів. Косметикою користувалися як жінки, так, і чоловіки, особливо в період імперії. Римлянки змінювали колір волосся, фарбували його або надягали перуки. Фарбування вимагало спеціальних знань і відбувалося декілька етапів. Спеціальні рабині, застосовували для цього розчин лугу. Для прикрашання зачісок жінки використовували вінки з троянд, посипаючи волосся золотистою пудрою. Хоча чоловічі зачіски й не були такими складними як жіночі, але їм приділялось багато уваги. Культура та мода Стародавнього Риму складалася під впливом грецької культури, у тісному контакті з якими римляни перебували протягом століть. Як і греків, у римлян спочатку були популярні зачіски із завитого волосся, бороду також завивали. Перші кваліфіковані перукарі, вихідці з Сицилії, з'явилися в Римі тільки у 280 р. до н.е. Вони запровадили в технологію щипці для завивок волосся і бігуді. Чоловіки до кінця II ст. до н.е. відпускали довге волосся і бороди. Пізніше в моду увійшли короткі стрижки й голені обличчя, до того ж за звичаєм, запозиченим у греків, у жертву богам приносили перше обстрижене волосся дітей і першу бороду юнаків. Оформлення зачісок і борід у чоловіків протягом усього історичного періоду багато разів змінювалось. У період зародження Римської імперії характерною зачіскою для чоловіків стала коротка стрижка. Вважалося, що довге волосся і борода заважають у битві. Волосся зачісували в напрямку його росту. Над чолом у вигляді короткого чубчика укладали вільні пасма. У ранньому періоді чоловіки носили також бороди, вуса і відносно довге волосся. Голене обличчя стало популярним у III ст. до н.е. В II ст. до н.е. можна було побачити невеликі бороди. Скульптурні зображення римських імператорів дають уявлення про чоловічу моду Римської імперії. Нерон мав зачіску, що складалася з хвилястих пасом, зачесаних наперед. Найпопулярнішою вважалася така зачіска, як в імператора Каракали. Вона нагадувала кулю із завитого дрібними кучерями волосся. Чоловіки в Давньому Римі коротко і рівномірно підстригали волосся з усіх боків, потім закручували дрібними кільцями або локонами разом із бородою й бакенбардами. Багато чоловіків користувалися накладними перуками, адже лисина була предметом кепкування. Деякі зачіски часів імперії носять і тепер. Одна із них так званий «їжак». Цю зачіску носили ще за часів імператора Тита Веспасіана, а зачіску з боковим проділом та «чуб» над чолом носив Цезар. На свята чоловіки прикрашали волосся вінками з лавра або плюща. У Древньому Римі голову покривали украй рідко. Чоловіки - тільки під час військових походів або багатогодинних театральних представлень. Аристократи носили капелюхи і шапки, за формою запозичені в греків. Робилися вони з фетру, соломи, шкіри, плетених волокон рослин. Служителі культу цілком покривали голови. Головні пов'язки сполучилися з вінками з листів, квітів, гілок. Воїни носили шоломи різноманітної форми, зроблені в більшості зі шкіри або металу, що закривають щоки і перенісся. Верхня частина шолома прикрашалася гребенем, хвостами з вовни тварин, металевими пластинами. Шоломи полководців і знатних патриціїв виготовлялися з дорогоцінних металів, інкрустувалися емалями, карбуванням. Римляни запозичали в греків традицію прикрашати голови під час торжеств і бенкетів вінками, але надягати їх мали право не всі громадяни. Вінками увінчували голови переможців-тріумфаторів. Для виготовлення вінків використовувалися не тільки натуральні рослини, але і штучні квіти - із шовку, металевих пластин, - сильно надушені ароматичними речовинами. Цінувалися красиво сплетені вінки. Велике значення мали сорт і колір рослин у вінку. Так, листи дуба, лавра, мирта символізували силу і владу. Головними уборами жінок були стрічки, покривала, в урочистих випадках надягали невеликі діадеми з дорогих металів, інкрустованих перламутром, пластинами і розетками з каменів. При виході на вулицю на зачіску накидали покривало або вуаль. На ніч для збереження зачіски надягали сітки, сплетені з тонких золотих або срібних ниток, мішки з тонких сортів льону, шарфи з легкого шовку. Жінки Древньої Греції і Рима зовсім не відрізнялися від сучасних дам у своєму прагненні виглядати як можна більш привабливими. Звичайно, на відміну від нас, вони були набагато більш обмежені у своїх можливостях. Самою натуральною і разом з тією найпоширенішою прикрасою волосся в римських жінок були вінки, що спліталися з квітів і листів різних рослин. Вінки були не тільки жіночою, але і чоловічою прикрасою. Вінками прикрашали себе архонти й оратори, ними нагороджувалися переможці в змаганнях і почесних громадянах. У більш пізніший час дами античних часів перестали задовольнятися тим, що їм давала на вінки природа, і стали заміняти яскраві квіти золотом. Крім вінків, римські жінки вплітали у своє волосся пов'язки, з яких найбільш відома пов'язка, що походить на пращу, що часто прикрашалася золотом, перлами і дорогоцінними каменями. Своєю високою і широкою серединою вона виділялася з волосся на зразок діадеми або ж утримувала волосся на потилиці. Вона нічим не відрізнялася від налобника або начільника. Руки жінки унизували браслетами і зап'ястями, часто у вигляді змії; ноги вище кісточок - золотими кільцями. Використовували намиста, ланцюжки, шийні пов'язки, красиві застібки. Кільця носили як печатку, так і для прикраси. Модники надягали відразу безліч перснів, по кілька на кожному пальці, але це вважалося не зовсім пристойним. Давньоримський костюм протягом багатовікової історії свого розвитку зазнавав історичних змін, безпосередньо зв'язаних з глибокими зрушеннями в суспільному ладі Римської держави та її культури. Чоловічі та жіночі костюми почали відособлюватись уже в ранній період історії Стародавнього Риму, коли римлянки носили давньогрецький одяг. А чоловіки продовжували носити римські тоги і плащі. Основним жіночим одягом у Стародавньому Римі був грецький зшитий з боків, але розкритий зверху хітон Т-подібного краю, який називали туніка-хітон. Крім цього справжні римські жінки і чоловіки носили зшиті на плечах туніки в усіх варіантах від безрукавих колобіумів до довгорукавих камиз. І туніка і хітон у панівних верств були насамперед нижнім одягом. Поверх нижньої туніки одягали верхню туніку, яка була довжиною до підлоги, що надавала римським жінкам величності та строгості. Туніки завжди підв'язували високо під грудьми шнурком чи пояском з різними оздобленнями. Найпоширенішим матеріалом, з якого виготовляли одяг протягом усієї історії Риму була шерсть. Римлянки здавна вміли виготовляти різні сорти шерстяних тканин. Як тонкі і м'які, цупкі і вохристі. Був відомий у Римі і шовк, який дедалі поширювався і став досить звичним у побуті. Раби не мали права носити білий одяг. Кольори їхнього вбрання були темнішими: коричневі, жовто-бурі, сірі. Поряд з білим носили одяг і інших кольорів. Особливо різноманітними були кольори жіночих костюмів: червоні, коричневі, фіолетові. Взуття римських жінок було менш різноманітним ніж у чоловіків, воно обмежувалось лише сандалями, крепідами, черевиками, які оздоблювали шнурками, вишивками, а іноді коштовним камінням, перлами. Незважаючи на велику дорожнечу, у часи Імперії римська знать вдягалася в шовк. Ще використовувалася дуже тонка, майже прозора тканина з особливого виду льону - аморгіну. Колірна палітра в римському костюмі, незважаючи на перевагу білого, була яскравою: червоний, зелений, салатовий, жовтий, коричневий кольори; особливо модним вважався пурпурний. У період Імперії колорит костюму здобуває вишуканий характер у відтінках і сполученнях квітів: блакитного і зеленого з білим, світло-лілового з жовтим, сірувато-блакитного, рожево-бузкового. Плаття прикрашалося не тільки клавусами (смугами), але і геометричними візерунками (колами, ромбами, розетками), стилізованими листами плющачи, дуба, лавра, гірляндами квітів, зірочками, витканими або вишитими, бахромою, каймами. Візерунки були виконані в 2-3 кольорах, що разом із золотим декором додавало тканині особливу пишність і розкіш. 1.3 Розробка моделі зачіски відповідно до історичної епохи, сучасного напрямку моди і типу обличчя Аналізуючи зачіску Стародавнього Риму, помічено, що римські жінки значну увагу приділяли їм і стрімко змінювали і вражали різноманітністю. У республіканський період їхні зачіски нагадували давньогрецькі. Найчастіше волосся розділяли на прямий проділ, пасма зачісували на прямий проділ, пасма зачісували до потилиці й укладали у вузол. Вуха і чоло залишали відкритими. Одна із таких зачісок мала назву «нодус», яка нагадувала «грецький вузол», але мала свої індивідуальні особливості. Часто для оформлення зачісок використовували «хвилі». Крім зачісок грецького типу, можна було побачити зачіски геометричної форми, які нагадували єгипетські. Проаналізувавши зачіски можна сказати, що наприкінці республіканського періоду зачіски стали складнішими. Виконували завивку, складні плетіння, валики. А особливо складними і декоративними зачіски були в імператорський період. Застосовували каркаси, велику кількість накладного волосся, набули популярності й перуки. Особливо незвичайними, складними і гарними були жіночі зачіски у період панування імператора Нерона. Форми зачісок іноді нагадували амфори, водоспади, корони. Жіночі зачіски Стародавнього Риму постійно вдосконалювалися та набували нового вигляду, елементи змінювалися та вкладалися по-різному в залежності від довжини волосся. У зачіски вплітали стрічки, золоті шнури і навіть смуги тканини. Доповнювали їх намистами, брошками, діадемами, які залишалися до нашого часу. Сучасне моделювання увібрало в себе всі елементи, які були присутні в зачісках Стародавнього Риму: локони, джгути, косички, вузли. Всі елементи кардинально змінились і широко вдосконалилися. Епоха стародавнього Риму вразила мене витонченістю форм, своїми силуетами, складністю виконання моделей, їх оформленням, а особливо використанням великої кількості декоративних прикрас, накладних елементів. Вражає пишність і водночас легкість витвору. І саме зачіски цієї епохи вказують, що таке справжнє мистецтво. Рішенням дипломного проектування стала весільна зачіска з діадемою на основі моди Стародавнього Риму. Виконується вона з урахуванням весільного ансамблю зачіски, макіяжу, одягу, прикрас. Виконана зачіска вимагає вміння, терпіння, фантазії, а також займає багато часу. Для зачіски було обрано клієнтку з волоссям середньої довжини, що є однією з вимог дипломного проектування. Найкраще підійдуть зачіски з локонами, завитками, косичками, джгутами. Завершального та святкового вигляду надають аксесуари, постижерні вироби, які гармоніюють із природнім волоссям і доповнює художній задум роботи. Основними елементами у зачісках Стародавнього Риму є: локони, косички, джгути, тому щоб зберегти їх традиції у зачісці використовуються локони, косички, вкладені за новими технологіями та формами. Для надання зачісці урочистого, весільного вигляду використовується діадема. Доповненням до образу є одяг, макіяж, аксесуари. Кольорова гама була не широкою у Стародавньому Римі, здебільшого це були білі ніжні кольори. Тому обрано сукню білого кольору. Римські жінки любили оголювати тіло, в них була пропорційна, худорлява фігура, самі вони були невисокого зросту, тому сукня добиралася ретельно. У клієнтки не високий зріст, тому обрані туфлі на високих підборах білого кольору, щоб придати моделі стрункості, жіночності. Різноманітного вигляду мали аксесуари, вони вдосконалювалися та набули широкого асортименту. Обираючи їх відповідно до образу враховано кольорову гаму. Рішенням стало кольє і сережки з використанням каменів, які гармоніюють з діадемою, яка присутня в зачісці та одягом. Використовуючи у весільній зачісці діадему, кожна наречена може відчути себе принцесою. Діадема має прекрасний вигляд навіть на розпущеному волоссі, незалежно від його кольору, довжини та форми. Для отримання позитивних результатів при моделюванні зачіски необхідно керуватись принципами сучасної моди у зачісках та макіяжі, а також ураховувати недоліки та позитивні риси обличчя клієнта. Завершальним етапом є декоративна косметика. Вона була популярною в усі часи. У моделі овальна форма обличчя, тому коректувати його за допомогою косметики недоцільно. Робота в макіяжі потребує великої уваги та професійності, уникаючи помилок, адже їх виправити дуже важко, порушується загальна тональність, макіяж набуває брудного вигляду. Тому в роботі сучасних візажистів повинно бути задіяно: професійні навики, відмінні відчуття, знання кольору, тенденції для створення яскравих образів, використання незвичайних текстур флюрисцентні рішення, незвичайні стилістичні рішення. Розробляючи модель макіяжу потрібно пам'ятати, що це образний макіяж, який доповнює зачіску. А так як зачіска історична і має певний образ, то й макіяж має бути співвідносним, доповнюючи цей образ. Найголовнішим напрямком сучасної моди є натуральна краса людини, тому створюючи новий образ потрібно максимально відпрацювати, підкресливши цю красу, а не заховати її за “завісою” косметики. Макіяж повинен бути натуральним і надавати обличчю свіжості. Макіяж очей повинен бути виразним, відкривати всю сутність очей. Кольорова гама макіяжу продумана і гармонійно поєднана. Модель макіяжу повинна бути оригінальна, яскрава, гармонійна, відповідати індивідуальності, загальному задуму і сучасним напрямкам моди. Макіяж стає як основа у доповненні індивідуального образу людини, він відкриває естетичну красу, гармонійне поєднання, витонченість і досконалість. При нанесенні макіяжу потрібно дотримуватись міри нанесення, пам'ятати, що великий товстий шар фарб не надає обличчю краси. Макіяж потребує індивідуального, уважного підходу з урахуванням внутрішньої і зовнішньої культури поведінки людини. Необхідне індивідуальне бачення особливостей та властивостей обличчя та характеру людини. Весільний макіяж - це окрема галузь косметичного мистецтва. Його не можна віднести ні до вечірнього, ні до денного. З одного боку, схвалюється максимальна природність і помірність у колірній гамі, що властиво денному макіяжу; з іншого боку - без правильного підходу навіть найвиразніше обличчя може "загубитися" на плівці і фотографії будуть невиразними. До того ж святковий день плавно переходить у вечір, тому фарби повинні бути досить яскравими і свіжими, щоб наречена ефектно виглядала і під час весільного банкета. Отже, не обійтися без елементів вечірнього макіяжу. Перевага надається природним, теплим тонам, однак при виборі колірної гами велике значення має не стільки тип обличчя нареченої, скільки стиль і колір її плаття. Ще один важливий момент: колір тіней повинен не збігатися, а контрастувати з кольором очей, щоб підкреслити їхню форму і виразність. Дуже важливо правильно підібрати колір тонального крему - він повинний максимально відповідати природному тону шкіри. Щоб з'ясувати номер тону, потрібно нанести один мазок на область декольте і подивитися, наскільки природно він буде дивитися при денному світлі - адже велика частина свята проходить удень. Страницы: 1, 2


text: Мультфільм "Ну, постривай" дивіться всі серії онлайн в хорошій якості. Всім відомий мультфільм "Ну постривай" став вже мабуть часткою кожного із нас і символом цілої епохи. Мультфільм про великі зусилля Вовка зловити хитрого і красивого Зайчика, який завжди знаходить вихід із ситиуації і не попадає до рук Вовка. Дивіться мультфільм "Ну, погоди" всі серії онлайн безкоштовно! Ми раді Вас вітати на нашому сайті serialx.org , тут ви можете побачити багато цікавого: мультфільми, наші серіали онлайн, російські серіали онлайн, фільми онлайн в хорошій якості, в HD якості, безплатно, без реєстрації без смс. Ми не потребуємо реєстрації, не потрібно відправляти смс, платити будь-які кошти, ви протсто дивитесь улюблений мультфільм, серіал, фільм чи телепередачу не перериваючись на рекламу не очікуючи нової серії. Ви також можете подивитись фільми та всі серії серіалів з українським дубляжем, думаємо це цінна знахідка для поціновувачів української мови. Наші сервера завжди працюють добре, тому у будь-який зручний вам час можете зайти на сайт serialx.org і дивитись все відео, кіно онлайн безкоштовно. Для зручного та швидкого пошуку серіалу для вас зроблено пошук по алфавіту Так що, приємного проведення часу на нашому спеціалізованому онлайн кінотеатрі, що дає можливість будь-якому нашому відвідувачу дивитися серіали 2013-2014 року безкоштовно без реєстрації.


text: Клод Шеннон |Клод Елвуд Шеннон| |Claude Elwood Shannon| |Народився||30 квітня 1916 Петоскей, Мічіган |Помер||24 лютого 2001 (84 роки) Медфорд, Массачусетс |Громадянство||США| |Галузь наукових інтересів||електротехніка, теорія інформації, кібернетика,математика, криптографія| |Заклад||Лабораторія Белла| |Alma mater||Массачусетський технологічний інститут| |Відомий завдяки:||Теорія інформації Алгоритм Шеннона-Фанно |Нагороди| Шеннон відомий тим, що запропонував теорію інформації в науковій статті, опублікованій в 1948 році. Йому також приписують винайдення теорії проекту цифрового комп'ютера та цифрового каналу в 1937 році, коли, бувши 21-річним студентом в Массачуссетському технологічному інституті, він написав дисертацію, в якій демонструє, що з допомогою електричного застосування Булевої алгебри можна сконструювати та розв'язати будь-які логічні і числові зв'язки. Зміст Шеннон народився в Петоскей, штат Мічіган. Його батько, нащадок перших поселенців Нью-Джерсі, був бізнесменом і якийсь час суддею. Його мати, Мейбл Волф Шаннон (1890—1945), дочка німецьких іммігрантів, була вчителем мови, а пізніше директором середньої школи Гейлорда, Мічіган. Перші шістнадцять років життя Шеннон провів у Гейлорді, де закінчив школу в 1932 році. Шеннон показав схильність до механічних речей. Найбільше йому вдавалися наука та математика, і удома він створив такі пристрої як моделі літаків, які керувалися по радіо, й систему телеграфу до фірми друга на відстань в половину милі. Підлітком він працював як посильний у Western Union. Його дитячим героєм був Томас Едісон, хто, як Шеннон пізніше дізнався, був його далеким родичем. Обидва вони були нащадками Джона Огдана, колоніального лідера та предка багатьох видатних людей. У 1932 Шеннон вступив до Мічиганського Університету і здобув вищу освіту в 1936 році з двома ступенями бакалавра, один з електротехніки і другий математики, потім почав дослідження дипломованого фахівця в Массачусетському технологічному інституті, де він продовжив роботу над диференціальним аналізатором Венневера Буша, своєрідним аналоговим комп'ютером. Вивчаючи складні спеціальні канали диференціального аналізатора, Шеннон бачив, що поняття Була можна використати із більшою користю. За свою дисертацію «Символічний аналіз реле і каналів, що перемикаються», була опублікована в 1938 році і за неї Шеннон отримав Приз Альфреда Нобеля в 1940 р. У цій роботі Шеннон довів, що Булеву алгебру і двійкову арифметику можна використовувати, щоб спростити розташування електромеханічних реле, які тоді використовувалися у телефонах. Шеннон також довів, що можна використовувати розміщення реле для вирішення проблеми Булевої алгебри. Використання цієї властивості електричних вимикачів є базовою логічною концепцією, яка лежить в основі всіх електронних цифрових комп'ютерів. У 1940, Шеннон став Національним Науковим Співробітником у Інституті Перспективних Досліджень в Прінстоні, Нью-Джерсі. Там Шеннон мав можливість обговорити свої ідеї з впливовими ученими і математиками, такими як Джон фон Нейман, і навіть один раз зустрівся з Альбертом Ейнштейном. Після цього Шеннон вступив до Bell Labs, щоб продовжити працювати над системою боротьби з лісовими пожежами і криптографією під час Другої світової війни, підписавши контракт з Національним Комітетом з Дослідження Захисту (англ. National Defense Research Committee, NDRC). Робота Шеннона «Теорія зв'язку в таємних системах» (1945) з грифом таємно, яку розсекретили і опублікували тільки в 1949 році, стала початком широких досліджень в теорії кодування і передачі інформації. Ця робота за загальною думкою, надала криптографії статус науки. Саме Клод Шеннон вперше почав вивчати криптографію, використовуючи системний підхід. В цій статті Шеннон визначив основоположні поняття теорії криптографії, без яких криптографія вже не мислима. Важливою заслугою Шеннона є дослідження абсолютно таємних систем і доведення їх існування, а також існування криптостійких шифрів і необхідні для цього вимоги. Шеннон також сформулював основні вимоги, які ставляться до надійних шифрів. Він ввів поняття розсіювання і змішування, які вже стали звичними, і методи створення систем шифрування на основі простих операцій. Ця стаття є відправною точкою вивчення криптографії. Стаття «Математична теорія зв'язку» була опублікована в 1948 році і зробила Клода Шеннона всесвітньо відомим. В ній Шеннон виклав свої ідеї, які стали в майбутньому основою сучасних теорій і технологій обробки, передачі і зберігання інформації. Результати його робіт у галузі передачі інформації каналами зв'язку спричинили по всьому світу велику кількість досліджень. Шеннон повідомив ідеї Хартлі і ввів поняття інформації, яка міститься в повідомлені, що передається (далі за текстом — повідомлення). В якості міри інформації повідомлення М. Хартлі запропонував використовувати логарифмічну функцію . Шеннон першим почав розглядати повідомлення і шуми в канал зв'язку з точки зору статистики, розглядаючи як кінцеві множини повідомлень, так і неперервні множини повідомлень. Розвинута Шенноном теорія інформації допомогла вирішити головні проблеми, пов'язані з передачею повідомлень, а саме: усунути надлишковість повідомлень, виконати кодування і передачу повідомлень каналами зв'язку з шумами. Вирішення проблеми надлишковості повідомлення, яке підлягає передачі дозволяє максимально ефективно використовувати канал зв'язку. Наприклад, сучасні широко використовувані методи зниження надлишковості в системах телебачення на сьогоднішній день дозволяють передавати до шести цифрових програм комерційного ТБ у смузі частот, яку займає звичайний сигнал аналогового телебачення. Вирішення проблеми передачі повідомлення каналами зв'язку з шумами при заданому відношенні потужності корисного сигналу до потужності сигналу перешкоди в місті прийому дозволяє передавати каналом зв'язку повідомлення з задано малою ймовірністю помилкової передачі повідомлення. Також це відношення визначає пропускну можливість каналу. Це забезпечується використання стійкиїх до перешкод кодів, при цьому швидкість передачі повідомлень даним каналом повинна бути нижче його пропускної здатності. У своїх роботах Шеннон довів принципову можливість вирішення означених проблем, це було справжньою сенсацією в наукових колах 40-х років. Дана робота, як і роботи, в яких досліджувалася потенційна перешкодостійкість, дали початок великій кількості досліджень, які продовжуються і по цей час — вже більш ніж півстоліття. Вчені з Радянського Союзу і США (Пінскер, Хінчин, Добрушин, Колмогоров; США — Галлахер, Вольфовиц, Фейнштейн) дали строге трактування теорії викладеної Шенноном. На сьогоднішній день всі системи цифрового зв'язку проектуються на основі фундаментальних принципів і законів передачі інформації, розроблених Шенноном. Відповідно до теорії інформації спочатку з повідомлення усувається надлишковість, потім інформація кодується за допомогою стійких до перешкод кодів, і тільки потім передається каналом користувачу. Значно була скорочена надлишковість телевізійних, мовних і факсимільних повідомлень саме завдяки теорії інформації. Велика кількість досліджень була присвячена створенню кодів, які є стійкими до перешкод і простих кодів декодування повідомлень. Дослідження проведені за останні п'ятдесят років взято за основу створеної Рекомендації МСЕ з використання перешкодостійкого кодування і методів кодування джерел інформації в сучасних цифрових системах. Будь-який канал з шумом характеризується максимальною швидкістю передачі повідомлення, ця межа названа в честь Шеннона. При передачі інформації зі швидкостями, які перевищують цю межу, відбувається невідворотнє спотворення даних, але знизу до цієї межі можна наближатися з необхідною точністю, забезпечуючи задано малу ймовірність помилки передачі інформації в зашумленому каналі. - Шеннон К. Работы по теории информации и кибернетике. — М.: ИЛ, 1963. — 830 с. - Shannon C.E. A Mathematical Theory of Communication 27 Bell System Technical Journal (1948) С. 379-423, 623–656. - Shannon C.E. Communication in the presence of noise 37 Proc. Institute of Radio Engineers (Jan. 1949) С. 10-21. - Компьютерная история в лицах: Шеннон Клод Элвуд (рос.) - Фотографии (рос.) - Библиография(англ.) - Клод Шеннон (рос.)


text: Знходиться в Чалонг, Jula Place є відмінним місцем для вивчення Пхукет і його околиць. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Чисте навколишнє спередовище та близькість до Ао Чалонг Пієр, Пляж Дружба, Ват Чалонг придає цьому готелю особливого шарму. В Jula Place, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Цей готель пропонує численні послуги, щоб задовольнити потреби самих вибагливих гостей. Крім того, всі номери оснащені такими зручностями, як безкоштовна бутильована вода, кавоварки/чаєварки, бездротовий доступ до Інтернету (безкоштовний), халати, мікрохвильова піч, щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Готель пропонує фантастичні можливості, в тому числ відкритий басейн , сад, які допоможуть вам розслабитися після напруженого дня у місті. Jula Place є ідеальним місцем для туристів, які шукають шарм, комфорт та зручність у Пхукет.


text: Каталог продукции ПОСЛЕДНИЕ НОВОСТИ У серцях народу України серпнева блакить неба і жовтогарячий зерновий лан зливаються барвами української державності в символ свободи та праці. Творімо історію під знаменням рідного прапору! В доме пахнет куличами, В храмах – звон колоколов. Наш Христос воскрес, он с нами! Счастье дарит и любовь! Мы желаем вам везенья! Пусть пасхальная весна И здоровьем, и терпеньем Вас побалует сполна.


text: ex ex — розширення редактора ed, найзначнішим додаванням до якого є можливість екранного редагування. Редагування, орієнтоване на екранну обробку, є характерною особливістю редактора vi. На відміну від ed, ex має ряд можливостей для одночасної роботи з декількома файлами. Можна вказати редакторові список файлів в командному рядку і використовувати команду переходу до наступного файлу next (n) для роботи з ними по черзі. Повний список команд можна прочитати на довідковій сторінці man.


text: Chapter 2 1 ¶ Отже, перш над усе я благаю чинити молитви, благання, прохання, подяки за всіх людей, 2 за царів та за всіх, хто при владі, щоб могли ми провадити тихе й мирне життя в усякій побожності та чистості. 3 Бо це добре й приємне Спасителеві нашому Богові, 4 що хоче, щоб усі люди спаслися, і прийшли до пізнання правди. 5 Один бо є Бог, і один Посередник між Богом та людьми, людина Христос Ісус, 6 що дав Самого Себе на викуп за всіх. Таке було свідоцтво часу свого, 7 на що я поставлений був за проповідника та за апостола, правду кажу, не обманюю, за вчителя поганів у вірі та в правді. 8 Отож, хочу я, щоб мужі чинили молитви на кожному місці, підіймаючи чисті руки без гніву та сумніву. 9 ¶ Так само й жінки, у скромнім убранні, з соромливістю та невинністю, нехай прикрашають себе не плетінням волосся, не коштовними шатами, 10 але добрими вчинками, як то личить жінкам, що присвячуються на побожність. 11 Нехай жінка навчається мовчки в повній покорі. 12 А жінці навчати я не дозволяю, ані панувати над мужем, але бути в мовчанні. 13 Адам бо був створений перше, а Єва потому. 14 І Адам не був зведений, але, зведена бувши, жінка попала в переступ. 15 Та спасеться вона дітородженням, якщо пробуватиме в вірі й любові, та в посвяті з розвагою.


text: Прийшов перший місяць весни — березень. Сніг ще лежить заметами в лісах і перелісках, але він став сірим і щільним, важким від води. Побігли струмочки. Ночами морозу вдається зупинити їхній веселий біг. Але все одно всюди відчувається весна. Прозорим блакитним небом пливуть хмари. Повеселіли птахи. Перша зелень крихітних листочків так радує серце — весна прийшла! Крокуси - весняні проліски. Фото: Наталія Карпенко/The Epoch Times І з'являються перші ніжні квіти серед снігу, що тане, і зволоженої землі. Це пролісок! У кожному куточку країни він свій. У Сибіру — це фіолетово-синій простріл, або сон-трава. У середній смузі пролісками звуть блакитну чубарку, білу анемону, медунку, гусячу цибулю, жовтий первоцвіт. Але справжній пролісок білосніжний родом із півдня Європи, там він росте в гірських лісах на вологому грунті. Латинська наукова назва роду пролісок — галянтус. Слово походить від двох грецьких коренів: «гала» — «молоко» і «антус» — «квітка», тобто в перекладі українською означає «молочну квітку». І дійсно, квітки проліска молочно-білі. Великий бутон, готовий ось-ось розкритися, схожий на краплю молока, що висить. Коли бутон розкривається, спочатку розходяться три зовнішні, довгі чисто-білі листочки, потім відкриваються три внутрішні, коротші. Усередині, як у маленькому дзвоні, заховані шість тичинок і маточка. Якщо побачите пролісок у лісі, не зривайте його. Він занесений у Червону книгу рідкісних рослин, що охороняються. Можна посіяти пролісок на дачних ділянках, у квітниках на кам'янистих горах. Сіють восени свіжозібраним насінням. Сіянці ростуть дружно і зацвітають на 4—5-й рік. Пересадку квіти не люблять. Європейські квітникарі вивели багато незвичайних сортів проліска білосніжного. Зустрічається ця квітка і на Північному Кавказі. Він любить гірські ліси. Адоніс немов метелик: щоб зігрітися на сонечку і розпустити квітку, йому досить декількох хвилин. Але миттєво діє на нього і негода. Ледве повіє холодом, як квіткова чашка закривається, чашолистки охоплюють її зверху, і стеблинка притискається до грунту. У нашій країні відомо десять видів адоніса. Всі вони лікарські і всі ... отруйні. Належить адоніс до сімейства жовтців і містить у клітинному соку сильнодійну речовину. Будьте обережні! Отруїтися можна, якщо пожувати стеблинку, облизнути вимазані соком пальці. Перші ознаки отруєння: сповільнюється пульс, спостерігаються перебої в роботі серця. Пізніше з'являються болі в животі, починається блювота. Якщо отруєння сильне, бувають судоми, і людина може померти від гострої серцевої недостатності. Щоб цього не трапилося, треба всім добре знати цю рослину. Стеблинка горицвіту в перший тиждень буває білою, соковитою і крихкою. Замість листя на ній видно плівчасті лусочки. Як тільки наступають теплі дні, ці лусочки відгинаються і з-під них показується згорнуте в клубочки зелене листя. Вони швидко ростуть і схожі на листя моркви. Через три-чотири тижні листя блідне, стає золотисто-жовтим і відмирає. Живим залишається тільки одне кореневище. Стародавні фінікійці, помітивши здатність квітки прокидатися до життя при першому диханні весни і незабаром вмирати, не вмираючи, ототожнювали її з Богом рослинності, який вічно в'яне і неминуче відроджується, — Адонісом. Валентина Лісіцина. Велика Епоха


text: На відміну від Києва, чи Львова, Луганськ – місто молоде. І йому вкрай не вистачає легенд. Тому одного спекотного дня я наважився їх вигадати. Легенда про тих, хто "набігався" «Нині отпущаєши раба твого...» - надламаним голосом виспівував отець Андрій, захлинаючись сльозами. Село догоряло повільно, мов згарок свічки на сплюндрованому олтарі, що його панотець якимсь відшукав на обрушині власного храму. Кам’яного Броду більше не існувало. Налетіли, попалили, понищили ногайці. Третина села стояла за спиною священика: всі кому пощастило вціліти. Друга третина: поколота, порізана, порубана лежала прикрита ряднами біля ганку. І серед тих мерців – матушка і двійко з шести хлопців отця Андрія. Куди поділася третя – знав хіба що степовий вітер. Ховали нашвидку руч. Мовчки. Навіть діти на плакали. За годину почали збиратися в дорогу. Поскидали на вози усе, що помилував вогонь і не помітили загребущі степняки. Самі взялися за голоблі. Тільки у візок отця Андрія впрягли єдину, дивом не викрадену конячку. - Ведіть нас, отче. - До Курська, люди! Нехай Бог помагає! – перехрестивши людей вимовив священик. І валка рушила. Вже коли видерлися на кручу хтось раптом помітив, що пропав візок Микити – мірошникова сина. - Він останнім ішов, і Гапка, сестра його мала поруч була. – сповістили панотцю. - Чекайте тут! Зараз приведу! - скомандував той, кидаючи віжки. Мірошників дім, точніше, те що від нього лишилося, стояв на березі Луганки. Там і знайшов дітей отець Андрій. Сполотнілий Микита мовчки дивився на згарищє. Поруч на землі сиділа замурзана втомлена Гапка. - Треба їхати Микито, –тихо мовив священик торкнувши плече підлітка. – Батьків вже не повернеш. Царство їм небесно. А вам з малою рятуватися треба. - Тікати? – глухо спитав той. - Тікати... - Благословіть, отче! – несподівано з жаром вигукнув хлопець. - Господь благословить, чадо! - От і добре! Гапка, там біля клуні лопата лежить. Неси мерщій! Дівчинка прожогом кинулася виконувати наказ брата. - Стій, хлопче! Що та собі думаєш?! – не второпав отець Андрій. - Треба ж хоч яку не яку землянку собі викопати. – почулося у відповідь. – Лишаємося ми отче. - Ти що, малий, збожеволів! Не виживете ви тут самі! У ногайський аркану сам головою лізеш! – гримнув на неслуха сільський душпастир. - Досить витребеньок. Берись за воза. Тікати треба! - Досить! Набігалися! Тут жити будемо. А ногаї хай приходять. Хоч одного, та в цій землі залишу. На гору, до покинутих ним, панотець підіймався на скам’янілих ногах. - Сам...А де ж малий?! – пошепки неслося по натовпу, поки священик не дивлячись ні на кого йшов до свого возика. - Амвросію! - нарешті озвався він, покликавши до себе пришелепкуватого пономаря. Той мов з під землі випурнув. Вклонився. - Випрягай коня! До Курська ти усіх поведеш. А я... я лишаюся... І тиша миттю вибухнула жахом. - Не кидай нас отче! - Пропадемо без тебе! - Це все той малий! Бісове личина!!! - Що, що він сказав тобі, батьку ти наш?!! - Він сказав: «Досить! Набігалися!». Отож, люди, тікайте, рятуйтеся! А я вже теж, набігався! – відповів отець Андрій міцно стиснувши голоблі. – Хай вам Бог в дорозі допомагає! Спускаючись у вигоріле село, священик чув, як заскрипіли колеса, і валка, потроху розвертаючись рушила в низ, за ним. Баби голосили мов на похороні. Та крізь цей лемент пробивалося уперте, чоловіче «Досить! Набігалися!»


text: *** Про це вона розповіла на прес-конференції 15 березня. «До списку світової спадщини ЮНЕСКО входять і пам’ятки, і ландшафти, які мають універсальне значення, навіть глобальне значення. Очевидно, якщо львівський музей під відкритим небом відіграє якусь важливу роль для розвитку України, чи в минулому відігравав, і, якщо він відповідає кільком з критеріїв, за яким відбирають об’єкти до переліку культурної спадщини, тоді це, очевидно, буде можливим», – відповіла Нао Хаяші-Деніз. Однак додала: «Але, наскільки мені відомо, музей який містить якісь об’єкти, не підлягає тому, щоб його включили в список ЮНЕСКО». Заступник міського голови Львова з гуманітарних питань В. Косів пояснив: «Тут не йдеться про цінність того чи іншого об’єкту. Йдеться про те, що ці об’єкти не є в своїх первісних середовищах, вони перенесені, і це, власне, для ЮНЕСКО є дуже серйозним критерієм проти». Нагадаємо, у Львові розпочинається тристороння співпраця ЮНЕСКО, уряду Норвегії та Львівської міської ради в рамках реалізації проекту «Програма ревіталізації та збереження колекції Музею народної архітектури та побуту у м. Львові, Україна». Як розповіла спеціаліст ЮНЕСКО (секція роботи з музеями та культурними об’єктами), координатор проекту Нао Хаяші-Деніз, проект розрахований на 2-2,5 роки, а його бюджет становить 340 тис. доларів.


text: Спокусник 2 (2013) - Категорія: Трейлери - Добавлено: 08.06.2013 897 До щасливому сімейству приєднується Трістан, який втратив всі свої заощадження в результаті невдалих операцій на фондовій біржі, і, як результат - залишився без житла. До того ж у нього криза середнього віку, а дружина Шарлотта залишила його і поїхала за кордон заради нової роботи. Так що у Трістана є прекрасна можливість насолодитися новою свободою разом з молодою подругою на ім'я Нора. Кожен, хто буде фільм «Спокусник 2» дивитися онлайн, розуміє - довге існування всієї цієї строкатої компанії під одним дахом просто неможливо. До того ж Катаріна незабаром стає мамою малюка Луїса, і роль домогосподарки, яка змушена доглядати за такою кількістю народу, її не влаштовує. Вона вимагає від Генрі того, щоб він взяв частину відповідальності на себе і знайшов для них окрему квартиру. Але той цілком зайнятий продюсуванням фільму з вельми ексцентричним актором Маттіасом у головній ролі, тому не знаходить часу відгукнутися на прохання подруги. І Катаріна йде разом з дитиною, залишаючи Генрі і Трістана одних нести відповідальність за Магдалену. А вони наймають няню для нагляду за дівчинкою. Дивитися фільм «Спокусник 2» онлайн без сміху просто неможливо, настільки сміховинний сформована ситуація. Присутність молодої й привабливої няні ставить під загрозу налагодження відносин між Генрі і Катаріною. А між тим Магдалена страждає від першого кохання, об'єкт якої - її однокласник. Генрі виснажений примхами Маттіаса (примхлива зірка то ніжиться в басейні з цілим натовпом напівголих дівчат, то грає в російську рулетку з власним котом) і не може приділити дочці достатньо уваги. А Трістан весь у владі почуттів до Норми і теж не хоче вникати в проблеми дитини, хоч і обіцяв Генрі допомогти. Крім того, у нього немає роботи, і друг хоче залучити його до своїх продюсерським турботам і боротьбі з упертістю Маттіаса. У хорошій якості цей фільм «Спокусник 2» дивитися онлайн ви можете у нас на сайті , стежити за кумедній суєтою дорослих і пустощами дівчинки, яка опинилася між ними, буде дуже захоплююче. Кінопортал UAFilms.In.Ua пропонує вам дивитися Спокусник 2 (2013) онлайн в хорошій якості HD 720p, у нас ви можете знайти і новинки кіно, фільми 2011 року та фільми 2012 року, кожен фільм, в тому числі Спокусник 2 (2013) дивитися онлайн з появою хорошої якості в мережі, змінюється на якість HD 720p. На нашому сайті "HD 720p Фільми Онлайн" ви знайдете кращі і нові фільми запропоновані до перегляду в онлайн кінотеатрах. Шукаєте Спокусник 2 (2013) дивитися онлайн в хорошій якості HD 720p? Ви знайшли те, що шукали, У нас ви можете дивитися фільми в HD 720p онлайн без реєстрації, абсолютно безкоштовно. Ну, а якщо ж Спокусник 2 (2013) дивитися онлайн не той фільм, що Ви шукали, не засмучуйтесь, вам на допомогу наш пошук: виберіть один з Ваших улюблених жанрів. Ви завжди зможете знайти Фільми відповідні Вашому смаку і що дуже важливо в хорошій якості HD. Формат HD 720p один з найкращих і якісних в мережі, насолоджуйтеся тоді цим гарною якістю і будьте з нами. Хочемо побажати Вам приємного перегляду Спокусник 2 (2013) дивитися онлайн, а так само інших фільмів в HD 720p якості. Дивіться Також


text: Пропозиція якісного житла в культурне життя, екскурсійна програма, покупки району Берлін, Hotel Dietrich-Bonhoeffer-Haus є популярним вибором для ділових людей та туристів. 0.5 km від шумного центру міста, цей 3-зірковий готель має відмінне розташування і надає доступ до найбільших видатних пам"яток. Дуже просто діястатися від готелі до таких визначних пам"яток міста, як Кунстхауз Тахелес, Єврейська галерея Берлін, Нова синагога. Пропоновані послуги у Hotel Dietrich-Bonhoeffer-Haus, забезпечує приємне перебування для гостей. Пральня, конференц-зали , ресторан, автостоянка, прокат велосипедів - це лише кілька характеристик, які відрізняють Hotel Dietrich-Bonhoeffer-Haus від багатьох інших у цьому місті. Проживання у готелі має високу ступінь комфортності, з супутникове / кабельне телебачення, душ, телебачення, бездротовий доступ до Інтернету (безкоштовний), письмовий стіл у кожному номері. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Чудові визначні місця та відмінне місце розташування Hotel Dietrich-Bonhoeffer-Haus - ідеальна база для приємного перебування в Берлін.


text: Лікування простатиту народними засобами Простатит - процес запалення передміхурової залози. Буває, звичайно інфекційного характеру, що викликається різними мікроорганізмами, що проникають в залозу по каналу сечовипускання. Запалення простати ще може викликатися доброякісним збільшенням - гіперплазією. Простатит розвивається в молодому і середньому віці, іноді перебіг хвороби ускладнюється абсцесами і поширенням інфекції через кров по всьому організму. Симптомами простатиту є поява болю в областях статевих органів та анального отвору, різні виділення їх сечового каналу, не рідко кров'янисті, різкий біль у спині, частота позивів до сечовипускання різко збільшується. Народні методи лікування простатиту 1) Щоб позбутися від простатиту слід пройти курс лікування таким настоєм. Дві ложки трави весняного первоцвіту запарюють 500 мг киплячої води. Накривають про дають настоятися протягом 8 - 10 годин. Ретельно процідивши, починають лікування. Приймають по склянці кошти, двічі на добу, щодня, протягом сорока днів. Потім слід 15-денну перерву. Якщо потрібно, лікування повторити. 2) При хронічному стані простатиту добре допомагає такий засіб. Інгредієнти беруться за вагою: по дві частини буркуну лікарського та трави грушанка, по три частини листя брусниці та листя берези, трави споришу, коренів кульбаби, чотири частини сухих квіток ромашки, п'ять частин трави болотної сухоцвіту і по десять частин плодів шипшини і глоду. По дві ложки отриманого збору, попередньо, подрібненого, запарюють півлітром окропу, закривають, загортають і залишають на ніч для настоювання. Приймати настій по одній третині або однієї чверті склянки вісім разів на день. Навесні настій готують на березовому соку, попередньо прокип'яченому. 3) Перетерти в порошок сухе насіння городньої петрушки. У склянку окропу кинути чотири чайні ложечки порошку і варити 15 хвилин, потім, відфільтрувати. Приймати відвар по ложці 4-6 разів на добу. Насіння петрушки (1 чайну ложку) ще можна просто залити склянкою кип'яченої охолодженої води і настояти вісім годин. Отриманий засіб пити чотири рази на добу по одній чверті склянки. 4) Добре подрібнити очищене насіння гарбуза. Є їх по 1-2 ложки двічі на день. Насіння гарбуза можна додавати в різні блюда, як посипання або для випічки. Є дієвим засобом при гіпертрофії залози. Активний прийом насіння слід продовжувати протягом місяця. 5) Скласти наступний лікарський збір: по одній частині кореня солодки голої і квіток волошки, одна частина листя мучниці. Десять грам суміші залити 200 мл окропу і настоювати на маленькому вогні 15 хвилин. Остудити, відцідити, долити до об'єму 200 мл кип `яченою водою. Відвар приймати за 10-20 хвилин до їжі по дві ложки чотири рази на добу. 6) Очищений і подрібнений корінь лопуха великого, білу омелу, горця перцевого, трави перстача, кукурудзяні рильця і кукурудзяні стовпчики - всі в рівних пропорціях. Одну ложку отриманої суміші заливають склянкою окропу і настоюють до повного охолодження. П'ють настій кілька разів з добу загальним обсягом три склянки.


text: Ой Сивая та і Зозуленька ІНФОРМАЦІЯ ПРО ПІСНЮ Ключові слова: Народні пісні, Обрядові пісні, Колядки, Щедрівки, Стародавні колядки та щедрівки (дохристиянські), Ой Сивая та і Зозуленька, Колядка стародавня: Різдво Світа Джерело: Староукраїнські релігійні роздуми про Бога © Видавництво "Павутинонька", Нью Йорк – Львів – Київ – Харків – Москва, 2004 Примітки: Сивесенька Зазуленька. Ця Колядка цілком подібна до Колядок про Астральну Трійцю в Новій Світлиці серед Праморя. Бо оця Астральна Трійця, хоч є символом Первовічних і завсігди в природі чинних сил, то є заразом символом Первісних часів, Первовічного життя і Первісних людей. Тому є в Колядках часто такі образці про Астральну Трійцю : Сивисенька Зозуленька Сивесенька Зазуленька Йа всі Луги облітала А в Одному не бувала А в тім Лузі Три Церковці А в тій Церкві Три Віконці А в Одному Ясний Місяць А в Другому Ясне Сонце А в Третому Ясні Зірки То не Місяць сам Господар То не Сонце Господиня То не Зірки то їх Дітки! Цей "Оден Луг" — то Первісний луг; потрійна церковця — це та сама Нова Світлонька Первовічна: Небо, де мешкають Три Святці: Сонце, Місяць і Ясна Зоря, про яких співає багато Колядок, а все разом у Первовічній добі, якої був свідком і в ній брав живу участь — таємний Виз. Реліґійна служба Богу. Коляда виражує дійовий культ і вселюдний реліґійний настрій народу, народний душевний зов до реліґійної служби Богу. Може і тому є в Українського народу в великій пошані установа Колядників, ревних служивців старого шанування. Вже Передріздвяний час виявляв, що зближається дуже святочна хвиля, глибоко прочута народом, наперед опановуюча його всю психіку й всі почування. Це — Святий Вечер, властиве свято Різдва-Коляди, що містить у собі всю суть того Свята. Це велике громадянське й культурне Українське свято — вислів найстарших народних традицій і атавістичних почувань та день духової, культурно-реліґійної, всенародної обнови. Обряди слідуючих днів, хоч нарід лучить їх формально з Різдвом Христовим, належать у суті річи до Староукраїнського Святого Вечера і показують його ідеольоґію. Старовіцькі Колядки і Щедрівки, своїм змістом так дуже не підхожі до церковно-християнської ідеольоґії Різдва, узгоджуються натомість на причуд з Українським Святим Вечером і поширюють якраз його провідні ідеї. Їх колядує та щедрує нарід не тільки зараз після Святого Вечера, але і опісля, через цілі Свята різдвяні та Щедрий Вечер, ба, і далі — аж до Стрітення Господнього (27-го дня після Щедрого Вечера) і що цікаве: через цілий світлий час Місячний! Українські мотиви Свята виходять передовсім з почувань реліґійних, основаних на найдавніших традиціях, мабуть старших, ніж традиції племінні, — мова ж бо про перші реліґійні почування людства. Яке інше значення може мати на Святий Вечер лагодження "усякого хліба, що Бог уродив", його жертвоприношення й святочне споживання, — як не радісний вислів з його посідання, й почуття вдяки для Того, від кого той хліб походить. Господарі порядкують на обійстю, вичищують стайні, — а що особливо звертає увагу, миють та чешуть худобу, стараються, щоб вона була вся на Свят-Вечір у загороді та брала участь у Святі і в Тайній Вечері. Це відзиваються в душі народу його колишні первісні почування для худоби, коли він перший раз її придбав і мав утіху з її сотворення. Оце пам'ятання про домашню худобу і віддання їй першенства в поживанні Святої Вечері характеризує велике благородство душевне Українського простого народу, який видить у худібці твар Божу та своїх помічників і приятелів. Воно вказує, як не забуває нарід старинної традиції про це, що Різдвяний вечер є також Святом худоби й її Сотворення. З цього огляду має угощення й благословення худоби вид окремої культурно-реліґійної дії. (За працею: о. Ксенофонт Сосенко. "Культурно-історична постать Староукраїнськиx свят Різдва і Щедрого Вечора". Львів, 1928. - СІНТО, Київ 1994. 343с.) Стежки до листків про Українські традиції. ДИВІТЬСЯ ТАКОЖ ВАША ДУМКА ТА ПОБАЖАННЯ


text: Декреталії Декреталії (від лат. decretum — «указ», «постанова») — постанови римських пап (з кінця IV століття) у формі послань. На відміну від енциклік, декреталії оформлювались як листи конкретному адресату, відповідь на питання, адресоване до папи у приватній справі, вирішення якого може служити загальним правилом. Декреталії могли походити особисто від папи чи від папи та його ради. У більшості випадків декреталії призводили до зміни традицій церкви, що існували, тим не менше вони, як правило, мотивувались так званими апостольськими легендами. При цьому думка, висловлена главою церкви, яку було засновано одним з апостолів, визнавалась ніби свідченням самих апостолів. На сході звертались до голови будь-якої з інших «апостольських» церков. На заході, навпаки, лишень римський престол визнавався апостольським, центром всіх латинських церков. Тож кількість і значення порад, наданих римськими єпископами, є їхнім апостольським авторитетом. У свою чергу авторитетність декреталій значно сприяла посиленню могутності римських єпископів, набуваючи все більшого значення із розвитком цієї могутності. Перше безсумнівно справжнє послання римського єпископа, що є за характером декреталією, належить до IV століття. Наприкінці V чи на початку VI століття. Діонісій Малий, переглядаючи зібрання соборних канонів, додав до них 38 декреталій семи пап; пізніше до цього зібрання додали декреталії інших пап. Знаходячи декреталії в одній і тій же збірці з канонами, їм почали надавати рівне значення. Інша збірка, складена в Галлії близько першої половини VI століття, містить, також поряд зі збірними постановами, декреталії пап Дамасія I (366–384) та Геласія I (492–496). З тих пір, як декреталії набули авторитету в тих чи інших країнах, ставало вигідним складати фальшиві декреталії. Вже 414 року Іннокентій I скаржився на такого роду фальсифікації. Реймського архієпископа Гінкмара звинувачували у вживанні фальшивих декреталій для підтримки своїх претензій. Декреталії, видані у збірці Дионісія Малого, були відтворені в колекції, складеній в Іспанії близько першої третини VII століття й без доказів приписаній Ісидору Севільському. Ці декреталії стали досить відомими, й принесли гучну репутацію імовірному автору. Між 844 і 863 роками в Реймській єпархії збірку було знову перероблено. Автор цієї переробки, відомої під назвою «Фальшивих Декреталій», скориставшись іменем Ісидора Севільського та змістом його твору, додав до неї свої фальсифікації, разом збірка почала налічувати 35 фальшивих документів. Авторитет цього твору часто оскаржувався, але упродовж багатьох століть ніхто не сумнівався в його справжності. Перші серйозні нападки зробили протестанти. Про підробку документів оголосив Жан Кальвін, розгорнуті докази підробки було подано в «Магдебурзьких центуріях».


text: Довжина представників цього роду коливається від 8 до 25 см. Голова коротка, заокруглена попереду. Горловий мішок відсутній. Горло перетинає поперечна шкірна складка. Потиличний і спинний гребені не розвинені. Хвіст округлий, дещо сплющений біля основи, здатний закручуватися на спину. Вушний отвір приховано під шкірою. Преанальні та стегнові пори відсутні. На всіх або деяких пальцях задніх ніг розвинені рогові зубчики. У круглоголовок частина верхньої поверхні голови вкрита лусками, які відрізняються своїм розміром від потиличної та скроневої луски, й називається «капелюшком». Кількість лусок поперек «капелюшка» має певне значення при визначенні видів — лусочки у цьому випадку рахують по лінії, яка проходить між центрами очей. Тім'яна лусочка розташована у задній частині «капелюшка» і легко виділяється завдяки присутності в її середині світлого опуклого тім'яного ока. Полюбляють напівпустельні та кам'янисті простори, глинясті, піщані й кам'янисті пустелі і напівпустелі з чагарниковою або напівдеревною рослинністю. Здатні до риття нір. Для низки видів характерне своєрідне «занурення» у пісок у разі небезпеки або у нічний час за допомогою швидких бічних рухів тулуба. Для круглоголовок типові характерні рухи хвоста, які мають важливе значення в репертуарі їх демонстративної поведінки і відрізняються у різних видів. Активні вдень. Харчуються комахами.


text: ДЕНЬ УКРАЇНСЬКОЇ ПИСЕМНОСТІ 7 листопада 2011 року у Новоселицькій ЗОШ No 3 відбулася загальношкільна лінійка, присвячена Дню української писемності і мови під назвою «Кращої , ніж рідна, мови не буває...» Згадувалися імена Преподобного Нестора –Літописця та Кирила і Мефодія – просвітників, проповідників ... 9 листопада пройшов І етап конкурсу знавця української мови ім..Петра Яцика. У ньому взяли участь 85 учнів школи. Цього ж дня з кожного класу по двоє учнів писали диктант, який транслювали по українському радіо.


text: Лінія затримки Лі́нія затри́мки — пристрій, призначений для затримки електромагнітних сигналів на певний проміжок часу (фіксований, який перемикається або з плавним регулюванням). Лінії затримки (далі ЛЗ) широко застосовуються в різних областях радіоелектронних технологій — в радіолокації і радіонавігації, вимірювальній техніці, обчислювальній техніці і автоматиці, електроакустиці (ревербератори), техніці зв'язку, в наукових дослідженнях. . Зміст Найбільш простий спосіб реалізації затримки електричного сигналу — використання в якості затримуючого середовища ліній передачі певної довжини, так як швидкість поширення сигналу в лініях скінченна і відносно стабільна, сигнал при проходженні через лінію затримується на час пропорційний її довжині. В якості лінії можуть використовуватися радіочастотні кабелі, стрічкові хвилеводи (рос. полосковые, микрополосковые линии), а також хвилеводи, переважно феритові (з використанням магнітостатичних хвиль). Лінія обов'язково повинна мати добре узгоджене навантаження на виході, для запобігання спотворення сигналу. Історично найбільшого поширення набули кабельні ЛЗ — на коаксіальних кабелях (використовуються в основному в якості калібраторів затримки) і спіральних кабелях (використовуються в осцилографах для затримки сигналу відносно початку розгортки і в інших цілях). Кабельні ЛЗ прості по будові, надійні, мають малу дисперсію, широкосмугові (від нуля до сотень мегагерц), недоліком є мала затримка (частки мікросекунди, рідше одиниці мікросекунд). Конструктивна реалізація: - Вбудовувані безкорпусні ЛЗ у вигляді бухти кабелю з відводами під пайку або з коаксіальним з'єднувачем; - Вбудовувані ЛЗ на полоскових або феритових хвилеводах у вигляді мікромодуля або мікросхеми; - ЛЗ як самостійні пристрої (калібратори), мають корпус зі з'єднувачами, можуть містити одну, дві або кілька ЛЗ, а також, додаткові елементи — атенюатор, феритовий вентиль, елементи комутації коаксіальних трактів. Штучна ЛЗ являє собою послідовність ланок, що імітують реальну лінію. В якості ланок можуть бути використані LC-схеми з конденсаторів, індуктивних елементів або, в деяких випадках (у НВЧ-техніці), резонатори з розподіленими параметрами. Штучні ЛЗ застосовуються для затримки імпульсів в пристроях радіолокації, радіонавігації, для затримки НВЧ сигналів і в інших цілях, виконуються найчастіше у вигляді модулів з багатьма відводами, що дозволяє отримати різні значення затримки; існують також ЛЗ з регульованою затримкою. Штучні ЛЗ дозволяють отримати більші значення затримки ніж природні лінії на кабелях і хвилеводах, однак незручні тим, що мають малий робочий діапазон, тому поступово замінюються цифровими ЛЗ — в імпульсній техніці і акустичними — в НВЧ-техніці. ПРИКЛАД: ЛЗТ-4,0-1200. Принцип роботи ультразвукових ЛЗ полягає в тому, що електричний сигнал за допомогою електромеханічного перетворювача перетворюється в механічні коливання, які потім поширюються у вигляді пружних хвиль за певним напрямом через звукопровід і далі знову перетворюються в електричний сигнал. Час затримки вихідного сигналу щодо вхідного визначається акустичними параметрами середовища звукопровода, його розмірами і конфігурацією і типом хвиль. Акустичні хвилі, які використовуються в ЛЗ можуть бути різних видів і типів — поверхневі та об'ємні, поперечні (хвилі зсуву), поздовжні (хвилі стиснення), крутильні. За типом звукопроводу ЛЗ підрозділяються на хвилеводні (стрічкові і дротові) і, більш прості у виготовленні, ЛЗ з багаторазовим відбиттям (з прямим ходом променя, згорнуті, багатокутні, клиновидні). В якості електромеханічних перетворювачів застосовуються, зазвичай, п'єзоелектричні або магнітострикційні перетворювачі. Для затримки НВЧ сигналів виникає необхідність транспортувати спектр вхідного сигналу в більш низькочастотну область, для нормальної роботи акустичної частини, а потім відновити сигнал, в цьому випадку на вході і на виході встановлюються перетворювачі частоти, так як обидва перетворювача працюють з одним високостабільним гетеродином, на практиці можна вважати, що спектр вихідного сигналу ідентичний спектру вхідного. Ультразвукові ЛЗ мають затримку від часток мілісекунди до десятків мілісекунд і використовуються для затримки сигналу кольоровості у телевізійних приймачах, в якості одиниці часового інтервалу в вимірювальній техніці, в якості калібраторів відстані (висоти) для радіолокаційних і радіонавігаційних пристроїв, в якості запам'ятовуючих пристроїв в обчислювальній і радіолокаційній техніці, в інших цілях. ПРИКЛАДИ: ЛЗА-511-10, УЛ3-64-5, DL872 Цифрова лінія затримки являє собою цифровий пристрій, призначений для затримки цифрових сигналів у часі на задане число тактів. Час затримки в таких лініях або фіксований, або може програмуватися ззовні. Одна лінія може мати кілька «відводів», дозволяючи отримати ряд сигналів, кожен з яких буде мати свій часовий зсув на задане число тактів синхронізації. В оптичних ЛЗ світло затримується в процесі проходження через оптичне середовище з низькою швидкістю поширення сигналу, тобто з високим показником заломлення. Найбільш поширеними є волоконно-оптичні ЛЗ (аналогічно кабельним — для радіодіапазону), існують також ЛЗ у вигляді набору плоскопаралельних пластин з кварцового скла (ешелони Майкельсона), на базі дифракційних ґраток і призм, а також призменно-лінзові. Для отримання можливості використання оптичної затримки в інтегральгих мікросхемах фахівці IBM розробили модель принципово нової ЛЗ , що складається з безлічі послідовних «мікрокільцевих резонаторів», тобто свого роду штучну лінію.


text: Пандрол - 350 |Ця стаття містить перекладений текст, що потребує уваги від когось, хто вільно володіє мовою оригіналу та українською. (серпень 2012)| ||Цю статтю потрібно вікіфікувати, щоб привести її вигляд до стандартів Вікіпедії. (серпень 2012)| Пандрол-350 (локалізована версія скріплення PANDROL FASTCLIP), розроблено у відповідь на зростаючу потребу в скороченні термінів і підвищенні ефективності колієукладальні робіт, збільшенню швидкостей руху (оптимальна швидкість рухомого складу пасажирських поїздів 350 км / ч), а також зниження витрат з утримання шляху. Скріплення Пандрол — 350 поставляються попередньо зібраними на шпал (у положенні «паркування»). Після укладання шпал, і установки рейків, скріплення простим натисканням на клему приводиться в робочий стан. На скріпленні Пандрол був встановлений світовий рекорд швидкості для потягів на електричній тязі. Він був встановлений на поїзді TGV 3 квітня 2007 року між Парижем і Страсбургом і склав 574,8 км / ч. - Клема і притискної ізоляторзнижують напруги на контакті з рейкою і підвищують електричний опір. Номінальна притискне зусилля ізолятора становить 2500 — 12500 Н. - Боковий опорний ізоляторзабезпечує постійну ширину колії, чудову електричну ізоляцію, а також високі жорсткість і надійність. - Анкервиготовляється з високоміцного чавуну з кулястим графітом і забезпечує однаковий з попередньо напруженим бетоном модуль пружності, в результаті чого напруги рівномірно розподіляються по шпал через анкер. Також це призводить до відсутності деформацій під навантаженням, внаслідок чого забезпечується стабільна ширина колії. Зусилля на виривання становить 130 кН. - Пружна гумова прокладка, спеціально сконструйована для забезпечення оптимальної жорсткості, високої вібропоглащаемості і високого коефіцієнта тертя, захищає шпали та баласт від високих динамічних навантажень і пошкоджень, тим самим, продовжуючи їх життєвий цикл. Повна попередня збірка Всі компоненти поставляються із заводу залізобетонних шпал попередньо зібраними на шпал, що забезпечує значну економію трудових ресурсів, зменшуючи витрати з укладання шляху, розрядці напруги і при заміні рейок. Також виключена втрата елементів скріплення при перевезенні та будівництві шляху. Електрична ізоляція Анкер електрично ізольований від рейки бічним опорним ізолятором. Клема електрично ізольована від рейки ізолятором притискної частини. Рейки різних типів Скріплення дозволяє змінювати типорозмір рейки або ширину колії, просто використовуючи бічні ізолятори різної товщини. При заміні бокового ізолятора клема залишається на шпал. Утримуюча здатність Скріплення дозволяє створити номінальне притискне зусилля до 12500 Н на клему. Необхідне зусилля притиснення автоматично досягається, коли клема приводиться в робочий стан. Це виключає необхідність у додатку точного моменту затягування, як у скріплення з різьбовими з'єднаннями. Анкерне кріплення Анкер замонолічіваются в шпалу при її виготовленні та створює надійну опору скріпленню, забезпечуючи стабільну ширину колії. Безрезьбовиє з'єднання Скріплення Пандрол — 350 не має різьбових компонентів, що виключає необхідність в мастилі і підтяжки, а також виключає можливість замерзання води в отворах шпали, тим самим, розколюючи її. Взаємозамінність компонентів Пандрол — 350 має відмінну ремонтопридатністю. Для заміни знімних елементів немає необхідності відкручувати будь-які болти або шурупи. Встановлення в робочий положення Шпали поставляються на місце збірки рейкошпальної решітки з усіма компонентами в зборі, клема встановлена в положенні «паркування». Після укладання рейок, клема механічно перекладається з положення «паркування» в робочу позицію. Номінальна притискне зусилля створюється автоматично. Розрядка напружень в рейкових плетучи бисстикового шляху При розрядці напруг всі деталі скріплення залишаються в зборі. Клема просто переводиться в положення «паркування» для звільнення рейки. При необхідності, можуть застосовуватися спеціальні ролики для розрядки напруги. Механізована установка Скріплення Пандрол — 350 ідеально пристосоване до механізованої установці. Залізничними компаніями та їх підрядниками без праці модифіковані існуючі колієукладальні машини для установки даного типу рейкового скріплення. Механізми для перекладу клем в робоче положення можуть встановлюватися безпосередньо на раму колієукладальні поїзда (без необхідності залучення додаткового персоналу) або використовуватися автономно (з одним оператором). Застосування анкера усуває необхідність регулярно підкручувати і змащувати болти і гайки. Щорічна економія тільки на мастилі сягає 50 тисяч рублів на кілометр шляху. У конструкції скріплення Пандрол — 350 менше деталей, на кожен кілометр шляху витрачається в середньому на 20 тонн менше металу порівняно з скріплення типу КБ, ЖБР, АРС. Знижує експлуатаційні витрати і дозволяє перейти повністю на механізовані технології поточного утримання колії. Скорочує витрати на поточне утримання колії в 5 разів у порівнянні з болтовим скріпленням і в 2,5 рази в порівнянні зі скріпленням АРС.


text: Чехословацькі легіони Чехословацькі легіони — добровольчі чеські та словацькі військові формування, сформовані в 1914 р. брали участь в Першій світовій війні на стороні Антанти. Спочатку іменувалися просто Чеськими корпусами і частинами. Термін «легіони» (таке вживання характерне для французької мови) став використовуватися незабаром після закінчення війни. Складалися з чехів та словаків. Зміст Крім підтримки перемоги Антанти легіонери сподівалися отримати її підтримку, в разі перемоги, у створенні незалежної держави Чехословаччина, що була тоді частиною Австро-Угорщини. (Чехословаччина отримала незалежність в 1918 р.) Корпуси легіонерів формувалися в Російській імперії, Франції та Італії. Деякі приїжджали з Америки. Частина майбутніх легіонерів була покликана в армію в складі Австро-Угорщини і тільки пізніше дезертирувала в процесі бойових дій і перейшла на бік Антанти. Вони підпорядковувалися Верховному командуванню Антанти і ним же забезпечувалися. Патріотично налаштовані легіонери хотіли вести війну до розгрому держав Троїстого союзу оскільки тільки це дозволяло сподіватися на утворення держав чехів і словаків. Наприкінці 1916 року загальна кількість чеських добровольців в російській армії налічувала 20 тисяч. Навесні 1917 року майбутньому президенту Масарику з соратниками вдалося переконати Тимчасовий уряд Керенського в необхідності створення самостійної чехословацької бригади. Другого липня 1917 року чехословацький підрозділ вже було надіслано на фронт. Після того як чеські та словацькі легіонери дуже добре зарекомендували себе в Зборівській битві проти німецьких і австро-угорських частин, в Україні, тимчасовий уряд зняв всі обмеження на формування чехословацьких частин. Це призвело до різкого зростання чисельності корпусу. Дві дивізії, які виникли таким чином, насилу знайшли своє місце в лінії фронту. Після Жовтневої революції послідували переговори про сепаратний мир. Армія легіонерів втрачала можливість воювати на східному фронті. Спроби перевезти її до Франції через Архангельськ та Мурманськ не увінчалися успіхом. Виняток представляли два загони. Загін капітана Гусака з 1240 бійців, який покинувши 15 жовтня 1917 Архангельськ на пароплаві «Курськ» до середини листопада добрався до французького міста Коньяк (13.11.1917), дивом уникнувши потоплення німецькими підводними човнами. Інший, менший, загін під керівництвом капітана Гібіша, відплив з Мурманська приблизно в той же час, але зумів дістатися до Франції лише в березні 1918. Після укладення Брестського миру в березні 1918 радянський уряд, щоб потягнути час погодився на евакуацію чехословацьких військ, які воювали на німецькому фронті, у Францію через Владивосток, для продовження війни на стороні Антанти. Рух ешелонів розтягся по Транссибу на 7 тис. км. 14 травня 1918 в Челябінську зустрілися ешелон чехословаків і ешелон колишніх полонених угорців, відпущених більшовиками за умовами Брестського договору. У ті часи між чехами і словаками з одного боку, і угорцями з іншого, були найсильніші національні антипатії. Стався інцидент, в результаті якого чеський солдат Франтішек Духачек був поранений, і інцидент переріс у збройне зіткнення між радянською владою і легіоном. Чехословацькі стрільці під керівництвом поручика Гайди підняли озброєний заколот. До кінця 1918 року чехословацький корпус контролював Транссибірську магістраль на всьому її протязі, не підпускаючи до залізниці не тільки червоних, але і, часто, своїх білих союзників. Однак до початку 1920 року Червона армія зайняла майже всю територію Сибіру і подальше утримання магістралі ставало для чехословаків все складнішим. Тому в лютому 1920 року було підписано угоду про перемир'я, яке гарантуватиме частинам корпусу безперешкодний відхід у Владивосток і евакуацію з Росії в обмін на передачу золотого запасу, захопленого чехословацьким корпусом спільно із загонами Каппеля, радянському уряду. 2 вересня 1920 року у Чехословаччину з Росії відправився останній транспорт з легіонерами. - К. В. Сахаров Чеські легіони в Сибіру: чеська зрада. Берлін. 1930. - Олександр Котомкін. Про чехословацьких легіонерів в Сибіру, 1918–1920. Париж. 1930. - Клеванский А. Х. Чехословацкие интернационалисты и проданный корпус: Чехословацкие политические организации и воинские формирования в России. 1914–1921 гг. / Отв. ред. Я. Б. Шмераль. - Москва : Наука, 1965. – 392 с. - Чехословацьке військо в Україні під час Першої світової війни : Короткий історичний нарис / Упoр. Їржі Гофман, Владімір Палічка, Александр Дрбал, Мілан Гофман. – Вид. друге. - Прага : Чехословацька громада легіонерів, 2007. – 47 с. - Пам'ятник чехословацьким легіонам «Почесне спогад» - Уткін А. І. Перша світова війна — М.: Алгоритм, 2001. - Чехословацький корпус в Росії (1914–1920 рр.) - Чехословацькі легіонери в Росії: довга дорога додому - Чехословацькі легіонери: фотоальбом - А. Кречетников. Чехословаки в Громадянську: з Росії без любові - «Заколот» чехословацького корпусу - Чеські легіони у Першій світовій війні


text: Для оздоблення виробів з деревини можна використати трафарети. Трафарети виготовляють з прозорої плівки. Можна використати прозору частину папки для файлів. Зверху накладаємо малюнок на папері та кріпимо його скотчем до прозорої плівки. Різаком-косяком (для геометричного різьблення)вирізуємо елементи трафарета. Для яворівських елементів використовував різачки для яворівського різьблення. Якщо є навички малювання, то можна тонким маркером (для CD/DVD)виконати малюнок. Заготовки для трафарета можна знайти на звичайних зошитах та іншій поліграфічній продукції. При добрій уяві можна стилізувати фото та зображення квітів або рослин.Непогано підходять елементи яворівського різьблення. Для нанесення малюнка краще використовувати саморобний індивідуальний розпилювач морилки. Кріпимо трафарет все тим же скотчем до поверхні деталі та заготовки. Всі інші місця за потреби закриваємо папером або скотчем. Далі будуть ілюстрації до матеріалу. Вироби з оздобленням. Тренувальні роботи. Шаблони за мотивами яворівського різьблення. Малюнки для шаблонів. При написанні матеріалу використаний досвід учителя трудового навчання школи No27 м. Вінниці Шевчука та власний досвід.


text: Його стилістична і хронологічна позиція вперше була визначена дослідником класичної археології Джоном Д. Бізлі. Бізлі ж обрали для нього й умовну назву Єнський вазописець, оскільки переважна частина збережених творів вазописця перебувають у володінні Університету Єни. Хоча 91 ваза авторства Єнського вазописця (більшість відомих робіт) виявлені в 1892 році в Керамікосі — кварталі гончарів Стародавніх Афінах. Вази Єнського вазописця експортувалися далеко за межі Афін, наприклад, в Етрурію та Північну Африку. Дослідники вважають, що Єнський вазописець мав двох помічників, роботи яких позначаються як В-стиль та C-стиль відповідно. Єнський вазописець виконував центральні фігури, а помічник В-стилю — зовнішнє оздоблення. Робота помічника С-стилю відома тільки за одним скіфосом та фрагментом вази. На відміну від своїх помічників, Єнський вазописець володів власним прекрасним стилем та технікою ретельного промальовування фігур. John D. Beazley. Attic Red Figure Vase Painters. Oxford: Clarendon Press, 1963. Werner Müller. Keramik des Altertums. Vasen aus der Sammlung Antiker Kleinkunst Jena. Leipzig, 1963. John Boardman. Athenian Red Figure Vases: The Classical Period. London, 1989, p. 169f. Verena Paul-Zinserling. Der Jena-Maler und sein Kreis: zur Ikonologie einer attischen Schalenwerkstatt um 400 v. Chr. Mainz 1994. Lehrstuhl für Klassische Archäologie und Sammlung Antiker Kleinkunst der Friedrich-Schiller-Universität Jena (Angelika Geyer (ed.)): Der Jenaer Maler: eine Töpferwerkstatt im klassischen Athen. Wiesbaden 1996. ISBN 3-88226-864-6.


text: Чоловіча вишиванка Чоловіча вишиванка - це не тільки гарний український одяг, який носили наші предки, а й сучасна обов'язкова частина гардеробу українських чоловіків. В останні роки стало популярним бути українцем та дотримуватися українських народних традицій. У зв'язку з цим зріс попит на даний вид одягу. Протягом багатьох років чоловіча вишиванка виготовлялася виключно як театральний костюм або одяг для виступів. Зараз вишиванки увійшли в моду і кожен намагається похвалитися перед друзями багатством вишивки та умілими руками майстра, який виготовив цей виріб. Чоловіча вишиванка може бути виготовлена вручну членами вашої родини, які свято зберігали національні традиції. Вишивка на сорочках носить територіальний характер, тому що існують відмінності в техніці вишивки та в підборі кольорів залежно від регіону України. Вишиванки носять як у складі повного національного костюма, так і у вигляді доповнення до джинсів. Чоловіча вишиванка на замовлення Різноманітні вишиванки на замовлення виготовляють майстри швейного цеху нашої компанії. Ми приймаємо маленькі та великі замовлення на виготовлення вишиванок. Ви можете вибрати візерунок, який буде вишитий на виробі, а ми потурбуємося про його якісне нанесення. Чоловіча вишиванка може бути виготовлена на вашу авторським дизайном. У нашій компанії працюють професійні дизайнери вишивки, які допоможуть вам визначитися з кольорами, а також з можливістю вишити саме ваш малюнок на виробі. Вишиванка для чоловіків може бути модною та оригінальною. Ви зможете виділятися із сотень людей багатством вишивки та оригінальними рішеннями. Ми здійснюємо вишивку на сучасному обладнанні, яке дозволяє наносити вишивку швидко й якісно. Залежно від кількості стібків на виробі розраховується ціна нанесення вишивки. Приклади наших робіт можна побачити у фотогалереї сайту або ознайомитися безпосередньо в нашому швейному цеху.