text: Правило Алена Правило Алена — еколого-морфологічний закон, відкритий та обґрунтований Джоелем Асафом Аленом у 1877 році. Згідно із цим правилом у теплокровних тварин ті частини тіла, що виступають, у холодному кліматі є коротшими аніж в аналогічних видів у теплому. Завдяки цьому тварини, що мешкають у холодних природних умовах, набувають меншої питомої поверхні тіла і, як наслідок, менше втрачають тепла. Прикладом спрацьовування правила Алена можуть бути представники родини псових (Canidae) з різних регіонів. Так, найменші (відносно довжини тіла) вуха та ніс у цій родині спостерігають у блакитного песця (Alopex lagopus), що мешкає в Арктиці, а найбільші — у лисиці фенека (Vulpes zerda), що мешкає в пустелях Північної Африки (в основному в Сахарі). Правило Алена також виконується в людській популяції: найкоротші (відносно розмірів тіла) руки, ноги та ніс притаманні аборигенам Гренландії, а найдовші руки та ноги — народу Масаї, що розселений, в основному, в Кенії та північній Танзанії. Частково правило Алена справедливе і для вищих рослин. - Биологический энциклопедический словарь / Гл. ред. М. С. Гиляров. — М.: Сов. энциклопедия, 1986. — 831 с.


source: fineweb

text: За сучасними оцінками, у світі щорічно виробляється від 36 до 53 млн. штучних переривань вагітності, тобто щороку аборт виробляють 4% всіх жінок у віці від 15 до 44 років. Передбачається, що у світі приблизно кожна четверта вагітність закінчується штучним абортом. Значною мірою поширеність абортів у різних країнах залежить від доступності та якості служб планування сім’ї та статевого виховання населення. Так, наприклад, з недостатнім розвитком таких служб і малодоступною їх для населення пов’язана висока частота абортів в Росії та інших країнах колишнього СРСР. Рівень абортів у цих країнах майже в 10 разів вище, ніж у Західній Європі. Впровадження методів сучасної контрацепції знижує частоту абортів, але не може повністю усунути потребу в них, тому що жоден з використовуваних способів не дає стовідсоткової гарантії запобігання вагітності. Таким чином, навіть у країнах із широким поширенням контрацепції аборт необхідний як крайній засіб у разі неспроможності застосованої контрацепції. Існуючі методи переривання вагітності ділять на хірургічні і консервативні. До хірургічних методів відносять інструментальний кюретаж після попереднього розширення цервікального каналу і вакуум-аспірацію плодового яйця за допомогою спеціальних пристосувань. Консервативні методи переривання вагітності включають використання різних препаратів, що містять аналоги простагландинів групи Е і F, або синтетичні антіпрогестіни (препарат Ru-486 або Міфепрістон). Крім того, можливе застосування різних методів консервативної підготовки шийки матки до операції переривання вагітності за допомогою простагландинів, ламінарій і антіпрогестінов. Переривання вагітності дозволяється всім жінкам (за їх бажанням) з терміном вагітності до 12 тижнів. за відсутності протипоказань до цієї операції. Протипоказаннями є гострі і підгострі запальні процеси будь-якої локалізації, гострі інфекційні захворювання. Переривання вагітності часто супроводжується ризиком розвитку післяопераційних ускладнень. Частота ускладнень штучного аборту залежить від методу, за допомогою якого вироблено переривання вагітності, її терміну і супутніх захворювань. Відповідно до класифікації ВООЗ, ускладнення після штучного аборту поділяють на ранні (виникають безпосередньо після операції і протягом одного місяця після операцій) і віддалені. Найбільш часто виникають різні ускладнення штучного аборту після інструментального кюретаж порожнини матки. Частота ранніх ускладнень може досягати 35%, хоча ризик виникнення ускладнень безпосередньо під час операції відносно невеликий. Частота випадків кровотеч 1,5 - 4,3%, перфорацій матки - не більше 0,2%. Основна увага приділяється обговоренню частоти прояву відстрочених та віддалених ускладнень, які спостерігаються в 30-35% випадків. За класифікацією ВООЗ, віддалені ускладнення штучного аборту підрозділяють на наступні: Пошкодження та рубцеві зміни внутрішнього зіву та цервікального каналу, що призводять до истмико-цервікальної недостатності та невиношування вагітності. Збиток та дегенерація ендометрію, освіта синехій в матці, що призводять до порушення імплантації і виникнення аномалій розвитку плоду. Порушення прохідності маткових труб з розвитком безпліддя або позаматкової вагітності. Ізоіммунізація при резус-несумісності. Психогенні розлади. Серед відстрочених ускладнень штучного аборту найбільшу частку складають запальні захворювання матки і придатків (14,6 і 19,2%), порушення менструального циклу (8 - 42,4%). Негативний вплив штучного аборту на стан здоров’я жінки найбільшою мірою виражено протягом першого року після операції: підвищення частоти загрози переривання і невиношування вагітності, розвиток пізніх токсикозів, ризику кровотечі в пологах, слабкості пологової діяльності, збільшення частоти народження дітей з малою масою тіла. Особливо велике несприятливий вплив штучного аборту на організм першовагітних жінок. Перебіг наступної вагітності у цих жінок у 4 рази частіше, ніж у пацієнток, що мають в анамнезі пологи, ускладнюється загрозою переривання вагітності і в 2 рази частіше спостерігається ускладнений перебіг пологів у вигляді несвоєчасного излития вод, слабості родової діяльності та ін Ризик виникнення ускладнень істотно зростає у жінок, що перервали вагітність у віці до 17 років. Встановлено несприятливий вплив штучного аборту на функціональний стан серцево-судинної, ендокринної, нервової та інших систем жіночого організму. Показано збільшення ризику розвитку дисгормональних захворювань і раку молочних залоз у жінок, які мають в анамнезі три штучних аборту і більше. Повторні штучні аборти можуть з’явитися причиною подальшого патологічного перебігу клімактеричного періоду. Більш щадним методом хірургічного переривання вагітності є вакуум-аспірація плодового яйця. Переривання вагітності за допомогою вакуум-аспірації дозволяє дбайливо спорожнити матку, не пошкоджуючи базальний шар ендометрію і м’яз матки, що значно зменшує частоту післяабортний ускладнень. Аспірація плодового яйця і трофобласта супроводжується зниженням концентрації гонадотропних та стероїдних гормонів у крові і виникненням через кілька днів після операції менструальноподібна реакції. Ефективність методу коливається від 96 до 100%. Ускладнення цього методу у вигляді прогресування вагітності, затримки частин плодового яйця в порожнині матки, кровотеч, запальних захворювань матки і придатків зустрічаються рідше, ніж при проведенні інструментального кюретаж. Штучний аборт шляхом вакуум-аспірації в меншій мірі справляє негативний вплив на перебіг і вихід наступних вагітностей. Розвиток ускладнень після вакуум-аспірації не перевищує 6% спостережень. Консервативні методи переривання вагітності в ранні терміни. З кінця 70-х років з метою переривання вагітності різних термінів широко стали використовуватися простагландини. Підставою для використання простагландинів з цією метою є дослідження, що продемонстрували вплив простагландинів на гладку мускулатуру матки, що приводять до порушення фетоплацентарної системи, зменшення прогестерону в крові, синтез якого жовтим тілом залежить в основному від лютеотрофіческой підтримки трофобласта. Під впливом простагландинів відбувається зниження вмісту рецепторів прогестерону і циклічних нуклеотидів в децидуальної тканини ендометрію, що підсилює скоротливу активність матки, внаслідок чого відбувається аборт. Ефективність застосування простагландинів досягає 94,5-97,2%. Негативним якістю простагландинів є розвиток побічних реакцій у вигляді нудоти, блювоти, діареї, сильний біль внизу живота: частота ускладнень може досягати 30 - 50%. Іншим методом консервативного переривання вагітності є використання антіпрогестіна - препарату Ru-486 (Міфепрістон, міфегін). Конкуруючи з рецепторами прогестерону за місце зв’язку останнього в рецепторах ендометрію, міометрію та трофобласта, препарат гальмує розвиток трофобласта і тим самим сприяє переривання вагітності. Чим менше термін вагітності, тим ефективніше застосування Ru-486. При терміні вагітності 2-3 тижнів ефективність застосування цього препарату складає 80-90%. При використанні Ru-486 можлива поява нудоти, запаморочення, загальної слабкості у 10-20% пацієнтів. У деяких країнах, наприклад у Швеції, використовують комбінацію двох препаратів: Ru-486 та аналогів простагландинів. Це дозволяє досягти зниження дози препаратів і отримати практично стовідсотковий ефект. Слід зазначити, що на сьогоднішній день препарат Ru-486 є найбільш перспективним методом консервативного переривання вагітності. Після його вдосконалення можливо повне виключення використання альтернативних хірургічних методів регулювання народжуваності. В даний час вивчається ефективність різних засобів для підготовки (розширення) шийки матки перед операцією штучного аборту, що має особливо важливе клінічне значення при переривання вагітності у першовагітних жінок у строки 9-12 тижнів. Крім відомих механічних способів дилатації шийки матки за допомогою розширювачів Гегара, які внаслідок травматичності підвищують ризик розвитку в подальшому истмико-цервікальної недостатності, в останні роки в клінічну практику впроваджуються наступні методи консервативного розширення цервікального каналу. Гідрофільні ділататори шийки матки: рослинні розширювачі у вигляді паличок - ламінарії і ізаптант. Принцип розширення шийки матки заснований на високій гідрофільності цих розширювачів, які за рахунок всмоктування води збільшують свій діаметр при введенні в шийку матки від 4-5 до 11-12 мм; синтетичні розширювачі (поливинил з сульфатом магнію - ламіцель і гідрофільний полімер - ділалан). Медикаментозні ділататори шийки матки: простагландини та їх аналоги у вигляді вагінальних свічок, паст, гелів; препарат Ru-486 у вигляді таблеток. Проведені роботи з застосування різних консервативних способів підготовки шийки матки показали високу ефективність і атравматичного. Їх використання призводить до розм’якшення шийки матки і розширення цервікального каналу, що дозволяє значно скоротити час операції. На закінчення слід зазначити, що, незважаючи на розвиток сучасних способів переривання вагітності, що дозволяють звести до мінімуму ускладнення і побічні ефекти, штучний аборт не слід розглядати як оптимальний метод регулювання народжуваності і слід проводити тільки при відсутності ефекту від контрацепції.Мітки:Переривання


text: Науковці й практики традиційно вбачають мету навчання дітей рідної мови на етапі дошкільного дитинства у розвитку усного мовлення як засобу спілкування та пізнання довкілля. Корифеї вітчизняної методики К. Ушинський і С. Русова пов’язували реалізацію головної мети з розвитку мовлення з виконанням різних вправ, складених на найкращому літературно-художньому матеріалі, та формуванням у дітей здатності зв’язко, логічно, граматично правильно висловлювати власну думку. Якщо загалом таке бачення мети роботи з формування мовлення дошкільнят залишалося майже незмінним, то її пріоритетні напрями на певних етапах визначалися кожного разу по-іншому. Так, у. першій половині XX ст. характерним було спрямування на загальне функціональне застосування мовлення як засобу спілкування і пізнання довкілля. У програмах навчання і виховання дошкільників майже до середини 70-х років робота з розвитку мовлення навіть не виокремлювалася у спеціальний розділ, а розглядалася як структурний компонент загальної роботи й ознайомлення з навколишнім та явищами природи. Відсутність чіткості, конкретності у формулюванні мовленнєвих завдань надавали процесу навчання мови формального характеру, що заважало максимально використовувати потенціал дошкільного віку щодо опанування мовлення. Такий стан спричинювала передусім відсутність системи наукових досліджень із проблем розвитку мовлення дошкільнят. Із середини 70-х років під керівництвом відомого психолінгвіста Ф. Сохіна системно досліджувалися різні аспекти проблеми, що дало змогу визначити ще один із пріоритетних напрямів, пов’язаний із формуванням у дітей елементарного усвідомлення явищ мови й мовлення, розвитком мовного чуття. Завдання розвитку мовлення та елементарного навчання дітей мови виокремились у спеціальний розділ освітньої роботи, завдяки чому вдалося досягти певного прогресу в організації роботи з формування мовлення дошкільнят. Проте характерною рисою спрямування методики тих часів була орієнтація на пріоритети розвитку окремих мовленнєвих умінь і навичок, які співвідносилися з основними розділами мови — фонетикою, лексикою, граматикою. Головні завдання методики розвитку мовлення в дошкільних закладах того часу наведено на схемі 9: виховання звукової культури мовлення, розвиток словника, формування граматичної правильності мовлення, розвиток зв’язного, діалогічного й монологічного мовлення, завдання ознайомлення дошкільнят з художньою літературою та навчання основ грамоти. Виокремлення завдань розвитку мовлення має умовний характер, оскільки в процесі роботи усі завдання взаємопов’язані, що зумовлюється об’єктивно існуючими зв’язками між різними одиницями мови. Розвиваючи словниковий запас дитини, треба прагнути досягти правильної, чіткої звуко-, слововимови, засвоєння різних граматичних форм, уміння сполучати слова в речення, речення у текст. Тому принцип комплексного підходу до розв’язання мовленнєвих завдань є одним із провідних у дошкільній лінгводидактиці. Сучасна методика наповнює визначені на цій схемі основні змістові лінії оновленим змістом. Зауважимо лише, що останні завдання дещо випадають із загальної низки завдань. Так, ознайомлення дітей з фольклорними й літературними творами визначає важливий напрям виховної та освітньої роботи дошкільного закладу, пов’язаний із застосуванням найефективнішого засобу — художнього слова. Ще з часів Я. А. Коменського педагоги й батьки прагнули на найкращих зразках літературно-мовленнєвого матеріалу розвивати мовлення дітей: під впливом художнього слова збагачується словник, розвивається образність мовлення, поетичний слух, мовлсннєвотворча діяльність, відбувається формування естетичних і моральних понять. Отже, правильно сформульоване завдання розвитку мовлення засобами літератури і фольклору сприяє формуванню культури мовлення, яка не може існувати без виховання у дітей інтересу та любові до художнього слова. Якщо всі попередні завдання стосувалися розвитку усного мовлення, то навчання дітей основ грамоти — це перехід від усного до писемного мовлення. Означений напрям має велике значення для мовленнєвого розвитку дошкільнят. Оволодіння основами грамотності стає можливим лише у разі освоєння дитиною усного мовлення, тобто має бути підготовленим усім попереднім розвитком малюка. Водночас ознайомлення зі знаковою системою мови зумовлює її свідоме сприймання як об’єкта вивчення, позитивно впливає на якість усного мовлення, його адекватність і доречність. У пострадянські часи, коли формування методики як науки відбувалося під впливом людиноцентристських державних освітянських документів, дошкільна лінгводидактика, не принижуючи значення завдань, концептуально по-іншому стала підходити до визначення завдань мовленнєвого розвитку дітей, розглядаючи їх у контексті загального розвитку культурної особистості. Якщо у попередні роки головна увага приділялася формуванню окремих мовленнєвих умінь і навичок на основі елементарного усвідомлення мовних явищ, то метою сучасної лінгводидактики на етапі дошкільного дитинства є виховання мовної особистості, тобто формування особистості, яка адекватно, доречно, вільно і творчо використовує мову в різних ситуаціях буття для реалізації власних мовленнєвих завдань. Перш ніж конкретизувати означену мету, потрібно усвідомити, з яких структурних компонентів складається щодо сучасної лінгводидактики зміст процесу формування мовлення дошкільнят. До структурних компонентів належать: мовленнєва компетенція як одна з ключових базисних характеристик особистості; мовленнєвий розвиток, тобто формування певних мовленнєвих умінь і навичок, що забезпечують функціонування мовлення; навчання мови, пов’язане з певним обсягом елементарних знань про мову і мовлення, що формуються на основі розвитку мовного чуття і водночас зумовлюють цей розвиток; мовленнєве виховання, мета якого — виховання мовленнєвої культури особистості. Розгляньмо значення коленого з цих термінів. Мовленнєва компетенція означає готовність і спроможність особистості адекватно й доречно використовувати мову в конкретних ситуаціях буття (висловлювати власні думки, бажання, наміри, прохання тощо), застосовуючи при цьому як мовні, так і позамовні (міміка, жести, рухи) та інтонаційні засоби виразності. Розвиток мовлення — цілеспрямоване формування у дітей певних мовленнєвих навичок і вмінь (правильної звуковимови, доречного добору або сполучення слів чи інших мовних і позамовних засобів, використання слів у відповідній граматичній формі тощо), які забезпечують функціонування процесу мовлення відповідно до мовних норм. Навчання мови передбачає засвоєння й усвідомлення дітьми норм, що склалися історично у фонетиці, лексиці, граматиці, орфоепії, семантиці, стилістиці, та адекватне застосування знань про мовні норми у мовленнєвій діяльності. Мовленнєве виховання пов’язане з вихованням у дошкільнят любові, поважного ставлення до рідної мови як до скарбниці, багатющого надбання нашого народу; прагнення висловлюватися правильно, дотримуватися культури рідної мови. Водночас йдеться про високий (відповідно до вікових можливостей дітей) рівень опанування мови — виховання мовленнєвої культури як такої оеобистісної якості, що відображає рівень загальної культури, мислення дитини. Мовленнєва культура виявляється не лише у наслідуванні норм, а й умінні свідомо обирати найдоцільніші варіанти мовленнєвої поведінки (точні у смисловому відношенні, стилістично доречні, виразні), знаходити адекватну щодо ситуації мовленнєву форму (схема 10). Як бачимо зі схеми, триєдина мета цілеспрямованої роботи з розвитку мовлення дошкільників полягає у формуванні мовленнєвої компетенції як однієї з головних базисних характеристик особистості. Вона спрямована на активне системне застосування взаємопов’язаних педагогічних дій: розвитку мовлення, навчання мови та мовленнєвого виховання . Триєдина мета мовленнєвого розвитку і навчання мови на етапі дошкільного дитинства у сучасній дошкільній лінгводидактиці запропонована та науково обгрунтована російським ученим Ф. Сохіним. В Україні її конкретизували, доопрацювали, доповнили дослідники наукової школи під керівництвом академіка А. Богуш. Стрижнем системного підходу є об’єднання трьох генеральних напрямів: структурного, функціонального і когнітивного. Структурний напрям пов’язується з формуванням різних структурних рівнів мови. Процес формування мовлення в дошкільному дитинстві відбувається на всіх рівнях — фонетичному, лексичному, граматичному, текстовому, оскільки дитина опановує всі основні одиниці мови: звук, слово, словоформи, словосполучення, речення і текст. Тож зауважимо, що результатив-!сть процесу мовленнєвого розвитку забезпечує міцний взаємозв’язок Івдань виховання звукової культури мовлення, розвитку словника, формування граматично правильного мовлення та розвитку зв’язного діалогічного й монологічного мовлення. Функціональний, або комунікативний, напрям, спрямований на реалізацію комунікативної та інших функцій мови, пов’язаних з розвитком і застосуванням зв’язного мовлення, двох форм мовленнєвого спілкування — діалогу і монологу. У процесі навчання мови у дитини з’являються потреби в нових мовленнєвих засобах та нових формах побудови мовленнєвого висловлювання. Ускладнення мовленнєвих умінь відбувається під час переходу від діалогічного до інших форм монологічного мовлення. Когнітивний, пізнавальний напрям передбачає розвиток здібності до елементарного усвідомлення явищ мови і мовлення, тобто реалізацію певною мірою інтелектуальної функції мови. Формування та функціонування понять неможливе поза семантикою слів, словосполучень, формування та функціонування суджень, висновків — поза структурою та семантикою синтаксичних конструкцій, розгорнутих висловлювань (тексту). Водночас відбувається зворотний процес — від інтелекту до мови, що умовно можна визначити як аналіз лінгвістичної функції інтелекту, його ролі у свідомому опануванні мови. Змістове наповнення основних напрямів роботи з формування мовлення дошкільнят відповідно до завдань наведено на схемі 11. Як бачимо зі схеми, головним завданням у дошкільному віці є розвиток зв’язного мовлення у дітей. Насамперед у процесі зв’язного мовлення реалізується основна функція мовлення — комунікативна. Саме за допомогою зв’язного мовлення дитина спілкується з тими, хто іі оточує. Якість зв’язного мовлення залежить від рівня розвитку всіх напрямів мовлення (фонетичного, лексичного, граматичного), в ній виявляються усі досягнення дошкільника в опануванні рідного мовлення. Отже, не менш значущим е структурний напрям, пов’язаний з розвитком фонетичного, лексичного, граматичного напрямів мовлення, У сучасній дошкільній лінгводидактиці особливої ваги набуває третій напрям, який безпосередньо пов’язаний з особистісним спрямуванням завдань розвитку мовлення. Якщо на попередніх етапах переважали репродуктивні способи навчання мови та розвитку мовлення, то «Базовий компонент дошкільної освіти>> орієнтує на активну позицію дитини у процесі опанування мови. Цілеспрямована робота з орієнтування у мовних явищах підводить дошкільника до формування елементарних мовних узагальнень, що на лексичному рівні виявляється в поглибленому розумінні семантики слів, на граматичному — у сфері словотвору та словотворчості, на рівні розгорнутого зв’язного висловлювання (тексту) — в умінні складати самостійне зв’язне висловлювання послідовно, логічно, виразно, граматично правильно. Саме тому сучасна лінгводи-дактика орієнтує на широке застосування активних способів навчання, що стимулюють не лише репродукування одиниць мовлення в самостійному висловлюванні дошкільника, а й їх продукування. Коротко схарактеризуємо кожне із завдань, їх зміст визначається лінгвістичними поняттями та психологічними особливостями оволодіння мовою. 1. Виховання звукової культури мовлення зумовлюється тим, що звук — найменша одиниця мови, а розвиток сприймання мовлення і формування правильної звуковимови становлять онтогенетичне первинне завдання розвитку мовлення. Виховання звукової культури мовлення містить три підгрупи мікрозавдань: • на основі розвитку та поступового вдосконалення органів, що беруть участь у формуванні мовлення (слуху, дихання та артикуляції), відбувається формування мовленнєвого слуху, правильного мовленнєвого дихання, звуко- і слововимови, виховання орфоепічної правильності мовлення; диференціація звуків мови, формування елементарних уявлень про їх характеристики, символічне та знакове визначення їх як основи грамотності; виховання інтонаційної виразності мовлення, свідомого оволодіння мовними (тон, тембр, наголос, сила голосу), позамовними (жести, міміка, постава) та інтонаційними засобами виразності відповідно до умов та завдань спілкування. 2. Розвиток словника. У дошкільному віці традиційно центральним завданням лексичного розвитку визначалося розширення словникового запасу в процесі ознайомлення з довкіллям, тобто кількісне накопичення лексики, насамперед в активному словнику. Проте лексичні одиниці утворюють навколо себе безліч різноманітних пересічених структурно-системних зв’язків — семантичні поля. Отже, людина в мовленнєвому акті оперує не окремими словами, а семантичними полями, з яких вона вибирає слово, щоб висловити свою думку (В. Звягінцев). Крім кількісного росту, головною умовою свідомої будови мовлення є формування в дитини дошкільного віку розуміння семантичного значення, смислової структури слів, тобто якісне освоєння лексики. Змістом цієї роботи є формування вміння добирати найдоцільніші для конкретного висловлювання слова, ознайомлення дітей з поняттями полісемії, антонімами і синонімами, переносними значеннями слів та словосполучень (метафора, фразеологізми, образні прислів’я). Отже, виокремимо завдання, що становлять зміст лексичної роботи: • кількісне накопичення лексики, тобто збагачення лексичного запасу дитини; • усвідомлення семантичного значення слів, доречне застосування їх відповідно до контексту висловлювання, тобто уточнення значення слів; • активізація лексичного запасу. 8. Формування граматичної правильності мовлення. Завдання формування мовлення дошкільників передбачають засвоєння ними морфології, що вивчає структуру слова та граматичне значення в межах слова (відмінювання за родами, числами, відмінками); словотвору (аспектів творення нових слів, функціонування й будови похідних і складних слів), синтаксису (способів поєднання слів у словосполучення, порядку розташування слів, загальних властивостей речення). Засвоюючи граматичні правила практичним шляхом, дитина починає розуміти смислові зв’язки, навчається правильно будувати речення та об’єднувати їх у зв’язне висловлювання. Науковці, визнаючи стратегічне спрямування роботи з формування граматичної будови мови, зауважують, що ядро її у засвоєнні дітьми мовних узагальнень, яке має відбуватися не шляхом наслідування мовних зразків педагога, а насамперед завдяки власним продуктивним діям, активній мовленнєвій практиці. 4. Розвиток зв’язного мовлення передбачає формування діалогічного і монологічного мовлення. Упродовж багатьох років у методиці обговорювалося питання: навчати чи не навчати дітей діалогічного мовлення, адже за своєю природою воно входить у життя дитини з перших годин її життя. Спілкуючись з тими, хто його оточує, малюк мимоволі навчається слухати і розуміти звертання іншої людини, ставити запитання, підтримувати розмову. Сучасна методика розглядає поняття діалогічне мовлення не ізольовано, а в контексті поняття комунікація, яке містить не тільки мовленнєвий, а й психологічний, соціально-культурний аспекти. У процесі формування діалогічного мовлення потрібно реалізовувати такі завдання: • навчати дітей презентувати себе оточенню та розуміти комунікативну поведінку співрозмовника (його стан, настрій, наміри) за допомогою мовних, позамовних та інтонаційних засобів виразності; ознайомлювати дітей з основними правилами мовленнєвого етикету та виховувати якості культурного співрозмовника (повагу до людини, стриманість, толерантне ставлення позиції до іншого); розвивати вміння вести діалог: ставити запитання, відповідати по суті поставленого запитання, підтримувати розмову; розвивати вміння творчо використовувати комунікативні еталони (привітання, прощання, вибачення, прохання, відмови тощо) відповідно до конкретної ситуації. Розвиток зв’язного монологічного мовлення передбачає: Іавчання дітей переказу текстів; оволодіння різними видами розповіді (описом, повідомленням, міркуванням) на основі елементарних уявлень про структуру, функціональне призначення тексту, засоби образності; • формування якостей самостійного зв’язного висловлювання: цільності, змістовності, логічної послідовності, образності, креативності. 5. Формування елементарного усвідомлення явищ мови і мовлення. Процес оволодіння мовою, за Ф. Сохіним, характеризується не лише відтворенням зразків мовлення дорослих на основі наслідування та інтуїтивного засвоєння мовних засобів і норм, а й передусім розвитком мовних узагальнень та елементарного усвідомлення мовних явищ. Засвоєння мови дітьми — це не просте ознайомлення зі словами і закладання їх у пам’ять, а розвиток мовної здібності, здатність миттєво актуалізувати потрібні слова, доречні саме в конкретній ситуації. Отже, виокремлюючи означене завдання, слід зауважити, що цілеспрямована робота з розвитку мовлення дітей має відбуватися на іншому, вищому рівні, тобто не зводитися тільки до уподобання дітьми мовленнєвого зразка педагога, а спрямовуватися на розвиток мовного чуття, мовної здібності дошкільника. В різних формах роботи з розвитку мовлення та її напрямах треба створювати умови для самостійних спостережень дітей над мовою, для саморозвитку мовлення, здійснення контролю і самоконтролю над висловлюваннями.


text: Менталізм ||Цю статтю потрібно вікіфікувати, щоб привести її вигляд до стандартів Вікіпедії. (серпень 2013)| Менталізм (англ. Mentalism) - це майстерність психологічних дослідів, вид виконавського мистецтва, демонстрація на публіці «екстрасенсорних» здібностей, таких як телепатія, ясновидіння, псіхокінез та ін, а також видатних здібностей пам’яті і швидких обчислень. До менталізм також може бути віднесений гіпноз як сценічне мистецтво. «Ментальна магія», «менталізм», «магія думки» — все це назви щодо молодого відгалуження в традиційній магії. Всього лише кілька століть минуло з тих пір, як маги стали демонструвати такі експерименти, які виглядають зовні як неабиякі прояви психічної енергії. Втім, в давньоєгипетських папірусах вже зустрічається згадка про юного мага, внука фараона Рамзеса, який міг подумки читати приховані від нього письмена. Люди завжди прагнули до чудес, а саме менталізм найближче до чогось непізнаного, пов’язаному з психікою людини. Зовні ці трюки зовсім не нагадують якісь «дешеві» фокуси. І глядачі будуть тягнутися до людини, яка, напружуючи всю свою волю, читає їхні думки, піднімаючи очі до неба, пророкує майбутнє. «Ментализм» об’єднує в собі ефекти, що демонструють неабиякі можливості виконавця в області психічної діяльності. Аналіз ментальних феноменів і виявлення прийомів і засобів реалізації цих ефектів досить складні, оскільки «менталізм» є тим самим розділом магії, в якому збереження секретів дотримується найбільш ретельно, а містифікація спостерігачів є абсолютно необхідною умовою досягнення ілюзії. Якщо ці номери виконуються досвідченим виконавцем, спостерігачі практично ніколи не можуть пояснити побаченого і однозначно приходять до висновку про паранормальні явища. Цікавим є і та обставина, що цей розділ магії розвивається дуже швидкими темпами. З’являються все нові і нові прийоми, які використовують найостанніші досягнення наукомістких технологій. |На цю статтю не посилаються інші статті Вікіпедії.|


text: Речник екс-президента Віктора Ющенка Ірина Ванникова заявляє, що розпуск партії "Наша Україна" не відбувався. Про це вона сказала у коментарі Тиждень.ua. "Наша Україна" продовжує своє існування попри чергові спроби її знищити", - наголосила Ванникова. За її словами, з’їзд НУ, що відбувся в суботу, нелегітимний, а Сергій Бондарчук, котрий організував цей захід, не є членом партії. "На щастя, остання хвиля політичних авантюристів відходить разом з Сергієм Бондарчуком. І тепер ця команда професійних інтриганів стане проблемою самого Бондарчука", - сказала Ванникова. Вона також висловила впевненість, що міністерство юстиції не скасує реєстрацію партії "Наша Україна". "Остання крапка у юридичній невизначеності уже давно поставлена міністерством юстиції. Головою політради офіційно є Зіновий Шкутяк", - сказала Ванникова. "Прикро лише що Сергій Бондарчук, якого ми вважали людиною порядною, виявився політично незрілим та слабкодухим, падким на брудні технології, які популярні в сучасному політичному середовищі... На таких же підставах Сергій Бондарчук міг би розпустити сьогодні будь-яку іншу партію або оголосити себе мером Лондона", - заявила речниця Ющенка. За її словами, партія "Наша Україна" під керівництвом Ющенка готує з’їзд 18 травня поточного року. Перед цим, наголосила Ванникова, відбудеться перереєстрація членів партії. Колишній міністр юстиції, заступник голови політради "Нашої України" Микола Оніщук також вважає нелегітимним рішення про ліквідацію партії НУ шляхом саморозпуску. "Це був не з'їзд, а зборище зацікавлених осіб... Це рішення про саморозпуск не може вважатися легітимним... воно не має жодних юридичних наслідків, тому що воно нелегітимне", - сказав він "Українським Новинам". Оніщук зазначив, що Бондарчук просто не має ні морального, ні юридичного права розпускати партію, яку він не створював: "Хто він такий, цей Бондарчук?! Він що, створював цю партію, що тепер розпускає?!". За його словами, будь-які рішення цього з'їзду не можуть вважатися легітимними, оскільки дозвіл на його проведення не давав ні президія, ні політрада партії "Наша Україна". Як повідомлялося, у суботу 12-й з'їзд партії "Наша Україна" під головуванням Бондарчука прийняв рішення ліквідувати партію. 9 лютого голова політради "Нашої України" Бондарчук оголосив рішення Київської міської організації про виключення Ющенка з партії. Згодом прибічники Ющенка звільнили Бондарчука з посади голови політради і поновили колишнього президента у партії. 23 лютого політрада виключила з "Нашої України" Бондарчука та ще 6 людей за дії, які провокують розкол у партії.


text: Як повідомляє Головне управління Держслужби з надзвичайних ситуацій, житель села Кзязівка, Березнівського району пішов 9 травня у напрямку річки Случ та не повернувся. Рятувальники шукали його по всьому руслу вказаної водойми. Лише вчора тіло десятирічної дитини дістали у селі Кам’яне-Случанське, Сарненського району. Детальні експертизи ще проводять, однак найімовірніше хлопчик утопився.


text: Стовбур (ботаніка) Сто́вбур, в ботаніці — основне стебло дерева, зазвичай вертикальне, що є його основним структурним елементом. Стовбур безпосередньо приєднаний до коріння своєю нижньою частиною і в свою чергу підтримує гілки. Поверхня стовбура вкрита корою, що є важливою діагностичною особливістю в ототожненні дерева, яка часто відрізняється між нижньою та верхньою частиною стовбура, залежно від виду. Стовбур — найголовніша частина дерева для виробництва лісоматеріалів. Подібно до інших живих організмів, стовбур може бути уразливим до пошкоджень. Одна загальна форма пошкодження стовбура — сонячний опік. |ВікіСховище має мультимедійні дані за темою:| - Inside a tree trunk from University of the Western Cape |Це незавершена стаття з ботаніки. Ви можете допомогти проекту, виправивши або дописавши її.


text: Сайт створений з метою відстеження будь-якого абітурієнта який бере участь у вступній компанії 2012-2013. Трохи історії. Своє існування сайт розпочав на початку липня 2012 року. Спершу на сайті був лише пошук заяв абітурієнтів. Згодом були додані рейтингові списки 2012-року. Ще через пів року були додані рейтингові списки 2010 та 2011 року, була додана порівняльна статистика прохідного балу різних років. На сьогодні наш ресурс дозволяє абітурієнту подивитись детальну статистику вступної кампанії та оцінити свої шанси вступу на обраний напрям підготовки. © abit-poisk.org.ua розроблений випускником Спеціалізованої природничо-математичної школи при Дніпропетровскьому національному університеті ім.Олеся Гончара(м.Нікополь) у 2012 році.


text: Передпокої недорого. Якщо театр починається з гардеробу, то наш будинок починається з передпокою. І саме від прихожої залежить перше враження, яке ваша квартира і ви справите на гостей. Ласкаво просимо в інтернет-магазин Dмеблі! Ми зможемо допомогти вам зробити саму важливу частину квартири модною, красивою і затишною. У нас ви зможете недорого купити меблі в передпокій. Ваш інтер'єр буде виглядати шикарно, при цьому грошей ви витратите зовсім небагато. Передпокій, як і будь-які меблі, прихожа повинна бути зручною, елегантною і практичною. Величезна різноманітність моделей і колірних рішень з каталогу Dмеблі, допоможе вам підібрати гарнітур, який ідеально впишеться у ваш інтер'єр. Дзеркала, тумби, комод або скло - ми пропонуємо вам недорогі передпокої з різними елементами в залежності від ваших побажань.Кутові передпокої У нашому асортименті є відкриті та закриті передпокої. Якщо метраж вашої квартири не дозволяє вільно розгорнутися вашим бажанням, варто звернути увагу на такі меблі, як кутові передпокої. Недорогі кутові меблі для передпокою користуються особливою популярністю, так як така прихожа дозволяє раціонально використовувати простір і робить кімнату візуально більш світлою і великою. Модульні передпокої. Набридли безлад, брак місця, повна відсутність затишку? Відмінний вибір - модульні меблі. Складаються з окремих блоків, вони гармонійно зливаються в єдине ціле, наповнюючи передпокій затишком, світлом, а головне - зручністю. Хочете недорого купити меблі для передпокою? Інтернет-магазин DМЕБЛІ радий надати можливість купити меблі для холу недорого і без зайвого клопоту! Чому варто зупинити свій вибір саме на DMeblI? Вигідно.Наші фахівці співпрацюють з вітчизняними виробниками меблів, що робить ціну товару прийнятною для широкого населення. Без зайвої суєти.Ніякої витрати сил, часу, грошей на ходіння по магазинах - сучасні технології дозволяють виключити непотрібні етапи з процедури покупки.Великий вибір.Каталог меблів повний пропозицій - класичної, сучасної, різної фактури, кольорів.Чудова якість меблів.Для наших клієнтів ми відбираємо тільки найкращі зразки меблів.Стиль і краса.Ми гарантуємо ідеальні естетичні якості пропонованої продукції.Шановні покупці! Будь яка фабрика-виробник залишає за собою право на незначні зміни в комплектуючих і зовнішньому вигляді своїх моделей не оповіщаючи про це ні дилерів, ні покупців. Фурнітура так само може не відповідати фото. Робляться такі зміни, коли виробники фурнітури припиняють поставки деяких видів ручок, скла, підсвічування, ніжок і т.п. Тепер ви знаєте, де купити передпокій . Дзвоніть нам за телефонами , ми з радістю дамо необхідні консультації та допоможемо вибрати купити меблі. Наші фахівці дадуть відповідь на всі питання щодо вартості товарів, умов доставки і інших деталей.


text: Контакти:Адреса: Житомирська обл. м. Коростишів Телефони: 067-500-24-97 (044) 209-96-41 Олександр 099-910-79-94 e-mail: email@example.com Виготовлення пам'ятників передбачає використання різних за своїми фізико-хімічними показниками матеріалів. Як і на будь-який товар, на пам'ятники також існує мода, і вона змінюється з часом, залежно від зміни технологій обробки та появи нових матеріалів, нових дизайнерських рішень. В кінці минулого століття популярними були пам’ятники з мармурової крихти, нині все частіше на виготовлення пам'ятників використовують чорний граніт. Саме він, як жоден інший матеріал, прекрасно піддається обробці, має величезну міцність і зносостійкість, набагато довговічніший за інші матеріали, дає широкі можливості для виготовлення пам'ятника, надгробка, цілого ритуального, меморіального комплексу – фігурне оформлення, нанесення портрету, дозволяє дати вихід фантазії і може стати справжнім витвором мистецтва. Фантазія і високі художні здібності майстра з виготовлення пам'ятників у поєднанні з природними властивостями граніту дозволять навіки зберегти світлий образ рідної людини, передати в собі всі Ваші відчуття, скорботу і гіркоту втрати та підкреслити глибоку шану і бажання зберегти свої спогади найдовше. Граніт має дуже широку сферу застосування. У ньому неймовірно поєднується естетика і функціональність. Це зносостійкий, стійкий до перепадів температур і вологості матеріал (завдяки малій пористості та малому водопоглинанню), добре полірується. Цей камінь вирізняється красою свого природного малюнку та варіантами використання. Забарвлення граніту від світло-сірого до темно-червоного, рідше зеленкуватого. За величиною зерен розрізняють дрібно-, середньо-, та великозернисті структури гранітів. Виготовлення гранітних пам'ятників має великий попит, проте воно є найдорожчим. Надгробні пам'ятники і плити з граніту найдовговічніші порівняно з іншими. Впродовж багатьох років зовнішній вигляд таких пам'ятників не змінюється, що дозволяє уникнути необхідності їх періодичної реставрації. Будучи встановленими, надгробки немов кидають виклик вічності, невблаганному бігу часу. Сировину, яка використовується для виготовлення всієї продукції, наше підприємство отримує шляхом прямих поставок з кар'єрів з видобутку каменя Житомирської, Рівненської, Кіровоградської, Дніпропетровської областей. В процесі роботи використовуються найновіші технології, що забезпечує нашим клієнтам прийнятне поєднання якості і ціни. Якість надгробних пам'ятників, які виготовляються на нашому підприємстві, забезпечується декількома чинниками. Наші майстри уважно контролюють виготовлення пам'ятників надгробків – якість матеріалу при відборі заготовок (слебів) у постачальника і при первинній обробці каменя. Тому виготовлення надгробних пам'ятників здійснюється лише з матеріалу високої якості. Види каменя Всі види українських гранітів Для створення меморіальних комплексів ми використовуємо лише кращі матеріали – це перше з наших правил роботи. Всі пропоновані нами матеріали проходять ретельний відбір, для нашої впевненості в тому, що ми дійсно робимо кращі меморіальні комплекси. На деякі матеріали ми даємо довічну гарантію! Догори


text: Для розрахунку відпускних береться середній денний заробіток, який обчислюється шляхом поділу суми з/п, нарахованої за останні дванадцять календарних місяців на 12 і на середньомісячне число календарних днів - 29,4. У випадку, якщо хоча б один з місяців розрахункового періоду відпрацьовані не до кінця, середній денний заробіток обчислюється шляхом ділення суми фактично нарахованої оплати праці за розрахунковий період на суму середньомісячного числа календарних днів (29,4), помноженого на кількість повних календарних місяців і кількості календарних днів у неповних календарних місяцях. Кількість календарних днів у неповному календарному місяці обчислюється шляхом ділення середньомісячного числа календарних днів (29,4) на кількість календарних днів цього місяця і множення на кількість календарних днів, які припадають на час, відпрацьований у цьому місяці. Розрахунок середнього заробітку виходить тільки з виплат, передбачених нормативними актами фірми з виплати зп працівникам. Якщо в організації на додаток до системи оплати праці нараховуються разові премії за виконання особливо важливих робіт, незважаючи на те, що вони елемент заробітної плати, такі премії не враховуються при обчисленні середнього заробітку. Матеріальна допомога, що надається всім або більшості працівників, в розрахунок не включається, через те, що дана виплата не вважається заробітною платою.Приклад No 1. Розрахунковий період відпрацьований повністю. Співробітник Смирнов С.С. Йде у відпустку тривалістю 28 календарних днів з 1 травня 2010 За кожен з 12 місяців, що передують відпустці, йому нараховувалась з/п в розмірі окладу 30000 руб. Підрахуємо розмір відпускних нараховану Смирнову С.С.: 30000/29, 4х28 = 28571,43 руб.Приклад No 2. Розрахунковий період відпрацьований не повністю. Працівнику Маркову В.В. Надано щорічну оплачувану відпустку на 14 календарних днів з 1 по 14 березня 2010 Його місячний оклад становить 20000 руб. Розрахунковим для визначення розміру відпускних вважається період з 1 березня 2009 р. За 28 лютого 2010 З 6 по 20 квітня 2009 Співробітник хворів, йому було нараховано допомогу на суму 4715 руб. За квітень Маркову було нараховано з/п 10000 руб. (20000:22 дн. Х11дн.). Інших нарахувань, крім окладу та допомоги по тимчасовій непрацездатності, за розрахунковий період не було. Розрахувати суму нарахувань, що приймаються до розрахунку за розрахунковий період: 20000х11 міс. 10000 руб. = 230000 руб. Вирахуємо кількість календарних днів, що припадають на відпрацьований час у розрахунковому періоді: 29,4 дн. Х11 міс. 29,4 дн.: 30 дн. Х 15 дн. = 323,4 14,7 = 338,1 дн. Середній заробіток Маркову В.В. Для розрахунку відпускних складе 230000руб./338,1 дн. = 680,27 руб. Отже, відпускні перераховуються у розмірі 9523,78 руб. (680,27 руб. Х14дн.).


text: Режимні моменти у різновікових групах ДНЗ Оголошення про продаж даної роботи розміщене виконавцем Андрій Андрійович (контакти виконавця) - Педагогіка - Реферат - 2012 - 14 сторінок - 25.00 грн. Зміст Вступ 1. Специфіка організації виховного процесу у різновікових групах 2. Режим дня та його особливості на різних етапах дошкільного дитинства 3. Організація режиму дня у різновікових групах Висновок Список використаних джерел Висновок Таким чином, правильно побудований режим припускає оптимальне співвідношення періодів діяльності і сну протягом доби, доцільне чергування різних видів діяльності і відпочинку: 1) певну тривалість занять, праці і раціональне поєднання їх з відпочинком; 2) регулярне харчування; 3) повноцінний сон; 4) достатнє перебування на повітрі. Значення режиму в тому, що він сприяє нормальному функціонуванню внутрішніх органів і фізіологічних систем організму, забезпечує урівноважений, бадьорий стан дитини, оберігає нервову систему від перевтоми, створює сприятливі умови для своєчасного розвитку, формує здатність адаптуватися до нових умов, стійкість до дії негативних чинників. Діти, які звикли до встановленого розпорядку дня, відповідному їх віку, як правило, відрізняються дисциплінованістю, умінням трудитися, товариськістю, урівноваженою поведінкою, вони активні, рідко страждають відсутністю апетиту. Все це і є показником здоров'я і правильного розвитку дитини. Раціональний режим сприяє зміцненню здоров'я і надає позитивну виховну дію на дитину. Режими дня для дітей різного віку повинні забезпечити: тривалість діяльності, що відповідає межі функціональної працездатності нервової системи; певну кількість часу сну на добу для повноцінного відпочинку; послідовність і чергування прийому їжі, сну і діяльності з урахуванням можливостей організму дитини. Для дітей дошкільного віку (3-7 років) рекомендується режим дня, при якому максимальна тривалість безперервної діяльності досягає 5,5-6 год.; загальна тривалість добового сну складає 12,5-12 год., з яких 2-2,5 год. відводиться денному сну; харчування здійснюється 4 рази на день з інтервалами 3,5-4,5 год. Проте, крім тимчасових показників, для правильної реалізації режиму велике значення має і якісний рівень проведення кожного з його процесів. Якщо виконання режиму зводиться лише до дотримання інтервалів між його окремими процесами, а керівництво діяльністю дітей з боку педагога не здійснюється, оздоровча і виховна роль режиму буде значно понижена. У дитячих установах, де режим дня виконується відповідно до гігієнічних вимог, і всі види діяльності проводяться на високому педагогічному рівні, показники працездатності і розвитку дітей високі. Якщо ж окремі режимні процеси, в першу чергу такі, як прогулянка, заняття, сон проводяться недостатньо якісно, у вихованців до кінця дня виникає стомленість, емоційний спад, що, кінець кінцем, несприятливо впливає на їх здоров'я і розвиток. Раціональний режим дня, який постійно виконується в дитячому садку і вдома, має велике значення для правильного розвитку дитини. Критеріями оцінки режиму, його відповідності віковим можливостям і потребам дитячого організму будуть стан здоров'я і рівень розумового і фізичного розвитку дошкільника, характер його поведінки, спілкування з однолітками і дорослими, емоційний стан. Дитина, яка живе в умовах, де режим дня відповідає всім вимогам (передбачає достатнє перебування на повітрі, повноцінне харчування, сприятливий рівень рухової активності, включає різноманітні види навантажень, достатній сон), як правило, відрізняється своєчасним розвитком, рідко хворіє, добре адаптується до нових умов, змін режиму. Така дитина не страждає відсутністю апетиту, швидко засинає, спокійне і глибоко спить. Поведінка її характеризується врівноваженістю, вона уміє самостійно грати, бере участь в сумісних з іншими дітьми іграх. Для того, щоб замовити дану роботу (або уточнити її вартість, ВУЗ та ін.), сконтактуйтеся із виконавцем або заповніть форму для замовлення. Всі роботи на даному сайті продаються їх авторами без посередників. Адміністрація сайту не несе відповідальності за якість робіт, достовірність оголошення, порядність продавців і не має додаткових контактів виконавця, окрім викладених вище.


text: CodeLite - вільне кросплатформенне інтегроване середовище розробки для С/С++. Розроблене з використанням wxWidgets в дусі вільного програмного забезпечення — для його компіляції та зневадження використовується тільки вільне програмне забезпечення (MinGW та GDB). CodeLite поширюється на умовах ліцензії GNU GPL версії 2 або новішої. Середовище розробляється з використанням самого себе, випускаються щоденні оновлення, які доступні через Subversion. На сайті можна знайти детальні інструкції як зкомпілювати середовище.


text: Пропозиція якісного житла в спортивні події, екскурсійна програма району Національний парк Читван, Baghmara Wildlife Resort є популярним вибором для ділових людей та туристів. До шумного центру міста всього 2.0 km. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути. В Baghmara Wildlife Resort, відмінний сервіс та чудові умови, щоб зробити ваш відпочинок незабутнім. Для комфорту та зручності гостей, готел пропонує автостоянка, трансфер готель/аеропорт, допускається розміщення домашніх тварин, хімчистка, бар біля басейну. всі номери оснащені всіма зручностями для забезпечення максимального комфорту. Готель пропонує вам прекрасні місця для відпочинку та розваг, такі як сад, тенісні корти, відкритий басейн , риболовля, дитячий майданчик , щоб зробити ваше перебування тут дійсно незабутнім. Чудові визначні місця та відмінне місце розташування Baghmara Wildlife Resort - ідеальна база для приємного перебування в Національний парк Читван.


text: Вірджинія-Біч Вірджинія-Біч (англ. Virginia Beach — «пляж Вірджинії») — найбільше місто штату Вірджинія на березі Атлантичного океану у гирла Чесапікської затоки. Великий морський кліматичний курорт з сотнями готелів, мотелів та ресторанів уздовж узбережжя. Вірджинія-Біч — частина агломерації Хемптон-Роудс з центром у місті Норфолк. Населення 433746 осіб (2008 рік). Площа 643,1 км2. У агломерації міст Норфолк, Вірджинія-Біч, Ньюпорт-Ньюс, Чесапік, Хемптон, Портсмут й Саффолк, що називають 7-ма містами Хемптон-Роудс нараховується 1674 498 осіб (2009 рік). У місті щорічно влаштовується чемпіонат східного узбережжя з серфінгу та Північноамериканський чемпіонат з футболу на піску. У місті декілька державних парків, тривало-охоронних пляжів, три військових бази, чисельні штаб-квартири великих корпорацій. У місті два університети: Ріджент університет (християнський університет заснований теле-євангелистом Петом Робертсом з клубу 700) й Атлантичний університет (окультної організації Нью-Ейдж). На мисі Кейп-Генрі, де зустрічаються Чесапікська затока та Атлантичний океан, — місце, де 26 квітня 1607 року на американський берег уперше вийшли англійські колоністи, котрі згодом оселилися у Джеймстауні. У місті також знаходиться найдовший у світі Чесапікський мостово-тунельний комплекс. Середня температура липня +26 °C, й січня — +4 °C. Опади — 1100 мм, що майже рівномірно випадають цілий рік.


text: Гамбія Республіка Гамбія |Девіз: 'Progress, Peace, Prosperity' (Англійська) Прогрес, мир, процвітання |Гімн: For The Gambia Our Homeland (Англійська) Для Гамбії, нашої Батьківщини |Столиця||Банжул |Найбільше місто||Серекунда| |Офіційні мови||Англійська| |Державний устрій||Республіка| |- Президент||Яйя Джамме| |Незалежність| |- від Великобританії||18 лютого 1965| |- Оголошена республіка||24 квітня 1970| |Площа| |- Загалом||10 380 км2 (164)| |- Води (%)||11,5| |Населення| |- оцінка липень 2014 р.||1 925 527 (150)| |- Густота||153 5/км2 (74)| |ВВП (ПКС)||2013 р., оцінка| |- Повний||3,678 млрд дол. США (171)| |- На душу населення||$2000 (144)| |ІРЛП (2004)||▲ 0,479 (низька) (155)| |Валюта||Даласі ( |Часовий пояс||GMT| |Домен інтернету||.gm| |Телефонний код||+220| Зміст - 1 Географія - 2 Історія - 3 Політика - 4 Економіка - 5 Демографія - 6 Суспільство - 7 Культура - 8 Примітки Через всю територію зі сходу на захід протікає річка Гамбія, що бере початок у горах Фута-Джаллон на території Гвінеї і яка проклала своє меандруюче русло через плоску низовинну рівнину, що має максимальну висоту на сході (53 м). У районі мису Сент-Мері Гамбія впадає до Атлантичного океану. На відміну від більшості річок Африки естуарій р. Гамбії вільний від піщаних барів, і судна можуть входити в нього у будь-який час року. У районі Банжула естуарій звужується, утворюючи чудову захищену гавань. Океанські судна можуть підніматися вгору за течією на відстань 240 км аж до Кунтаура, невеликі ж судна здатні піднятися вгору по річці ще на 225 км. Вздовж перших 130 км від узбережжя океану р. Гамбія має пологі береги, вкриті мангровими чагарниками. Далі, вище за течією, розташовуються землі, що затоплюються і придатні переважно для вирощування рису. Злегка підняті та досить пласкі ділянки на обох берегах характеризуються легкими піщаними ґрунтами, придатними для вирощування арахісу і таких зернових культур, як просо і сорго. У верхній течії річки береги високі, а перепад рівня води залежно від сезону може складати до 9 м. Клімат екваторіальний мусонний з різко вираженими дощовим літнім (з червня по жовтень) і сухим зимовим (з листопада по травень) сезонами. Дощовий сезон — найсприятливіший для сільськогосподарських робіт. Середня річна кількість опадів від 750 мм у внутрішніх районах до 1525 мм на океанічному узбережжі. Середні температури липня 27° С, грудня — 25° С. З листопада по березень з пустелі Сахари віє гарячий вітер харматан, що несе хмари пилу. Під його впливом денні температури у внутрішніх районах часто перевищують 38° С, однак нічні часто нижчі, ніж у прибережних районах. У рослинному покрові переважають типові високотравні савани з акаціями і баобабами. У долині р. Гамбія місцями збереглися вічнозелені тропічні ліси, а в естуарії — мангрова рослинність. Інтенсивне розчищення площ під ріллю призвело до знищення первинного деревного покриву. За рішенням уряду деякі ділянки савани оголошено заповідними, і на їх території здійснюється додаткове насадження дерев. Тваринний світ небагатий, але характеризується різноманітністю пернатих. Типовими представниками тваринного світу є мавпи, бабуїни, дикі свині та різноманітні види антилоп. У заболочених місцях у районі середньої течії р. Гамбія зустрічаються бегемоти, а в глухих водоймищах водяться крокодили. Невеликий заповідник створено в Абуко. Орнітофауна (понад 400 видів птахів) — болотяні чаплі, гвінейські франколіни, голуби, ткачики, золоті іволги, куріпки, цесарки та ін. Багато комах: в долині р. Гамбія — малярійні комарі та різноманітні москіти, у саванах розповсюджені мурахи, мухи, терміти і бджоли, на сході країни — муха цеце. Прибережні води океану і р. Гамбія багаті на рибу, багато видів якої мають промислове значення. У цілому країна бідна на корисні копалини. Великі запаси кварцового піску, яких достатньо для виробництва скла знайдені в Абуо, Бруфуті, Дарсіламі (Західний район), Мбанкаме і Бакендіке (район Північний Берег) та Каїафе (район Нижня Ріка). Уряд шукає інвесторів для розробки цих родовищ. На узбережжі океану так званий «чорний» пісок містить ільменіт, рутил та цирконій. Запаси вказаних мінералів після зняття 1% шару ґрунту оцінюються у 995 000 т. На сьогоднішній час залучаються іноземні інвестори для подальшої розробки[1] Про давнє заселення території Гамбії свідчать знахідки кам'яних сокир і керамічних виробів у районі Банжула. Залишки поселень з каменю у верхів'ях р. Гамбія, за результатами радіовуглецевого аналізу, відносяться приблизно до 750 року н. е. У середині XV століття португальські мореплавці, які піднялися вгору по р. Гамбії знайшли людей племен мандінка і волоф у місцях їх сучасного мешкання. Перші португальські торговці були асимільовані місцевим населенням. У 1588–1765 роках на узбережжі Західної Африки діяли британські компанії. У 1621 році один з торговців, Річард Джобсон, описав життя скотоводів-фульбе та їх взаємовідносини з мандінка. Наприкінці XVII-XVIII століть боротьбу за контроль над р. Гамбією вели британці, які закріпилися приблизно за 30 км вгору від гирла річки у форті Сент-Джеймс, і французи, які створили на північному березі опорний пункт — форт Альбреда. І тих і інших цікавили головним чином работоргівля і потенційні родовища золота. За Версальським договором 1783 року, Франція відмовилася від претензій на території вздовж р. Гамбія в обмін на частину Сенегалу, зберігши тільки свій аванпост Альбреду. Після заборони работоргівлі в 1807 році британці взяли під свій контроль всі торговельні угоди в цьому районі, а у 1816 у гирлі р. Гамбії заснували пост, який згодом перетворився у містечко Батерст, перейменоване у 1973 році у Банжул. У 1829 році з'являються перші торговельні угоди з продажу арахісу. У 1851 році він становив 72% всього обсягу експорту. Зростанню торгівлі та розвитку сільського господарства заважали постійні озброєні зіткнення між язичниками сонінке і мусульманами-марабутами. Щоб створити сприятливі умови для ведення торгівлі та перешкодити поширенню французького впливу, британці скуповували у місцевих вождів невеликі території. Прикладами таких угод можуть бути придбання «відданої милі» на північному березі р. Гамбії в 1826 році і земельної ділянки на південному березі в 1840 році. Британці також підписали з вождями договори, відповідно до яких останні погоджувалися на британський протекторат. У 1857 році в ході обміну колоніальними володіннями французи передали британцям Альбреду. Віддаленість Батерста від основних центрів работоргівлі та відсутність у Великобританії чітко виражених економічних інтересів у цьому регіоні обумовили досить млявий характер британської політики. У 1821 році Гамбію було передано під владу британського губернатора Сьєрра-Леоне. У 1843 році Гамбія виділилася в окрему колонію на чолі з губернатором, а в 1866 знов була об'єднана з Сьєрра-Леоне. У 1888 році Гамбію було остаточно перетворено на самостійну колонію. У 1889 за англо-французькою угодою було визначено сучасні кордони Гамбії. До власне колонії («коронної колонії», якою керував британський губернатор) входили лише Батерст і прилеглий район Комбо. На іншій території Гамбії в 1894–1902 роках було створено протекторат і введено систему непрямого управління, коли місцевих вождів контролювали представники британської колоніальної адміністрації, які періодично навідувалися. Після Другої світової війни в Гамбії розпочалися реформи, спрямовані на поступове збільшення представництва місцевого населення в органах колоніальної влади. Конституція 1954 року передбачала надання виборчого права дорослому населенню колонії та призначення міністрів-гамбійців для спільної роботи з британськими чиновниками в колоніальній адміністрації. Населення тієї частини Гамбії, яка мала статус протекторату, уперше отримало право обирати своїх представників до Законодавчої ради. За конституцією 1960 року, загальне виборче право поширювалося на населення протекторату, законодавчий орган було перейменовано у Палату представників, а його склад розширено. На виборах 1962 року значну більшість місць здобула Народна прогресивна партія (НПП), її лідер Дауда Джавара став першим прем'єр-міністром країни. У 1963 році у Гамбії було введено внутрішнє самоврядування. 18 лютого 1965 року Гамбія стала незалежною державою. В результаті референдуму 24 квітня 1970 року країну було проголошено республікою, її першим президентом було обрано Д. Джавару. У липні 1981 за допомогою сенегальських військ було придушено спробу державного перевороту. У 1982 році набрала чинності угода про створення конфедерації Сенегамбія (при збереженні в Гамбії власного парламенту, уряду, зовнішньополітичної і фінансової самостійності). Передбачалися координація зовнішньополітичних акцій, транспортної політики і об'єднання збройних сил та сил безпеки двох країн. Після вимоги гамбійської сторони посилити свою роль в діяльності вищих органів Сенегамбії конфедерація розпалася в 1989 році. У наступні роки відносини між Гамбією та Сенегалом залишалися напруженими. У 1993 році Сенегал закрив кордон з Гамбією. У 1982 році у Гамбії пройшли перші прямі демократичні президентські вибори, на яких Д. Джавара одержав підтримку 72% виборців. На виборах 1992 року він був переобраний, отримавши 58% голосів. Д. Джавару було усунуто від влади у 1994 внаслідок безкровного перевороту, здійсненого групою армійських офіцерів, які проголосили себе Тимчасовою правлячою радою збройних сил (ТПРЗС). Керівник перевороту лейтенант Яйя Джамме оголосив себе главою держави і сформував уряд з військових і цивільних осіб. ТПРЗС обіцяла відновити цивільне правління в країні до грудня 1998 року. На референдумі 1996 року близько 70% гамбійських виборців схвалили нову конституцію. У вересні 1996 було проведено президентські вибори, до участі в яких було допущено тільки частину політичних партій. Перед висуненням своєї кандидатури на пост президента Я. Джамме сформував власну політичну партію — Альянс за патріотичну орієнтацію і творення. Для виконання положень нової конституції він звільнився із збройних сил. Багато відомих політичних особистостей часів правління Джавари не були допущені до участі у виборах. Близько 55% голосів виборців забезпечили Джаммі переобрання на новий термін. На парламентських виборах у січні 1997 року вражаючу перемогу здобула партія президента. Міжнародне співтовариство не раз виявляло занепокоєння порушенням прав людини в Гамбії за режиму Джамме. Співдружність, що об'єднує колишні колонії Великої Британії, поставила під сумнів чесність і справедливість проведених у 1996 і 1997 роках виборів. На парламентських виборах, що відбулися 2 січня 1997 року, переконливу перемогу здобула партія президента — «Альянс за патріотичну переорієнтацію і творення» (АППТ), — яка отримала в Національній асамблеї 28 місць. У парламент було обрано також двох незалежних кандидатів. З середини 1998 року у країні стала здійснюватися програма прискореної структурної перебудови, спонсорованої МВФ і розрахованої на термін до 2000 року. Головною метою програми був подальший розвиток приватного сектора економіки. Її реалізація привела до деякого оздоровлення економіки Гамбії, зростання ВВП у 2000 становило 5,6%. На президентських виборах 18 жовтня 2001 р. з п'яти кандидатів перемогу здобув Я. Джамме, за якого проголосували 242,3 тис. виборців (52,84%). 32,59% голосів (149,45 тис. виборців) отримав У. Дарбо — єдиний кандидат від коаліції, в яку об'єдналися «Народна прогресивна партія», «Об'єднана демократична партія» і «Народна партія Гамбії». На виборах до Національної асамблеї, що відбулися 17 січня 2002 р., переконливу перемогу здобув «Альянс за патріотичну переорієнтацію і творення», який отримав у парламенті 45 з 48 місць. У 2003 році в країні розпочато проведення антикорупційної кампанії. Усередині 2005 року в спеціально створеній комісії з розслідування законності грошових коштів, власності та діяльності державних посадових осіб були заслухані справи 135 чиновників. Опозиція звинуватила уряд у спробах обмежити свободу незалежних ЗМІ, що висвітлюють хід кампанії. 2 квітня 2004 р. створено нову політичну організацію — «Гамбійська партія за демократію і прогрес» на чолі з Г. Гомесом. Гамбія — республіка. До 2 жовтня 2013 року входила до Співдружності Націй на чолі з Великою Британією[2]. Діє конституція, схвалена на референдумі 8 серпня 1996 року і яка набрала чинності 16 січня 1997. Глава держави — президент, який обирається на загальних прямих виборах строком на 5 років і може переобиратися неодноразово. Президент є верховним головнокомандувачем збройними силами. Президент Республіки Гамбія — Яйя Джамме (англ. Yahya Jammeh). Обраний 24 листопада 2011 року. На посаді президента з липня 1994. Законодавчий орган — Національна асамблея, яка складається з 53 депутатів, з яких 48 обираються населенням шляхом загальних прямих виборів, 5 — призначаються президентом. Строк повноважень парламенту — 5 років. Національна асамблея обрана 25 січня 2007 року. Голова Національної асамблеї — Абдулі БОДЖАНГ (Abdoulie Bojang). - Альянс за патріотичну переорієнтацію і творення — АППС (Alliance for Patriotic Reorientation and Construction- APRC) — створена у серпні 1996 року. Лідер -Яйя Джамме (англ. Yahya Jammeh). - Народна партія Гамбії — НПГ (англ. Gambia People's Party – GPP) — створена у лютому 1986 року. Відокремилась від Народної прогресивної партії. Лідер — Ассан Муса Камара (англ. Hassan Musa Camara). - Народна прогресивна партія — НПП (англ. People's Progressive Party - PPP) — створена у 1959 році. Голова — Омар Джаллов (англ. Omar Jallow). Друкований орган — газета 'Гамбіан таймс' (англ. The Gambian Times). - Національний альянс за демократію і розвиток — НАДР (англ. National Alliance for Democracy and development - NADD) — опозиційна партія, створена у 2005 році. Лідер — Халіфа Саллах (англ. Halifa Sallah). - Об'єднана демократична партія — ОДП (англ. United Democratic Party - UDP) — створена у серпні 1996 року. Лідер і генеральний секретар — Усейну Дарбо (англ. Ousainou Darboe). - Партія національного конвенту — ПНК (англ. National Convention Party - NCP) — створена у 1977 році. Лідер — Ебріма Джанко Саньянг (англ. Ebrima Janko Sanyang). Гамбія належить до групи найбільш економічно відсталих країн африканського континенту і світу. Основа її господарства — аграрний сектор. Міцні позиції в економіці займає іноземний (головним чином англійський) капітал. Економічно активне населення становить 777 тис. осіб (2007). Частка аграрного сектора у ВВП — 19,7% (2013), у ньому зайнято 540 тис. економічно активного населення країни (2001). Обробляються 39,82% земель (2011). Головна експортна культура — арахіс. Основні сільськогосподарські культури — кукурудза, просо, рис і сорго. У Гамбії вирощують також апельсини, банани, бобові, касаву (маніок), манго, папаю, різноманітну городину та бавовну. Розвивається тваринництво (розведення великої рогатої худоби, кіз, овець, свиней, віслюків, коней) і птахівництво. Розвинене морське й річкове рибальство (вилов акули, баракуди, барабульки, бонго (оселедець), зубатки, камбали, макрелі, морського окуня, сардинели, солоро ('тигрова' риба), тарпана, тилапії й тунця). Виловлюються також анчоуси, креветки, лангусти та устриці. Щорічний улов риби й морепродуктів становить близько 30 тис. т. Продукція рибальства приносить країні майже 10% експортних доходів. У 2004 році приріст виробництва в рибальстві становив 10%. Промисловість на сьогоднішній день малорозвинена. Частка у ВВП — 12,6% (2013). Головна галузь — обробна промисловість. Працюють підприємства з переробки сільськогосподарської продукції (передусім очищення арахісу, переробка риби й морепродуктів, а також виробництво м'ясних і овочевих консервів, пальмової олії, безалкогольних напоїв і пива). Діють кілька деревообробних, шкіряних, взуттєвих і текстильних фабрик, а також дрібні підприємства з виробництва будматеріалів. Здійснюється промисловий видобуток і первинне збагачення ільменіту, ведуться лісозаготівлі. Приріст виробництва у промисловості в 2013 році становив 3,4%. Доход від зовнішньоторговельного обороту становить 14,3% ВВП (2002). Обсяг імпорту значно перевищує обсяг експорту: у 2013 році імпорт (у дол. США) становив 359,7 мільйона, експорт — 113,2 мільйона. Основу імпорту становлять машини й обладнання, продукти харчування, промислові товари, паливо і транспортні засоби. Головні партнери з імпорту в 2012 році: Китай (27,6%), Сенегал (8,5%), Бразилія (8,1%) Велика Британія (6,4%), Індія (6,1%) і Індонезія (4,1%). Основні товари експорту — арахіс, пальмова олія, риба та морепродукти, бавовняне волокно. Здійснюється реекспорт товарів. Головні партнери з експорту в 2012 році — Китай (57,1%), Індія (18,6%), Франція (4,6%), Велика Британія (4%), Німеччина (9,2%), Італія (8,3%) і Малайзія (4,1%)[3]. Енергетична система не розвинена. Електроенергія, що споживається, виробляється на ТЕС (у Банжулі, Барра, Брікама, Джорджтауні, Каурі, Кунтаурі й Юндумі), які працюють на дизельному паливі. Виробництво електроенергії у 2010 році становило 30 млн кіловат-годин. Розвиток транспортної інфраструктури є одним із пріоритетних напрямків розвитку економіки. Залізниць немає. Загальна довжина автомобільних доріг становить 3 742 км (з твердим покриттям — 711 км). Частина їх непридатна для експлуатації в сезон дощів (червень-жовтень). Мережа автошляхів пов'язана з автотранспортною системою Сенегалу. Довжина водних шляхів становить 390 км. Гамбія судноплавна протягом всього року. Торговий флот складається з 4 малотонажних суден та 1 нафтового танкеру (2005). Головний річковий і єдиний морський порт — Банжул. Одна з основних галузей економіки, розвивається з початку 1970-х років. Іноземних туристів приваблюють можливість відпочинку в комфортабельних готелях (більш ніж 10) на узбережжі Атлантичного океану, багатство орнітофауни й самобутність культури місцевих народів. Найсприятливіший час для відпочинку на курортах Гамбії — листопад-лютий. У 1994 році кількість іноземних туристів сягала 125 тис. осіб. Однак у середині 1990-х років на розвиток індустрії туризму негативно вплинула політична нестабільність у країні. У 2000 році Гамбію відвідали 78,7 тис. іноземних туристів із Великої Британії (37,6 тис. осіб), Німеччини (12,16 тис. осіб), Нідерландів (9,7 тис. осіб), Швеції, Бельгії та Австрії. З квітня 2005 року розвиваються зв'язки з туроператорами Тайваню. Приріст виробництва у сфері туризму в 2004 році становив 7,4%. Для залучення туристів із числа африканської діаспори з 1996 року проводиться щорічний 'Фестиваль національного коріння'. Гамбія є поліетнічною країною. 99% населення становлять африканські народи: мандінка (найчисельніший народ — 42%), фульбе (18%), волоф (16%), діола (10%), серахули (9%), а також бамбара, баланте, манджанг, серер, сусу і тукулер. 1% населення становлять креоли (аку), європейці (переважно англійці), а також вихідці з Лівану та Сирії. Сільське населення становить понад 75%, міське — бл. 25%. Великі міста — Серекунда (344,1 тис. осіб, місто-супутник Банжула), Бакау (82,3 тис. осіб, місто-супутник Банжула) і Брікама (80,4 тис. осіб). На території Гамбії проживають мігранти та біженці з Гвінеї, Гвінеї-Бісау, Мавританії, Малі, Сенегалу і Сьєрра-Леоне. Щорічно для роботи на арахісових полях прибувають близько 10 тис. трудових мігрантів із Сенегалу, Гвінеї-Бісау та інших африканських країн. Відмічається трудова еміграція гамбійців, передусім до Європи і США. Рівень густоти населення — високий. Його середній показник становить 120,8 чол. на 1 км2. Середньорічний приріст населення становить 2,93%. Народжуваність — 39,86 на 1000 чол., смертність — 11,81 на 1000 чол. Дитяча смертність — 72,02 на 1000 новонароджених. 44,5% населення становлять діти до 14-ти років. Жителі, що досягли 65-річного віку, — 2,7%. Очікувана тривалість життя — 55,2 року (чоловіки — 53,14, жінки — 57,31). Близько 90% населення є мусульманами (в основному суніти), 9% становлять християни (більшість (понад 60%) є католиками), 1% — прихильники традиційних африканських вірувань (анімалізм, фетишизм, культ предків, сил природи тощо). Першу школу було відкрито при християнській місії у Батерсті у 1859 році. Початкова освіта (6 років) не є обов'язковою, діти можуть її здобути з 7-річного віку. Навчання у початковій школі — безкоштовне. Середня освіта починається з 13-ти років і проходить у два етапи — 5 і 2 роки. За даним ЮНЕСКО 2001 року, у Гамбії початковою освітою охоплено 69% дітей відповідного віку (71% хлопчиків і 66% дівчаток), а середньою — 29% дітей (34% хлопчиків і 23% дівчаток). Працюють коранічні ісламські школи. У початковій школі викладають близько 4,6 тис. вчителів, у середній — 1,9 тис. вчителів (2000). До системи вищої освіти входять Університет Гамбії (м. Серекунда, був відкритий у 1999 році, знаходиться під державним контролем) і технічний коледж. До структури Університету Гамбії входять 4 факультети — медичний, аграрний, економічний та факультет гуманітарних наук. З 1997 року на всіх рівнях навчання запроваджено вивчення Корану. У Гамбії працюють два НДІ з дослідження проблем у галузі медицини, а також наукове орнітологічне товариство. У той же час, значна кількість жителів є безграмотною, у 2003 році грамотними вважалися 40,1% гамбійців (47,4% чоловіків і 33,1% жінок). У Гамбії існує дуже високий ризик захворювання на інфекційні та паразитарні хвороби, у тому числі бактерійну діарею, черевний тиф, гепатит А, жовту пропасницю, малярію, менінгіт, віспу, туберкульоз, трипаносомоз («сонна хвороба») і шистоматоз. Брак чистої питної води (постійний доступ до неї мають близько 62% населення) призводить до спалахів кишково-інфекційних захворювань. У 2000 році доступ до медичного обслуговування мали 37% населення, витрати на охорону здоров'я становили 4,1% від ВВП. У 2001 на кожну тисячу жителів припадало 0,14 лікаря. Темпи захворюваності на СНІД становлять 1,2% (2003). У 2003 році налічувалось 6,8 тис. хворих на СНІД і ВІЛ-інфікованих, померло 600 осіб. Кадри лікарів готуються за кордоном і в національному університеті. У доповіді ООН про гуманітарний розвиток планети у 2001 році Гамбія знаходилася на 151 місці. Заснована на традиціях усної творчості (легенди, пісні та казки) місцевих народів. Фольклор тісно пов'язаний з мистецтвом гріотів (загальна назва професійних оповідачів і музикантів-співаків у Західній Африці). У народу мандінка їх називають джалі, у фульбе — гауло, а у волоф — гевел. Широко відомі казки фульбе. Їх писемність, заснована на базі арабського та латинського алфавітів, була створена набагато раніше, ніж у інших місцевих народів. Казки гамбійських фульбе були опубліковані, у тому числі й Девідом Гамбі. Професійні письменники з'явилися в 1960-і. Поета і новеліста Пітера Ленрі літературні критики вважають одним з найвидатніших поетів Тропічної Африки. Перший збірник його розповідей під назвою «Друга кімната» опубліковано у 1962 році. Інші письменники і поети — Габріель Робертс, Кбабоу Конате, Кінте Раматолла, А. Г. Салим, Теджан М. Салах, Шериф Саве і Ебу Ділба. Зародження образотворчого мистецтва на території сучасної Гамбії розпочалося задовго до н. е. У долині річки Гамбія археологами знайдено залишки керамічних посудин, що датуються 5-4 тисячоліттями до н. е. У насипних курганах неподалік міста Джорджтауна (8-6 ст.ст. до н. е.) знайдено прикраси, зброю та інші предмети із золота, заліза та міді. Деякі знахідки представлено в експозиції Національного музею Гамбії в м. Банжул. Сучасне образотворче мистецтво почало розвиватися після здобуття країною незалежності. Ім'я художника Момоду Сісея відоме за межами Гамбії — він ілюстрував дитячі книжки про Африку, які виходять у США. З ремесел та художніх промислів поширені різьблення по дереву (виготовлення статуеток, зоо- та антропоморфних масок, предметів домашнього начиння) і слоновій кістці (браслети, каблучки та сережки), а також плетіння з соломи кошиків та циновок, прикрашених кольоровим орнаментом. Особливою популярністю у іноземних туристів користується продукція майстрів народу волоф — домотканий одяг, прикраси із золота і срібла, а також вироби зі шкіри. Налагоджено виготовлення човнів, які прикрашаються дерев'яними композиціями зооморфного характеру. Традиційні житла у місцевих народів в основному зустрічаються двох видів. Прямокутні у плані дерев'яні будинки під двохскатним дахом ставляться на каркасі з колод пальми, а круглі глинобитні споруди покриті покрівлею, які мають конічну форму. Як покрівельний матеріал може використовуватися листя пальми, лозини дерев, солома або листове залізо. Як правило, будинки будуються на високому глинобитному підмурівку, а дахи мають великий звис для захисту стін від перегріву. Дерев'яні стовпи, які підтримують покрівлю, часто покриваються різьбленням. Національна музика має давні традиції, вона сформувалася на базі музичного мистецтва гріотів. Гра на музичних інструментах, пісні і танці тісно пов'язані з повсякденним життям місцевих народів. У традиційній музиці широко використовуються різноманітні барабани (бантаро, кутіро, памієла, тама) і лютні (коалам, континге, халам, ходду). Музичний інструментарій — арфи (сімбане, болон, сімбінг), бало (ксилофон), гнугнур (струнний), кора, музична стріла, нгаринья (трубчатий дзвоник), ньяаньюру (скрипка), брязкальця (лала, хорді), роги, тріскачки та флейти. Матеріалом для виготовлення музичних інструментів служать шкіри тварин і рептилій, метал, гарбузи і роги тварин. Гра на музичних інструментах існує як окремий жанр і як акомпанемент. Розвинутий спів, який є обов'язковою складовою частиною численних ритуалів та свят. У діола широко поширений хоровий спів. У піснях народу волоф помітний вплив арабської музики. На розвиток музичної культури істотно впливає іслам.


text: Гарольд в Італії «Гарольд в Італії» (фр. Harold en Italie) ― симфонія для оркестру з солюючим альтом Гектора Берліоза, op. 16. Твір написаний в 1834 році і присвячений другові композитора, Юберу Феррану. За жанром «Гарольд в Італії» займає проміжне місце між симфонією і концертом. «Гарольд в Італії» вважається одним з найбільших творів для альта у світовій музичній літературі і входить в репертуар відомих виконавців на цьому інструменті. У різний час запису цієї симфонії зробили Вільям Прімроуз, Нобукі Імаї, Пінхас Цукерман, Юрій Башмет та інші відомі альтисти. У 1833 році Нікколо Паганіні попросив Берліоза написати сольний твір для альта — інструменту, яким Паганіні добре володів. На початку 1834 року композитор показав йому закінчену першу частину, в якій партія альта соло трактувалася не як у концерті (де соло інструмент домінує над оркестром), а лише трохи виділялася із загальної маси оркестрової і містила багато пауз. Паганіні не схвалив цього, сказавши, що волів би грати без великих пауз. Незабаром Паганіні через слабке здоров'я надовго поїхав до Ніцци, а Берліоз продовжив писати симфонію, взявши в якості програми фрагмент поеми Джорджа Гордона Байрона «Паломництво Чайлд-Гарольда». Берліоз писав про створення симфонії: - „Я задумав написати для оркестру ряд сцен, в яких альт соло звучав би як досить активний персонаж, який зберігає всюди притаманний йому характер; я хотів уподібнити альт меланхолійному мрійнику в дусі «Чайльд Гарольда» Байрона...“ 23 листопада 1834 року симфонія була вперше виконана в Паризькій консерваторії (диригент Нарсіс Жирар), виконував соло Кретьєн Юран. Паганіні, якому так і не вдалося її виконати через хворобу, почув її лише в 1838 році і захоплено відгукнувся про неї. В симфонії чотири частини: - «Гарольд в горах. Сцени меланхолії, щастя і радості» (Harold aux montagnes. Scènes de mélancolie, de bonheur et de joie). - «Хода паломників, що співають вечірню молитву» (Marche des pélérins chantant la prière du soir). - «Серенада горця в Абруццо до своєї коханої» (Sérénade d'un montagnard des Abruzzes à sa maîtresse) - «Оргія розбійників. Спогади про попередні сценах» (Orgie des brigands. Souvenirs des scènes précédentes)


text: Ігра Історичні шахи онлайн Новий і досить не звичайний варіант шахів представляється Вашій увазі в грі. Фігури дуже далекі від тих, що використовуються в звичних нам шахах. Та й правила трохи відрізняються. Не пошкодуйте часу і ознайомтеся з правилами, такий варіант не гірше класичного і дуже швидко може Вам сподобатися. До речі, початкове розташування фігур, теж трохи інакше.


text: Антична культура виросла з міфології, яка була для греків і римлян животворним джерелом матеріальних і духовних цінностей. Міф (від грец. mythos — слово, переказ) — форма суспільної свідомості, що виникла в глибоку давнину. Міфи сприймалися давніми людьми як «таємне» знання, що передавалося від покоління до покоління. Сукупність міфів певного народу називають його міфологією. За формою міф нагадує казку, але відрізняється від неї тим, що казка завжди сприймалась як вигадка, витвір фантазії, а міф — як дійсність, що була основою розуміння місця людини у Всесвіті. Міфологія стародавніх греків відображає шлях людства до усвідомлення навколишнього світу як світу гармонії. За змістом можна виділити такі основні цикли міфів Еллади: про богів, героїв, аргонавтів, Троянську війну, легендарне місто Фіви тощо. Систематизувати їх почали ще самі стародавні греки — відомі та невідомі поети. Тому, згадуючи той чи інший міф, зазначають конкретний твір, за яким він подається, бо в різних творах наведено різні версії одного й того самого міфу. В античній літературі ми знаходимо міфи про походження світу і богів та боротьбу богів із гігантами й титанами. Так, про життя богів на Олімпі дізнаємося з поем Гомера «Іліада» та «Одіссея». У грецькій міфології боги відрізняються від людей тим, що вони безсмертні, могутні і здатні творити чудеса. Бог Зевс править усією землею і небом, Посейдон — морем, Аїд — підземним царством мертвих. Міфи цього циклу про богів прийшли до нас із поем грецького поета Гесіода «Теогонія» («Походження богів») і римського поета Овідія «Метаморфози» («Перетворення»). Цикл міфів про героїв — Прометея, Персея, Сізіфа, Тантала, Герак - ла та багатьох інших — учені систематизували за творами видатних грецьких та римських поетів і драматургів («Іліада» та «Одіссея» Гомера, «Прометей закутий» Есхіла та ін. ). Захоплюючі пригоди аргонавтів на чолі з Ясоном у пошуках золотого руна складають наступний цикл міфів. Цей знаменитий похід оспівано в поемі Овідія «Метаморфози», у трагедії Еврипіда «Медея». Фіванський цикл об’єднує міфи про царя Едіпа, Антігону, про невдалий похід Алкмеона та успішний похід Епігонів (нащадків) проти Фів, про загибель Алкмеона, проклятого своєю матір’ю. Усі ці міфи пов’язані з легендарним «семибрамним» містом Фіви, яке було важливим політичним центром Стародавньої Греції. Троянський цикл міфів своїм корінням сягає у ІІІ—ІІ тисячоліття до н. е. Давньогрецькі співці — аеди та рапсоди — з уст в уста, від покоління до покоління передавали пісні про події легендарного минулого в Іонії, про похід на Трою, або Іліон (звідси назва «Іліади» Гомера). Ці пісні знала вся Еллада. На їх основі виникали художні твори, де історія набувала рис легенди. Міфи троянського циклу знайшли відображення ще й у трагедіях Софокла, Еврипіда, у поемах римських поетів Вергілія та Овідія. Міфологічною основою Троянської війни стала помста Менелая за викрадення в нього дружини — прекрасної Єлени. У міфі «Єлена, дочка Зевса і Леди» розповідається, що жодна зі смертних жінок не могла зрівнятися з нею красою. Чимало женихів приходило сватати Єлену, але її батько не зважувався віддати дочку за когось із героїв: він боявся, що інші із заздрощів до щасливця почнуть із ним боротьбу і виникнуть великі чвари. Нарешті хитромудрий герой Одіссей дав пораду Тіндареєві: нехай прекрасна Єлена вирішить сама, чиєю дружиною вона хоче стати. А всі женихи нехай заприсягнуться в тім, що ніколи не здіймуть вони зброї на того, кого вибере Єлена чоловіком, а всіма силами допомагатимуть йому, якщо покличе він їх у біді собі на допомогу. Послухався Тіндарей Одіссеєвої поради. Усі женихи заприсягнулись, а Єлена вибрала одного з них, і цим обранцем був Менелай. Він і одружився з прекрасною Єле-ною, а після смерті її батька став царем Спарти. Але не відав Менелай, скільки лиха принесе йому шлюб із прекрасною Єленою. Таким чином, згідно з міфом, війна проти Трої почалася через Єле-ну, яку викрав Парис у Менелая. Отже, краса постає у міфі як найвища цінність. Висновок. Практично все античне мистецтво — література, скульптура, архітектура — побудоване на відтворенні міфологічних тем, мотивів, сюжетів, образів. Міфологія стародавніх греків стала невичерпним джерелом античної культури. Вона лишилася такою і для митців нових часів. Театральна культура Західної Європи 3.20 Літературний мім игравший кілька ролей підряд . Танець супроводжувався музикою й співом; співав цілий хор, що викладав зміст пантоміма. Сюжети в переважній більшості запозичилися із грецької міфології, і сам улюбленими були ті, які розповідали про любовні пригоди богів. Користувалися також популярністю пантоміми, що запозичили свої сюжети з міфів про Медее і Ясоне, Іполиті й Федре. Хоча видатні пантомімісти й досягали багатства й високого суспільного становища, але в Информатика - 9 классЦиклические алгоритмы. Команда повторения. В отличие от линейных алгоритмов, в которых команды выполняются последовательно одна за другой, в циклические алгоритмы входит последовательность команд, выполняемая многократно. Такая последовательность команд называется телом цикла. В циклах типа пока тело цикла выполняется до тех пор, пока выполняется условие. Выполнение таких циклов происходит следующим образом: пока условие справедливо (истинно), выполняется тело цикла, когда условие становится несправедливым, выполнение цикла прекращается. Цикл, как и любая другая алгоритмическая «енеида» И.П. Котляревского з'явилася в той час, коли на українських територіях царської Росії розформовувалися козацькі слобідські полки, знищувалися залишки автономії після руйнування Катериною II Запорізької Січі. У дискусіях об український народ переважала російська думка шовінізму про те, що немає такого народу, що це лише плем'я без своєї мови й традицій. Відсутність державного захисту, соціальний і національний гніт, гальмували духовний розвиток народу. Але художня література харчувалася соками народної мудрості, гумору й Геннадій Москвин м. Рига Релігія богів - земні насолоди. Ханжа навіть брудні речення робить із чистими помислами. Щастя - надійна штука: воно змінює на кожному кроці. Любов не завжди сліпа. Іноді вона недальновидна. У цьому житті є всього дві істини - вино й жінки. Втім, щодо жінок я не впевнений. Не крокуйте в ногу згодом - не укорочуйте своє століття. Маскарад!.. Де ще можна вважати себе світським левом, виглядати мавпою, Історія французької літератури. К. Ловернья-Ганьер, А. Попер, И. Сталлони, Ж. Ванье. Тристан і Ізольда. Тристан і Ізольда.)"бретонському матеріалі", але зовсім незалежний від традиції артуровских романів. Існує навіть не один, а кілька романів про Тристане: збереглася безліч різних версій легенди XII в. (деякі загублені). Самими древніми французькою мовою є версії Беруля й тому (близько 1170, перша, імовірно, передує другий), від яких до нас дійшли тільки досить більші фрагменти (приблизно чотири з половиною тисячі