text: Екологія Підручник / С.І. Дорогунцов, К.Ф. Коценко, М.А. Хвесик та ін. — К.: КНЕУ, 2005. — 371 с. 1.1. Предмет вивчення екології 1.1. Предмет вивчення екології Екологія — це наука, яка вивчає відносини організмів (особин, популяцій, біоценозів і т.п.) між собою та з навколишньою неорганічною природою, загальні закони функціонування екосистем різного ієрархічного рівня, середовище мешкання живих істот (включаючи людину). Посилення впливу людини на природу надає все більшої гостроти екологічним проблемам взаємодії людини та природи, людства та біосфери. Екологія як наука сформувалася в середині ХІХ століття, коли виникло розуміння, що не тільки будова та розвиток організмів, але і їх взаємовідносини із середовищем існування підпорядковані певним закономірностям. Поняття «екологія» вперше вжив у 1866 році німецький вчений Е. Геккель. Воно походить від грецьких слів oikos, що означає дім, помешкання, місце перебування та logos — наука. «Під екологією ми розуміємо суму знань, — писав Е. Геккель, — які належать до економіки природи: вивчення всієї сукупності взаємовідносин тварини з навколишнім середовищем як органічним, так і неорганічним і насамперед — її дружніх і ворожих стосунків з тими тваринами і рослинами, з якими вона прямо чи опосередковано вступає в контакт. Одним словом, взаємовідносин, що їх Дарвін називає умовами, які породжують боротьбу за існування»[1]. Спочатку цей термін застосовувався тоді, коли йшлося про вивчення взаємозв’язків між рослинними та живими спільнотами, що входять до складу стійких та організованих систем, котрі склалися в процесі еволюції органічного світу та навколишнього середовища. Американський еколог Юджин Одум дав найкоротше і найменш спеціальне визначення екології як біології навколишнього середовища. Формування екології як науки відбувалося на початку ХХ століття, і довгий час вона розвивалася серед біологічних наук. Важливу роль у диференціації екологічної науки відіграв ІІІ Ботанічний конгрес, який відбувся 1910 року в Брюсселі. На ньому було вирішено поділити екологію рослин на екологію особин (аутекологію) та екологію угрупувань (синекологію). Цей поділ поширився також на екологію тварин та загальну екологію. Загальна екологія займається дослідженням усіх типів екосистем. Екологія рослин вивчає зв’язки рослинних організмів із середовищем. Екологія тварин досліджує динаміку та організацію тваринного світу. Крім того, існує екологія людини та екологія мікроорганізмів. З 70-х років ХХ століття складається соціальна екологія, що вивчає особливості взаємодії суспільства і навколишнього середовища та його охорони. Проте високі темпи зростання населення на земній кулі, бурхливий розвиток промисловості, транспорту, будівництва супроводжувалися дедалі більшими обсягами споживання природних ресурсів. Техногенний характер цивілізації західного типу з її потужнім потенціалом засобів знищення всього живого на Землі, розвиток науково-технологічного прогресу обумовив під впливом діяльності людини (антропогенної діяльності) великі зміни в навколишньому середовищі. У багатьох країнах світу — Північної Америки, Західної Європи, Японії — загострилась екологічна ситуація, виникли регіони екологічної кризи, де якість середовища проживання не відповідала нормальним умовам функціонування живих організмів. У другій половині ХХ ст. виникла необхідність досліджувати середовище проживання людини. А це, у свою чергу, обумовило «екологізацію» багатьох галузей сучасної науки. Питаннями охорони середовища проживання людини, раціонального природокористування нині активно переймаються такі науки, як економіка, географія, геологія, хімія, фізика, математика та ін. Справдилося передбачення В. І. Вернадського про те, що наші знання розвиватимуться не з наук, а з проблем. Екологія значно розширила предмет свого вивчення. Більше того, за короткий час, переважно з 60-70-х років ХХ ст. , відбулася диверсифікація науки. За М. Ф. Реймерсом, екологія — це: 1) частина біології (біоекологія), яка вивчає відносини (стосунки) організмів (особин, популяцій, біоценозів) між собою та навколишнім середовищем, тобто має той предмет вивчення, що його окреслив ще Е. Геккель; 2) дисципліна, яка вивчає загальні закони функціонування екосистем різного ієрархічного рівня. Під ієрархією розуміють розташування елементів, регіонів, систем ступінчастим рядом. На кожному щаблі (або рівні) внаслідок взаємодії з навколишнім середовищем (енергією та речовиною) виникають характерні функціональні системи; 3) комплексна наука, яка досліджує середовище проживання живих істот, у тому числі й людини; 4) сфера знань, яка розглядає деяку сукупність предметів і явищ під кутом зору суб’єкта чи об’єкта (здебільшого живого і за участю живого); 5) дослідження становища людини як виду і суспільства в екосфері планети, її зв’язки з екосистемами і величина впливу на них[2]. Дуже широким є спектр підрозділів екології. До нього входять спеціалізовані екологічні науки, які розрізняються за об’єктом та предметом дослідження. Біоекологія — частина біології, що вивчає відносини організмів (особин, популяцій, біоценозів тощо) між собою та з навколишнім середовищем. До її складу включається екологія особин (аутекологія), популяцій (популяційна екологія, демекологія) та спільнот (синекологія). Аутекологія досліджує взаємозв’язки представників виду з навколишнім середовищем. Вона, головним чином, вивчає межі стійкості виду і його взаємодію з різними екологічними факторами: теплом, світлом, вологою, родючістю та ін., а також досліджує вплив середовища на морфологію, фізіологію і поведінку організмів, розкриває загальні закономірності дії факторів середовища на живі організми. Синекологія аналізує стосунки між окремими представниками певної сукупності живих організмів, що належать до різних популяцій, а також між ними і довкіллям. У тридцяті роки ХХ століття сформувалася популяційна екологія — демекологія. Вона вивчає структуру виду (біологічну, статеву, вікову, екологічну) та описує коливання чисельності різних видів і встановлює їхні причини. На сучасному етапі розвитку суспільства екологія вирішує коло проблем і користується методами, матеріалами, принципами, які далеко виходять за межі суто біологічних наук. Незважаючи на те, що окремі вчені (переважно біологи) продовжують відносити її до біологічних наук, більшість із них, зокрема геоекологи, вважають, що нині екологія сформувалася в принципово нову інтегральну дисципліну, яка поєднує всі природничі, точні, гуманітарні й соціальні науки. Цього погляду дотримуються М. Реймерс, Г. Голубєв, О. Яблоков, О. Яншин, Г. Ягодін, О. Лаптєв, Д. Медоуз, Т. Міллер, К. Монтгомері та багато інших відомих вітчизняних та зарубіжних дослідників. 20 років тому професор-географ В. Алпатов зауважив, що екологію в рівній мірі можна віднести як до біологічної, так і до географічної галузі знань, і її слід розглядати як цілком самостійну науку. На долю екології випало завдання розробити нові, науково обґрунтовані методи, що виходять з ідеї збереження біосфери планети. Існує кілька визначень сучасної екології й декілька класифікацій її основних складових. Одні автори головну увагу приділяють загальнофілософським і культурним аспектам, другі — соціальним, треті — еколого-економічним, четверті — біоекологічній деталізації. Так, Г. Швебс у центрі схеми класифікації екологічного знання ставить культуру як основу накопичення людством знань, багатства історії людства, втіленої в духовних і матеріальних цінностях, і як елемент творчої діяльності (культура виробництва, рільництва, поведінки, природокористування тощо). Він вважає, що екологізація мислення буде природною формою діяльності лише після того, як стане невід’ємним елементом культури. А для цього необхідна відповідна підготовка та міждисциплінарний підхід, коли в центрі стоїть загальнофілософський напрям — культура. Г. Швебс вважає недоцільним, класифікуючи сучасні екологічні знання, основне місце відводити біоекології, технології чи геоекології, оскільки в цьому випадку предметний підхід звужує проблему. Пояснюючи своє бачення проблеми, він стверджує: «... ядром екологічної освіти має стати соціальна екологія — міждисциплінарна галузь знання про відносини в системі природа — суспільство»[3]. Тобто в основу покладено все ж таки не узагальнююче поняття «культура», а один із розділів загальної екології — соціоекологію. У схемі Г. Швебса заслуговує на увагу слушне виділення серед основних чотирьох уже відомих, визначених більшістю дослідників блоків екологічних знань (біоекологія, геоекологія, техноекологія, екологія людини), розділів «екологія душі» та «екологія культури» (дослідження питань екологічної етики, екологізації мистецтва, дипломатії). Але пропозиція розглядати всю екологію тільки в системі суспільних наук викликає сумніви. У вигляді квітки з шістьма пелюстками — галузевими підрозділами — й «теоретичною соціоекологією» всередині запропонував свою структурну схему сучасної екологічної науки Г. Бачинський. Він теж дотримується думки, що під впливом великих антропогенних змін довкілля протягом останніх десятиріч на межі природничих, суспільних і технічних наук у більшості розвинутих країн почала формуватися нова комплексна наукова дисципліна — соціоекологія. Г. Бачинський є палким прихильником цього терміну й, викладаючи свою думку щодо мети, завдань і методів різних екологічних підрозділів, до багатьох широковідомих раніше термінів додає префікс соціо-: соціоекосистема, соціоекологічні закони взаємодії суспільства й природи, соціоекологічне право, соціоекологічні наукові установи тощо, практично не змінюючи сутності самих понять. Схема структури екології Г. Бачинського спрощена й досить непереконливо обґрунтовує доцільність відведення центрального місця соціоекології, яка «не просто механічно підсумовує результати галузевих соціоекологічних досліджень, а й узагальнює їх на якісно новому системному рівні, вивчаючи соціоекосистеми як цілісні системні об’єкти». Автор стверджує, що «соціоекологія, як кожна самостійна наука, має власну теоретичну базу, чітко окреслене коло завдань, характерних лише для неї, об’єкт, предмет вивчення і свої методи досліджень». На жаль, теоретичний потенціал соціоекології нині дуже слабкий і «своїх методів досліджень» вона не має, а використовує методи, що широко застосовуються в економіці, геології, географії, біології, математиці тощо. Схема Г. Бачинського не дає уяви про характер взаємозв’язків між окремими підрозділами екології, а також про їх ієрархію, не охоплює новітніх підрозділів екологічної науки (глобальної екології, космічної, техноекологічної, урбоекології тощо) й надто соціологізована. О. Лаптєв пропонує свою диверсифікацію сучасної екології, де головне місце відводить загальній екології, яка охоплює сім основних підрозділів — екологію біотичних і біокосних систем, географічну (ландшафтну), містобудівну (інженерну), соціальну, економічну, промислову та сільськогосподарську екологію. Ця схема не деталізована, але чіткіша й логічніша, ніж схема Г. Бачинського. Новітніх підрозділів вона також не охоплює. Один з провідних молдавських біоекологів І. Дедю в своїй фундаментальній праці «Экологический энциклопедический словарь» багато уваги приділив питанням сутності структури й завдань сучасної екології. Сучасну екологію він вважає синтетичною біологічною наукою про взаємозв’язки між живими організмами та навколишнім середовищем. І. Дедю зауважує, що сучасна теоретична фундаментальна екологія ще тільки розвивається, але саме вона має стати біологічною базою для інших трьох основних наук про навколишнє середовище — глобальної екології, екології людини й охорони природи. Не заперечуючи необхідності виділення нових екологічних підрозділів у структурі сучасної екології, об’єднаних ним у блоці «прикладна екологія», І. Дедю в основу схеми поклав біологію, зменшивши значення географічних, геологічних і техногенних аспектів. Але важливим є те, що, ставлячи в центр уваги сучасної екології дослідження всіх аспектів взаємодії енергії та речовини в екосистемі, вчений вважає, що природні екосистеми утворюють біотипи й біоценози на всіх їх рівнях, які є головним об’єктом вивчення екології. Тобто у вирішенні проблеми однаково велике значення надається дослідженню генезису, динаміки та взаємозв’язків усіх екологічних факторів: біотичних, абіотичних і антропогенних. Найбільш детальною й обґрунтованою є схема структури сучасної екології, запропонована російським екологом М. Реймерсом. Він наводить п’ять різних визначень екології (як біоекології, як комплексної науки, що вивчає середовище життя живих істот тощо). Центральне місце в схемі М. Реймерса посідає велика екологія (загальна, глобальна мегаекологія), яка поділяється на блоки, відділи та підвідділи (всього 38 підрозділів). Основними блоками в схемі є біоекологія, географічна, або ландшафтна екологія, екологія людини та прикладна екологія (техноекологія). Окремо виділено також динамічну, загальну аналітичну та космічну екологію. Незважаючи на досконалість (порівняно з іншими схемами), схема М. Реймерса, на думку Г. О. Білявського, М. М. Падун, Р. С. Фурдуй, має певні недоліки. По-перше, схема та її пояснення не дають чіткого уявлення про те, яка різниця між функціями екології великої (глобальної) та загальної, яку визначено окремим відділом. Не зрозуміло, чому блоки «аналітична екологія» й «динамічна екологія» відірвані від блоку «біоекологія», а кілька підрозділів «медичної екології» відокремлені від блоку «екологія людини» та вміщені в блок «прикладна екологія» разом з «інженерною» й «сільськогосподарською екологією». По-друге, схема не охоплює такі важливі нові підрозділи, як екологія культури, військової справи, транспорту, енергетики, правова екологія. По-третє, в блоці географічна екологія менші підрозділи виділено за зовсім різними критеріями — геоструктурним, зонально-ландшафтним, геохімічним, категорією природних вод. В схемі немає підрозділів «економіка раціонального природокористування» й «охорона ресурсів», не враховані геологічні аспекти тощо. Цими авторами запропонована нова схема класифікації екології, в якій для всіх розділів сучасної екології узагальнюючим поняттям має бути «велика», або «загальна екологія». Її головними завданнями є такі: вивчення з позицій системного підходу загального стану сучасної біосфери планети, причин його формування та особливостей змін під впливом природних та антропогенних факторів (тобто вивчення закономірностей формування, існування та функціонування біологічних систем усіх рівнів у взаємозв’язку з атмосферою, літосферою, гідросферою, техносферою); прогноз динаміки стану біосфери в часі та просторі; розробка шляхів гармонізації взаємовідносин людського суспільства й природи, збереження здатності біосфери до самовідновлення та саморегулювання з урахуванням основних екологічних законів і загальних законів оптимізації взаємозв’язків суспільства й природи. Схема складається з шести блоків: центрального — загальна (велика) екологія та п’яти основних (біоекологія, геоекологія, техноекологія, соціоекологія та космічна екологія). Кожен блок має свої екологічні галузеві відділи й підвідділи. Всього в схемі налічується понад 80 екологічних підрозділів, які охоплюють практично всі сучасні напрями екологічних досліджень (рис. 1.1). З появою нових напрямів досліджень і діяльності схему легко можна доповнити. Найрозвиненішим і «найстарішим за віком» є блок біоекологія — материнський субстрат екологічної науки. Структура цього блоку побудована з врахуванням ідей сучасних видатних біоекологів (Ю. Одум, Р. Дажо, М. Ф. Реймерс, І. Дедю та ін.). Але до вже відомих підрозділів блоку біоекології додаються ще такі, як основи біоіндикації, експериментальна екологія, заповідна справа, біоекомоніторинг, біосферна, екологія людини. Блок геоекологія складається з семи основних розділів і дев’яти підрозділів. Основними є ландшафтна екологія, економіка природокористування та охорона довкілля (для розв’язання їх завдань використовуються результати досліджень практично всіх інших геоекологічних підрозділів, а також багатьох підрозділів, що структурно входять до біоекології, техноекології та соціоекології), екологія атмосфери, гідросфери та літосфери. В останніх двох підрозділах структурними елементами є екологія штучних водойм, Світового океану, озер і боліт, річок, ґрунтів, родовищ корисних копалин (або гірничої справи), геоінженерна екологія, геологічна заповідна справа та ін. Найновіші розділи блоку — геоекоінформатика та екологія геоенергоаномальних зон.Основними структурними елементами блоку техноекологія є екологія енергетики, промисловості, агроекологія, екологія транспорту, військової справи. Зокрема, екологія енергетики має такі підрозділи: екологія АЕС, ТЕС, ГЕС, нетрадиційних джерел енергії (сонячна, геотермальна, вітрова, біоенергетика, енергетика моря). Екологія промисловості об’єднує такі напрями, як екологія хімічної, металургійної, паливної, електроенергетики, деревообробної промисловості, машинобудування та промисловості будматеріалів. Агроекологія поділяється на ґрунтозахисну, меліоративну й агрохімічну екологію та екологію тваринництва. Блок соціоекологія має 12 підрозділів, головні з яких — психоекологія, урбоекологія, екологія народонаселення, природоохоронне законодавство та міжнародне співробітництво в охороні біосфери. І, нарешті, блок космічна екологія — наймолодший напрям екологічних досліджень, який має такі підрозділи: екологія космічних апаратів, екологія ближнього Космосу, екологія планет сонячної системи, екологія зовнішнього Космосу та глобальний космічний екомоніторинг. Кожен із зазначених блоків загальної екології має вирішувати своє коло проблем, але всі вони тісно пов’язані між собою, й кожен користується матеріалами й результатами іншого під час виконання розробок, моделей і прогнозів щодо природного середовища. У наш час спостерігається бурхлива екологізація різних технічних дисциплін, під котрою слід розуміти процес неухильного та послідовного впровадження технологічних, управлінських та інших рішень, які дозволяють підвищувати ефективність використання природних ресурсів поряд з поліпшенням або хоча б зі збереженням якості природного середовища (або життєвого середовища взагалі) на локальному, регіональному, національному та глобальному рівнях. Існує і поняття екологізації технологій виробництва, сутність котрого полягає у вжитті заходів щодо запобігання негативного впливу виробничих процесів на природне середовище. Екологізація технологій досягається шляхом розроблення сучасних технологій з мінімумом шкідливих речовин на вихід — безвідходні або маловідходні технології. Останнім часом в усьому світі започатковують найрізноманітніші напрямки екологічних досліджень, щоб забезпечити фахівців необхідною екологічною інформацією з усіх сфер людської діяльності. Нині сформувалося близько ста напрямів екологічних досліджень, які можна об’єднати за принципами галузевої належності, взаємозв’язків, взаємопідпорядкованості, пріоритетності, теоретичного та практичного значення (рис. 1.2). У зв’язку з цим екологія розпалася на ряд нових галузей та дисциплін, котрі значно відійшли від початкового визначення екології як науки про відносини живих організмів з навколишнім середовищем. Але в основі всіх сучасних напрямів екології лежать фундаментальні ідеї біоекології. Екологію за розмірами об’єктів вивчення поділяють на географічну, або ландшафтну, об’єктами вивчення котрої є великі геосистеми, географічні процеси, та на глобальну екологію, предметом дослідження якої є біосфера та антропогенна діяльність Глобальна екологія. Як наукова дисципліна вивчає біосферу, тобто екосистему, що охоплює всю планету. Предметом дослідження глобальної екології є також екологічні зв’язки біосфери з процесами, що відбуваються в надрах Землі та в космосі. Космічна екологія — галузь екології, що вивчає особливості життєдіяльності людини та інших організмів у практично повністю замкнутих мікросистемах космічних кораблів і станцій. Вона розробляє системи життєзабезпечення, вивчає можливості створення умов для тривалих міжпланетних польотів. Стосовно предметів вивчення екологія поділяється на екологію мікроорганізмів, грибів, рослин, тварин, людини, сільськогосподарську, прикладну, інженерну та загальну екологію — теоретичну й узагальнюючу дисципліну. За середовищем та компонентами розрізняють екологію суші, прісних водоймищ, морську, високогірну, хімічну тощо. За підходами до предмета вивчення виділяють аналітичну та динамічну екологію. У часовому аспекті розрізняють історичну та еволюційну екологію. У системі екології людини існує соціальна екологія, що вивчає взаємовідносини елементарних соціальних груп суспільства та людства загалом із життєвим середовищем. Прикладна екологія — дисципліна, що вивчає механізми антропогенного впливу на біосферу, способи запобігання негативним процесам та розробляє принципи раціонального використання природних ресурсів без деградації життєвого середовища. Прикладна екологія базується на системі законів, принципів та правил економіки природокористування. Прикладна екологія як наука базується, перш за все, на знаннях у різних галузях біології — фізіології, генетиці, біофізиці, але вона також пов’язана з іншими природничими науками — фізикою, хімією, геологією, географією, математикою. Прикладна екологія, крім того, не може бути відділена від економіки, моралі, права, оскільки лише в союзі з ними може докорінно змінити ставлення людини до природи. Прикладну екологію за науковими напрямами поділяють на промислову екологію, екологію енергетики, сільськогосподарську, канцерогенезу тощо. Отже, сучасне тлумачення терміну «екологія» як галузі знань полягає в розгляді та розкритті закономірностей розвитку організмів, предметів, компонентів спільнот та спільнот загалом у взаємодіях в системах біогеоценозів, нообіогеоценозів, біосфері з точки зору суб’єкта або об’єкта (живого або за участю живого), котрий є центральним в цій системі. У деяких випадках до екології відносять суміжні прикладні та напівприкладні галузі знань, головним чином пов’язані з енваронментологією — комплексною дисципліною про довкілля людини, головним чином природне, про його якість та його охорону. Термін «екологія» починають ототожнювати з дисципліною «Охорона природи» або «Охорона навколишнього природного середовища». Однак ці дисципліни традиційно базуються на введенні заборон та регламентацій, а не на загальній раціоналізації природокористування. Сучасні екологічні дослідження мають бути науковою базою для розробки стратегії й тактики поведінки людства в природному середовищі, раціонального природокористування, охорони та відтворення довкілля. Найважливішим висновком екологічних досліджень повинне бути визначення екологічної місткості територій, що повністю залежить від стану їх екосистем.


source: fineweb

text: Вуглецевий цикл Колообіг вуглецю у природі включає біологічний цикл, виділення СО2 в атмосферу при згорянні палива, із вулканічних газів, гарячих мінеральних джерел, із поверхневих шарів океанічних вод та ін. Біологічний колообіг вуглецю пов'язаний з життєдіяльністю організмів. Біологічний цикл полягає в тому, що вуглець у вигляді СО2 поглинається із тропосфери рослинами. Потім із біосфери знову повертається в геосферу : з рослинами вуглець потрапляє до організму тварин та людини, а потім при гнитті тваринних та рослинних матеріалів — до ґрунту, і у вигляді СО2 — до атмосфери. Вуглець — основний біогенний елемент. Він відіграє важливу роль в утворенні живої речовини біосфери. Вуглекислий газ із атмосфери в процесі фотосинтезу, який здійснюють зелені рослини, асимілюється і перетворюється на численні різноманітні органічні сполуки рослин. Рослинні організми, особливо нижчі мікроорганізми, морський фітопланктон, завдяки виключній швидкості розмноження, виробляють на рік близько 1,5• 107 т вуглецю у вигляді органічної маси. Рослини часто поїдаються тваринами. При цьому утворюються більш або менш складні трофічні зв'язки. В остаточному підсумку органічна речовина в результаті дихання організмів, розкладу їхніх трупів, процесів бродіння, гниття та горіння перетворюється на вуглекислий газ або відкладається у вигляді сапропелю, гумусу, торфу, які, в свою чергу, дають початок багатьом іншим каустобіолітам — кам'яному вугіллю, нафті, горючим газам. Біологічний цикл вуглецю закінчується або окисненням і поверненням у атмосферу, або відкладенням у вигляді вугілля або нафти. В процесах розпаду органічних речовин величезну роль відіграють бактерії та гриби. В активному колообігу вуглецю бере участь дуже невелика частка всієї його маси. Величезну кількість вугільної кислоти законсервовано у вигляді вапняків та інших порід. Між вуглекислим газом атмосфери і води океану, в свою чергу, існує рухома рівновага. Водні організми поглинають вуглекислий кальцій, утворюють свої кістяки, а потім з них утворюються пласти вапняків. Із атмосфери було вилучено і захоронено в десятки тисяч разів більше вуглекислого газу, ніж в ній перебуває зараз. Атмосфера поповнюється вуглекислим газом завдяки процесам розкладу органічної речовини, карбонатів тощо, а також в результаті індустріальної діяльності людини. Особливо потужним джерелом є вулкани, гази яких складаються головним чином із вуглекислого газу та водяної пари. Деяка частина вуглекислого газу і води, що виділяються при вивержені вулканів, виділяється з осадових порід, зокрема вапняків, при контакті магми з ними і їх асиміляції магмою. В процесі колообігу вуглецю відбувається неодноразове його фракціонування по ізотопному складу, особливо у магматогенному процесі (утворення СО2, алмазів, карбонатів), при біогенному перетворенні органічної речовини (вугілля, нафти, тканин організмів тощо). Життя на Землі і газовий баланс атмосфери підтримуються відносно невеликою кількістю вуглецю, що бере участь у малому колообігу і міститься в тканинах рослин (5*1011 т) тварин (5*1016 т). Основна маса вуглецю акумульована в карбонатних відкладах дна океану (1,3·1016 т), кристалічних породах (1,0·1016 т), кам'яному вугіллі і нафті (3.4·1015 т). Саме цей вуглець бере участь у повільному геологічному колообігу. За останні 200 років відбулися значні зміни в континентальних екосистемах внаслідок зростання антропогенного впливу. Коли землі, зайняті лісами і травами перетворюються на сільськогосподарські угіддя, органічна речовина, тобто жива речовина рослин і мертва органічна речовина ґрунтів, окиснюється і потрапляє в атмосферу в формі СО2. Якась кількість елементарного вуглецю може бути похована в ґрунті у вигляді деревного вугілля (як продукт, що залишився від згоряння лісу) і, таким чином, вилучатися із швидкого обігу в вуглецевому циклі. Вміст вуглецю в різних компонентах екосистем змінюється, оскільки відновлення і деструкція органічної речовини залежать від географічної широти і типу рослинності. Були проведені численні дослідження, які мали на меті розв'язати існуючу невизначеність в оцінці змін запасів вуглецю в континентальних екосистемах. Очевидно, інтенсивність фотосинтезу зростає зі збільшенням концентрації СО2 в атмосфері. Основні характеристики глобального вуглецевого циклу добре вивчені. Стало можливим створення кількісних моделей, які можуть бути покладені в основу прогнозів підвищення концентрації в атмосфері при використанні певних сценаріїв викиду. Якщо інтенсивність викидів в атмосферу залишиться постійною, або буде зростати дуже повільно, то до кінця XXI століття концентрація атмосферного СО2 не більше, ніж на 60% перевищить доіндустріальний рівень. Якщо інтенсивність викидів протягом найближчих чотирьох десятиріч зростатиме в середньому на 1-2% за рік в майбутньому темпи і зростання сповільняться, то подвоєння вмісту СО2 в атмосфері порівняно з доіндустріальним рівнем відбудеться до кінця XXI століття. Карбонати, або солі вуглецевої кислоти Н2СО3 — один із головних компонентів земної кори. Карбонати становлять 14% осадової оболонки Землі. З неорганічних сполук вуглецю в природі відомо близько 100 мінералів, але головним породотвірним мінералом є кальцит, або карбонат кальцію. Кальцитові породи складають багатокілометрові шари на просторах континентів, утворюючи цілі гірські системи. При взаємодії Cu2+ та СО2-3 осаджуються важкорозчинні основні карбонати, що зустрічаються в природі у вигляді дуже красивих мінералів — зеленого малахіту [CuCO3•Cu(OH)2] та синього азуриту [2CuCO3•Cu(OH)2]. Карбонати відіграють важливу роль у складі земної кори, будові ландшафтів, формуванні корисних копалин. Найпоширенішими є кальцит, магнезит, сидерит, малахіт, церусит та ін. Карбонати утворюють осадові (вапняк, доломіт, мергель та ін.) та метаморфічні (мармур та ін.) гірські породи, що складають більше, ніж 20% усіх осадових порід на Землі. Вапняк — осадова порода, складена переважно карбонатом кальцію — кальцитом. Завдяки масовому поширенню, легкості обробки та хімічним властивостям вапняк добувається і використовується частіше, ніж інші породи, поступаючись тільки піщано-гравійним відкладенням. Вапняки бувають різних кольорів, в тому числі — чорного, але найчастіше зустрічаються породи білого та сірого кольору часто з коричневим відтінком. Густина 2,2-2,7 г/см3. Це м'яка порода, лезо ножа легко залишає подряпини. Як і ряд інших гірських порід осадового походження вапняки мають шарувату будову. Чистий вапняк складається тільки з кальциту (іноді з невеликим вмістом іншої форми карбонату кальцію — арагоніту). Мають місце і домішки. Подвійний карбонат кальцію та магнію — доломіт — як правило міститься в змінних кількостях, і можливі всі переходи між вапняком, глинистим вапняком і доломітом. У процесі відкладення вапняку вода приносить також глинисті частинки, порода стає глинистою, стираються чіткі межі між вапняком, глинистим вапняком і глинистим сланцем. Кремінь також є звичайною домішкою. При метаморфізмі по мірі того, як перекристалізація кальциту охоплює всю породу, виникає мозаїчна структура (агрегат із чітко обмежених, щільно розташованих ізометричних зерен приблизно однакового розміру). - В. І. Саранчук, М. О. Ільяшов, В. В. Ошовський, В. С. Білецький. Хімія і фізика горючих копалин. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2008. — с. 600. ISBN 978-966-317-024-4


text: Ідеальний для розваг і релаксу CHI Residences 138знаходиться на території Острів Гонконг Західний Гонконг. Завдяки розташованню всього 2.0 km від центру міста, гості мають можливість насолоджуватися пам"ятками міста та визначними місцями. Чисте навколишнє спередовище та близькість до Консульство Тунісу, Дрід Сіфорд Стріт, лікарня Тсан Юк придає цьому готелю особливого шарму. CHI Residences 138 пропонує також багато можливостей для покращення вашого перебування в Гонконг. Декілька характеристик готелю - багажне відділення, консьєрж, допускається розміщення домашніх тварин, цілодобова рецепція, все для барбекю. всі номери оснащені всіма зручностями для забезпечення максимального комфорту. Масаж, фітнес-центр готелю є ідеальним місцем для вдпочинку після напруженого дня. CHI Residences 138 є найкращим місцем для вашої зупинки у Гонконг.


text: Збудований в 2001, Jungle Wildlife Camp є відмінним доповненням Національний парк Читван і класним вибором для туристів. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути. Скористайтеся багатвом чудового сервісу та послуг у цьому Національний парк Читван готелі. Цей готель пропонує численні послуги, щоб задовольнити потреби самих вибагливих гостей. Jungle Wildlife Camp має 20 спальних номерів, вся обстановка забезпечить вам такі зручності, як супутникове / кабельне телебачення, балкон, вентилятор, бездротовий доступ до Інтернету (безкоштовний), зона відпочинку. Чи ви є любителем фітнесу, чи просто шукаєту спосб розслабитися після напруженого робочого дня, вам буде запропоновані різні можливості вищого класу для відпочинку, такі як сад. Незалежно від мети вашого візиту до Національний парк Читван, Jungle Wildlife Camp є відмінним місцем для вашого перебування.


text: Брайан Дішер, керуючий партнер PwC в Україні, розповів журналістам телепередачі "Фінанси" на Першому Діловому про тенденції розвитку вітчизнаного фондового ринку у 2013 році. Про PwC PwC Україна допомагає організаціям і приватним особам досягати поставлених цілей. PwC в Україні є учасницею міжнародної мережі фірм PwC. Мережа PwC працює в 158 країнах, де близько 180 000 фахівців надають аудиторські, податкові та консалтингові послуги найвищої якості. Ви можете висловити свої побажання та отримати більш детальну інформацію про діяльність фірм мережі PwC на сайті www.pwc.com/ua. PwC здійснює свою діяльність на ринку України з 1993 року та є однією з найбільших організацій, що надають професійні послуги. Регіональна мережа включає головний офіс у Києві та представництва у Донецьку, Львові та Дніпропетровську, що пропонують повний спектр послуг. Наші вітчизняні та закордонні фахівці володіють необхідними експертними знаннями і досвідом роботи у міжнародній мережі PwC для забезпечення високої якості обслуговування клієнтів. © 2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПрайсуотерхаусКуперс» та Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «ПрайсвотерхаусКуперс (Аудит)». Всі права захищені. PwC - це фірми-учасниці мережі PwC, зареєстровані в Україні, а в деяких випадках міжнародна мережа PwC. Кожна фірма мережі є самостійною юридичною особою. Більш детальну інформацію можна знайти на веб-сторінці www.pwc.com/structure


text: Призначений як для ділових поїздок, так і для відпочинку, Emperor Hotel ідеально розташований у Місто Макао; одному з найпопулярніших районів міста. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Чисте навколишнє спередовище та близькість до Казино Старволд, Казино Президент, ВІП клуб Лагенд придає цьому готелю особливого шарму. Пропонуючи гостям широкий спектр послуг та чудовий сервіс, Emperor Hotel прагне зробити ваше перебування максимально комфортним. Магазини, трансфер, бізнес центр, багажне відділення, обслуговування в номерах - це лише кілька характеристик, які відрізняють Emperor Hotel від багатьох інших у цьому місті. Emperor Hotel має 390 спальних номерів, вся обстановка забезпечить вам такі зручності, як internet access – wireless, фен, душ, бездротовий доступ до Інтернету (безкоштовний), халати. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Незалежно від мети вашого візиту до Макао, Emperor Hotel є відмінним місцем для вашого перебування.


text: Герцогство Савойя З 1416 по 1806 правителями герцогства Савойя (фр. Savoie, італ. Savoia, нім. Savoyen) були представники Савойської династії. Герцогство було державою в північній частині Апеннінського півострова, в теперішній час (2013) більша частина території входить в склад Франції. Герцогство Савойя входило до складу Священної Римської імперії. В 1713 перетворилося на Сардинське королівство, в 1860 було розділене між Францією та Італією. Зміст Зі свого заснування в 1388 графство Савойя не мало виходу до моря, проте поступово до складу графства було включено кілька кілометрів берегової лінії навколо Ніцци. Окрім цих територіальних здобутків, 14 століття було періодом стагнації — тиск з боку сусідніх держав, особливо Франції, стримував розвиток Савойї. Правління Амадея VIII стало поворотною точкою в історії Савойї, докорінно змінивши її політику та економіку. Цей період відзначався великою кількістю війн (Савойя розширила свою територію, завдавши поразок герцогству Монферрат та Салуццо), реформ та едиктів, а також деякими контроверсійними подіями. Першою такою подією стало рішення Амадея стати пустельником в замку Ріпай (фр. Château de Ripaille). В цей період Амадей заснував Орден Святих Маврикія та Лазаря. В 1439 йому було запропоновано посаду антипапи, яку він обіймав під ім'ям Фелікса V десять років до свого зречення. Другою за важливістю подією було виділення П'ємонту в серпні 1424 в окрему адміністративну одиницю, правління якою надавалося першій дитині в родині, як почесний титул. Перший син Фелікса, Амедео, передчасно помер в 1431, йому наслідував другий син, Людовик. Його нащадком, в свою чергу, став надзвичайно побожний Амадей IX, який, практично, віддав всю владу своїй дружині Йоланті Валуа, сестрі Людовика XI, таким чином, фактично передавши управління Савойєю Франції. Економіка країни в цей час знаходилася в занепаді у зв'язку з війнами та невмілим керуванням Йоланти. Після Йоланти та Амадея Савойєю керував їхній син Філібер, який помер у віці 17 років, після чого трон успадкував його молодший брат Карл. Починаючи з 1515, П'ємонт було окуповано, а Франциск I вичікував на слушну нагоду, аби повністю анексувати герцогство. В 1536 за його наказом розпочалося вторгнення. Карл III, який був на той час герцогом Савойї, запізно усвідомив свою слабкість, та намагався захистити Турин, який, проте, було захоплено 3 квітня 1536. Карл III укрився у Верчеллі та намагався продовжувати боротьбу звідти, проте безуспішно. Його наступником став Емануїл-Філібер, якому вдалося покласти край окупації, що тривала понад 20 років, підписавши в 1559 мирну угоду в Като-Камбрезі (фр. Cateau-Cambrésis), згідно з якою було відновлено повну автономію герцогства. Втративши довіру до Франції, столицю герцогства було перенесено до Турину. Емануїл-Філібер набув значного військового досвіду у Фландрії, отримавши перемогу у битві при Сент-Кантені (фр. Saint-Quentin). Фактично, Емануїл-Філібер став засновником регулярної савойської армії, яка складалася не з найманців, а спеціально тренованих п'ємонтійців. Його син, Карл-Емануїл I, розширив територію герцогства за рахунок Монферато та Салуццо, у відповідності до укладеного в 1601 договору в Ліоні. Хоча більшість війн під його орудою закінчилися поразками, він відомий як «Карл Великий» завдяки своїй освіченості, поетичному талантові та вдалим реформам. Йому вдалося зберегти герцогство під час важкої кризи та загроз з боку європейських держав, заручившись підтримкою Габсбургів. Протягом 17 століття посилився вплив Франції на Савойю — двір, який схилявся до Іспанії під час правління Карла-Емануїла I, проводив профранцузьку політику за його трьох наступників. Віктор-Амадей I одружився з Марією-Христиною Бурбон. Його наступником став малолітній Франциск-Гіацинт, а потім, після його смерті у віці 6 років в 1638, Карл-Емануїл II, якому на той час було 4 роки. В обох випадках регентом була їхня мати, Марія-Христина, яка фактично перетворила Савойю на французький сателіт. Принц Моріс та його молодший брат принц Томас (обидва — молодші брати Віктора-Амадея I) сформували опозиційну партію за підтримки Габсбургів. Протистояння між партіями призвело до громадянської війни, яка спалахнула в 1635. Турин був взятий в облогу та захоплений військами принців 27 червня 1639. В 1642 було підписано мирну угоду, яка, хоча й покращила загальну ситуацію в державі, проте незначно, оскільки Савойї довелося брати участь у франко-іспанській війні на боці Франції. Першим кроком до поліпшення ситуації та базою для реформ, проведених його наступником, стало правління Карла-Емануїла II. Основними досягненнями стало створення міліції в Савойї та системи громадських шкіл в 1661. Карл-Емануїл II був дуже освіченою людиною та брав за взірець в своїх справах Людовика XIV. В перші роки правління Віктора-Амадея II регентом була його мати, уроджена француженка Марія-Джоанна Савойська, яка намагалася об'єднати Савойю з Португалією, таким чином, наражаючи на небезпеку саме існування герцогства. Початок самостійного правління Віктора-Амадея II призвів до значного погіршення стосунків з Францією, яка вторглася в Савойю. Савойцям вдалося завдати поразки французам в битві при Кунео, проте вони зазнали нищівних поразок в битвах при Стаффарді та Марсальї. Під час Війни за іспанську спадщину Савойя спочатку воювала на боці Людовика XIV. Рішення змінити сторони призвело до нового французького вторгнення під орудою маркіза де Фуйяда (фр. Fouillade), який завдав поразки савойцям та почав облогу Турину, яка, проте, була знята військами під орудою Євгенія Савойського, які завдали поразки французам. Владу Віктора-Амадея було відновлено. В результаті Утрехтського миру до Савойї було приєднано Сицилію, а Віктор-Амадей отримав титул короля. В 1720 він був змушений обміняти Сицилію на Сардинію, яка, в свою чергу, була перетворена на королівство. Нова держава отримала назву Сардинське королівство - Амадей VIII: 1391–1440, герцог з 1416 - Людовик I: 1440-65 - Амадей IX: 1465-72 - Філібер I: 1472-82 - Карл I: 1482-90 - Карл II: 1490-96 - Філіп II: 1496-97 - Філібер II: 1497–1504 - Карл III: 1504-53 - Емануїл-Філібер: 1553-80 - Карл-Емануїл I: 1580–1630 - Віктор-Амадей I: 1630-37 - Франциск-Гіацинт: 1637-38 - Карл-Емануїл II: 1638-75 - Віктор-Амадей: 1675–1730, король Сицилії (1713–1720), потім король Сардинії - Карл-Емануїл III: 1730–1773 - Віктор-Амадей III: 1773–1796 - Карл-Емануїл IV: 1796–1802 - Віктор-Емануїл I: 1802–1821 - Карл-Фелікс: 1821–1831 - Карл-Альберт: 1831–1849 - Віктор-Емануїл II: 1849–1860


text: Долина Марінер Valles Marineris (укр. Долини Маринер або Долини Маринера) — велетенська система каньйонів на Марсі. Названа на честь американської космічної програми «Маринер» після того, як апарат Маринер-9 виявив каньйони у 1971 — 1972. Долини Маринер розташовані на північний схід від провінції Фарсида і тягнуться вздовж екватора. Зміст Долини Маринер мають понад 4000 км завдовжки, 200 км завширшки, і до 7 км завглибшки[1][2]. Система Долини Маринера є одним з найбільших каньйонів в Сонячній системі, поступаючись лише Великій рифтовій долині Землі і (тільки в довжину) Долині Балтіс на Венері. Рифтогенез Долини Маринера тісно пов'язаний з формуванням Фарсиди. Фарсиду було утворено під час нойської ери до пізньої Гесперійської ери геологічних періодів Марса, в три етапи. Під час першого етапу відбувався вулканізм і ізостатичний підйом Фарсиди. Проте незабаром, через вулканізм була досягнута критична точка завантаження літосфери, через що літосфера вже не могла підтримувати величезну вагу Фарсиди, що призвело до широкого поширення грабенів в підвищених регіонах Фарсиди. Другий етап був обумовлений збільшенням вулканізму і втрати ізостатичної рівноваги. Врешті-решт літосфера була перевантажена і було утворено рифтову Долину Марінер. Для третього періоду була характерна дія вулканів і астероїдів. Літосфера досягла своєї найбільшої точки прогину і надалі відбувалося лише утворення молодих вулканів. Вулканізм Фарсиди відбувся за дуже низької в'язкості магми, утворюючи щитові вулкани на кшталт пасма Гавайських острів. Відбувся підйом одного-єдиного мантійного плюму (висхідного потоку магми), який повільно рушив у бік, створюючи одну гору за іншою. Це повна протилежність тому, що спостерігається на Землі, де вулканічні пасма (на кшталт, Гаваїв) виникають через те, що рухається плита літосфери, тоді як плюм залишається на місці[3]. Лабіринт Ночі знаходиться на західному краю рифтової долин Маринер, на північ від плато Сирія, на схід від вулкана Павлина. Ця місцевість сильно розкраяна каньйонами, що простираються у різних напрямках. Долини і каньйони проходять між масивними блоками, що складаються в своїй основі із стародавніх матеріалів. Проте верхній тріщинуватий шар більшості блоків має, ймовірно, більш пізнє вулканічне походження (асоційоване з вулканами в провінції Фарсида). Стінки блоків складаються з суцільного, однорідного матеріалу. Поверхня між блоками місцями гладка, місцями нерівна. Нерівна поверхня більшою мірою характерна для східної частини Лабіринту. Можливо нерівності пов'язані з еоловими наносами поверх неоднорідного ландшафту і ерозією, можливо це уламки стінок. Гладкі ділянки могли утворитися подібно річковим наносам (при течії рідини) або в результаті вітряних наносів. Місцевості, схожі з лабіринтом Ночі, як правило, знаходяться в районі витоків висохлих русел (такі регіони досліджував, зокрема, Mars Pathfinder). Утворення таких «лабіринтів» пов'язують з виносом порід при катастрофічних повенях. Орбітальний модуль Вікінга-1 зробив знімок, на якому водяні хмари над Лабіринтом досить точно повторюють його структуру. Причини цього досі обговорюються в науковому співтоваристві. Іо починається на північному краю кратера Аудеманс і тягнеться на схід. Каньйон Тітона розташований північніше, паралельно Іо. Усередині Іо (трохи ближче до південної стіни) проходять гори Герьон. Дно Іо складається з матеріалу зсувів зі схилів каньйону. Вважається, що раніше каньйон був глибше, проте з часом стінки руйнувалися і заповнювали каньйон зруйнованою породою. Дно каньйону не має кратерів і слідів ерозії. Стінки Іо (в основному південна сторона) прорізані короткими долинами меридіонального напрямку. Ці долини нагадують утворення на земному плато Колорадо біля Великого Каньйону, що сформувалися в результаті виходу підземних вод та подальшої ерозії. Каньйон Тітона схожий на Іо, але є і відмінності. Зокрема, на стінках немає такої кількості долин, а деякі ділянки дна мають сліди вітрової ерозії (імовірно ерозії піддається випавший вулканічний попіл). Місцевість між каньйонами Тітона й Іо покрита лавою і нашаруваннями, пов'язаними з розширенням провінції Фарсида. Наступна частина долин Маринер складається з трьох каньйонів (з півночі на південь): Мелас, Офір і Кандор. Мелас — східне продовження Іо, Кандор — продовження каньйону Тітона, Мелас — овал усередині Кандору. Всі три каньйони з'єднуються. Дно цих ущелин має істотний перепад висот. Дно Мелас покрито, як вважають, вулканічним попелом, який зазнав вітрової ерозії. Крім того, воно складається з матеріалу зруйнованих стінок. Уздовж схилів Мелас лежить обвалена порода. В Меласі розташована найглибша точка на Марсі — 11 км нижче навколишньої поверхні. Дно між Мелас і Кандор має борознисту поверхню. Це може пояснюватися наносами і іншими особливостями, пов'язаними з переміщенням льоду або рідини. Тут же є багато матеріалу вулканічного походження, у тому числі зі слідами вітрової ерозії. Зустрічаються також піки, що складаються з тієї ж породи, що і стінки каньйону. Далі на схід система каньйонів переходить в каньйон Копрат, дуже схожий на Іо і Тітона. Особливістю Копрат є наявність в східній частині наносів, а також еолових відкладень. Крім того, на схилах Копрат, як і у Іо, видно шаруваті відкладення, причому у Копрат вони більш виражені. Ці відкладення передували утворенню долин Маринер і передбачалося, що вони мають осадове походження. Після отримання даних Mars Global Surveyor висловлювалися гіпотези, що шаруватість утворилася завдяки нашарування вулканічного походження або в результаті знаходження на дні басейнів з рідкою або замерзлою водою. Висувалося також припущення про вітрові наноси, проте навряд чи еоловий матеріал є домінуючим в цих шаруватих відкладеннях. Крім того, помічено, що верхні шари, як правило, набагато тонше нижніх, що може пояснюватися їх різним походженням. Шаруватість виявлена також на дні Копрат. На Землі такого роду структури утворюються з осадових порід, які поступово накопичуються на дні великих водойм. Точно так шаруваті пласти на Марсі можуть складатися з осадових порід, що утворилися на дні стародавніх озер і морів. Проте, дослідники закликають ставитися до цієї гіпотези з обережністю, оскільки шарувата структура може бути зобов'язана своєю появою зовсім іншим процесам. Тим не менш, через можливий зв'язок між викопними залишками живих організмів і водою, пласти, подібні зображеною тут, представляються найбільш слушним місцем для майбутніх пошуків життя на Марсі. Аналіз шаруватих структур допомагає зрозуміти ранню геологічну історію Марса. Далі на схід розташовані Еос і Ганг. У східній частині Еос є обтічні смуги і борозенки. Імовірно вони утворилися під впливом потоків рідини. Ганг є «відгалуженням» Еос. Дно Гангу складається, в основному, з наносних відкладень (матеріал яких походить з руйнуються стін). Далі на схід долини Маринер переходять у рівнину Хриса, де висаджувався Вікінг-1. Рівнина Хриса розташована лише на кілометр вище найнижчої точки долин Маринер. Тут є хаотична місцевість, що нагадує структуру Channeled Scablands в східній частині штату Вашингтон. На Землі Channeled Scablands утворилася в плейстоцені, ймовірно, в результаті катастрофічних повеней при проривах льодовикової «дамби» водами озера Міссула. І на рівнині Хриса і на Channeled Scablands є сльозоподібні «острови», довгі протоки, плоскі поверхні на різних рівнях. |ВікіСховище має мультимедійні дані за темою:| - Google Video Fly Through (narrated) - Google Mars scrollable map — centered on Valles Marineris - Computer Simulation of a flyby through Mariner Valley on «Maniac World» - NASA/Arizona State University flythrough - Flying around Candor Chasma at an altitude of 100 meters


text: Аронец, Александр Романович Материал из Генштабъ |Аронец Александр Романович| |Кандидат в народные депутаты VII созыва. Юрист. Руководитель ВО Свобода в Печерском районе Киева. Блоггер Газета по-украински.| Содержание Личное дело - Родился 23 апреля 1988 года [1]. - 2005 год - поступил на факультет юридических наук Национального университета "Киево-Могилянская академия" (НаУКМА) [2]. - 2009 год - вступил в ВО Свобода. - 2010 год - кандидат в депутаты Киевского городского совета. - 2010 год - окончил НаУКМА. - Родом из Ивано-Франковской области (Коломыя) [3]. - Кроме стандартных русского, украинского, английского языков знает еще и итальянский [4]. - Связаться с ним можно по Skype (aronets) или написать на почту aronets (собачка) gmail.com. Семья и связи |Семья и связи| |Близкие связи||Андрей Ильенко - глава киевской городской организации ВО Свобода, [5]. Сын одного из трех знаменитых в кинематографической среде братьев Ильенко. Босс.| Чины, награды, регалии - Замглавы ГО "Люстрация". - Директор ГО "Киевская мини-футбольная лига европейских фан-клубов" [6]. Оперативное дело - В марте 2011 года по факту ситуации вокруг его статьи [7] Аронец встречался с президентом НаУКМА Сергеем Квитом [8]. - Является одним из главных столичных спикеров ВО Свобода. Использует для трансляции своих сообщений блоги на Politiko, УП, УТ, Корреспондент, Газета по-украински и так далее. - Возможно, имеет отношение к футбольным ultras. Фанат итальянского левацкого ФК Рома (в противовес правому Лацио). - Политическую деятельность начал с украинизации столичных заведений общепита в рамках Всеукраинской акции защиты украинского языка. Цитаты - В разгар скандала вокруг писателя Василия Шкляра написал: - Далее эксплуатирует "холодноярскую" тему: |Щороку у Холодний Яр з'їжджаються патріоти з усієї України, щоби набратися снаги й розпочати новий етап боротьби з окупантами. Традиційно останніми роками організовані заходи провадить Історичний Клуб "Холодний Яр" Романа Коваля. Щороку все більше українців приходять у Холодний Яр. Ця місцина вже серед наших сучасників стала символом нескореності, нетерпимості до окупантів, готовності до боротьби. Отож не дивно, що з'явилися маніпулятори, які воліють використати холодноярську тему (в їхньому розумінні – привабливий "бренд") у своїй гендлярській грі на українському політичному полі. Очевидно, з таких мотивів і з'явилася так звана "Холодноярська ініціатива". Сайт новоявленого "громадського" руху скупо повідомляє, що 7-29 серпня 2010 року в Холодному Яру відбувся семінар "Самоорганізація українців", під час якого учасники семінару "намагалися знайти відповіді на запитання "Як жити в сучасних політичних умовах" і розробляли основні засади й принципи самоорганізації спільнот. В результаті було визначено мету діяльності, фундаментальні засади та принципи, від яких необхідно відштовхуватися при створенні мережі самоврядних спільнот, а також випрацювано загальний план подальших дій". Прикметно, що на Заході України організатори "Холодноярської ініціативи", з огляду на високу релігійність галичан і високий авторитет Церкви, експлуатують інший "бренд", а саме – Зарваницю, і звуться вже "Зарваницька ініціатива". Цей факт важливий для розуміння того, що для так званих "громадських" організаторів звично міняти маски з метою маніпуляцій свідомістю людей. Вже на початку 2011 року організатори обидвох "ініціатив" – Тарас Стецьків, Андрій Юсов, Євген Золотарьов, Сергій Пантюк – розпочали масовану кампанію в двох регіонах: як "Зарваницька ініціатива" – на Галичині, як "Холодноярська ініціатива" – у містечках Центральної України (переважно Київщини та Черкащини). В обох регіонах організатори представляють себе як ініціаторів нового громадянського руху, метою котрого є "Пробудження громадськості до самоспроможності" [9].| Дело оперативного наблюдения - В конце сентября 2011 года участвовал в антисемитском "набеге" киевской ячейки своей партии на Умань, где каждый год традиционно отдыхает до 30 тысяч хасидов [10]. Источники - Аронець О.Р. - Бакалаври-2009 - Какой еще ворон может быть, если не черный? - Олександр Аронець (Oleksandr Aronets) - Деякі думки з приводу Соціал-націоналізм і революція - Олександр Аронець Політик - Президент НаУКМА Сергій Квіт зустрівся з представником патріотичного студентства Олександром Аронцем - Ультраліві екстремісти розвалюють студентський рух - Олександр Аронець: Соратники Бродського, Каськіва та Жванії створили холодноярську псевдо-боївку з метою прихватизації та дискредитації українських Героїв - Україна для людей! Люди це іноземці! Знову трохи про Умань


text: Дурні до корчми не ходять. Їм тут нудно. Дурні або швидко йдуть геть, або швидко напиваються, що, в принципі, одне і те ж саме. Наша корчма – для HOMO SAPIENS. А різниця між ГОМО і ГОМО САПІЕНС в тому, що в гомо є тільки дві дірки: одна на вході, а друга на виході. А у гомо-сапіенс отворів багато: очі, вуха, ніс, рот... Сапіенси приходять у корчму з фотоапаратами, читають, спілкуються, відправляють друзям SMS-ки та ММS-ки, повертаються сюди знову і знову. За 16 років Деца стала великою сценою, декорованою самим життям... Мабуть, тому відвідувачі плачуть тричі: 1) чому я не побував тут раніше? 2) чому я не прихопив з собою фотоапарат? 3) чому так швидко треба йти геть? Не поспішай додому бо ще не відомо де ліпше!


text: Сімпсони – це мультсеріал-пародія на американський устрій життя. Сімейство Сімпсонів складається з п’яти членів: тата Гомер, мати сімейства Мардж, їх дочки Ліза і Меггі і нестерпний підліток Барт. Сімпсони з успіхом демонструються в США і по всьому світу вже 20 років. Режисер: Мет Ґрюнінґ, Девід Сильверман У ролях: Ден Касталанетта (Гомер), Джулі Кавнер (Мардж), Ненсі Картрайт (Барт), Ядлі Сміт (Ліса), Гаррі Ширер (Нед Фландерс і Монтгомері Бернз) та ін.


text: Автор статті: Рейтинг статті: 1 Новини: Хмара тегів: - нові статті - нові автори - нові коментарі Топ 10 статей: Нам допомагають: - Легенди мого Міста - Сім брендів Івано-Франківська - Станиславо-Франківськ - Гномы Вроцлава - Гноми Вроцлава - На каву до Львова - Франківськ пішохідний - Рахів – Бринза – Центр Європи - Семь брендов Ивано-Франковска - Станислав-Франковск Розташування Україна - держава в центрі Східної Європи. Вона має спільні сухопутні державні кордони з Білоруссю на півночі, з Польщею на заході, зі Словаччиною, Угорщиною, Румунією і Молдовою на південному заході та з Росією на сході. Південь України омивається Чорним та Азовським морями. Також вона має морський кордон з Румунією, Росією, Болгарією, Туреччиною та Грузією. Столицею України є місто Київ Площа України складає 603 700 км2 (що складає 5,7 % території Європи і 0,44 % території світу. Україна є найбільшою країною, яка повністю знаходиться в Європі, і за цим показником вона посідає друге місце серед країн Європи після Росії). Територія України витягнута з заходу на схід на 1316 км і з півночі на південь на 893 км, лежить приблизно між 52°20′ та 44°20′ північної широти і 22°5′ і 41°15′ східної довготи. Загальна площа України становить 603 628 км2, що складає 5,7 % території Європи і 0,44 % території світу. Україна є найбільшою країною, яка повністю знаходиться в Європі. - Крайній північний пункт — с. Петрівка Чернігівської області. - Крайній південний пункт — мис Сарич (Автономна Республіка Крим). - Крайній західний пункт — м. Чоп Закарпатської області. - Крайній східний пункт — с. Червона Зірка Луганської області. - Географічний центр України знаходиться біля смт Добровеличківка Кіровоградської області. - Згідно з однією із методик вимірювання географічний центр Європи розташований на території України, неподалік міста Рахова Закарпатської області. Велика частина території країни рівнинна, лише на заході піднімаються Карпати (г. Говерла, 2061 м.) та на Кримському півострові - Кримські гори (г. Роман-Кош, 1545 м.). Нечисленні височини (Волинська, Подільська та Придніпровська) і виходи скельних порід займають не більше 5% території країни. Загальна площа - 603,7 тис. кв. км. (Крим - 27 тис. кв. км). 5% займають гірські системи. 14% - ліси, 4% - водні резерви, а 1,6% - болота. В Україні сконцентровано 5% світових мінеральних ресурсів (вугілля, залізна і марганцева руда, графіт, ураніум тощо). 12 млн. га українських ґрунтів становлять чорноземи. Площа земель лісового фонду, вкрита лісовою рослинністю становить - 9,4 млн. га (15,6 % території). В Україні налічується близько 73 тис. річок і водотоків завдовжки майже 248 тис. км. 125 річок мають довжину понад 100 км. Найбільші річкові системи - Дніпровська, Дунайська, Дністерська, Південнобузька та Сіверськодонецька. Найгустіша річкова система - в Українських Карпатах. Дніпро - третя за довжиною та площею басейну річка Європи. Довжина в межах України - 981 км при загальній довжині 2201 км. Бере початок на Валдайській височині і впадає в Чорне море. На Дніпрі споруджено каскад водосховищ: Київське, Канівське, Кременчуцьке, Дніпродзержинське, Дніпровське і Каховське. В Україні налічується 33 заповідники і природні національні парки. Їхня площа - 1013,6 тис. га. З них природні - 17 (159,0 тис. га), біосферні - 4 (222,4 тис. га). Національні природні парки - 12 (632,2 тис. га) Найбільшими чорноморськими портами є Одеса, Іллічівськ, Херсон, Севастополь, азовськими — Маріуполь, Бердянськ, Керч. Загальна протяжність кордонів 6992 км (із них сухопутних 5637 км). Довжина морської ділянки кордону: 1355 км (по Чорному морю — 1056,5 км; по Азовському морю — 249,5 км; по Керченській протоці — 49 км). Туризм в Україні є важливою економічною гілкою. Щороку Україну відвідують понад 17 мільйонів туристів (18,9 млн. іноземних громадян у 2006), насамперед з Росії, Східної та Західної Європи, а також Японії та США. Структура в’їзного потоку за країною походження виглядає таким чином: країни СНД – 11,9 млн. осіб (63% загального в’їзного потоку), країни ЄС – 6,3 млн. осіб (33%), решта країн – 0,6 млн. осіб (4%). Сфера туристичних інтересів на Україні включає як активні види відпочинку та спортивного туризму, так і подорожі з пізнавальними цілями, де об'єктом пізнання є багата археологічна і релігійна історія цієї країни. Подорож по Україні з туристської метою можна поєднати і з користю для здоров'я. Здавна відомі цілющі курорти, які розташовані буквально в усіх регіонах України. За даними Всесвітньої організації туризму (UNWTO), Україна входить до десятки лідерів міжнародного туризму за кількістю відвідувань, посідає 7 місце в 2008 році. Карпати – гірська система на сході Центральної Європи, на території України, Угорщини, Чехії, Польщі, Словаччині, Румунії, Сербії та Австрії. Простягається від околиць Братислави до Залізних Воріт на 1 500 км, утворюючи опуклу дугу, що замикає Середньодунайську рівнину. Найбільша ширина – 430 км. Карпати – один з головних вододілів Європи між Балтійським і Чорним морем. Орографічно виділяють Західні Карпати, Східні Карпати (частина яких – так звані Українські Карпати), Бескиди, Південні Карпати, Західні Румунські гори і Трансильванське плато. Переважаючі висоти Карпат 800–1200 м, найбільша висота – 2 655 м (гора Ґерлаховскі штіт в Татрах), в Україні – гора Говерла (2 061 м). Крим або Кримський півострів – розташований на півдні України, на території півострова знаходяться АР Крим, Севастополь, а також частина Херсонської обл. (північ Арабатської стрілки). Глибоко видається в Чорне море, зі сходу омивається Азовським морем, що належать до басейну Атлантичного океану. Розміри зі сходу на захід (між мисами Кара-Мрун и Фонар) – 324 км, с півночі на південь (від Перекопського перешийку до мису Сарич) – 207 км. Площа 26 860 км2. У Криму переважають морські кордони, протяжність берегової лінії тисяча км. Півострів приблизно однаково віддалений від екватора і Північного полюсу. Найбільші заливи на узбережжі Чорного моря: Каркинитський, Каламитський, Феодосійський. На узбережжі Азовського моря: Сиваш, Казантипський і Арабатський. На сході Крима Керченський півострів, на заході – Тарханкутський. За характером рельєфу ділиться на 2 частини: платформено-рівнинну (70 %) и складчасто-гірську. На півдні Крима – Кримські гори. Найвища точка – гора Роман-Кош ( 1545 м). В Криму більш ніж 50 солених озер: (Сасык, Сакское). На півострові розташовані Кримський природний заповідник, Ялтинський гірсько-лісний природний заповідник, природний заповідник мис Мартьян, Карадагський природний заповідник, Казантипський природний заповідник, заказники и пам’ятки природи. Азов Азовське море завжди було одним з кращих місць для сімейного відпочинку. Завдяки м'якому клімату узбережжя Азовського моря та його цілющим водам, відпочинок на Азові підходить більшості людей і дозволяє не тільки добре відпочити, але і зміцнити або поправити здоров'я дорослим і дітям. Цілющі властивості Азовського моря відомі давно - неглибоке і тепле море, багата мікроелементами морська вода, прекрасні піщані пляжі. На всьому узбережжі Азовського моря розташована величезна кількість будинків відпочинку, пансіонатів і турбаз для бажаючих відпочити. На узбережжі Азовського моря розташовано безліч курортних міст і селищ - Бердянськ, Нова Ялта, Генічеськ, Мелекіно, Урзуф, Білосарайська коса, Безіменне, Щолкіно (мис Казантип), Сєдово, Кирилівка, Таганрог, Єйськ і багато інших населених пунктів, в яких можна добре відпочити. Азовське море завжди було одним з найбільш рибних місць (у прямому значенні цього слова) у світі - такої кількості і різноманітності риби ви не зможете зустріти ніде. Ще стародавні греки і скіфи називали Азовське море у відповідність з його рибними багатствами - Меатідой («годувальниця») і Каргулак («багате рибою»). Тут є будь-яка риба - від різних видів азовських бичків до цінних осетрових порід, що спускаються на нерест в гирла річок. Іншими словами - рай для рибалок (Азовське море – подорожі, туризм, лікування та відпочинок на курортах Азовського моря). Буковина – історична назва українських етнічних земель, розташованих між середньою течією Дністра та головним Карпатським хребтом у долинах верхньої течії Пруту та Серету. Нині ця територія входить до складу України (Північна Буковина – Чернівецька область) та Румунії (Південна Буковина – обл. Сучава та Ботошани Румунії). Закарпаття (Закарпатська Україна) – історико-географічний край у південно-західній Україні, на південнеому схилі Карпат та прилеглій до нього частини низовини, розташованої в басейні р. Тиси. Приблизно збігається з територією сучасної Закарпатської області. Дніпро́ – третя за довжиною і площею басейну річка Європи (після Волги і Дунаю), найбільша річка України. Довжина – 2 201 км (до побудови водосховищ – 2 285 км), в межах України – 981 км. Площа басейну – 504 тисячі км2, з них в межах України – 291,4 тисячі км2. Дніпро – типова рівнинна річка з повільною і спокійною течією. Має звивисте ріусло, утворює рукави, багато перекатів, островів, проток, мілин. Ширина долини річки – до 18 км. Ширина заплави – до 12 км. Площа дельти – 350 км2. Живлення змішане: снігове, дощове і підземне. Близько 80% річного стоку Дніпра формується у верхній частині басейну, де випадає багато опадів, а випаровування мале. Водний режим річки визначається добре вираженою весняною повінню, низькою літньою меженню з періодичними літніми паводками, регулярним осіннім підняттям рівня води та зимовою меженню. До Дніпра прилягає більше 10 заповідних зон України. Найбільші з них: - Канівський природний заповідник – створений в 1923 році природний заповідник площею 2 049 га неподалік Канева (Черкаська область) на правому березі і заплавних островах Дніпра. Межує безпосередньо з могилою Тараса Шевченка на Тарасовій (раніше – Чернечій) горі. - Дніпровсько-Орільський природній заповідник – заповідник в долині Дніпра і плавнів Протовчі (сучасне русло Орілі), створений в 1990 році. Площа – 3 766 га. - Національний заповідник «Хортиця» – створений ще у 1965 році, а статус національного отримав 6 квітня 1993 року постановою Кабінету Міністрів України No254. До його складу входить сам острів Хортиця і прилеглі острови та скелі: Байда, Дубовий, Ростьобин, Три Стоги, Середня, Близнюки, урочище Вирва на правому березі Дніпра, що мають загальнодержавне та історично значення. Загальна площа заповідника – 2 386,86 га. Час Київський час збігається з часовим поясом UTC+2 в зимовий період, натомість в літній період - з часовим поясом UTC+3. Клімат Помірний, переважно континентальний, на південному березі Криму - субтропічний середземноморський. Середні температури січня коливаються від -8°C на північному сході до +4-8°C на півдні Криму, липня - відповідно від +18°С до +24°C. Опадів на північно-заході випадає до 600-700 мм. на рік, на південному сході - до 300 мм., в Кримських горах - 1000-1200 мм., у Карпатах - до 1600 мм., в основному - в осінньо-зимовий період. Населення Близько 48,0 млн. чоловік. Основною корінною нацією в Україні є українська, яка живе на цій території багато тисяч років. Частка українців в усьому населенні становить 73%, в усіх регіонах держави вони переважають (крім Автономної Республіки Крим), а в ряді областей (Волинській, Черкаській, Полтавській, Вінницькій, Чернігівській та Тернопільській) становлять від 90 до 96% усього населення. Значна кiлькiсть українцiв проживають за межами України: в Росiї - 4,4 млн. осіб, в США - 1,230 млн., Казахстанi - 0,686 млн., Бiлорусiї - 0,311 млн., Канадi - 1,071 млн., Польщi - 0,850 млн. та iнших державах. Українцi - одна з найбiльших нацiй Європи i свiту, друга за чисельнiстю помiж слов'янських народів, яка належить до східнослов'янської підгрупи індоєвропейської етнолінгвистичної сім'ї. На території України близько 500 міст (з них десята частина тих, населення яких перевищує 100 тисяч мешканців), селищ міського типу - до тисячі, а населених пунктів, де мешкає сільське населення - понад 40 тисяч. Найбільшою питомою вагою міського населення характеризуються індустріальні райони Донбасу і Придніпров'я. П'ять міст України нараховують понад мільйон жителів - Київ, Харків, Дніпропетровськ, Одеса, Донецьк. На Правобережжі частка міського населення вдвічі менша, ніж на Лівобережжі. Найменша кількість міського населення в Закарпатській, Тернопільській, Чернівецькій, Івано-Франківській областях. прапор України Герб України Проект Великого герба України Державна мова - українська Гроші Гривня (UAH, код 149) = 100 копійкам. У ході банкноти в 500. 200, 100, 50, 20, 10, 5, 2 і 1 гривню як старого, так і нового (1997 р., інша колірна гама і дизайн) зразка. Монети номіналом в 1 гривню, 50, 25, 10 копійок з жовтого металу, 5, 2 і 1 копійку - з білого. Використання іноземної валюти в ресторанах і магазинах офіційно заборонено. Обмін валюти можна зробити в аеропортах, банках і численних обмінних пунктах. Обмінних пунктів багато. З 2003 р. відмінено 1% збору в пенсійний фонд за продаж готівкової валюти громадянами. Пред'являти паспорт при обміні не потрібно. У південно-західній частині країни і в Західній Україні обмін пунктів зменшена (на лижних курортах, у санаторіях і у Львові - без обмежень) і може бути зроблений тільки в банках, зате практично необмежено обмінюються долари США та євро. У Сімферополі і на "материковій" Україні курс обміну вигідніший, ніж в курортних зонах узбережжя. Обмін рублів здійснюється зазвичай за дещо менш вигідним курсом, ніж євро або доларів США. Кредитні картки і туристичні чеки мають відносно обмежене поширення і можуть бути переведені в готівку тільки в банківських офісах великих міст і курортних зон, але останнім часом картковий сервіс розвивається досить бурхливо. Віза В даний час для росіян діє безвізовий режим, на кордоні досить пред'явити закордонний паспорт або загальногромадянський паспорт. У прикордонних пунктах пропуску в закордонних паспортах безкоштовно проставляється відповідний штамп, туристи з загальногромадянськими паспортами заповнюють імміграційну картку. Додаткові збори На транспортному засобі в'їзд здійснюється на підставі документів, що підтверджують право власності та право на управління, або за нотаріально завіреної довіреності від власника транспортного засобу. Рукописні російські довіреності в Україні недійсні. Саме транспортний засіб ввозиться на підставі заповнюється декларації. При поїздці на термін понад 2-х місяців (але не більше 1 року) потрібна реєстрація в органах ДАІ за місцем тимчасового перебування). При перетині кордону на транспортному засобі стягуються збори за екологічний контроль транспортного засобу (близько 1 USD) за страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів (залежить від типу транспортного засобу і тривалості перебування в країні). При виїзді з території України сплачується дорожній збір у розмірі 10-25 USD. У Криму стягується курортний збір (для організованих відпочиваючих - 5 гривень, для неорганізованих відпочиваючих різний в окремих регіонах, але не може перевищувати 10 гривень). Люди, які приїжджають до Криму на автомобільному або керованому транспортному засобі, сплачують збір у розмірі 15 гривень. З 1 січня 2004 року для громадян Росії безвізовий в'їзд за закордонними паспортами. Митниця Від оподаткування при ввезенні звільняються предмети вартістю менше 200 євро (у тому числі підакцизні товари) або одиничний неподільний предмет вартістю не вище 300 євро (крім підакцизних товарів). Безмитно ввозяться також горілчані вироби - до 1 л., Вино - до 2 л., Тютюнові вироби - до 200 сигарет або 200 гр. тютюну, пиво - до 5 л., продукти харчування на суму не більше 50 євро, милo і СМЗ на суму не більше 5 євро, а також тимчасово ввезені товари при зобов'язання щодо їх зворотного вивезення. Продукти харчування, що ввозяться для особистого вжитку, безмитно ввозяться з розрахунку не більше 50 євро на одну особу за обов'язкової наявності упаковки виробника (не більше 1 упаковки або загальною масою не більше 2 кг.) Або не більше однієї одиниці кожного найменування. Дозволяється вільне ввезення до 10 тис. USD, при ввезенні від 10 тис. до 50 тис. USD (у тому числі платіжні документи в іноземній валюті і дорожні чеки) необхідні документи про джерела походження валюти (для резидентів) і заяву на ввезення валюти із зазначенням мети ввезення. Ввезення понад 50 тис. USD дозволений тільки в безготівковому вигляді або за допомогою платіжних документів в іноземній валюті. На ввезення валюти в сумі, що перевищує 50 тис. USD, потрібно спеціальний дозвіл НБ України. Українська валюта ввозиться лише за умови наявності митної декларацій на вивезення цієї валюти з України. Заборонено ввезення отруйних, радіоактивних, вибухових і отруйних речовин, а також друкованих та відеоматеріалів, що містять пропаганду війни, расизму і насильства. Заборонено ввезення харчових продуктів без сертифіката відповідності. При ввезенні вогнепальної, холодної зброї, вибухових речовин і газових балончиків, необхідний дозвіл МВС України. При ввезенні тварин - ветеринарний сертифікат. При ввезенні ліків в кількості більше 5 упаковок або більше необхідного для однієї людини на один курс лікування (потрібні відповідні документи), а також наркотичних і психотропних речовин, необхідний дозвіл Міністерства охорони здоров'я. При цьому стягуються ввізне мито, ПДВ та акцизний збір. Дозволяється вивозити предмети на суму до 100 тис. євро, на вивіз творів мистецтва, культурних та історичних цінностей необхідний дозвіл Міністерства культури України. Заборонено вивіз дорогоцінних металів і каменів, культурних цінностей, отруйних, радіоактивних, вибухових речовин та анульованих цінних паперів. Дозволяється вивозити валюту України (за умови обов'язкового декларування) в розмірі до 10 тис. гривень (до 1 тис. - на умови усного декларування), іноземну валюту - у сумі до 6 тис. USD на одну особу (до 1 тис. - на умови усного декларування), дорожні чеки та інші платіжні документи - на суму не вище 5 тис. USD. Дозволяється вивезення раніше завезеної іноземної валюти за наявності митної декларації на її ввезення (необхідні відповідні документи). Традиційна кухня Різні борошняні вироби (пампушки, галушки, вареники, коржі і ін), вироби і блюда з м'ясних (українські ковбаси, холодні закуски, дичина, птах і т. д.), рослинних і молочних продуктів (ряжанка, сирники), всілякі напої з фруктів і меду користуються широкою популярністю. Але особливо любимий в багатьох країнах і відомий на весь світ знаменитий український борщ. Борщ готується з свіжих овочів: капусти, буряків, помідорів та ін, заправляється товченим салом з часником і петрушкою. Поєднання цих продуктів додає борщу дивовижний аромат і смак. Українських борщів налічується до 30 видів (полтавський, чернігівський, київський, волинський, львівський та ін.) Широко поширені на Україні і різні каші, вареники з начинкою з сиру, картоплі, тушкованої капусти, а влітку - з ягід. Не менш популярні такі страви, як тушковане м'ясо з картоплею — печеня (печеня), українські битки, шпиговані часником і салом, буженина тушкована з капустою і салом, крученики. Значне місце в українській національній кулінарії здавна займають страви з риби: карась, запечений в сметані; рибні крученики; короп, фарширований грибами і гречаною кашею, короп тушкований з цибулею в сметані, судак, запечений із грибами і раками, і т. д. Українська національна кулінарія багата стравами, приготування яких за традицією приурочувалося до різних свят та обрядів — весілля, народження дитини, проводів до війська... Так, млинці з пшеничної і гречаної муки і вареники були обов'язковою стравою на масляну. До найбільш урочистих свят пекли пироги з м'ясом, печінкою і іншими начинками. Обрядовою стравою був і компот з сухих фруктів — узвар. Тепер ці страви можна зустріти в меню кожної їдальні і ресторану. Один із самих улюблених і часто зустрічаються продуктів в рецептурі страв національної кухні України — сало. Його їдять не тільки солоним, але і солодким, з патокою. Використані джерела: Вікіпедія — вільна енциклопедія; "Україна Інкогніта" - онлайн журнал, що розповідає українцям про країну, в якій вони живуть. Автори проекту: Роман Маленков - головний редактор (firstname.lastname@example.org тел: 80509364428); Олег Година – редактор; Олександр Бєляєв – програміст; Максим Мельников - дизайнер, автор статей і фото (email@example.com); Андрій Волков - автор статей і фото. Сайт Українського національного інформаційного агентства УКРІНФОРМ онлайн-гід по світу туризму otpusk.com Travel.ru - один з найпопулярніших туристичних ресурсів в російськомовному Інтернеті. Нагору


text: Завдання 1. 1.Опишіть основні елементи вікна текстового редактора Word. Вікно текстового редактора Word, складається з: Панелі заголовку, меню, панелі інструментів та робочого листа. На Панелі заголовку заходиться назва документу та кнопку управління вікном. Меню зберігає усі команди по форматуванню, редагуванню та настройки документа. На Панелі інструментів розташовують кнопки команд, які користувач використовує найчастіше. Є можливість настройки панелі інструментів так, як зручно окремому користувачу. 2.Опишіть операції з робочими листами в табличному процесорі Excel.В табличному процесорі Excel можна виконувати декілька операцій: видаляти, перейменовувати, вставляти, копіювати, переносити листи, змінювати колір ярличка. Це можна зробити декількома способами. Найпростіший – за допомогою контекстного меню, яке викликається правою кнопкою миші на ярлику листа. Ще один спосіб – за допомогою відповідного меню. ^ . Поле бази даних виставляється в залежності від типу даних, яки воно буде зберігати: Текстовий Текст або комбінація тексту і чисел, наприклад, адреси, а також числа, що не вимагають обчислень, наприклад, номери телефонів, інвентарні номери або поштові індекси. Зберігає до 255 знаків. Властивість Розмір поля (FilеSize) визначає максимальну кількість знаків, які можна ввести в полі. Поле МЕМО Довгий текст або числа, наприклад, примітки або описи. Зберігає до 65 536 знаків. Числовий Дані, що використовуються для математичних обчислень, за винятком фінансових розрахунків (для них слід використовувати тип «Грошовий»). Зберігає 1, 2, 4 або 8 байтів; Конкретний тип числового поля визначається значенням властивості Розмір поля (FileSize). Дата/час Значення дат і часу. Зберігає 8 байтів. Грошовий Використовується для грошових значень і для запобігання округлення під час обчислень. Зберігає 8 байтів. Лічильник Автоматична вставка унікальних послідовних (що збільшуються на 1) або випадкових чисел при додаванні запису. Зберігає 4 байти; Логічний Дані, що приймають тільки одне з двох можливих значень, таких як «Да/Ні», «Істина/брехня, «вкл/викл». Значення Null не допускаються. Зберігає 1 біт. Поле об'єкту OLE Об'єкти OLE (такі як документи Microsoft Word, електронні таблиці Microsoft Excel, малюнки, звукозапис або інші дані в двійковому форматі), створені в інших програмах, що використовують протокол OLE. Зберігає до 1 Гігабайта (обмежується об'ємом диска). Гіперпосилання Гіперпосилання може мати вид шляху UNC або адреси URL. Зберігає до 64 000 знаків. Майстер підстановок Створює поле, що дозволяє вибрати значення з іншої таблиці або із списку значень, використовуючи поле із списком. При виборі даного параметра в списку типів даних запускається майстер для автоматичного визначення цього поля. Для збереження потрібен той же розмір, що і у первинного ключа, відповідного полю підстановок, — звичайно 4 байти. Завдання 2. ^ Копіювання даних в рядку або стовпці . При перетягуванні маркера заповнення осередку вміст цього осередку копіюється в осередки уздовж строки, або стовпця. Заповнення ряду осередків числами, датами або іншими елементами . Microsoft Excel може автоматично продовжувати заповнення прогресії числами, комбінаціями чисел і тексту, датами і часом, грунтуючись на встановленому зразку. Якщо виділений діапазон містить числа, можна створити або арифметичну прогресію, або геометричну прогресію. Створення призначеної для користувача прогресії . Для заповнення осередків текстовими записами, що часто використовуються, можна створювати призначені для користувача прогресії. ^ До частин ПК звичайно відносяться: Системний блок; Клавіатура, що дозволяє вводити інформацію;Монітор, для відображення текстової і графічної інформації. Основною частиною є системний блок. В ньому розташовується: - Електронні схеми, управління роботою комп'ютера. - Блок живлення, що перетворює електроживлення сіті в постійний струм низької напруги. - Накопичувачі (або дисководи) для гнучких магнітних дисків, що використовуються для читання і запису на гнучкі диски (дискети). - Накопичувач на жорсткому магнітному диску, призначений для читання і запису на незнімний магнітний диск (вінчестер). В системний блок також підключаються різні пристрої введення / висновку інформації - принтер, миша, клавіатура, джойстик і ін. ^ В поняття редагування бази даних входить: заповнення полів даними, зміна старих даних новими. Ці дії можна проводити як в режимі таблиці, так і в готовій формі. Форма більш зручна для користувача по редагуванню даних, має більш зручний зовнішній вигляд. Також є можливість складання різноманітних запитів, для більш зручної роботи з базою даних. Додавання малюнків та об’єктів, групування записів. Завдання 3. ^ Для вставки символу слід скористатися командою Вставка\Символ, для того, щоб поставити абзац слід натискувати клавішу Tab, щоб скопіювати форматування розділу, потрібно перейти в звичайний режим. Потім виділити розрив розділу в кінці розділу, форматування якого слід скопіювати. Далі скопіювати розрив розділу на нове місце. Вибір опцій шрифту Всі дії, пов'язані з форматуванням, зосереджені в командах меню Формат. Для роботи з форматом символів використовується команда Шрифт. Її виконання викликає діалогове вікно Шрифт, що складається з трьох сторінок - опцій. Активізувати це вікно можна інакше, якщо, вибравши потрібний фрагмент, виконати на ньому клацання правою кнопкою миші. З'явиться локальне меню, де потрібно вибрати команду Шрифт. Сторінка Шрифт використовується для завдання параметрів шрифту. ^ Програми Мій комп'ютер і Провідник багато в чому схожі. Основні відмінності між ними полягають в тому, що на відміну від Провідника, вікно Мій комп'ютер не дозволяє відображати дерево каталогів. Застосовуючи це вікно ви одержуєте уявлення тільки про одну папку за раз. Значок програми Мій комп'ютер знаходиться безпосередньо на робочому столі. В ньому знаходяться імена доступних дисків і інших ресурсів. Можна подивитися вміст дисків або папок на цих дисках. Відкривати файли, що знаходяться в цих папках. ^ Програмне забезпечення ЕОМ – це спеціально створені програми, які використовуються для якісної роботи пристроїв комп’ютера та облегшують роботу користувача. Найважливішим програмним забезпеченням є операційна система, яка виконує функцію «посередника» між комп’ютером та користувачем. Прикладне програмне забезпечення призначене для виконання конкретних функцій, які допомагають користувачу виконувати якісь дії на персональному комп’ютері. Драйвери пристроїв призначені для взаємодії та якісної роботи комплектуючих та периферійних пристроїв з операційною системою та прикладними програмами. Завдання 4. ^ Для того, щоб Word виконав друк всього документа, достатньо клацнути на піктограмі друку в панелі інструментів, друк в такому випадку буде проводитись на принтері, який використовується по умовчанню. Команду «Друк» можна виконати з меню «Файл». В області «Сторінки» слід задати, яку частину документа друкувати: весь документ, поточну сторінку, виділений фрагмент або декілька сторінок з вказаними номерами. Кількість копій задається в полі «Число копій». При друці документів можна визначити опцію. Вивести на друк. Група опцій «Масштаб» дозволяє задати друк декількох сторінок тексту на одному листі паперу. Текст і графіка в документі будуть пропорційно зменшені. Ряд додаткових параметрів можна вказати, натискуючи кнопку Параметри. Якщо комп'ютер достатньо продуктивний і має в своєму розпорядженні достатній об'єм оперативної пам'яті, то друк виконується у фоновому режимі. ^ Діаграми є засобом наочного представлення даних і полегшують виконання порівнянь, виявлення закономірностей і тенденцій даних. Наприклад, замість аналізу декількох стовпців чисел на листі можна, поглянувши на діаграму, взнати, падають або ростуть об'єми продажів по кварталах або як дійсні об'єми продажів співвідносяться з планованими. Для створення діаграми можна використовувати кнопку «Майстер діаграм» на панелі інструментів, заздалегідь виділивши дані, по яким ви хочете її створити. У вікні, що з`явится, треба виконувати підказки майстра, в кінці створення треба натиснути кнопку «Готово». В залежності від типа діаграми, який ви обрали та місця її розташування, з`явиться діаграма. ^ Програмна оболонка використовується для облегшення роботи користувача з файлами та папками в операційній системі. Перші оболонки значно облегшили роботу з операційною системою MS-DOS, так як стало можливим виконувати команди за допомогою комбінації клавіш, а не вводити їх за допомогою клавіатури. В наш час оболонки використовуються досвідченими користувачами, так як дозволяють спростити та ускорити роботу. Завдання 5. ^ Засіб WordArt дозволяє задавати різні варіанти оформлення текстових фрагментів: нахилений, повернений і розтягнутий текст, текст з тінню і текст, вписаний в певні фігури, і т.д. Для створення WordArt треба виконати наступне: В діалоговому вікні «Колекція» вибрати потрібний варіант оформлення тексту; В полях Шрифт і Розмір задайте гарнітуру і кегль шрифту; В док-т WordArt можна вставити малюнок вибравши меню Вставка - Малюнок з файлу. Форматування зображення виконуються за допомогою панелі інструментів Настройка зображення. ^ . Одна із зручних можливостей в Excel полягає в автоматичному завершенні послідовності. Послідовність -может бути набір чисел типу 1,2,3 або 2,4,6 або символів типу А,В,С. Для використовування автозаповнення при обробці електронної таблиці необхідно зробити наступні кроки: Введіть перші декілька значень послідовності в електронну таблицю. Виберіть значення, перетягуючи покажчик миші над ними і утримуючи ліву кнопку миші. Перемістіть покажчик миші в нижній правий кут вибраної області і чекайте, поки він не змінить вигляд. Перетягніть покажчик миші над діапазоном осередків, які необхідно заповнити, утримуючи ліву кнопку миші. Відпустіть ліву кнопку миші і заповніть вибраний діапазон осередків вибраною послідовністю. Також можна створити власну послідовність: Сервіс/Параметри, потім ярлик Списки і вибираємо опцію Новий список у вікні Списки і вводимо свій список в підвікні Елементи списку. ^ Робочий стіл - це по суті чиста поверхня, на якій розташовуються компоненти Windows. На йому знаходиться Панель задач, вона надає різну інформацію про стан комп’ютера, дозволяє запускати додатки, перемкнуться між запущеними додатками. Серед інших об'єктів на робочому столі знаходиться: Мій комп'ютер, Мережне оточення, Корзина. Об'єкти робочого столу Мій комп'ютер, Мережне оточення, Корзина служать прикладами тек. Папки є універсальним засобом організації і відображення інформації. Папка Мій комп'ютер надає швидкий доступ до всіх ресурсів компа: локальний жорсткий диск, видалені диски, Панель управління, папку Принтери. Папка Мережне оточення забезпечує швидкий доступ до компам і принтерам у вашій мережі. Вона відображає ресурси, доступні у вашій робочій групі. Завдання 6. ^ Таблиці в документі можуть бути вставлені декількома способами. Перший спосіб - А) клацніть в документі Word там, де вимагається помістити таблицю б) в Стандартній панелі інструментів клацніть на кнопці Додати таблицю для відображення сітки. В) перетягніть покажчик миші управо і вниз, визначивши необхідну кількість стовпців і рядків. Після відпуску кнопки миші таблиця з'являється в документі. Другий спосіб - А) клацніть в документі Word там, де вимагається помістити таблицю Б) клацніть в пункті меню Таблиця / Добавити / Таблиця. Відобразиться вікно Вставка таблиці В) в полях Число стовпців і Число Рядків введіть необхідна кількість. Г) потім натискуйте ОК. ^ Готовий лист Microsoft Excel можна скопіювати за допомогою Контекстного меню, натискуючи на ярличок листа, який вам необхідно скопіювати., де ви вибираєте команду Перемістити/ Скопіювати. З'явиться діалогове вікно де ви вибираєте потрібну вам команду із запропонованих: перемістити вибрані листи, створити копію. Видалення робочого листа виконується ще простіше. Для цього просто виберіть команду Правка/Видалити лист або клацніть правою кнопкою на ярличку листа який потрібно видалити і вибрати опцію Видалити. ^ Клавиатура - пристрій введення інформації в комп'ютер. Стандартна клавіатура має 101 або 102 клавіші. Призначення різних клавіш не є постійним. Клавіатури випускаються з декількома варіантами інтерфейсів: DIN 5, PS 2, USB, Bluetooth. Найсучаснішим є USB Для безпроводних використовують Bluetooth. Завдання No 7 ^ Сканери - це пристрої, які дозволяють вводити в комп'ютер зображення з паперу або інших поверхонь. Сканери відрізняються один від одного роздільною здатністю і якістю сприйманих кольорів або відтінків сірого кольору. За допомогою системи оптичного розпізнавання символів (FineReader) комп'ютер може розпізнавати текст у введеній картинці, це дозволяє швидко вводити в комп'ютер надрукований (а іноді і рукописний) текст. Ручний сканер зручно використовувати для копіювання невеликих зображень, тому що ширина ручного сканера не перевищує 10 см Планшетний сканер дозволяє вводити в комп'ютер зображення великого формату, не тільки листи але і сторінки книг і журналів. Принцип роботи протяжного сканера нагадує факс, так як він протягує лист через себе. ^ Щоб було легше знайти помилку, можна встановити режим відображення формул, а не результатів. Для цього слід активізувати опцію формула на вкладці Вид діалогового вікна Параметри. Ширина стовпців в результаті автоматично збільшиться з метою поліпшення огляду. Режим відображення результатів обчислення формул відновлюється при виключенні опції формула. Значення помилок бувають різних типів, що залежить від типу помилки у формулі. Першим символом значення помилки є дієз (#), за яким слідує текст. Текст значення помилки може завершуватися окличним знаком або знаком питання. #ПУСТО! - множення на осередок, який не містить даних. #ДЕЛ/0! - розподіл на 0. #ЗНАЧ! - множення тексту на число. #ИМЯ? - у разі введення неправильного імені осередку. Також існують помилки: #ЧИСЛО! #Н/Д #ССЫЛ! ^ Типи форм Access бувають такі: створення таблиць в режимі конструктора, створення таблиць за допомогою майстра, створення таблиць шляхом вводу даних. Та в Access існують ще форми та авто форми, такі як конструктор, майстер форм, авто форма: в стовпчик, авто форма: смужка, авто форма: таблична. Щоб запустити Майстер форм, треба натиснути на значок Форми, у вікні Бази даних треба натиснути Створення форми за допомогою майстра відкриється таблиця для створення форм. У вікні бази даних натисніть Форми, а потім по Конструктору. Форма виводиться на екран в режимі Конструктор разом з багато численним елементами управління, які складають форму. Завдання 8. ^ Текстове поле може містити: текст, текст і числа над якими не проводиться обчислення( поштовий індекс, телефонний номер). Максимальна довжина тексту в цьому полі складає 255 символів, включаючи пропуски між символами і розділові знаки. Ще однією особливістю є Розмір поля. За умовчанням розмір 50, але його можна збільшувати. ^ Звукова платня - це пристрої об'єднання комп'ютера з джерелами аудіо сигналів, а так саме з що виводять аудіо прибудовами і акустичними системами. Звічайно звукова платня вставляється в роз'єми на системній платні. Звукова платня може сприймати перебудовані в електронну форму звукові коливання - до неї може може підключатися мікрофон, магнітофон, програвач компакт-диск дисків і т.д. Отріманій сигнал може відтворюватися і / або не відтворюватися в двійкові коди записуючи з у файл на диску, передаючи тій або іншій програмі і т.д. Звукова платня може відтворювати через акустичні системи двійкові записи звукових коливань, які знаходяться на диску. Вся сучасна звукова платня розрахована на шину PCI і в основному сумісна із стандартами звуку, що склалися (наприклад специфікації Sound Nlasber, Direcb Sound, Dolby Digital). ^ Excel може автоматично витягувати інформацію з різних типів файлів. Для відкриття файлу іншого типу в Excel, скористайтеся наступними кроками: Запустіть Excel, клацніть по кнопці Відкрити. Скористайтеся стрілкою списку Тека, що розкривається, для знаходження файлу, який вам необхідно імпортувати. Виберіть тип файлу в списку, що імпортується, Тип файлів. Дані, що імпортуються, ще не є документом Excel, виконайте процедуру Зберегти як, вибравши команду Файл/Сохраніть, потім привласніть файлу ім'я і клацніть по кнопці зберегти. Завдання 9. 1. Користувач Access може створити свою форму самостійно, але краще звернутися до послуг програми - майстри. Це прискорить процес побудови форми, майстром буде виконана вся основна робота. Відкрийте БД перейдіть на вкладку Форми і клацніть по кнопці Створити. У вікні Нова форма, що відкрилося, вкажіть режим Майстер форм і виберіть таблицю, для якої створюватиметься форма. В першому діалозі майстра створення форм, що з'явився, вкажіть поля які будуть присутні у формі. В подальшому діалозі ви можете вибрати стиль оформлення ( фон, кольору полів і написів форми). Виберіть потрібне і клацніть Далі. В новому діалозі введіть ім'я форми потім встановите Відкриття форми для перегляду або введення даних, натискуйте кнопку Готово. З'явиться вікно форми, в яку можна відразу вводити дані. 2. Способи форматування: - Зміна розмірів рядків і стовпців - перетягування межі стовпця або за допомогою команди Таблиця / Властивості таблиці / Строка, потім клацаємо по прапорцю Висота і вводимо значення висоти в сантиметрах. Аналогічно можна задати параметри стовпців виділяємо стовпець Властивості таблиці/Стовбець - Зміна розмірів таблиці - розмір таблиці регулюється за допомогою маркера зміни розміру. Він має форму маленького квадрата і з'являється в нижньому правому кутку таблиці після її виділення. - Вирівнювання тексту в осередку - виділяємо елементи таблиці, в яких необхідно провести вирівнювання і клацнути правою кнопкою миші по області виділення. З контекстного меню вибираємо команду Вирівнювання в осередку і вибираємо спосіб вирівнювання. - Заливка таблиць - виділяємо потрібний елемент таблиці і вибираємо команду Формат / Кордони і заливки і переходимо на вкладку Заливка. 3.Дані Microsoft Access можна скопіювати, скориставшись режимом таблиці або елементом управління сторінкою доступу до даних, і потім вставити ці дані в Microsoft Excel. Крім того, в книзі Microsoft Excel можна зберегти дані з таблиці, запиту, форми, або звіту Microsoft Access. Даний метод слід використовувати для створення статичних копій великих об'ємів даних Microsoft Access. Цей спосіб використовується у випадку, якщо дані в Microsoft Excel не вимагається обновляти кожного разу при зміні бази даних Microsoft Access. Перенесення в Microsoft Excel даних Microsoft Access, що обновляються. Якщо вимагається відновити дані в листі при зміні бази даних Microsoft Access, наприклад відновити підсумки Microsoft Excel, що щомісячно відправляються, дані, що містять, за поточний місяць перенести дані в Microsoft Excel можна створивши запит або odc-файл. Запит слід створювати у випадку, якщо вимагається отримати дані з декількох таблиць або потрібно змінити межі одержуваних даних. ODC-файл слід використовувати у випадку якщо вимагається отримати дані з однієї таблиці в базі даних і при цьому витягнути всі дані в таблиці. Дані можна повернути в Microsoft Excel як зовнішній діапазон даних або Звіт зведеної таблиці, причому в обох випадках доступно оновлення. Завдання 10 1. Існує декілька типів документів Word: Новий документ. Якщо потрібно створити стандартний друкарський документ, створіть новий документ Web-сторінка. Якщо доступ до вмісту документа повинен здійснюватися за допомогою Web-оглядача в интрамережі або в Інтернеті, використовуйте Web-документ. Web-сторінку можна відкрити в режимі Web-конструктура. Web-сторінки зберігаються у форматі HTML. Повідомлення електронної пошти. Якщо ви використовуєте Outlook 2000 або Outlook Express скористайтеся електронною поштою для створення і відправки повідомлення або документа з Word. У електронної пошти є панель, за допомогою якої можна ввести імена одержувачів повідомлення і тему повідомлення у відповідні поля, задати властивості повідомлення, а потім відправити повідомлення. Шаблони. Якщо вимагається повторно використовувати стандартний текст, панелі інструментів, макроси, поєднання клавіш, стилі і елементи списку автотекста, що настроюються. При збереженні документа Word його тип визначає формат файлу, в якому він буде збережений за умовчанням.


text: Авіакомпанія «Візз Ейр Україна» відкрила рейс Київ - Меммінген 24.09.2009 Авіакомпанія «Візз Ейр Україна» відкрила пасажирський міжнародний авіарейс за маршрутом Київ - Меммінген (Німеччина), повідомляє УНІАН. За даними прес-служби компанії, виліт з аеропорту «Бориспіль» (Київська обл.) о 17.50, зворотний виліт о 19.50 (за місцевим часом). Періодичність польотів на маршруті становить 3 рейси в тиждень - по вівторках, четвергах і суботах. Мінімальна ціна на квиток - 278 грн. (в один бік, з урахуванням усіх податків і зборів при оплаті банківським переказом). Довідка УНІАН. «Візз Ейр Україна» – перша бюджетна (low-cost) авіакомпанія, ліцензована Міністерством транспорту України. Входить до групи компаній Wizz Air. Авіакомпанія розпочала внутрішні авіаперевезення в липні 2008 р. «Візз Ейр Україна» зареєстрована в Україні, її засновником є компанія з українським капіталом. Авіапарк компанії складається з двох літаків Airbus А320