text: Центрифугування Центрифугування – процес зневоднення дрібних мокрих продуктів і розділення суспензій на рідку і тверду фази під дією відцентрових сил. Машини для здійснення таких операцій називаються центрифугами, які підрозділяються на фільтруючі, осаджувальні і комбіновані (осаджувально-фільтруючі) . Зміст Фільтруючі центрифуги застосовуються в другій стадії зневоднення вугільних концентратів і промпродуктов крупністю 0,5 – 13 мм після їхнього попереднього зневоднення на вібраційних, конічних і дугових грохотах або в багер-зумпфах та елеваторах. Фільтруючі центрифуги випускають з вібраційним (ФВВ), інерційним (ФВІ) і шнековим вивантаженням осаду (ФВШ). Для зневоднення тонкоподрібнених продуктів і шламів можуть застосовуватися осаджувальні і осаджувально-фільтруючі центрифуги. Центрифуги з відцентровим (інерційним) вивантаженням осаду типу ФВІ (рис.) доцільно використовувати для зневоднення абразивних продуктів збагачення антрациту. Вихідний матеріал при подачі в центрифугу отримує значне прискорення при переміщенні по сферичній вставці перед надходженням на фільтруючу поверхню ротора. Це необхідно для забезпечення руху осаду в умовах, коли кут нахилу твірної ротора менше кута тертя. Далі осад переміщується з швидкістю, яка безперервно зменшується. Видалення зневодненого продукту і фугату з центрифуги здійснюється через відповідні камери. Перевагою центрифуг ФВІ є короткочасність контакту матеріалу з фільтруючою поверхнею. Втрати твердого з фугатом фільтруючих центрифуг складають 1 – 3 % , а вологість осаду – 7 – 10 % . Вібраційні центрифуги застосовуються для зневоднення дрібного концентрату (промпродукту) з вмістом не більше 10 % класу 0-0,5 мм. Центрифуги цього типу найповніше відповідають технологічним вимогам: вміст твердого у фугаті складає в середньому 3 % (у шнекових центрифугах 4-5 %), подрібнення матеріалу, що зневоднюється, у 2-2,5 раза менше, ніж у шнекових. Для цих центрифуг характерний менший, порівняно з іншими типами центрифуг, знос фільтруючих сит. Однак вібраційні центрифуги в порівнянні зі шнековими мають меншу ефективність зневоднення і чутливіші до коливань вологості матеріалу, що зневоднюється. При вмісті в продукті, що зневоднюється, класу 0-0,5 мм більше 15-20 %, а також у тих випадках, коли вібраційні центрифуги не забезпечують необхідної вологості зневодненого осаду, доцільніша установка шнекових фільтруючих центрифуг. Для зневоднення абразивних продуктів збагачення антрациту доцільно використовувати центрифуги з відцентровим (інерційним) вивантаженням осаду, у яких забезпечується найменший час контакту матеріалу з фільтруючою поверхнею. Шнекові фільтруючі центрифуги типу ФВШ (рис.) застосовуються для зневоднення тих же продуктів, що центрифуги типу ФВВ. Для збільшення часу перебування матеріалу в центрифузі ФВШ кут кону-сності ротора зменшений. При такому нахилі ротора осад не переміщується, то-му його видаляють шнеком. Вихідний матеріал надходить на обертовий конус і відкидається на поверхню ротора, який обертається з дещо більшою швидкістю. Фугат через шар осаду і фільтруючу поверхню видаляється з центрифуги, а осад переміщується по фільтруючій поверхні шнеком і вивантажується у бункер. Центрифуги ФВШ більш складні за конструкцією ніж центрифуги ФВВ, але вони дозволяють зневоднювати продукти з більшим вмістом шламів, а та-кож отримувати зневоднені продукти з вмістом вологи на 2 – 3 % менше. Центрифуги осаджувальні шнекові застосовуються для зневоднення тонких незбагачених шламів, флотаційних концентратів і, в окремих випадках, відходів флотації. Для зневоднення флотаційних концентратів, що важко фільтруються, і шламів застосовуються осаджувально-фільтруючі центрифуги. Вихідна пульпа завантажувальним пристроєм подається у середину шнека і через отвори в ньому надходить в ротор. В роторі відбувається відцентрове осадження частинок і розділення суспензії на тверду і рідку фази. Тверда фаза шнеком переміщується до розвантажувальних патрубків, через які вона відцент-ровими силами розвантажується з ротора. Рідка фаза по спіральних каналах, що створені витками шнека і стінкою ротора, рухається у протилежному напрямку і витікає через зливні вікна. Відсаджувальні центрифуги ОГШ застосовують для зневоднення дрібних розріджених продуктів, які містять від 10 до 50 % твердого за масою. Осаджувально-фільтруюча шнекова центрифуга типу ОГШ-1350Ф (рис.) створена на базі центрифуги ОГШ-1350 і відрізняється від неї наявністю фільтруючого ступеня 9. Шнек 8 фільтруючого ступеня закріплений на конічній частині ротора 2. Фільтруюча поверхня – шпальтове сито. Цапфа фільтруючого ступеня жорстко з’єднана з шнеком. У центрифузі ОГШ-1320Ф осад відсаджувального ступеня додатково зневоднюється у фільтруючому ступені. Центрифуга ОГШ-1320Ф призначена для більш глибокого зневоднення шламів і флотоконцентратів, зневоднення яких на дискових вакуум-фільтрах здійснюється незадовільно, наприклад, зневоднення важкофільтрованих флотоконцентратів вугілля марок Г і П. Технологічні показники осаджувальних центрифуг такі: винос твердого у фугат 25 – 35 %; вологість осаду: концентратів флотації 20 – 25 %, відходів фло-тації 22 – 30 %, шламу 17 – 22 %. Суттєвий недолік відсаджувальних центрифуг – високий вміст твердого у фугаті, що у 2 – 3 рази більше, ніж у фільтраті ваку-ум-фільтрів. Винос твердого у фугат скорочується при застосуванні флокулянту. При витраті флокулянту 150 –250 г/т винос твердого у фугат скорочується до 10 % .


source: fineweb

text: at (команда) - at [-V] [-q черга] [-f файл] [-mldbv] час - at -c завдання [завдання ...] at та batch читають зі стандартного вводу або заданого файлу команди, які будуть виконані в певний час, використовуючи /bin/sh. - at - запускає команди в певний час. - atq - список завдань, заданих користувачем, якщо користувач не надкористувач; в цьому випадку, видаються всі завдання. - atrm - видаляє завдання. batch запускає команди, коли рівні завантаження системи дозволяють це робити; коли середня завантаженість системи, прочитана в /proc/loadavg, опускається нижче 0.5, або величини, заданої під час виклику atrun. at дозволяє деякі помірно складні специфікації часу HHMM (ГодиниХвилини) або HH:MM (Години: Хвилини) для запуску завдання в певний час дня. (Якщо цей час вже минув, то встановлюється наступний день). Ви можете також задати midnight (північ), noon (вдень), або teatime (4 години після полудня) (4pm), а також задати суфікс часу для AM (до полудня) чи PM (після полудня) для запуску вранці або ввечері. Ви також можете сказати, що день, в який буде запущено завдання, може бути різним, задати дату в формі ім'я-місяця день і необов'язково рік, або задати дату у формі MMDDYY або MM/DD/YY або DD.MM.YY. Визначена вами дата повинна містити параметр часу дня. Ви також можете задати час як now + count time-units (поточний час + лічильник часових одиниць), де тимчасові одиниці можуть бути хвилинами, годинами, днями, або тижнями і ви можете сказати at запустити завдання сьогодні, використовуючи суфікс часу як today, а для запуску завдання завтра суфікс tomorrow. Надкористувач може використовувати ці команди в будь-якому випадку. Для інших користувачів, право на використання at визначається файлами /etc/at.allow та /etc/at.deny. Якщо файл /etc/at.allow існує, то тільки користувачі, чиї імена вказані в цьому файлі можуть використовувати at. Якщо /etc/at.allow не існує, то перевіряється /etc/at.deny, кожен користувач, чиє ім'я не вказано в цьому файлі може використовувати at. Якщо не існує жодного з цих файлів, то тільки надкористувачу дозволяється використовувати at. У разі порожнього /etc/at.deny вважається, що кожному користувачеві дозволяється використовувати ці команди, це встановлено за замовчуванням. - -V - виводить номер версії в стандартний потік stderr. - -q черга - використовувати задану чергу. Структура черги містить одну букву; правильні структури черги ранжується від a до z, і від A до Z. Черга c це черга за замовчуванням для at і черга E це черга за замовчуванням для batch. Черги зі старшими буквами запускаються вперед черг з молодшими буквами. Якщо ставиться в чергу завдання, начате з великої літери, то завдання трактується так, ніби воно було встановлено для batch в цей час. Якщо для atq задається певна черга, то atq буде показувати тільки завдання в цій черзі. - -m - Посилає пошту для користувача, коли завдання завершується, навіть якщо воно нічого не виводиться. - -f файл - Читає завдання з файлу, відмінного від стандартного вводу. - -l - Це псевдонім для команди atq. - -d - Це псевдонім для команди atrm. - -b - Це псевдонім для команди batch. - -v - Говорить atq, показувати завершені завдання, але поки що не видаляти завдання в черзі, а в інших випадках показувати час запуску завдання. - -c - виводить завдання, перераховані в командному рядку на стандартний вивід.


text: Призначений як для ділових поїздок, так і для відпочинку, Golden Sun Lakeview Hotel ідеально розташований у Хоан Кієм округ - озера Хоан Кієм; одному з найпопулярніших районів міста. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути. В Golden Sun Lakeview Hotel, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Цей готель пропонує численні послуги, щоб задовольнити потреби самих вибагливих гостей. Крім того, всі номери оснащені такими зручностями, як кімнати для некурців, міні-бар, вентилятор, доступ до Інтернету (бездротовий), доступ до Інтернету (безкоштовний), щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Зі зручим місцем розташування та безліччю можливостей, Golden Sun Lakeview Hotel займає перше місце у багатьох відношеннях..


text: Пропозиція якісного житла в спортивні події, пляжний відпочинок, сімейний відпочинок району Себу, Maribago Bluewater Beach Resort є популярним вибором для ділових людей та туристів. Готель розташований в 16 km від центру міста і надає можливість легкого доступу до найважливіших визначних місць. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути. Скористайтеся багатвом чудового сервісу та послуг у цьому Себу готелі. Кращі характеристики готелю включають магазини, бар біля басейну, цілодобове обслуговування номерів, газети, автостоянка. 157 номерів на 2 поверхах забезпечать вам тепле та приємне перебування далеко від дому з наданням таких послуг, як телебачення, душ, письмовий стіл, супутникове / кабельне телебачення, ванна. Готель пропонує вам безліч унікальних можливостей для відпочинку, таких як масаж, приватний пляж, відкритий басейн , сад, фітнес-центр. Незалежно від мети вашого візиту до Себу, Maribago Bluewater Beach Resort є відмінним місцем для вашого перебування.


text: Нарядні ковпачки на день іменинника, маскарадні головні убори магів і клоунів, оригінальні дизайнерські речі і моделі для розвиваючих занять — все це можна зробити з простого паперового конуса. Основою цієї геометричної фігури стане коло. Використовуючи ту чи іншу кількість його секторів, можна виготовити виріб необхідного розміру. Вам знадобиться — лист ватману; - Клей для паперу (скотч, степлер); - Олівець; - Циркуль (страва); - Лінійка; - Ножиці; - Матеріали для оформлення конуса (за потребою). Інструкція - Візьміть аркуш паперу ватманського і намалюйте на ньому підставу прямого конуса — коло. Для цього можна скористатися циркулем або блюдом потрібного розміру. Точно відзначте центр отриманої вихідної фігури. - Акуратно виріжте коло і розділіть її на 4 абсолютно рівні частини (сектору). Проведіть відрізок від будь-якої точки підстави до середини і зробіть по ньому розріз. - З’єднайте вільні кромки заготовки, зробивши нахлест по величині одного цілого сектора або його половини. Якщо хочете збільшити висоту вироби, виріжте частина кола та зробіть з’єднувальний шов приблизно в сантиметр завширшки. - Склейте конус — він буде схожий на широку азіатську «рисову капелюх». Щоб вийшов головний убір, залишиться розфарбувати виріб і пришити до двох його краях гумку або стрічки. - Скоротіть вихідну окружність на два сектори і приклейте кромки — так вийде конусоподібна фігура середньої ширини. За цим зразком з відрізу красивих шпалер можна згорнути оригінальний абажур, вирізати верхівку і зміцнити усічений конус на відповідний каркас. - З одного сектора кола-основи виконайте невеликий гострий ковпак. Це популярний елемент святкового оформлення та маскарадних костюмів. Спробуйте зробити зі смужок кольорового паперу кільця різного діаметру і надіньте їх на конус. - Пришийте фіксуючу еластичну стрічку, на вершині закріпіть пензлик з різнокольорових ниток або серпантину — і перед вами кумедна шапка Буратіно. - Якщо необхідно склеїти закритий конус, виріжте з ватману дно за розміром підстави фігури. Передбачте по периметру кромки запас в 1,5-2 см. Зробіть надрізи до лінії припусків, загніть клапани і приклейте деталь до головного виробу. - Іноді для приготування паперової вироби на основі конуса зовсім не обов’язковий рівний шов. Якщо подальше декоративне оформлення повністю закриє лицьову частину заготовки, досить згорнути паперовий кульок потрібної висоти і зафіксувати його клеєм, вузьким прозорим скотчем або канцелярським степлером. - Підрівняйте низ кулька-конуса ножицями, поки фігура не стане стійкою. Таким способом можна виготовити настільну новорічну ялинку: обмотайте виріб мішурою або змастіть його клеєм і обклейте ватою. Корисні поради Якщо ви хочете зміцнити паперовий конус на підставці, при малюванні кола передбачте запас для зовнішніх клапанів. Наріжте їх, загніть і приклейте до підкладки.


text: Ви ще не авторизовані firstname.lastname@example.org (050) 33-44-900 (067) 240-32-09 (044) 383-95-51 Київ. Будинок Верховної Ради. Мабуть, нині немає в Києві іншого громадського будинку, де так завзято вирували би пристрасті, де так затято одна група політиків боролася б за правду, а інша так само затято протистояла б їй. Немає в Києві іншого місця, де так відверто дозволялось і заохочувалось би хуліганство, справжні бійки і взагалі порушення норм громадської поведінки, приниження людської гідності й нехтування нормами права, порядності та моралі. Хіба міг знати автор будинку архітектор Володимир Гнатович Заболотний, що до такого дійде в його дітищі, любовно виплеканому в занадто непрості часи? Особливо, якщо зважити на факт виселення з «Гостинного двору» Державної наукової архітектурно-будівельної бібліотеки імені В. Заболотного якраз у 115-річницю від дня народження Зодчого - за мовчазної згоди саме Верховної Ради! Сто років тому скрушно зітхнули би: мовляв, і «це відбувається в університетському місті», тобто в присутності освічених людей... Отже, у травні 1939 року поряд із колишнім Царським (Маріїнським) палацом постала компактна білостінна будівля, яка одразу ж внесла певний контраст у довкілля. Тоді неподалік уже височіла похмура, темно-сіра й кострубата на вигляд велетенська кам’яниця, призначена для НКВС. Можна лише уявити, якою «масштабною» передбачалася там робота! Проте невдовзі Наркомат внутрішніх справ перевели на Володимирську, 33, а в десятиповерхівці розташувався Раднарком - попередник теперішнього Кабміну. Верховна Рада тоді являла собою суто декоративний парламент, який автоматично дублював усе, що вирішувалося в Москві. У тій самій столиці, яка вже понад двадцять останніх років ніяк не може вгамуватися і звикнути до нового стану справ... Перед фасадом нової будівлі встановили скульптурні зображення персонажів, які символізували торжество народної демократії та непорушного блоку комуністів і безпартійних: робітник, колгоспниця, вчений та червоноармієць. Здійснений проект будинку одразу одержав схвальну оцінку від влади і громадськості. Володимир Гнатович Заболотний став лауреатом Сталінської премії першого ступеня, професором, головним архітектором Києва. Справді, заслужено. З початком Великої Вітчизняної війни будинок Верховної Ради спорожнів: уже в перших числах липня 1941 року службовий апарат евакуювався на Схід, а саму будівлю, в очікуванні залишення Києва ворогові, замінували. Так діяла сталінська настанова: щоб «наша радянська земля горіла під ногами фашистського окупанта...» Вступивши 19 вересня в Київ, досвідчені німецькі кінооператори з роти пропаганди 6-ї армії зафіксували проходження своїх військ і повз будинок Верховної Ради - ці кадри демонструвалися у кінохроніці «Die Deutsche Wochenschau», а заміновані місця розмінували. Побували німецькі фотокореспонденти й у залах Верховної Ради, де над президією бовваніла скульптура Сталіна на повен зріст, а над нею - барельєф із «класиками»: Маркс, Енгельс, Ленін. Звісно, невдовзі все це було знищено. Ще не встигли охолонути від вибухів і пожеж, заподіяних червоними диверсантами, руїни Хрещатика, як у ніч на 1 листопада того ж 1941 року підпільники спалили будинок колишньої міської думи, що до війни був на теперішньому майдані Незалежності. За цю безглузду акцію саботажу окупанти розстріляли наступного дня 300 заручників - мирних жителів міста, схоплених на вулицях. Третього листопада 1941 року заздалегідь підготовлений більшовиками вибух знищив Успенський собор Лаври. Минуло три тижні, і газета «Українське слово» оприлюднила постанову голови міста Києва Володимира Багазія за No 112 від 10 листопада 1941 року: «Про оголошення подяки бранд-майору п. Цапкові та командам пожежників. Під час пожежі будинку колишньої Верховної Ради у боротьбі з пожежною стихією велику самовідданість проявили бранд-майор п. Цапко та вся команда пожежників». Нагадаймо новим киянам, що на розі теперішніх вулиць Михайла Грушевського (колись Олександрівської) та Липської тоді ще височіла каланча Палацової пожежної дільниці. Звідси й прибули на гасіння Верховної Ради пожежники. Тепер на тому місці - готель «Київ». А невдовзі і міський голова Володимир Багазій, і бранд-майор Борис Цапко були розстріляні окупантами: перший - за любов до України, другий за саботаж при гасінні німецьких об’єктів. Того ж літа Київ відвідали рейхсміністр окупованих східних територій Альфред Розенберг та міністр озброєнь, головний архітектор рейху Альберт Шпеєр. Останній, оглянувши будівлю Володимира Заболотного, писав: «Проект Верховної Ради України цілком міг бути створеним талановитим випускником паризької Академії красних мистецтв...» Усі два роки окупації будинок стояв спорожнілий, пограбований, запустілий, повільно руйнуючись... 7 листопада 1943 року, на другий день визволення Києва, начальник інженерних військ - Юрій Бордзиловський поставив завдання саперам: розмінувати район, де розташовані урядові установи - Липки. Особливої уваги потребували будинки Верховної Ради і Раднаркому. Таку вказівку він отримав особисто від члена Військової ради фронту генерал-лейтенанта Микити Хрущова. А той добре знав про замінування 1941 року. 207-му батальйону допомагали рота собак-міношукачів та електротехнічна рота. Перевірялись на мінування шляхи, основні вулиці та під’їзди до важливих об’єктів: до заводу «Арсенал», до будівель Раднаркому, Верховної Ради, НКВС, Держбанку, військових училищ. Потім мінери увійшли і на території цих об’єктів, у самі будинки, в кімнати. По війні будинок Верховної Ради відремонтували, а 1948 року за проектом архітектора В. Заболотного добудували півколом фасад із боку парку з дотриманням стилістичної єдності. (Автор – Дмитро Малаков)


text: Паррасій Паррасій (приб. 420—370 роки до н. е.) — видатний давньогрецький маляр. Представник Іонічної школи живопису. Народився у м.Ефес у родині місцевого маляра Евенора. Навчання здобув під орудою батька, який був один з представників Іонічної школи живопису. Набувши ці знання й досягши успіху у рідному місті Паррасій переїздить до Афін у 400 році до н. е. Перебуваючи в цьому місті Паррасій отримав загальногрецьке визнання й афінське громадянство. Найбільший розквіт його творчості припадає на 400—388 роки до н. е. Втім, за деякими відомостями Паррасій продовжував працював до кінця життя. Паррасій дуже майстерно малював на дереві та папірусі. Він перше досяг того, що постаті виділяються завдяки гарно розробленого фону. Багато робіт Паррасія прикрашали громадські будівлі, палаци аристократів та державних діячів. Темами робіт Паррасія були здебільшого міфологічні та історичні особи. - Тесей - Демос (або Афіняни) - Мелеагр та Аталанта - Страждання Філоктета - Молодий Гермес - Зцілення Телефоса - Прикутий Прометей - Геракл - Andreas Rumpf, «Parrhasios», American Journal of Archaeology, vol. 55, no1 (janvier 1951), p. 1-12. - Heinrich Brunn: Geschichte der griechischen Künstler. Zweiter Band. Verlag Ebner & Seubert, Stuttgart 1859. S. 97 — 120. - А.Н.Андреев Мастера живописи. М. 2011. 808 с.


text: Функції філософії - основні напрями застосування філософії, через які реалізуються її цілі, завдання, призначення. Прийнято виділяти: світоглядну, методологічну, розумово-теоретичну, гносеологічну, критичну, аксиологическую, соціальну, виховно-гуманітарну, прогностичну функції філософії. Світоглядна функція сприяє формуванню цілісності картини світу, уявлень про його пристрій, місце людини в нім, принципів взаємодії з навколишнім світом. Методологічна функція полягає в тому, що філософія виробляє основні методи пізнання навколишньої дійсності. Гносеологічна - одна із засадничих функцій філософії - має на меті правильне і достовірне пізнання навколишньої дійсності (тобто механізм пізнання). Соціальна функція - пояснити суспільство, причини його виникнення, еволюцію сучасний стан, його структуру, елементи, рушійні сили; розкрити протиріччя, вказати шляхи їх усунення або пом'якшення, вдосконалення суспільства.


text: Міс Українська Діаспора Головний конкурс краси в українській діаспорі. Відбувається щороку у Чикаго, США за участі високоповажного журі. У концертній програмі виступають найкращі українські зірки. А за корону найпривабливішої українки діаспори змагаються красуні, які постійно або тимчасово живуть за межами України. Організатором конкурсу є Медіа-портал української діаспори VIDIA, найбільший незалежний інформаційний ресурс у діаспорі.


text: Металодетектор Металодетектори поділяються на два види — стаціонарні і мобільні. Стаціонарні це ті які можна побачити в аеропортах — великі у формі арки. Мобільні в свою чергу поділяють: для огляду людей і пошукові. Для огляду людей це невеликі прилади у формі сплюснутої палиці, їх в основному використовує охорона. Пошукові використовуються службами МНС і археологами, вони чутливіші й точніші. Пошукові також можна розділити на ґрунтові і підводні. - Прилади типу «прийом-передача». У основі їх лежать дві котушки індуктивності — приймальна і передавальна, розташовані так, щоб сигнал випромінюваний передавальною котушкою не просочувався в приймальну котушку. Коли поблизу приладу з'являється металевий предмет, то сигнал передавальної котушки перевипромінюється в усіх напрямках і потрапляє в приймальну котушку, де посилюється і подається на блок індикації. - індукційні металошукачі. Є різновидом приладів типу «прийом-передача», проте на відміну від останніх мають не дві, а тільки одну котушку, яка одночасно є і передавальною і приймальною. Основною трудністю при створенні подібних приладів є виділення вельми малого відбитого (наведеного) сигналу на тлі потужного випромінюваного. - Прилади — вимірники частоти. У їх основі лежить LC-генератор. При наближенні металу до контура його частота змінюється. Ця зміна фіксується різними методами: - Прилади, які фіксують зміну добротності коливального контуру, який входить до складу LC-генератора. При наближенні металу до котушки індуктивності добротність контура зменшується і амплітуда коливань на виході LC-генератора також зменшується. - Ґрунтовий металошукач — призначений пошуку скарбів, монет і ювелірних виробів. Як правило, побудований за індукційною технологією. Має безліч налаштувань, DSP-процесор, дискримінатор металів — спеціальну функцію для визначення метала з якого ймовірно складається об'єкт в землі. Ціна даних металошукачів від 100 до 1500 доларів. Глибина виявлення об'єктів від 20 см до 1 метра. - Військовий металошукач (міношукач) — призначений для пошуку переважно мін. Як правило, побудований на принципі «прийом-передача». Має мінімум налаштувань. Глибина виявлення міни від 20 см (Радянський міношукач ІМП) до 1 метра (Сучасні військові міношукачі). - Глибинний металошукач — призначений для пошуку великих глибинних цілей, таких як скриня із золотом. Має дві рознесені одна від одної котушки, або одну велику рамку з котушкою. Заснований на принципі «прийом-передача». Особливістю даного виду металошукачів є те, що вони реагують не тільки на метали, але й на будь-які зміни в глибині ґрунту (переходи від одного типу ґрунту до іншого, старі фундаменти будівель і т. д.). Ціна даних металошукачів від 500 до 2500 доларів. Глибина виявлення об'єктів від 50 см до 3 метрів. - Доглядовий металошукач - призначений для огляду людини або багажу. Може також використовуватися в медицині. - Конвеєрний металошукач - призначений для виявлення небажаних металевих предметів на конвеєрі. |ВікіСховище має мультимедійні дані за темою:|


text: Привітання з ювілеєм - 35 років Сьогодні є привід зібратися знову, Відмінна дата, тобі - Тридцять п'ять! Є життєвий досвід, робота, сім'я, Є мета, сили, тонус і віра в себе! Нехай чашечка кава бадьорить вранці, Іди з оптимізмом назустріч років! Нехай радість летить у небеса вище птахів, Любов, мов вітер, не знає меж! Нехай буде здоров'я і дружній сміх, Чуйність близьких і яскравий успіх! Нехай радість несе кожен зроблений крок, Гармонії в почуттях, удачі, всіх благ! Радість, щастя, тяга до життя - Зрілий вік тридцять п'ять. побажаємо постаратися Неосяжне обійняти! Тридцять п'ять-прекрасний ювілей, Тридцять п'ять - серйозна вершина: Скільки в життя втілено ідей, Скільки ще буде досяжною! Нехай успіх супроводжує завжди. Від простого до великих відкриттів. Нехай розділять близькі, друзі Радість чудових подій! Сьогодні, в цю дату - тридцять п'ять - Хотілося б усім серцем побажати: Нехай ідеї, задуми та плани Завжди, у всьому до успіху приведуть. Супроводжує удача постійно, І нехай мрії реальність знайдуть!


text: Великий Ліван Ліван був частиною Сирії, коли рішенням Ліги Націй мандат на цей терен було надано Франції. Перед Першою світовою війною, Ліван перебував під контролем Османської імперії , як вілаєт Бейрут і був частиною так званої Великої Сирії. 1 вересня 1920 , французький генерал Анрі Гуро розділив мандат у Сирії на шість держав. Однією з них був Великий Ліван з столицею в Бейруті. Новому краю було надано прапор, який представляв ліванський кедр на тлі французького прапора. Ліван було створено, за для забезпечення підтримки маронітів та інших місцевих християн під час правління Франції в мандатній області. Християнські мешканці цих земель вже давно мріяли про свою власну країну, вільну від ісламського панування. Дії Франції зустрілися з їх гарячу підтримку. Мусульмани, проте, протестували проти створення Великого Лівану і надання йому ділянки землі - Тріполі (який був важливим морським портом) і терену, на якому домінують мусульмани. У 1922, мусульмани бойкотували перепис в Лівані і відмовилися від використання нового посвідчення особи до анулювання їх ліванського громадянства. Багато мусульман весь час, послідовно виступає за об'єднання з іншими районами Великої Сирії. У 1958, коли була заснована Сирійська Арабська Республіка, Ліван стояла на межі громадянської війни. Мусульмани вимагали об'єднання з новоутвореною республікою, мароніти рішуче виступили проти цього. Криза закінчилася втручання американських військ. Назва Великий Ліван походить від автономної області на хребту Ліван, а також приєднаних до нього теренів Тріполі і Сідону в долині Бекаа. Автономна область була створена в Ліванських горах у 1861, за часів Османської імперії для захисту місцевих християн. Великий Ліван офіційно проіснував до вступу в силу першої ліванської конституції 24 травня 1926 року. Після свого створення, держава прийняла назву Ліванська Республіка. Її конституційний лад був змодельований за зразком Французької Третьої республіки. Ліван повинен був мати двопалатний парламент, що складається з Палати депутатів і Сенату (але від Сенату відмовились), президент і уряд. Президент мав бути обраний палатою депутатів на шестирічний термін, він не ніс політичної відповідальності. Члени парламенту повинні були бути обрані. Для запобігання конфліктів між послідовниками різних релігій, було запроваджено поділ посад серед представників провідних релігійних течій. Цей звичай зберігається й наразі в Лівані. Так президент і верховний головнокомандувач армії мав бути християнином, прем'єр-міністр мусульманином-сунітом і спікер палати депутатів шиїтом. Кількість місць в парламенті, було поділено між християнами і мусульманами 6:5. Першим президентом Великого Лівану, через три дні після прийняття Конституції, був християнин Чарльз Даббас. Теоретично, законодавча влада мала здійснюватися парламентом, але насправді належала уряду, який писав проекти законів і парламент завжди їх ухвалював. Остаточні рішення з ключових питань приймались французьким верховним комісаром, який часто був причиною невдоволення, особливо серед ліванських націоналістів. Наприкінці дії першого терміну президентства Деббаса, термін дії якого закінчився в 1932, не було одностайності депутатів з питання вибору нового глави держави. Дехто підтримував Бічара аль-Хурі інші Еміль Едді. Щоб вийти з глухого кута депутати запропонували шейха Мухаммад аль Джиср, який був прем'єр-міністром і лідером мусульман Тріполі. Щоб не вибирати мусульманина на пост президента, французький верховний комісар Анрі Понсот 9 травня 1932 року призупинив дію конституції і продовжив термін президентства Дебасса на рік. Незадоволена таким поворотом справ, французька влада відкликала Понсота і призначила на його місце Дем'єн-де-Мартель. Новий Верховний комісар 30 січня 1934, призначив Хабіб Паша ас-Саада на пост президента. Його термін президентства тривав два роки. 30 січня 1936, в результаті виборів, було обрано президентом Лівану Еміль Едді. За рік після його обрання, було оголошено про відновлення конституції 1926 року, і почата підготовка до виборів до Парламенту. Але, Конституцію знову було призупинено французами в 1939 . Ліван в 1941 проголосив незалежність. Яку було визнано, два роки по тому. У 1946 Франція вивела війська.


text: F-плазміда Розмір кільцевої ДНК F-плазміди становить 94,5 тисяч пар нуклеотидів. Молекулярна маса F-фактору дорівнює 45.10 6 Да. F-плазміда — епісома із суворим контролем реплікації. Потрапляючи в F −-клітини (клітини, що не мали F-плазміди до цього), ця плазміда змінює їх фенотипічні властивості. Клітини формуютьстатеві пілі (вирости мембрани для кон'югації), а також чутливість до фагів MS2, f1, f2, Qβ, стають донорами ДНК, перестають підтримувати розвиток фагів ТЗ та Т7. При кон'югації таких клітин блокується проникнення в них донорної ДНК (проявляється властивість поверхневого виключення). За кон'югатівні властивості F-плазміди відповідає tra-область геному, в яку входить 24 гени, згрупованих у три оперони. За автономну реплікацію F-плазміди відповідаютьrep-гени. За розподіл молекул плазмідної ДНК по дочірнім клітинам відповідають гени області par. Поруч з областю par знаходиться ген pif, продукт якого виключає розвиток в клітині фагів ТЗ і Т7. Структурними компонентами, що забезпечують інтеграцію F-плазміди в бактеріальну хромосому, є елементи IS2, IS3 і Tn1000 (вони являють собою послідовності нуклеотидів), що входять до складу плазмідної ДНК. Вони взаємодіють з аналогічними елементами бактеріальної ДНК через сайтспеціфічну рекомбінацію і вбудовуються в неї в різних місцях і напрямках в залежності від локалізації та напрямків бактеріальних елементів. Клітина після інтеграції в її ДНК F-плазміди набуває властивостей Hfr-клітини, тобто здатна з високою частотою направлено передавати свої гени інших клітин. F-плазміда, інтегрована в хромосому, може з неї виключатися. При неправильному виключенні F-плазміди утворюється F'-плазміда, тобто F-плазміда, що містить у своєму складі гени бактеріальної хромосоми. Якщо при вичленовуванні F'-плазміди з бактеріальної хромосоми хоч якісь нуклеотиди в tra-опероні випадають, то нова F-плазміда буде некон'югатівною (не зможе входити в клітини-реципієнти). Для збереження репліконних властивостей (здатністі самовідтворюватися) F'-плазміда обов'язково повинна містити область rep.


text: На жаль, у цьому готелі ви не можете накопичувати доби Welcome RewardsTM Фотографій цього готелю, зроблених Hotels.com, немає. Park Casino And Hotel розташований у Нова-Горіца, Словенія PROPERTY TYPE VACATION HOTEL- BUSINESS HOTEL- BED AND BREAKFAST HOTEL YEAR BUILT 1985 YEAR REMODELED 2011 RATINGS STARS 4 STARS ADDITIONAL HOTEL DESCRIPTION OFFERING FREE USE OF THE SWIMMING POOL SAUNA AND FITNESS AREA IN THE PERLA SPA CENTRE THE PARK CASINO HOTEL FEATURES AIR-CONDITIONED ROOMS WITH FREE WI-FI AND A LARGE CASINO. THE STYLISH HOTEL ROOMS ARE EQUIPPED WITH TV A WELL-STOCKED MINIBAR AND A HAIRDRYER IN THE BATHROOM. SOME ROOMS HAVE BALCONIES AND ROOMS WITH WATER BEDS ARE ALSO AVAILABLE. IN THE TIFFANY RESTAURANT YOU CAN TASTE DELICIOUS SEAFOOD SPECIALITIES GENUINE MEDITERRANEAN CUISINE OR RICH MEAT DISHES ALL FRESHLY PREPARED. FREE VALET PARKING IS OFFERED ON ARRIVAL. FRONT DESK IS ATTENDED 24 HOURS A DAY AND HOTEL S MULTILINGUAL STAFF IS AT YOUR SERVICE. Цей готель не обладнано для людей з обмеженими фізичними можливостями. Якщо вам потрібен номер зі спеціальними можливостями, виберіть інший готель. Тарифи для одномісного або двомісного номера за добу відображаються відповідно до вказаної кількості дорослих. Зверніть увагу, що за розміщення додаткових осіб, дітей, встановлення розкладних ліжок та інші дрібні послуги може стягуватися додаткова платня під час реєстрації. Тарифи залежать від наявності вільних номерів і можуть не включати додаткові податки та готельні збори. Деякі тарифи надаються лише за пред’явлення певних посвідчень. Ми врахували усі додаткові збори, про які нам повідомив цей готель. Не зважаючи на це, збори можуть варіюватися, наприклад, залежно від тривалості вашого перебування чи номера, який ви забронювали.


text: Вальдемар Поульсен Принцип магнітного запису було продемонстровано Поульсеном ще у 1899 році. Перший прилад називався телеграфоном і використовував металевий (сталевий) дріт у якості носія. Традиційні магнітофони використовують зручніші і триваліші магнітні стрічки, але базовий принцип аналогового запису звуку не змінився: з підсилювача сигнал подається на записувальну головку, повз яку з постійною швидкістю переміщується носій (стрічка або дріт), у результаті чого носій намагнічується відповідно до звукового сигналу. При відтворенні звуку носій з тою ж швидкістю протягується повз головку відтворювання, індукуючи в ній слабкий електричний сигнал, який після підсилення подається на гучномовець. Патент на телеграфон Поульсен отримав у 1898 році. У 1908 році розробив вдосконалений варіант дугового передавача, названого його іменем. Помер у віці 73 років у Нью-Йорку, США. У 1969 році було випущено поштову марку на честь Поульсена.


text: Султан Алі Кештманд |Султан Алі Кештамнд перс. سلطانعلی کشتمند |Султан Алі Кештамнд| |11 червня 1981 — 26 травня 1988 року| |Президент:||Мухаммед Наджибулла| |Попередник:||Бабрак Кармаль| |Наступник:||Мухаммед Хасан Шарк| |21 лютого 1989 — 6 травня 1990 року| |Президент:||Мухаммед Наджибулла| |Попередник:||Мухаммед Хасан Шарк| |Наступник:||Фазль-уль-Хак Халекьяр| |Партія:||НДПА (1965–1991)| |Освіта:||Кабульський університет| |Національність:||Хазареєць| |Віросповідання:||Іслам шиїтського спрямування| |Народження:||22 травня 1935 (78 років) Чахардех, провінція Кабул, Королівство Афганістан |Батько:||Наджаф Алі| |Дружина:||Каріма Кештманд| Султан Алі Кештманд (нар. 22 травня 1935 року) — афганський державний, політичний та партійний діяч, міністр планування (1978 та 1980–1982) і прем'єр-міністр Афганістану (1981–1988 та 1989–1990), перший віце-президент (1990–1991), член політбюро ЦК НДПА, член політбюро та президії Революційної ради, секретар ЦК НДПА. Зміст Султан Алі Кештманд народився 22 травня 1935 року в містечку Чахардех провінції Кабул в хазарейській родині дуканщика (власник крамниці) шиїта Наджафа Алі[1][2]. 1961 року він закінчив економічний факультет Кабульського університету[1]. Під час навчання у 1960 році Кештманд вступив до підпільного гуртку Кармаля. У січні 1965 року брав участь у першому установчому з'їзді НДПА, на якому був обраний членом ЦК НДПА, але того ж року його було заарештовано за організацію та керівництво масовими антиурядовими демонстраціями, пробувши у в'язниці близько року[2][1]. У 1965 та 1969 роках Кештманд балотувався від округу міста Кабул до нижньої палати парламенту — Вулусі Джиргу, але зазнав поразки[2]. У період з 1967 до 1968 року він працював генеральним директором економічного департаменту Міністерства гірничих справ та промисловості[1]. Під час розколу НДПА Султан Алі Кештманд долучився до фракції «Парчам». Після возз'єднання партії 1977 року його обрали членом Політбюро ЦК НДПА і членом Комісії з теорії, агітації та пропаганди[1]. Після Квітневої революції 27 квітня 1978 року, коли військовики скинули режим президента Дауда і до влади прийшла партія НДПА, Кештманд увійшов до складу Революційної ради ДРА і був призначений міністром планування, але вже за три місяці його було знято з усіх постів і заарештовано за підозрою у змові з метою скидання Таракі. Його засудили до смертної кари, але вирок за наполяганням радянського уряду замінили на довічне ув'язнення, а 7 жовтня — на 15-річне тюремне ув'язнення[2][1]. Начальник Служби безпеки тих часів Асадулла Сарварі особисто брав участь у тортурах Кештманда[3]. Після введення радянських військ в Афганістан у грудні 1979 року й усунення режиму халькістів, Кештманд був звільнений з в'язниці та відновлений в якості члена Політбюро ЦК НДПА, а вже 10 січня 1980 року посів посаду заступника прем'єр-міністра й міністра планування[1], залишаючись на цьому посту до квітня 1982 року. Одночасно з 1980 до 1981 року був заступник голови Революційної ради[2]. У червні 1981 року Султан Алі Кештманд був призначений прем'єр-міністром країни, а у серпні того ж року був введений до Ради оборони, в якій очолив комітет із забезпечення безперебійної роботи комунікацій страны[2]. У травні 1988 року Кештманд пішов у відставку з посту глави уряду, поступившись постом прем'єр-міністра безпартійному політичному діячу Мухаммеду Хасану Шарку. З 22 червня 1988 до червня 1990 року — секретар ЦК НДПА[1]. 20 лютого 1989 року у зв'язку із запровадженням надзвичайного стану після виведення радянських військ з Афганістану президент Наджибулла відправив у відставку уряд Шарка та призначив Кештманда заступником голови Вищої ради оборони батьківщини та головою виконавчого комітету ради міністрів. 13 травня 1990 року Кештманда було затверджено на посаді першого віце-президента, а після того як у червні партія НДПА трансформувалась у партію Батьківщини, його було обрано членом Виконавчого комітету ЦК Партії Батьківщини[2]. У квітні 1991 року добровільно пішов у відставку з усіх постів, а 16 липня оголосив про вихід з партії Батьківщини, мотивуючи це небажанням «перелаштовуватись»[1]. 7 лютого 1992 року Кештманда було важко поранено в результаті замаху, який міг бути наслідком гострого конфлікту в афганській правлячій еліті напередодні краху режиму Наджибулли. Автор мемуарів у трьох томах «Політичні записи й історичні події» (Велика Британія, англійською мовою, 2003). У них він захищає діяльність НДПА та свого уряду, а також введення радянських військ до країни. Остання оцінка є дуже непопулярною в Афганістані, може бути пояснена тим, що усунення Аміна дозволило Кештманду вийти з в'язниці. Окрім того, Кештманд остерігався захоплення влади в Афганістані військовими колами Пакистану. Втім, тривале перебування радянських військ в Афганістані, на думку автора, було серйозною помилкою. Кештманд стверджує, що НДПА зробила дуже багато для робочого класу країни і тільки її можна назвати «волелюбним і патріотичним рухом» у новітній історії Афганістану. Однак, на його думку, в останній період свого існування НДПА перетворилась на бюрократичну організацію, що не мала ідеології (партію Батьківщини). Його дружина Каріма входила до складу НДПА й у 1980-их роках була секретарем Демократичної організації жінок Афганістану[2]. Один із братів Султана Алі Кештманда — Хамід навчався в Університеті Дружби народів ім. П.Лумумби в Москві. Два інших брати Абдулла й Асадулла здобули вищу освіту у Франції, причому Абдулла Кештманд 1984 року став тимчасовим повіреним Афганістану у Франції й одружився з француженкою, а Асадулла Кештманд працював з 1980 року співробітником, з 1982 року — заступником завідувача Міжнародним відділом ЦК НДПА, а у 1986 році був призначений тимчасовим повіреним Афганістану в Ірані[1]. Ще один брат — Хасан Алі Таеб працював з 1980 року заступником міністра громадських робіт Афганістану. Сестра Кештманда — Джаміля, була дружиною творця й лідера Революційної організації трудящих Афганістану (РОТА) Тахера Бадахші, працювала секретарем Всеафганської ради жінок, потім співробітником посольства Афганістану в НДР[1]. - «КЕШТМАНД Султан Алі» (ru). База персоналій "Хто є хто в Центральній Азії". - Слінкін М.Ф. (1999.). «Народно-демократична партія Афганістану при владі. Часи Таракі-Аміна (1978-1979 рр.)». - M. Hassan Kakar Afghanistan. The Soviet Invasion and the Afghan Response, 1979-1982. — Berkeley: University of California Press, 1995.


text: У наше століття повальної емансипації, коли жінка прагне спочатку зробити кар’єру, а потім вже обзавестися дітьми, швидше за все, частіше можна почути запитання: “Як не завагітніти?”. Але, на щастя для демографічної обстановки в країні, багато жінок, підкоряючись найсильнішому людському інстинкту, дуже хочуть мати дитину. Адже що може бути прекрасніше материнства!? Але, на жаль, є багато випадків, коли жінка, прийнявши рішення стати матір’ю, стикається з проблемою неможливості завагітніти. Тут треба обмовиться – всі наведені нижче поради можуть призвести до позитивного результату тільки в тому випадку, якщо обидва партнери абсолютно здорові. Тобто, ви повинні бути впевнені, що ні у вас, ні у партнера немає хронічного безпліддя, при якому може допомогти тільки кваліфікована медична допомога. Для цього необхідно звернутися до лікаря і пройти всі необхідні обстеження, здати потрібні аналізи, на підставі яких і буде зроблено висновок про здатність до репродукції. Якщо все гаразд, то перше, з чого треба почати – це визначення періоду овуляції (ще він називається фертильним), тому що, саме, в цей момент, і тільки в цей, відбувається зачаття. Ця подія буває один раз на місяць, приблизно в середині менструального циклу і триває 2-3 дні, тому дванадцять разів на рік є реальна можливість завагітніти. І щоб, як слід підготуватися до цього моменту, треба, як можна більш точно, знати цей період. Для більш точного визначення зараз продаються тести на овуляцію, які можна придбати в аптеці і використовувати згідно з інструкцією. Можна також скористатися порадою, заснованою на практиці, займатися любов’ю (саме любов’ю) через день між десятим і вісімнадцятим днями місячного циклу, вважаючи перший день менструації. Отже, всі тести пройдені, обстеження проведені, рішення про народження дитини прийнято ... Як же найкращим чином підготуватися до цієї найважливішоїподії в житті кожної жінки – зачаття дитини, щоб все вийшло так, як було задумано? Ось деякі рекомендації, які дозволять допомогти матінці-природі у здійсненні найбільшого дива на Землі – народження дитини. Постарайтеся повністю позбутися від стресових ситуацій, нервова обстановка може перешкодити завагітніти навіть практично здорової жінки. Постарайтеся навчитися розслаблятися за допомогою різних методик, наприклад, ароматерапії, спа-процедури або аутотренінг. Допускається для заспокоєння приймати, в невеликих кількостях, настої заспокійливих трав. Дуже важливо відмовитися від шкідливих звичок, таких як прийом алкоголю і куріння – це має бути зрозуміла кожній жінці, яка вирішила стати матір’ю. Велику роль відіграє те, чим харчуються майбутні батьки. У раціон потрібно включати, як можна більше, зелені, що містять фолієву кислоту каші та хліб, вітамін Е, що входить до складу соняшникової та оливкової олій. Обов’язково щодня споживати жирні молочні і кисломолочні продукти. Чоловікам, для збільшення рухливості сперматозоїдів, рекомендується їсти побільше м’яса, риби та горіхів. І поменше мучного та солодкого. Виключіть на цей час вживання лікарських препаратів, особливо, антибіотиків, які можуть негативно вплинути на роботу печінки, а це, у свою чергу, може перешкодити швидкому зачаттю. Є багато народних способів, які, з успіхом, використовували наші предки для того, щоб швидко завагітніти.Вони, звичайно, переважно медикаментозних засобів, але користуватися ними необхідно тільки після консультації з лікарем, який зможе призначити і засіб і дозування. Дуже сильним стимулятором статевої функції у чоловіків і жінок є вітамін Е, який у великих дозах міститься в квітках троянди, обліписі і гарбузів. Крім того, вживання гарбуза зменшує ризик токсикозу під час вагітності і збільшує кількість молока під час годування дитини. Допомагає вилікуватися від безпліддя і трава споришу, яку заварюють, як чай (1 чайна ложка на 1 літр окропу) і п’ють 4 рази на день перед їжею. Для цієї ж мети можна пити свіжовичавлений сік з пшеничних зерен – 2-3 рази на день по півсклянки за 30 хвилин до їжі. Ще в Давньому Єгипті, після воєн та епідемій, для збільшення народжуваності жінок примушували пити відвари з насіння і трави шавлії. До складу цієї трави входять фітогормони дуже схожі на жіночі статеві гормони – естрогени. Але з шавлією треба бути дуже обережним, за певних діагнозах він може і нашкодити. Дуже ефективним засобом для лікування жіночих хвороб і, в тому числі, для полегшення зачаття, є ортілія однобока (по-іншому – борова матка). Борова матка є однією найбільш справжньою феєю рослинного світу, берегинею жіночого здоров’я і щастя. Борова матка дуже вибірково діє на організм, а саме на жіночі органи. Настій з цієї рослини є «живою водою», яка здатна повернути до життя. Борова матка допоможе жінці знайти здоров’я, продовжити молодість, а також затримати наступ клімаксу, старості. Але цілющі властивості борової матки не обмежуються впливом на жіночу статеву сферу. Адже недарма в народі її називають засобом від сорока хвороб. Борова матка використовується при лікуванні сечового міхура і нирок, при аденомі простати і запаленні передміхурової залози, нервових розладах і захворюваннях травного тракту. Таким чином, борова матка – це трава не тільки для жінок, але і для чоловіків. У народній медицині рослина застосовується дуже давно, а останнім часом воно часто використовується і практичними лікарями. Її призначають не тільки при запальних гінекологічних захворюваннях, але також при токсикозах, маткових кровотечах, спаєчних процесах, порушеннях менструального циклу, непрохідності труб і т. д. Тривалість прийому відвару буде залежати від тяжкості захворювання. І завжди пам’ятайте, що думка матеріальна, думайте про хороше, не тримайте ні на кого зла. Частіше намагайтеся представляти свою майбутню дитину, розмовляйте з нею, любіть ї вже зараз – і все у вас вийде! На сайте “Из рук в руки” Вы найдете большую базу производителей и поставщиков срубов в Воронеже. Доверьте дело снабжения профессионалам!


text: Недетермінована машина Тюрінга В теоретичній інформатиці недетермінована машина Тюрінга — машина Тюрінга, функція переходу якої являє собою недетермінований скінченний автомат. |Машини Тюрінга| |Варіанти машин| |Вчені| Детермінована машина Тюрінга має функцію переходу, яка по комбінації поточного стану і символу на стрічці визначає три речі: символ, що буде записаний на стрічці, напрямок зміщення головки по стрічці і новий стан скінченного автомату. Наприклад, X на стрічці в стані 3 однозначно визначає перехід в стан 4, запис на стрічку символу Y і переміщення головки на одну позицію вліво. У випадку з недетермінованою машиною Тюрінга, комбінація поточного стану автомата і символу на стрічці може допускати кілька переходів. Наприклад, X на стрічці і стан 3 допускає як стан 4 із записом на стрічку символу Y та зміщенням головки вправо, так і стан 5 з записом на стрічку символу Z і зміщенням головки вліво. Як НМТ «дізнається», який з можливих шляхів приведе в потрібний стан? Є два способи це уявити. - Можна вважати, що НМТ - «надзвичайно щаслива»; тобто завжди вибирає перехід, який в кінцевому рахунку призводить до потрібного стану, якщо такий перехід взагалі є. - Можна уявити, що в разі неоднозначності переходу (поточна комбінація стану і символу на стрічці допускає кілька переходів) НМТ ділиться на кілька НМТ, кожна з яких діє за одним з можливих переходів. Тобто на відміну від ДМТ, яка має єдиний «шлях обчислень», НМТ має «дерево обчислень» (у загальному випадку - експоненціальне число шляхів). Більш формально, недетермінована машина Тюрінга - це шістка об'єктів , де - — кінцева множина станів - — кінцева множина символів (алфавіт стрічки) - — початковий стан - — символ пропуску () - — кінцева множина можливих станів - — багатозначне відображення з пари стан-символ, що називається функцією переходу. Інтуїтивно здається, що НМТ більш потужні, ніж ДМТ, так як вони виконують кілька обчислень відразу. ДМТ може моделювати будь-який перехід НМТ, роблячи багаторазові копії стану, якщо зустрічається неоднозначність. Очевидно, що це моделювання вимагає значно більше часу. Наскільки більше - невідомо. В окремому випадку обмеження за часом у вигляді полінома від довжини входу це питання являє собою класичну задачу «P = NP» (див. класи складності P і NP). Клас алгоритмів, виконуваних за поліноміальний час на недетермінованих машинах Тюрінга, називається класом NP. Розглянемо задачу перевірки того що дане b-розрядне ціле число N (2b-1≤N<2b) є складовим. Тоді b - довжина вхідних даних, стосовно якого розглядається час обчислення. Відповідь "ТАК" - число складене і "НІ" - просте. Недетермінований алгоритм для цього завдання може бути наступним: - Вибрати недетермінованої ціле число m таке що 1<m<N. - Розділити націло N на m, залишок позначимо через a. - Якщо a = 0 видати відповідь "ТАК" (m тоді - дільник N), інакше видати відповідь "НІ". (Алгоритм написаний не безпосередньо у вигляді визначення машини Тьюринга.) Під час обчислення цього алгоритму визначальною частиною є час виконання ділення, яке може бути виконано за O(b2) кроків, що представляє собою поліноміальний час. Таким чином завдання знаходиться в класі NP. Для реалізації такого часу обчислення, потрібно вдало вибирати число m, або виконувати обчислення по всіх можливих шляхах (для всіх можливих m) одночасно на безлічі копій машини. Якщо моделювати цей алгоритм на детермінованій машині Тюрінга, пробуючи по черзі всі можливі варіанти, потрібно перевірити N-2=O(2b) гілок. Таким чином загальний час обчислень буде O(b22b) кроків, що є вже експоненціальне час, яке істотно більше ніж поліноміальний час. Таким чином цей алгоритм не потрапляє в клас P. (Проте, можуть бути застосовані інші, більш швидкі алгоритми для цього завдання, які працюють за поліноміальний час, і таким чином завдання потрапляє в клас P.) Інші абстрактні виконавці та формальні системи обчислень: - Машина Тюрінга - Машина Поста (автоматною програмування) - Лямбда-числення (функціональне програмування)


text: Рід Асакура Зміст За родинними переказами самураї Асакура були нащадками імператора Котоку. Вони походили з повітових урядників повіту Кусакабе у провінції Тадзіма. У середині 12 століття, рід став володарем маєтку Асакура повіту Йофу, від якого отримав своє ім'я. У 14 столітті, в епоху воєн північної і південної династій, голова роду, Асакура Хірокаґе, виступив на стороні першої і воював у військах сьоґуна Асікаґи Такаудзі. За наказаом останнього Асакура були перепорядквані сьоґунатівським високопосадовцям, родині Сіба і відрядженні на фронт у провінціїї Етідзен. За заслуги Хірокаґе отримав землі в цій провінції і встановив свою резиденцію у замку Куромару. За головування Асакура Такакаґе рід вступив у війну років Онін (1467—1477), яка розпочала цілу епоху безперестанних міжусобиць в Японії. Асакура прогнали своїх сюзерена і військових губернаторів провінції Етідзен — сімейство Сіба, а також розбили сили віце-губернаторів — рід Кай. За життя Такакаґе, Асакура змогли стати провінційними даймьо. Голова роду встановив закони у вигляді повчань для підконтрольних територій та надав земельні гаранії місцевій знаті. Задум Такакаґе останочно об'єднати провінцію Етідзен під начальством роду Асакура здійснив його син, Асакура Удзікаґе. Він перніс родинну резиденцію до гірського замку Ітідзьодані і збудував поруч з ним призамкове місто, де розселив своїх васалів — самураїв і ремісників. Останній голова, Асакура Йосікаґе, приділяв увагу лише внутрішнім проблемам, нехтуючи вирішенням загальнояпонських політичних питань. У 1568 році він відмовив претенденту на сьоґунівський тутул Асіказі Йосіакі у військовій помічі, що стало приводом до майбутньої війни із родом Ода. 1570 року Йосікаґе разом із союзним родом Адзаї програв військам Оди Нобунаґи у битві при Анеґава. Ця поразка стала доленосною для Асакури, у результаті якої провінція Етідзен була звойована противником. 1573 року Йосікаґе убили власні васали. Разом із ним загинула головна гілка роду Асакура. Легенда: |Ім'я українською||Ім'я японською||Роки життя||Роки головування| |1||Асакура Хірокаґе||朝倉広景||1254 — 1352| |2||Асакура Такакаґе||朝倉高景||1314 — 1372| |3||Асакура Удзікаґе||朝倉氏景||1339 — 1405| |4||Асакура Садакаґе||朝倉貞景||1358 — 1436| |5||Асакура Норікаґе||朝倉教景||1380 — 1463| |6||Асакура Іекаґе||朝倉家景||1402 — 1451| |7||Асакура Такакаґе||朝倉孝景||1428 — 1481| |8||Асакура Удзікаґе||朝倉氏景||1449 — 1486| |9||Асакура Садакаґе||朝倉貞景||1473 — 1512| |10||Асакура Такакаґе||朝倉孝景||1493 — 1548| |11||Асакура Йосікаґе||朝倉義景||1533 — 1573||1548 — 1573| - 『新編 日本史辞典』 (Нове видання. Словник історії Японії) 京大日本史辞典編纂会、東京創元社、1994. — P.10.


text: Екоклуб “Зелена хвиля” в рамках проекту “Зелений офіс НаУКМА” оголошує конкурс на найкращі креативні плакати/стікери з екологічної тематики. 17 грудня 2010 року у Зеленій аудиторії Науково-виробничим діагностичним центром було проведено тепловізійне обстеження. Звів нас Микола Шлапак, який знайшов акцію від компанії про те, що перші 10 аудитів буде проведено безкоштовно. У додатку приводжу весь документ. У найближчий час на державних та регіональних ТРК виходитиме нова передача "Зелені ідеї та технології". Її перший випуск присвячено саме зеленому офісу. У лютому 2010р. цілий номер газети "Дело" було присвячено екологічній тематиці. Кореспондентка Олена Гладских провела власне дослідження щодо впровадження принципів зеленого офісу серед українського бізнесу. Як часто, отримавши листа електронною поштою, ми, не задумуючись, відразу відсилаємо його на друк? 21 жовтня 2009 року, пройшла конференція, присвячена «GREEN BUILDING («ЗЕЛЕНЕ БУДИНОК») - DELTA FORUM Green Building Conference, організованого ТОВ «Дельта Проектконсалт Україна», міжнародною компанією, яка спеціалізується на архітектурі і консалтингу у сфері будівництва. 17 листопада, 2009 р. о 18:30 у кав’ярні Антресоль у Києві відбудеться перша зустріч Green Drink. Green Drinks – це місце зустрічі та знайомства людей, що безпосередньо мають справу з охороною довкілля. 24 вересня 2009 року у Зеленій аудиторії (3-213а) НаУКМА пройшла презентація брошури «Зелений офіс: з турботою про довкілля, з вигодою для бізнесу». Зелений кінотеатр повернувся з канікул і готовий знову радувати Вас своїми показами. Знайомтесь з програмою нового циклу показів Зеленого Кінотеатру. НАДРА БАНК підписав декларацію Національної інформаційно-просвітницької кампанії «Прямуй на зелене!» («Go green!»), ініційованої Представництвом ООН в Україні в рамках Мережі Глобального Договору та Міністерством охорони навколишнього природного середовища України.


text: Зустрічаємо дружину з пологового будинку Народження малюка – дуже важлива подія в житті будь-якої сім'ї. Але разом з радістю воно приносить за собою масу клопоту, які в основному лягають на плечі молодої мами. Тому так важливо новоспеченому татові взяти частину турбот на себе. Але, як правило, чоловіки в останній момент задаються питанням, як зустріти дружину з пологового будинку, хоча починати підготовку до цього потрібно відразу після народження малюка. В першу чергу потрібно провести генеральну прибирання квартири, адже новонароджена дитина повинна жити в чистоті, а у його мами перші тижні після пологів просто не буде залишатися сил і часу на виконання всієї роботи по дому. Також потрібно перепрати і перегладити всі брудну білизну, помити накопичилася посуд і заповнити холодильник свіжими продуктами. Для малюка потрібно приготувати ліжечко, запас пелюшок, підгузників і, можливо, дитячого харчування для штучного вигодовування. За пару днів до виписки дружини з пологового будинку потрібно зібрати для неї одяг і косметику, а також одяг і красивий комплект для малюка. Ці речі потрібно взяти з собою в день виписки і передати дружині через персонал пологового будинку. Неодмінно треба приготувати фотоапарат або відеокамеру і перевірити, справно Чи вони працюють, не розряджені батарейки. Ще краще заздалегідь замовити професійну фото-або відеозйомку, щоб усі зворушливі моменти такого важливого дня збереглися в пам'яті. Також слід подумати, на чому молода мама з дитиною поїдуть додому. При відсутності власного автомобіля потрібно заздалегідь домовитися з родичами або друзями, або замовити таксі. Напередодні або в сам день зустрічі дружини з пологового будинку потрібно обов'язково приготувати для неї красивий букет квітів. І не варто вважати цей момент банальним або не вартим уваги. У разі тотальної нестачі часу на покупку букета виручить доставка квітів по Москві. Зазвичай прийнято дякувати медсестер, які допомагають молодій мамі при виписці з пологового будинку. Але не варто забувати про лікаря і акушерці, що приймали пологи, адже вони надали їй і маляті набагато більшу допомогу. Віддячити медперсонал можна коробкою цукерок, тортом, красиво оформленої кошиком з фруктами. Ну і в довгоочікуваний день повністю підготовленому молодому татові залишиться тільки привести себе в порядок і відправиться зустрічати дружину і малюка з пологового будинку. |Також читайте на нашому сайтi|


text: Закон Амонтона — Кулона Зако́н Амонто́на — Куло́на — емпіричний закон макротрибології, що встановлює зв'язок між силою тертя, що виникає при ковзанні тіла по поверхні іншого тіла, з силою нормальної реакції, що діє на тіло з боку поверхні. Зміст У найпростіших випадках сила тертя та нормальне навантаження (або сила нормальної реакції) зв'язані нерівністю: яка перетворюється у рівність при наявності відносного руху проковзування. Закон Амонтона — Кулона Для випадку проковзування пропорційно пов'язує силу тертя і нормальну реакцію. Для найпростіших випадків сила тертя ковзання та нормальне навантаження (або сила нормальної реакції) пов'язані лінійним рівнянням: де — безрозмірний коефіцієнт тертя, який і несе всю інформацію про тертя. Для більшості пар матеріалів значення коефіцієнта тертя не перевищує 1 і знаходиться в діапазоні 0,1...0,5. Якщо коефіцієнт тертя перевищує 1 ( > 1), це означає, що між контактуючими тілами виникає ще сила адгезії Nad і формула для розрахунку коефіцієнта тертя набуває вигляду: Першим закон тертя сформулював Леонардо да Вінчі, який ще у 1519 році стверджував, що сила тертя, що виникає при контакті тіла з поверхнею іншого тіла, пропорційна навантаженню (силі притискування), спрямована проти напрямку руху і не залежить від площі контакту. Модель Леонардо да Вінчі була перевідкрита через 180 років Г. Амонтоном і отримала остаточне обґрунтування в роботах Ш. О. Кулона (1781). Амонтон і Кулон ввели поняття коефіцієнта тертя як відношення сили тертя до навантаження, надавши йому значення фізичної константи, що повністю визначає силу тертя для будь-якої пари матеріалів, що контактують в умовах тертя. - Сивухин Д. В. Общий курс физики — М.: Наука, 1979. — Т. I. Механика. — С. 101—102. — 520 с. - Кіндрачук М. В., Лабунець В. Ф., Пашечко М. І., Корбут Є. В. Трибологія: підручник/ МОН. – Київ: НАУ-друк, 2009. – 392 с. ISBN 978-966-598-609-6 - Теорія механізмів і машин/ А. С. Кореняко; Під ред. М. К. Афанасьєва. - К. : Вища шк. Головне вид-во, 1987. - 206 с.


text: Консульська екзекватура Консульська екзекватура — дозвіл держави перебування на виконання консульських функцій даною особою в даному консульському окрузі. Екзекватура може являти собою окремий документ або видаватися у формі дозволяючого напису на консульському патенті. Отримавши екзекватуру, консул може приступати до виконання своїх функцій. Порядок і форма видачі екзекватури регламентується законодавством країни перебування. До отримання екзекватури може видаватися тимчасовий дозвіл на виконання консульських функцій. У видачі екзекватури може бути відмовлено. Держава перебування не зобов'язана повідомляти причини відмови у видачі екзекватури (ст. 12 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року).


text: Ідеальний для розваг і релаксу Best Western Taipa Hotelзнаходиться на території Taipa / Котай Макао. Знаходячись у 1 km від центру міста, готель має стратегічне розташування, що гарантує нашим гостям можливість швидко та легко дістатися до будь-якої видатної пам"ятки. Цей сучасний готель розташований безпосередньо біля таких визначний пам"яток, як Венетіан Котай Арена, Тайпа Будинок-музей, Острів Тайпа. В Best Western Taipa Hotel, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Пральня, бізнес центр, трансфер готель/аеропорт, кафе, сейфи - це лише кілька характеристик, які відрізняють Best Western Taipa Hotel від багатьох інших у цьому місті. Проживання у готелі має високу ступінь комфортності, з обладнання для прасування, бездротовий доступ до Інтернету (платний), телебачення, зона відпочинку, душ у кожному номері. Готель пропонує вам безліч унікальних можливостей для відпочинку, таких як фітнес-центр. Best Western Taipa Hotel є розумним вибором дл туристів до Макао, пропонуючи спокійно перебувати тут в будь-який час. Hotel undergoes a renovation until 31 July 2014, noise disturbances may occur. We apologize for any inconvenience caused.


text: Навіть таку складну машину, як трактор, можна спробувати сконструювати своїми руками. Хоча саморобний агрегат і поступається фірмовим машинам, але й у нього є незаперечні переваги. І основне з них — доступність. Інструкція - Визначтеся з моделлю майбутнього трактора і складіть необхідні креслення. Ознайомитися з прикладами подібного технічної творчості можна тут: http://www.pan-as.ru/load/samodelnye_traktora_chertezhi/10-1-0-868 і тут: http://samodelniy.ru/kak-sdelat-traktor. На даних сайтах ви побачите креслення основних деталей і зовнішній вигляд вийшла конструкції. - Підберіть необхідні деталі і інструменти. По конструкції механіка М. Симонова, коробку передач можна взяти від самоскида ГАЗ-53, механізм зчеплення від машини ГАЗ-52. Передні колеса даної конструкції були узяті від ГАЗ-69, інші деталі — також від різних моделей машин. Визначтеся з тим, що вам доступно і зберіть всі основні частини. - Приступайте до виготовлення рами. Зварену симетричну раму можна зробити з наявної в запасі металу. Зокрема, М. Симонов використав швелер No 10, швелер No 12, швелер No 16 і металеву трубу для виготовлення двох лонжеронів і траверса. Рамку для підлоги кабіни можна зварити з труби з прямокутним перетином 60×40 мм. Зберіть шасі трактора на рамі: встановіть силовий агрегат, трансмісію передній і задній міст з колесами. В якості силового агрегату можна використовувати дизельний двигун, узятий, наприклад, з болгарського навантажувача. - Прикріпіть до двигуна кошик зчеплення і підключіть коробку передач. Врахуйте, що при з’єднанні деталей від різного виду машин неодмінно доведеться вносити будь-які конструкторські доробки. Все залежить від підібраних деталей і вашого вміння. Приклади складання ходової частини саморобного трактора: http://mini-traktor.masteraero.ru/minitraktor-4.php. - Визначтеся з типом рульового управління. М. Симонов пропонує зробити його гідравлічним, так як воно працює тільки при включеному двигуні і помітно простіше у використанні, ніж механічне. Вставте в кабіні скла, прикріпіть двері, які можна взяти від іншого трактора. Обладнайте електропроводку, скориставшись схемою, наприклад, від трактора Т-40. Укомплектуйте приладову панель, вмонтуйте фари і сигнальні ліхтарі. - Пам’ятайте, що саморобна конструкція обов’язково повинна пройти державний техогляд і отримати реєстраційний номер. Без цього приступати до роботи не можна.


text: Садиба Садиба — мовна одиниця, для якої характерна полісемія, і у різні часи мала різні, інколи близькі, інколи доповнюючі значення. - Див. також: Сад - 1. Садиба1 — житловий будинок та господарські будівлі з прилеглими до них садом і городом, що разом з ними є окремим господарством.[1] Садиба (або садибна забудова) — тип забудови, основними репрезентативними елементами якої були: огорожа (наприклад, посаджені палі), брами (ворота), галереї та дахи будинків.[2] Такий тип забудови, згідно з аналізом археологічних досліджень, характерний для Києва (огорожа з київ) Х–ХІ ст., а також для багатьох великих міст Центрально-Східної Європи[3] - (див. Домашнє присадибне господарство). - 2. Садиба2 — адміністративно-громадські, виробничо-господарські та житлові будівлі колгоспу, радянського господарства тощо, зосереджені в одному місці.[1] Зміст - 1 Садиба1 - 1.1 Відомі садиби - 1.1.1 Садиба з Італійським палацом, Петербург, 1721-23 рр. - 1.1.2 Садиби Західної України - 1.1.3 Садиби доби класицизму - 1.1.4 Садиби 19 століття в Україні - 1.1.5 Садиба барона Кеніга - Шарівка - 1.1.6 Дворянські садиби в Росії та їх трагічні долі - 1.1.7 Музей російської садибної культури - 1.1.8 Історичні краєвиди російських садиб - 1.1 Відомі садиби - 2 Садиба2 - 3 Примітки - 4 Посилання - 5 Література - 6 Див. також Садиба як житловий будинок та господарські будівлі з прилеглими до них садом і городом, що разом з ними є окремим господарством мали свої локальні особливості. Локальна своєрідність садиб у різних історико-етнографічних районах України виникла завдяки різним комбінаціям господарських будівель, їхнім архітектурно-конструктивним особливостям, що залежало від наявності будівельних матеріалів, місцевих будівельних традицій. У часи Середньовіччя садиба — дворище — була підпорядкована потребами вільної родини.[4] Це були багатобудинкові двори, в яких будівлі не загороджували, вільно розташовували на ділянці землі, якою користувалися усі господарі спільно.[4] Залишки подібного господарства можна спостерігати у Сколівському районі на Львівщині. В Карпатах, гуцульський осідок, тобто садиба,[5] називалась «граждою». Основну виробничу ланку становила велика сім'я, община, які селилися окремими групами. Садиби були розкидані по горах і долинах далеко одна від одної. Існували садиби з незамкненим, відкритим подвір'ям, на якому господарські споруди розміщувалися вільно, без певного порядку а також замкнені — наприклад: гуцульські гражди. Поряд з такою схемою в окремих районах України побутували локальні варіанти однорядної і дворядної, Г-подібної, а також замкненої забудови відкритого двору. З розпадом великої родини на окремі садиба стала одноосібним господарством.[4] З виникненням боярства, в епоху розкладу родоплемінних відносин у слов'янських племен (6-9 ст.) садиби перетворюються у феодальні маєтки: Сади́ба — феодальний маєток, поміщицький будинок, палац, і господарські будівлі з підтримки сільськогосподарських угідь та лісів, майданчики дуже великої власності; володіння знатних людей (дворян, старшин, шляхти, купців) і заможних представників інших класів, періоду XVII — початок XX ст. Адміністративний центр найнижчої одиниці територіальної організації в феодальній системі в Європі. До складу класичної барської садиби-маєтку зазвичай входив барський будинок, кілька флігелів, конюшня, парк зі ставками, алеями, альтанками, гротами, «людські» хати челяді, конюшні, кузня, баня, амбари і погреба, інколи до садиби входила церква.[6] Міські дворянські садиби-маєтки, характерні для Москви, рідше — Санкт-Петербургу, губернських міст, як правило, складались з панського будинку, «служб» (стайня, сарай, будівлі для обслуги), невеликого садка. - Див.також: Город Виділяють кілька основних категорій садиб, що збереглися: - садиби багатих осіб XVII століття - садиби поміщиків XVIII-XIX ст. - міські садиби XVIII-XIX ст. Низка садиб Російської імперії будувалися за оригінальними проектами відомих чи не дуже архітекторів. Процес розпочався ще в 17 ст. з побудови садиб в дереві. Перші кам'яні садиби виникають на зламі 17-18 ст. під впливом секуляризації російської культури та реформ побуту, започаткованих царем Петром І. Серед перших новітнього стилю маєтків — садиба Головіна та Лефортовський палац в Німецькій слободі, садиба з регулярним парком лікаря-голландця Миколи Бідлоо (1674 ?—1735), надвірного лікаря Петра І. Хвиля розбудови дворянських садиб прийшла з наказом царя Петра ІІ про волю дворянам або служити, або жити у власних садибах. Визначні зразки садиб доби класицизму в Російській імперії — Архангельське (Голіциних) Юсупових, Суханово Волконських , Середніково Столипіних, Останкіно Шеремєтєвих, Любліно Дурасових, Кузьмінки Голіциних тощо. Низка садиб, які належали відомим меценатам, стали важливими центрами культурного життя (наприклад, Останкіно Шеремєтєвих Абрамцево часів Савви Мамонтова, Талашкіно княгині Тенішової). Інші садиби зробили відомими їх власники — Спаське-Лутовіново письменника Тургенєва, Тархани та Середніково Столипіних і Лермонтова, Михайловське і Болдіно поета Пушкіна, Остаф'єво князя Вяземського ). Садиби європейського зразка виникають в Петербурзі та його передмістях на початку 18 століття. Зазвичай проекти і будівництво їх очолюють іноземні архітектори. Одна з перших - садиба з Італійським палацом. Садиба виникла біля Анічкова моста, тільки на тому боці, що в той час вважався заміським. Саме тут цар Петро І наказав роздати ділянки під забудову садиб. Аби полегшити володарям справу, за наказом царя архітектор Доменіко Трезіні створив типові зразки-проекти планування садиб. Ці зразки зберіглися: огорожа, обов'язковий басейн або ставок(вода на випадок пожежі), будівля господаря, сарай для човнів, зразки альтанок, зразки планування барокових садочків. Садиба з Італійським палацом відрізнялась одразу. Бо її планували не за типовим зразком. Для швидкості-палац відбудували з дерева. Тричастинний, з павільонами на кінцях, в яких розмістили парадні сходинки. Найбільшої краси надавав садибі бароковий парк з незвичними поки партерами, фонтанами та квітниками. Планування парку теж було нетиповим, що вигідно виділяло садибу серед інших. Майстру-планувальнику були властиві витончений смак та неабиякий хист. Садиба одразу стала найкращою в новій столиці. Це була садиба для дружини царя Катерини. Вже у травні 1723 року святкували входини. Обід вельможним гостям подали в оранжереї. Цар помер у січні 1725 року, а дружина у 1727 - му, отже господарі користувалися садибою недовго. Сама ж садиба проіснувала до 1804 року, переживши і господарів, і добу бароко. На тому місці давно інша забудова, зник і рідкісний сад бароко, що важався найкращим в метрополії імперії. Довго розшукували автора проекту. Декотрі вважали, що це Земцов Михайло Григорович, бо він провів більшість будівельних робіт у 1730-х рр. (кам'яна оранжерея, водонагнітна вежа для фонтану, роботи в саду). Але в роки розбудови Італійського палацу Земцов перебував на будівництві в Таллінні, тобто, його не було в Петербурзі до 1724 р. Пізніше виявили, що автор — Ніколо Мікетті, митець з Риму, який і вибудував ефектну споруду у 1721—1723 рр. Він майже п'ять років життя віддав Петербургу. Постійна загроза турецького нападу спричинила особливості садиб Заходу України. Часто це укріплення з садибою, маленькі фортеці або садиби-замки на укріпленнях. Прикладами садиб-укріплень стали Олесько, Збараж, Золочівський замок, Олика (Радзівіллів), славнозвісні Підгірці (Підгорецький замок). Доба бароко в Україні спів'існувала з декількома війнами та постійними нападами оттоманської Порти(Туреччини), яка жила загарбницькими війнами та продажем полонених. Полонені слов'яни — постійна частина рабських базарів Туреччини того часу. Навіть англійське слово «раб» (slave)- походить від слова «слов'янин». Поволі, коли небезпека вщухає, будують садиби й без укріплень. Грошей не жалкують і виникають дивні садиби із скульптурами на брамах та службових приміщеннях (Ляське 18 ст., перебудоване, Оброшино, що за проектом архітектора Юзефа Фонтана, магнацька садиба князів Сангушко (Ізяслав Хмельницька об., руїна). Перлини садиб доби класицизму має на своїх теренах і Україна. Перш за все це Вороновиця Можайських (арх. Д. Мерліні, Вінницька об. збережена, нині Вороновицький музей історії авіації та космонавтики України ), Микулинці графів Реїв (Тернопільська об.,збережена),Серебринці (Вінницька об.,руїна). Пам'яткою світового рівня є садиба Розумовського К. Г. в Батурині (арх Чарльз Камерон,Чернігівська об.,реставрована).Садиби в Тульчині та Вишнівцях найбільші за розмірами, та значно поступаються мистецьким якостям садиб в Серебринцях,Микулинцях чи Батурині. Зразками провінційного класицизму були садиби Браницьких в Олександрії (зруйнована,існує пейзажний парк), Верхівня панів Ганьських(збережена), Хомутець Муравьових-Апостол (Полтавська об, руїна), садиба Тор Ланге в Нападівці (Винницька об.,руїна), Самчики (Хмельницька об, збережена, музей). Це неправда, що садиби є типові й нетипові. Майже всі нетипові. Є й надзвичайні. - Перша - садиба Старий Мерчик (Харківська об.) Руїна недостатньо вивчена, та за мистецькими якостями належить генію в архітектурі. Автора проекту ще не встановили. Після більшовицького перевороту бібліотеку ( 160 примірників) останніх володарів садиби Квашніних-Самаріних вивезли (В.А.Мамуровський) і передали в Московський університет,а картинну галерею передали в Рум'янцевський музей, що існував до 1924 року в Москві. - Друга - садиба Вишеньки Рум'янцева Петра Олександровича (збережена, нині санаторій, Чернігівська об.). Занадто складний та чудернацький план палацу в Вишеньках робить його винятком і шедевром. Лише провінційне втілення блискучого проекту дещо принижуе надзвичайні мистецькі якості палацу-винятку. Винятковість архітектури палацу добре відчувають кіномитці. Саме в садибі Вишеньки відбувались зйомки кінострічки Ю.Г. Іллєнка « Молитва за гетьмана Мазепу » - Третя - Самчики, теж в переліку цікавих садиб. Власником був полковник Петро Чечель. Панський дім (палац)одноповерховий, в стилі пізнього класицизму (ампіру), побудований за проектом польського архтектора Якуба Кобицького. Оздоби інтер'єрів створив італійський (швейцарський ?) скульптор Жан Батіст Цегляно. Багата садиба без парку - ніщо. Тому парк в садибі створив відомий на землях України (тоді в складі Російської імперії) садівник Діоніс Міклер, засновник ботанічного саду в місті Кременець , найстарішого серед ботанічних садів України. Паркові будівлі в стилі класицизм доповнили і провінційним зразком шинуазрі - Китайським павільйоном. Вибудуваний з цегли, потинькований, прикрашений рустикацією, пілястрами, розфарбований в біло-жовті кольори, павільйон теж цілком належав би класицизму, аби не високий гнучкий дах з заокругленими кінцівками.Окрасою павільйону була скульптура Будди. Унікальним для України залишився і інтер'єр панської оселі в стилі японізм ( дракони, квіти і птахи, гейша з парасолькою, стилізації ієрогліфічних написів). Потрощені за часів СРСР оздоби вдалося відреставрувати. З 1990-х років тут музей. - Четверта - Яготин. Палацово-парковий ансамбль графа Кирила Розумовського в Яготині належав до найкращих на теренах України. Палац, вибудований з дерева, згорів у 1917 році і більш ніколи не відновлювався. Вирішений в формах кам'яної архітектури довгим єдиним блоком, він був вдало аранжований без зайвих колон і фронтонів. Тричастинний центр (напівротонда, головна будівля, ризаліти) були доповнені бічними галереями з великими вікнами та кінцевими павільйонами. Декор, архітектурні об'єми і форми вікон свідчили про надзвичайно якісний зразок столичного ампіру, що виник в тодішній Київській губернії. Втрата палацу Кирила Розумовського в Яготині - втрата для всього мистецтва архітектури України. 19 століття здебільшого - століття міст та смерті старих садиб. Але виникають і нові. Найбільші серед нових - садиба(замок) Даховських в Леськові (Черкаська об.,існує),садиба Василівка генерала Попова(Запорізька об, руїна=музей ) . Зажили своєї слави й садиби хірурга Пірогова (Вінницька об.,музей), Шарівка Кеніга (Харківська обл.), садиба капітана Чичагова (Вінницька обл., нині школа). Цікаво, що садибна архітектура стала зразком для будівель суспільних закладів. Стара лікарня в Одесі побудована за схемою приватної садиби-курдонер, будівля, парк (арх. Тома де Томон, що працював у Петербурзі). Всі ознаки аристократичного палацу мала й будівля Присутственних місць в Харкові (арх. Ярославський Петро Антонович, 1805 р.) Назва Шарівка походить від прізвища козацького полковника Шарія, що жив на початку 18 ст. Другий володар садиби (Ольховський )у 19 ст. програв її в карти німцю Христіану Гебенштрейну. Вже у 1869 р. в Шарівці були винокурня, паровий млин, палац і пейзажний парк. Після Гебенштрейна володарем став Леопольд Кеніг, що починав бізнес в Петербурзі. Пізніше побудував цукровий завод біля Шарівки і придбав садибу. Саме при ньому будівля палацу набула неоготичного вигляду. Парк при садибі, що створений на схилі у вигляді терас,опрацював садівник Георг Куфальдт, що працював над парком палацу Кадріорг в місті Таллінн. За радянських часів садиба використовувалась як туберкульозний санаторій. - Московська область , музей-садиба, - , музей-садиба в межах Москви - Зразками багатої садиби доби бароко в Росії стали Кусково графа Шеремєтєва П. Б. та Ярополець Чернишова З.Г. Палац Чернишова мав 420 мерів у довжину ( руїна на 2008 рік). Провінційні варіанти барокових садиб представлені садибами Хмеліта Грибоєдових(нині Смоленська об.,реставрована) та Диліци-Єлізаветіно Шкуріних (суцільна руїна). Садиб доби класицизму була така безліч, що уявлення про російську садибу створили саме вони.Класицизм затьмарив і добу російських садиб 17 століття ( садиба Ізмайлово Романових, реставрують),і доби бароко ( Ясенєво, Перово в Москві, барокова садиба вченого Ломоносова М.В.,садиби аристократів в Петербурзі). На жаль, уся ця безліч або зруйнована у 19-20 століттях, або руйнується зараз ( Ропша біля Петербурга, Дугіно Паніних, майже всі садиби князів і графів Орлових, Надєждіно Куракіна, Лялічи Завадовського, Троїцьке жінки-президента двох академій Воронцової-Дашкової, уся кількість маленьких садиб з каменю і дерева) . Науковець Греч Олексій Миколайович, розстріляний 1938 р., уважний до всіх складових садибної культури, котра могла підживлювати будь яку цивілізацію, окрім традицій завойовників і варварів, болісно описав навіть трагічну долю садибних бібліотек за часів більшовиків — - Книги... Їх вивозили із садиб сотнями і тисячами скринь і пакунків в Москву і Петербург, в губернські і уїздні центри, де вони, потрощені і нікому не потрібні, лежали купами-штосами в музейних коморах і бібліотечних підвалах. Старі видання, захватані руками невігласів, роздерті на частини, використовували на махорочні закрутки, вщент мололи в паперових млинах. Іноді з них видирали, наче шматки живого м'яса, гравюри і віньєтки, а аркуші с текстами йшли на оклеювання стін під шпалери. Або викидали взагалі на з'їдання мишам в обдертих і засмічених кімнатах. Вітер крізь розбиті вікна сумно розносив порожніми залами роздерті аркуші, наче непотрібне, опале листя стежками непотрібних парків. Отак мовчки і болісно гинули після 1917 року старовинні видання в російських садибах. Трохи більше пощастило садибам на околицях столиць ( Марьїно Голіциних, Гостилиці Розумовського, Ропша біля Петербургу, їх ще можна врятувати), чи в сучасній Москві ( Валуєво, Любліно Дурасових, Кузьмінки ,Останкіно Щеремєтєва та інші.) З порушенням реставраційних норм відновлена садиба Царицино архітекторів Баженова та Казакова в Москві. Лише наприкінці 20 століття прийшло усвідомлення надзвичайної вартості садибної культури в Росії і у світі взагалі. Віддаючи належне зниклій культурі, на базі садиби Кузьмінки в Москві у 1999 році засновано Музей російської садибної культури «Садиби князів Голіциних «Влахернське-Кузьмінки». В музеї садибної культури проводять концерти класичної музики і романсів, працює «Парк історичних розваг». Після Жовтневого більшовицького перевороту 1917 року власники практично усіх садиб-маєтків Російської імперії вимушено покинули свої володіння. Більша їх частина була пограбована, спалена, зруйнована вщент. Лише у деяких садибах у роки радянської влади створили музеї (московські — Кусково, Останкіно, «Ясна Поляна» — в Тульській області, Пушкінський заповідник в Болдіно тощо.). - Словник української мови: Том дев'ятий С / Редкол. І.К.Білодід та ін., редактори тому: І.С.Назарова, О.П.Петровська, Л.Г.Скрипник, Л.А.Юрчук - К.:«Наукова думка», 1978 (с.:10) - Петрик В.М. Завершальні компоненти забудови міст Галичини ХІ–ХІІІ ст // Вісник Національного університету "Львівська політехніка". — 2011, No716 - Харламов В.О. Конструктивні особливості дерев’яних будівель Подолу Х-ХІІІ ст. // Археологічні дослідження стародавнього Києва. – К.: Наук. думка, 1976. – С. 47–55 - Н. Савчак Генеза побудови простору громадських будівель і споруд між різними населеними пунктами // Вісник Львівського національного аграрного університету. Збірник наукових праць. - 2012р, No 13. - Словник української мови: Том другий (Г-Ж) / Редкол. І. К. Білодід та ін., редактори тому: П. П. Доценко, Л. А. Юрчук — К.:"Наукова думка", 1971 (с.:154) - Детская энциклопедия: для среднего и старшего возраста. Том: 7 Из истории человеческого общества / Гл.редакция: Д. Д. Благой, В. А. Варсанофьева, Б. А. Воронцов-Вельяминов, П. А. Генкель и др.; гл. редактор: А. И. Маркушевич; научн.редакторы: С. Д. Сказкин, М. В. Нечкина, Н. П. Кузин, А. В. Ефимов, А. И. Стражев, А. Г. Бокщанин;, зам. Гл.редактора: П. А. Мичурин. — Изд. Академии педагогических наук РСФСР, Москва 1961, С: 621 (с.:219) - БСЭ - стаття «Усадьба»(рос.) - Замки та храми України. Самчики - Мандри Україною. Самчики - Музей истории Лефортово, официальный сайт, Музей усадебной культуры - Іван Родічкін, Ольга Родічкіна. Старовинні маєтки України. — К.: Мистецтво, 2009, 384 с. - Великий тлумачний словник сучасної української мови / Голов. ред. В. Т. Бусел, редактори-лексикографи: В. Т. Бусел, М. Д. Василега-Дерибас, О. В. Дмитрієв, Г. В. Латник, Г. В. Степенко. — К.: Ірпінь: ВТФ «Перун», 2005. 2-ге вид. — 1728 с. - Злочевский Г. Д. Не праздное чудачество: Общество изучения русской усадьбы // Библиография. 1996. No 3. С. 102—112. Прил.: Список трудов членов ОИРУ (1923—1930). - Злочевский Г. Д. Чтобы не прерывалась связь времен: (О-во изучения русской усадьбы в прошлом, настоящем и будущем) // Археографический ежегодник за 1997 г. М., 1997. - Иванова Л. В. О воссоздании Общества изучения русской усадьбы и проблемах исследования усадьбы// Усадьба в русской культуре XIX — начала XX веков: (Материалы науч. конф. 22-24 нояб. 1994 г. Пушкинские горы). М., 1996. - Иванова Л. В. Русская усадьба и опыт ее изучения в 1920-е годы// Русская провинция: Культура XVIII—XIX вв.: Сборник статей. М., 1993. - Кончин Е. Авторитет в 19 лет!: [О В. В. Згуре] // Подмосковье. 1993. Сентябрь (No 38). - Меленевская М. Ю. Воспоминания семьдесят лет спустя // Там же. Вып. 1 (17). М.; Рыбинск, 1994. - Сад - Посадник - Посада - Товариство вивчення російської садиби - Садиби Московської області - Мартиролог зниклих і знищених садиб України - Вінець садибам (книга) - Російська садиба - Гражда - Город - Дача |Це незавершена стаття про культуру. Ви можете допомогти проекту, виправивши або дописавши її.


text: Дивитись серіал Величне століття. Роксолана 1, 2 сезон онлайн Додати коментар 1,2 сезон 3,4 сезон Ця історія встигла стати справжньою легендою, адже всі події змушують невідривно стежити за долею головної героїні, яка зуміла пройти дійсно великий шлях. Вона підкорила серце великого чоловіка і пробила собі шлях до найбільших вершин. Серіал Величне століття. Роксолана - це нова сторінка життя героїні, що полюбилася багатьом жінкам за непокірний норов і неприборканий характер. В онлайн режимі цю телевізійну картину можна дивитися на нашому віртуальному ресурсі. Незважаючи на те, що вона була викрадена ще юною дівчинкою, Роксолана змогла знайти своєї місце в житті і, при цьому, відсунути на задній план всіх своїх головних конкурентів, незадоволених таким станом речей. Султан зробив її головною дружиною і, при цьому, відчував до неї дійсно ніжні почуття. Що для цього треба було? Цей список дійсно великий, адже головна героїня пройшла через інтриги і зрадництва, обман і силу жіночої краси. В результаті, вона опинилася там, де бували лише обрані. Сходження триває і тепер ця жінка реалізує свої плани, які дозволять їй знайти справжнє щастя. Хоча, їй стає все складніше розуміти, де саме знаходяться межі благополуччя.


text: Джарвіс (острів) Загальна площа острову — 4,5 км2. Клімат тропічний, з мізерною кількістю опадів, постійним вітром, і сильним сонцем. Терени піщані, висотою від рівня моря до семи метрів (23 футів). Кораловий острів оточується низкою рифів. На острові ростуть багаторічні трави і низькі кущі. Є морські і прибережні птахи. Острів не має ніякої природної прісної води. Острів ненаселений. - Jarvis Island Home Page : Website with photos, weather, and more. - Republic of Howland, Baker and Jarvis : A fictional alternative reality Micronation. - WorldStatesmen |Це незавершена стаття з географії Сполучених Штатів Америки. Ви можете допомогти проекту, виправивши або дописавши її.