text: Інтегрована система таксономічної інформації Інтегрована система таксономічної інформації (англ. Integrated Taxonomic Information System, ITIS) спільний проект кількох урядових агенств створений з ціллю забезпечення послідовного і надійного джерела інформації таксономії біологічних видів. У 1996 році ITIS була спочатку сформована як міжвідомча група в межах федерального уряду США, залучаючи такі агентства як Департамент торговлі та Смітсонівський інститут. Зараз ITIS стала міжнародним органом, з участю урядових організацій Канади і Мексики. Основна ціль ITIS — північноамериканські види, але багато класифікованих груп існують за межами Північної Америки, крім того, ITIS продовжує співробітничати з іншими міжнародними агентствами, щоб забезпечити глобальне охоплення. ITIS забезпечує автоматизований доступ до баз даних наукових і загальних назв видів та інших таксонів. Станом на грудень 2006 року, система містила понад 525 000 наукових назв, синонімів та розмовних назв наземних, морських і прісноводних таксонів всіх біологічних царств (у цій системі: тварин, рослин, грибів, найпростішіх і прокаріотів). Хоча система зосереджується на північноамериканських видах, вона також включає багато видів, що не знайдені в Північній Америці, особливо серед птахів, риб, амфібій, ссавців, багатьох рептилій і декількох груп безхребетних тварин. ITIS пов'язує кожну наукову назву із стабільним і унікальним таксономічним порядковим номером TSN, «загальним ідентифікатором» для доступу до інформації щодо таких явищ як патогенні види, зникаючі амфібії, перелітні птахи, рибні ресурси, обпилювачі, сільськогосподарські паразити і нові хвороби. Система представляє імена в стандартній класифікації, яка містить ім'я автора, дату, інформацію щодо розповсюдження і бібліографічну інформацію, що має відношення до назви. Крім того, розмовні назви доступні у системі ITIS на всіх головних державних мовах Америки, тобто англійській, французькій, іспанській і португальській). ITIS і його міжнародний партнер, Види 2000 (Species 2000), співробітничають для щорічної публікації «Каталога живої природи», таблиць і індексу видів з усього світу. Мета Каталогу живої природи — провести повну клісифікацію 1,8 млн видів до 2011 року. Із майже 424 000 наукових назв (грудень 2006) в базі даних, приблизно 210 000 були успадковані від бази даних Національного центру океанографічної інформації (NODC) США. Новіший матеріал був перевірений згідно з вищими стандартами таксономічної надійності, а більш ніж половина оригінального матеріалу була змінена і вдосконалена згідно з тим же стандартом. Подальша інформація щодо історії і стандартів ITIS може бути знайдена на сторінці сайту ITIT щодо історії розвитку баз даних [1] і глосарії термінів ITIS [2]. Біологічна таксономія не фіксована, і уяви про правильний статус таксонів всіх рівнів постійно змінюються в результаті нових досліджень. Багато аспектів класифікації завжди залишатимуться темою наукових дискусій. База даних ITIS постійно оновлюється, приймаючи до уваги нові дослідження, як тільки їх результати стають доступними, і інформація, яку приводить система, звичайно являє собою узгоджений погляд сучасної систематики. Записи в ITIS включають інформацію про те, як можливо перевірити і наскільки перевірений тий чи інший елемент даних. Тим не менш, як з будь-якою іншою таксономічною базою даних, інформацію слід перевіряти, використовуючи інші джерела і орігінальну наукову літературу. - US: Integrated Taxonomic Information System (ITIS) (Центральний офіційний сайт організації) - Canada: Integrated Taxonomic Information System (ITIS*CA) (Канадський сайт) - Mexico: Sistema Integrado de Información Taxonómica (SIIT*MX) (Мексиканський сайт) - Brasil: Sistema Integrado de Informação Taxonômica — (SIIT*Brasil) (Бразильський сайт)


source: fineweb

text: Дімітрі фром Періс |Dimitri from Paris| |Основна інформація| |Повне ім'я||Dimitri Yerasimos| |Дата народження||1 жовтня 1963 (51 рік)| |Місце народження||Стамбул, Туреччина| |Країна||Франція| |Професії||музикант-електронник, композитор| |Жанр||Електронна музика, Лаунж, Хаус, Денс, Джаз, Самба| |Лейбли||Yellow Productions| |http://www.dimitrifromparis.com| Дімітрі фром Періс (англ. Dimitri from Paris, справжнє ім'я — Дімітрі Єрасімос, Dimitri Yerasimos) — французький музикант, продюсер та ді-джей грецького походження. Хоча має псевдо Дімітрі з Парижу, насправді народився 1963 року у Стамбулі, Туреччина. Зміст Починав кар'єру у 1986 році як ді-джей на французькому радіо. Вперше вийшов в ефір на FM-радіостанції «Радіо 7». Але досить швидко перейшов на станцію Skyrock, і нарешті з 1987 року почав працювати на одній з найбільших радіомереж Франції — NRJ. Там він започаткував і постійно вів до 1995 року першу програму про хаус-музику на французькому радіо. Поступово став одним із лідерів французької танцювальної музики. Його мікси стали досить популярними, а репутація дозволила працювати з відомими кутюр'є на показах мод. Композиції Дімітрія звучать як музичний супровід дефілє будинків моди Шанель, Жан-Поль Гатьє, Ів-Сен Лоран, Гермес. Також у цей час випускає перші збірники своїх міксів на вінілових платівках. У 1993–1994 створений за участю Дімітрі лейбл Yellow Productions випускає подвійну платівку під назвою 'La Yellow 357'. У якості автора ще значиться просто ім'я Дімітрі. Також випускає сотні реміксів на композиції відомих виконавців, серед яких Björk, the Brand New Heavies, New Order, James Brown та Etienne Daho. Дебютний самостійний альбом, автором якого значиться Дімітрі фром Періс, побачив світ 11 червня 1996 року. У цей час на лейблі Yellow Productions виходить платівка ''Sacrebleu''. Дивовижний мікс різнобарвних за настроєм та темпом композицій знайшов свого слухача. Дімітрі делікатно переходить від джазу та соулу до самби, босса-нови і хіп-хопу і все це заправляє соусом хаус-ритмів і звуків. Sacrebleu розійшовся трьохсоттисячним тиражем по всьому світу і був названий журналом Mixmag Альбомом року у Франції. І це при тому, що 90 % примірників було продано у США, Великій Британії та Японії. Після успіху сольного релізу у 1997 році виходить міксова компіляція під назвою ''Monsieur Dimitri's De-Luxe House of Funk''. Ця збірка не входить до офіційної дискографії музиканта, але закріплює його статус інтелектуала від електронної музики. Другий студійний альбом ''A Night at the Playboy Mansion'' (2000) продовжує обраний напрямок розвитку. Це збірка перероблених та реміксованих Дімітрієм композицій інших виконавців. Тепер до клубного коктейлю домішується диско. Ритм стає більш швидким і танцювальним. Третій (''Disco Forever'' — 2000) і четвертий альбоми (''My Salsoul'' — 2001) віддають данину любові музиканта до стилю диско. У цей час диско-хаус заполонив більшість клубів Європи. П'ятий подвійний реліз ''After the Playboy Mansion'' (2002) складається з двох різних за темпом частин. Перший диск складається з нешвидкої музики для прослуховування в чіл-аутах, другий — танцювальний. Платівка ''Cruising Attitude'' (2003) — фактично друга робота Дімітрі, де він виступає в якості повноцінного автора музики у більшості композицій. За стилем і концепцією альбом схожий на перший реліз музиканта — Sacrebleu. Він повторив і навіть перевершив успіх попередніх робіт. Спочатку альбом було видано у Японії, де на основі його музики було створено манга-серіал Tsukuyomi -Moon Phase. Після цього, співпраця артиста з японськими аніматорами продовжилася. Меломани можуть познайомитися з роботою Дімітрія в компіляціях Neko Mimi Mode (2004), TV Tokyo Animation Tsukuyomi-Moon Phase- Best Collection «Zenbu, Kikitakunacchatta...» (2005). 2004 року виходить сьомий студійний альбом Дімітрі фром Періс — потрійний In the House. Це типовий диско-хаус проект витриманий в естетиці створеної попередніми роботами музиканта. Реліз став дуже популярним. Про офіційні релізи Дімітрі фром Періс на території України нічого не відомо. - Sacrebleu, 1996 - A Night at the Playboy Mansion, 2000 - Disco Forever, 2000 - My Salsoul, 2001 - After the Playboy Mansion, 2002 - Cruising Attitude, 2003 - In the House, 2004 - In the House of Love, 2006 - Super Disco Friends, 2006 |На цю статтю не посилаються інші статті Вікіпедії.|


text: >Реферат з дисципліни: «Естетика» на задану тему: «Естетичні погляди Аристотеля» Підготував студент _____________________ Перевірив:препод. ____________________________________ (підпис, дата) Ростов-на-Дону 2008 Зміст Запровадження Глава 1. Естетичні погляди й твори Аристотеля Глава 2. Категорія наслідування (мімезис) у Аристотеля Глава 3. Поняття прекрасного Глава 4. Проблема трагічного у Аристотеля Висновки Список літератури Запровадження Ця робота присвячена такий проблемі як естетичні погляди Аристотеля, тому вона є актуальною темою. >Значительна робота, виконана радянськими вченими у сфері вивчення естетичних ідей Аристотеля. У працях У. Ф.Асмуса, Д. У. Джохадзе, Ш. М. Германа, Ф. X.Кессиди, А. Ф. Лосєва, М.Ф.Овсянникова, Л. М.Столовича, У. П. Шестакова дано багатосторонній аналіз естетики філософа. І, тим щонайменше на роботах перелічених вище учених, містять дуже глибоке висвітлення естетичної концепції Аристотеля, лише намітилися окремі виходи до області аналізу естетичних категорій. Так було в книзі « Антична естетика » У.Татаркевича я ознайомилася з естетичними творами Аристотеля, ні з категорією прекрасного. У працях У. П. Шестакова я вивчила найважливіший аспект естетики Аристотеля – вчення про наслідування (>мимесис). Діяльність «Естетичні категорії Аристотеля» Вороніна я розглянула останню категорію першого роду – трагічне. Характеристика перелічених вище категорій дає нам розуміння найзагальніших естетичних поглядів Аристотеля. Натомість, естетично категорії Аристотеля стали також першої найважливішої віхою історія естетичних навчань, першої стрункої системою естетичних понять,виряжающих естетичне у природі, життя і мистецтві. Вони позначилося досвід художньої творчості еллінів, досвід їх практичної роботи і розвитку естетичних почуттів. Ця робота складається з запровадження, чотирьох глав і укладання. Обсяг даної роботи –17стр. Глава 1. Естетичні погляди й твори Аристотеля Суттєвий внесок у розвиток античної, естетики вніс великий грецький філософ і видатний учений Аристотель (384—322 до зв. е.). Античні бібліографічні джерела перелічую ряд досліджень великого Аристотеля: «Про поетів», «>Гомеровский питання», «Про прекрасному», «Про музиці», «Питання поетики». Однак ці роботи втрачено, їх збереглася – «Поетика», що займає історія естетики особливу увагу, будучи найбільш древнім зі збережених і найбільшим естетичним трактатом. До того ж спеціального трактату зауваження до питанням естетики є у творах Арістотеля інших питань. Найбільше в «>Риторике», де розглядаються питання стилю, соціальній та книзі «Політики», де Аристотель викладає свої думки із музикою, і навіть про проблеми естетики. Зауваження про прекрасне, переважно у вигляді одиничних пропозицій, є у «>Физике» і «>Метафизике»; але вони дуже змістовні. Про естетичних переживання в «>Этиках», зокрема у «>Эвдемейской». Свої естетичні погляди Аристотель висловлював в естетичних категорія. Дається характеристика тільки для тих категорій, які мають значення розуміння найзагальніших естетичних принципівСтагирита. Ці категорії названі категоріями першого роду: мімезис, прекрасне й трагічне.Относящаяся сюди ж категорія «комічне» не аналізується, бо, досліджена Арістотелем доволі, він у тієї частини «Поетики», яка, як вважають коментатори, зникла. І все-таки інші естетичні категорії Аристотеля, звані категоріями другого роду, —калокагатия, катарсис, симетрія, пропорція, міра, гармонія — отримують характеристику у зв'язку з аналізом категорій першого роду. Зрозуміло, діалектика вимагає визнати відносність кордонів прийнятого розподілу, відносну стійкість заснування. Принципи побудови, принципи класифікації категорій естетикиСтагирита - також одну з найважливіших проблем історії естетичних навчань. Система різних категорій Арістотелем розглянута у «>Категориях», а й у «>Метафизике», в «Поетиці», «>Риторике» і «>Аналитиках». Усі категорії Аристотеля з'єднані із буттям, втративши зв'язку з яких вони перетворюються на порожні поняття. Але саме специфіка цього буття повідомляє специфіку категоріям, повнота і цінність яких у залежність від тих сторін буття, що вони висловлюють. Звідси також розмежування категорій на філософські, наукові, логічні, етичні й естетичні. Отже, Аристотель зробив значний внесок у розвиток естетики, він витворив найбільш великий естетичний трактат - «Поетика». Його естетичні погляди сформували три основних категорії – мімезис, прекрасне й трагічне. Натомість, естетично категорії Аристотеля стали першої найважливішої віхою історія естетичних навчань, першої стрункої системою естетичних понять,виряжающих естетичне у природі, життя і мистецтві. Вони позначилося досвід художньої творчості еллінів, досвід їх практичної роботи і розвитку естетичних почуттів. Глава 2. Категорія наслідування (мімезис) у Аристотеля Найважливіший аспект естетики Аристотеля — вчення про наслідування. Як і Платон, Аристотель бачив у мистецтві наслідування (>мимесис). Алеаристотелевская теорія наслідування істотно відрізняється від теорії Платона. Якщо Платон вчив про наслідування «вічним ідеям», то Аристотель виступає із критикоюплатоновского вчення про ідеї у відповідь про наслідування буття речей. Аристотель долає тут платонівську протилежність світу ідей світу речей. Він будує свою теорію наслідування не так на вченні про ідеї, як це робив Платон, але в вченні про бутті, на діалектиці форми і матерії. Саме тому естетика Аристотеля носить онтологічний характер. Вона міцно пов'язана з його вченням про бутті й справи є органічним продовженням цього вчення. Тому вчення Аристотеля про наслідування не можна зрозуміти без аналізу його вчення про сущому, форму і матерії Відповідно до Арістотелеві, кожна річ є реальний єдність «форми» і «матерії». Матерія - те, із чого складається дана річ, форма — це вид, який надається даної матерії. Приміром, мідний кулю є єдність матерії - міді, з якій він відлитий, і форми —шаровидности яка надається міді майстром. Поняття форми і матерії у Аристотеля відносні, вони «перетікають», перетікають одне в друга. Так. мідь є матерією стосовно мідному кулі. Однак сама мідь буде формою стосовно тим елементам, із яких складається речовина міді. Отже, у Аристотеля вся дійсність постає як певна послідовність переходів від матерії до форми і південь від форми до матерії. Вчення форму і матерії Аристотель застосував і мистецтва. Художнє творчість в нього — перехід матерії конкретної форми та форми в матерію. Приміром, мармурова статуя є єдність речовини (мармуру) і фігури, яку художник надає мармуру своїм різцем. Вчення форму і матерії уточнює характер Арістотелевої теорії наслідування. Відповідно до Арістотелеві, усе, що створюється мистецтвом, виникає з співвіднесення матерії з формою, що міститься у душі людини. «Через мистецтво виникає го. форма чого перебуває у душі» («Метафізика» 1032). Проте, створюючи річ, людина не створює самої форми. Форма алетворима, вона лише реалізується у матеріалі. «Робити мідь круглої означає роблений круглий... отже робити щось інше, саме здійснювати цій формі у чому» (там-таки). Тому Аристотель розуміє діяльність людини, зокрема і художню творчість, не як винахід, а лише як реалізацію те, що вже в людини. Ідея твори, створення нова форма чужа Арістотелеві. Художник не творить нових форм і взагалі створює жодних знахідок, чого було б у природі. Він тільки вправно поєднує вже готову форму, що зберігається в нього у душі, із потрібним матерією. Концепція Аристотеля відбиває властивий античності погляд на сутність творчості. Вчення про мистецтво якмимесисе була лише конкретизацією цю концепцію стосовно художньої діяльності. Термін «наслідування» стосовно Арістотелеві вірний в тому сенсі, що митець, поет тощо. п. творять, спираючись на зразок, що існує об'єктивно. Але саме процес відтворення, відповідно до поглядамСтагирита, надзвичайно складний, складність його не можна висловити так словом, тим паче таких як «наслідування». >Мимезис, вважав Аристотель, є основою генези мистецтв. Люди від народження здатні до відтворення дійсності, що навіть від інших живих істот. З допомогоюмимезиса вони набувають перші знання. Найбільш «природні» прояви здібностей людини, такі, як зовнішній образ, постава, хода, і т. п., отримують розвиток завдякимимезису. Усі мистецтва своєю появою та розвитком зобов'язанімимезису. «Слова, — читаємо в «>Риторике», — є наслідування, а з усіх наших органів голос найбільш здатний до наслідуванню; так само і виникли мистецтва: рапсодія, драматичне мистецтво інші». Причиною, породила поезію, Аристотель також вважав мімезис, «Оскільки наслідування властиво нас у природі, як і і гармонія і ритм..., ще у глибокій давнини були люди, обдаровані від природи здатність до цьому, які, помалу розвиваючи її, породили з імпровізації (справжню) поезію» . >Мимезис, за Аристотелем, доставляє людям як знання, а й задоволення, що вони одержують від придбання знань шляхом відтворення, переживаючи емоції радості чи суму. Крім цього, мімезис стимулює розвиток самої «сили пізнання» людини. «Зазнаючи сум чи радість від подоб, ми звикаємо відчувати те само й у дійсності». Щоб задовольнити художні потреби людей, щоб породжувати задоволення, мистецтво, відповідно до Арістотелеві, необов'язково має зображати лише позитивне, емоційно приємне явище. Важливо, щоб зображуване відповідним чином впливало на глядача. Мистецтво може, відтворюючи огидне у житті, доставляти естетичну насолоду, змішане з відразою і жахом, які викликаються характером самих відтворювальних явищ. Художнє твір що така доставляє насолоду досконалістю майстерності виконавця, повнотою, виразністю зображення, пізнавальної цінністю зображуваного предмета. У творах Арістотеля «Поетика» і «Риторика» у зв'язку змимезисом дається аналіз проблеми істинності мистецтва, проблеми співвідношення правди життя і виваженої правди мистецтва, яка Аристотеля, і після нього хвилювала багато часу буде ще хвилювати теоретиків мистецтва. Тому невипадково те, що буржуазні естетики, виступаючи проти матеріалістичної теорії відображення неминучого у мистецтві, прагнуть відстояти принципи «чистого мистецтва», принципи буржуазного об'єктивізму, ополчаються проти Арістотелевої теоріїмимезиса, ототожнюють її з вимогами натуралістично копіювати дійсність. Тим більше що, розглядаючи мистецтва, як наслідувальні форми художнього процесу, Аристотель я виступав проти натуралістичного відтворення дійсності, вважав наслідуванням мистецтво не формальне копіювання дійсності, а відображення суті предмета, зображення те, що є чи міг б відбутися. Мистецтво, доводив він, — відтворення життя, а чи не саме життя. Воно неспроможна конкурувати з життям, заміщати її, служити її синонімом. Сутність мистецтва, вважавСтагирит, у тому, що, будучи відбитком життя, він у той час творчо перетворює життя, схоплює то особливе в фактах і процесах, що містить у собі загальні прикмети нескінченного безлічі явищ природи. «>Годние люди від кожного індивіда, узятого з маси, тим самим, ніж, кажуть, гарні від некрасивих, чи картини, написані художником,рознятся від картин природи: у разі об'єднано те, що у другому виявляється розсіяним різноманітні місцях; і коли об'єднана воєдино буде розділене з його складові, вона може виявитися, в однієї особи очей, в іншого якась інша частина тіла виглядатиме прекраснішого очей тощо. п., написаного картині». Аристотель не вважав мистецтво пасивним відтворенням життя. Художній процес — це порив, творчість; в образах мистецтва присутні фантазія, вигадка: «Будь-яке мистецтво стосується генези, творчості полягає і теорії того, як щось створюється речей, може бути або бути. Принцип створюваного залежить відтворящем особі, а чи не втворимом предметі, бо мистецтво стосується не проти того, що є чи виникає в разі потреби, і навіть не проти того, що є від природи, що це має у собі принцип свого існування. Оскільки творчість: і діяльність не один і той ж, необхідно мистецтво зарахувати до творчості, а чи не до діяльності». По Арістотелеві, мімезис — початок, основа творчості. Вона має метою доповнити то, чого бракує у природі: в предметах мистецтва людина обробляє «матерію» заради певного справи, а тілах фізичних вона дана як існуюча. «...Як робиться кожна річ, — писавСтагирит, — така ж це і є за своєю природою, і він за своєю природою, і робиться, якщо ніщо нічого очікувати заважати. Робиться ж заради чогось, отже, і з природі існує задля того. Наприклад, якби будинок містився у складі природних предметів, він виникав б отак ж, що тепер робиться мистецтвом; Якщо ж природні тіла виникали не лише природним шляхом, про й шляхом мистецтва, вони виникали б відповідно своєму природного буття. Отже, одне виникає заради іншого. Взагалі ж мистецтво частиною завершує то, чого природа неспроможна зробити, частиною наслідує їй». Отже, мімезис, за Аристотелем, виступає вмногоплановом аспекті: як і поняття, лист про генезис мистецтв, як і форма, відбиває процес пізнання, та як засіб художнього відображення і узагальнення дійсності, визначальний широкі можливості розкриття зв'язку об'єкту і суб'єкта мистецтва — емоційного і інтелектуального задоволення і вивищення останнього. До того ж вчення Аристотеля про наслідування неможливо уявити без аналізу його вчення про сущому, форму і матерії. Глава 3. Поняття прекрасного У вченні Аристотеля естетики й проблемам мистецтва відводиться велике місце. Центральне належне тут займає вчення про прекрасне. Аристотель дає точне і однозначне визначення краси. Найбільшими й суттєвими ознаками прекрасного вважає «величину» і «порядок». У VII главі "Поетики" Аристотель каже: «Краса залежить від величині і порядок» («Поетика»). Ці ознаки прекрасного Аристотель вважає універсальними стосовними всім його видам. Насамперед «величина» і «порядок» відрізняють витвори мистецтва. «Як неживі і одухотворені предмета мають мати величину, легкообозреваемую, і фабули повинен мати довжину, легкозапоминаемую». Часом не тільки мистецтво, але й форми прекрасного у природі й суспільстві вимагають певної розміру й порядку. «Прекрасне зазвичай віднаходить своє собі втілення у необмеженій кількості й просторі; тому й та держава, у якому об'єднуються величина і Порядок, має бутисчитаемонаипрекраснейшим» («Політика»). Отже, «порядок» і «величина» скрізь виступають у Аристотеля необхідними і універсальними ознаками краси. На погляд може бути, що, висуваючи суто кількісні визначення прекрасного, Аристотель повертається допифагорейскому розумінню краси. Насправді Аристотель йде набагато далі піфагорійців. Він поєднує кількісні визначення прекрасного («порядок» і «величину») з якісним принципом — відповідністю прекрасного сприйняттю


text: У салоні краси "Профі" надають всі види перукарських послуг, пропонують ряд процедур по догляду за шкірою рук та нігтями... моб. (098) 545-25-85 Покриття нігтів гель-лаком Shellak Кожна жінка повинна мати гарні доглянуті руки, волосся і шкіру. Однак, у вирі сучасного життя вільного часу залишається дуже мало і приділити собі належну увагу стає все важче. На допомогу приходять професіонали салонів краси. У салоні краси "Профі" за максимально короткий час вам зроблять ідеальний манікюр, який матиме акуратний вигляд тривалий час, а за допомогою гель-лаку Shellak ваші нігті будуть надзвичайно красивими. Про особливості і переваги шелаку, а також специфіку покриття нігтів гель-лаком Shellak розповіла майстер манікюру салону краси "Профі" Світлана Вабіщевич. Які послуги з манікюру і педикюру проводять у Вашому салоні? У салоні "Профі" ми пропонуємо всі послуги з манікюру і педикюру. Виконуємо безконтактний манікюр, він проводиться спеціальними засобами і дерев’яними паличками. На осінь і зиму пропонуємо дуже хорошу процедуру — парафінотерапію, вона чудово зволожує і живить шкіру рук та нігті. Крім того, робимо дизайн, гелеве нарощування нігтів, покриття біогелем та багато іншого. Сьогодні користується популярністтю покриття нігтів шелаком, який виглядає ефектно і природно на натуральних нігтях. Що являє собою шелак? Shellak розробила компанія "Creative Nail Design" (CND) понад три роки тому. Він складається з компонентів гелю і лаку та поєднав у собі властивості цих засобів. Shellak не місить формальдегіду і має лише незначну кількість фотоініціаторів. Цей гель-лак — ідеальний варіант для людей, які мають тонкі ламкі нігті, або ж хочуть зняти нарощені нігті і відростити свої. Коли знімається гель, нігті дуже м’які — шелак захищає і зміцнює їх, поки вони відновляться. Яка технологія покриття нігтів шелаком? Перед нанесенням шелаку нігті не потрібно спилювати, варто просто зробити манікюр і знежирити нігті за допомогою спеціальних засобів на спиртовій основі. Наносити його слід чим ближче до кутикул, щоб він довше мав естетичний вигляд. Сушать шелак під лампою, як і гель. Які переваги гель-лаку Shellak? Переваги шелаку в тому, що він не тріскається і не втрачає блиску аж до зняття, нігті не жовтіють і не розшаровуються, а навпаки міцнішають. Шелак можна наносити одразу після манікюру, бо, наприклад, нарощувати нігті варто через декілька днів після манікюру. Це дозволяє зекономити багато часу. Вся процедура, манікюр і покриття нігтів шелаком, триває від 30 хвилин до 1 години. Крім того, він не має запаху, тому не завдає дискомфорту ні клієнту, ні майстру. Як довго тримається на нігтях шелак? Тримається shellak в середньому 14 днів, звичайно, він може і довше гарно виглядати, але носити більше двох тижнів його не варто. З часом шелак проникає в ніготь і тоді його важче зняти. Знімається він спеціальною рідиною, однак це слід робити дуже акуратно, щоб не порушити нігтьову пластину. Тому не рекомендовано практикувати таке в домашніх умовах, краще довірити процедуру майстру. Шелак також не можна колупати і зішкрібати з нігтів. Чи можна наносити шелак на нарощені нігті? За допомогою шелаку не можна моделювати нігті — збільшувати довжину чи міняти форму, але можна малювати різноманітні малюнки. Покривати шелаком можна і нарощені нігті, однак це недоцільно. Адже гель не потребує додаткового покриття, він і так гарно виглядає. Чи потребує шелак особливого догляду? Потрібно розуміти, що шелак — це не гель і він не такий міцний і щільний, тому варто берегти нігті від надмірної вологи і різноманітних хімічних засобів. Слід пам’ятати, що надмірне використання миючих засобів і частий контакт з водою, шкодить не лише шелаку, а й нігтям і шкірі. З шелаком можна робити усілякі домашні справи, але в розумній кількості. Ще шелак не переносить дуже високих температур. Які нігті модні цього сезону? Розмальовувати нігті вже не актуально. Зараз у моді короткі нігті, природні, світлі пастельні і темні кольори. Французький манікюр і червоний — це класика, вони завжди в моді. Креативно виглядає, якщо один або два нігті на руці пофарбувати в інший колір. Можна використовувати шелак для педикюру? Шелаком можна покривати і нігті на ногах, а особливо в прохолодну пору, коли носять закрите взуття. Гелеве покриття — більш об’ємне і створює певний дискомфорт, якщо нога зсередини торкається взуття. Шелак, як і лак, — дуже легкий і не відчувається на нігтях. Яка палітра кольорів шелаку? Кольорова гама гель-лаку Shellak досить широка і має безліч різних відтінків. Текстура у нього густіша і щільніша, ніж у звичайного лаку. Шелак треба наносити тонким шаром, і чим тоншим, тим краще він лягає і носиться. Кольори шелаку не можна змішувати, однак можна нанести декілька шарів різними відтінками і отримати оригінальний колір. Покриття shellak викликає алергію? Шелак не викликає алергічних реакцій, тому що містить дуже низький рівень фотоініціаторів, які можуть спричинити появу алергії. Яка вартість покриття нігтів шелаком? Вартість покриття нігтів гель-лаком Shellak в один колір складає 120 грн, французький манікюр і дизайн шелаком — 140 грн. Кожна корекція коштує стільки ж, як і нове покриття, оскільки гель-лак щоразу повністю знімається.


text: Дитячі зачіски на коротке волосся У наші дні дитячі зачіски мало чим відрізняються від дорослих. Маленьким модникам і модницям пропонуються стильні та креативні укладання та стрижки. Вже давним-давно минули часи, коли всіх хлопчиків стригли «під горщик». Дитячі зачіски на коротке волосся виконуються із застосуванням різних технологій. Давайте спробуємо розібратися в даному питанні, систематизувавши поради батьків. Дитячі зачіски повинні бути хаотичними. Строгі зачіски явно не підійдуть маленьким шибеникам. Для тонкого волосся відмінно підійдуть ступінчасті стрижки. Часто маленькі клієнти вибирають стильні зачіски, в яких застосовуються різні техніки стрижки – філіровка, «вільний зріз», триступінчата стрижка волосся. Більшість батьків дотримуються думки, що дитячі зачіски не повинні бути екстравагантними, але якщо така зачіска дійсно підійде вашому чаду, може, варто ризикнути? Сьогодні не така вже й велика рідкість побачити на вулиці дівчинку з якою-небудь ультрамодного асиметричною стрижкою або хлопчика з «ірокезом». Дівчаток зазвичай стрижуть під каре, боб і «під шапочку». Основний критерій у виборі стрижки для маленької принцеси на коротке волосся- така стрижка повинна не заважати дитині під час ігор, волосся повинні добре лежати без укладання, а також легко розчісується. Обов'язково потрібно звернути увагу на структуру волосся. На густих волоссі чудово виглядатиме паж або каре. А тонке волосся краще стригти східчасто, надаючи їм об'єм. Не забувайте і стежити за волоссям вашої принцеси. Якщо ви не знаєте, що потрібно робити, читайте про догляд за волоссям тут. Зачіски на коротке волосся для хлопчаків вибираються за таким же принципом. Ви також повинні звернути увагу на стан волосся. Якщо у вашого сина рідке волосся, віддайте перевагу більш короткій стрижці. А, якщо у нього густе волосся, то вибір зачісок неймовірно величезний. Щоб показати всю краси таких волосся, в тім'яній зоні волосся потрібно укладати вперед. Найголовніше пам'ятати, що рішення повинні приймати тільки ваші діти. Яку б зачіску вони не вибрали, прислухайтеся до їхньої думки. Адже зачіска повинна подобається саме вашому дитині, а не вам. Дитячі зачіски для короткого волосся. Коротке волосся. Дитяча зачіска. Дитяча зачіска на коротке волосся. Зачіска для короткого дитячих волосся. Коротке волосся у дівчинки. Зачіска. |Також читайте на нашому сайтi|


text: Кабельна система обігріву Зміст Розрізняють резистивні і саморегульовані кабелі. - Резистивні кабелі Резистивний кабель є один або два тонких металевих спіралеподібних провідники, охоплені ізоляцією. Такий кабель відносно дешевий, але випускається відрізками з наперед вибраною довжиною і опором, тому його неможливо різати на довільну довжину. Однопровідний кабель підмикається обома кінцями. Для двопровідних кабелів можливе підмикання з одного кінця, при цьому на другому кінці провідники з'єднуються накоротко і ізолюються. У багатьох випадках можливість підмикання з одного кінця забезпечує перевагу, оскільки при цьому потрібна менша довжина кабелів живлення. Плюсом є низька вартість, відсутність пускових струмів, постійність потужності за часом. Розвитком цієї ідеї є секційний (зональний) нагрівальний кабель. Уздовж такого кабелю йдуть два провідники низького опори, а між ними з певним кроком підключаються короткі відрізки спіралеподібних нагрівальних провідників. Такий кабель дорожчий і товщий звичайного двопровідного, його можна вільно різати з певним кроком, він підмикається з одного кінця. Недоліки — можливість локального перегріву кабелю, поява при монтажі холодних зон на початку і кінці контуру. Перевагами є невисока вартість, відсутність пускових струмів, постійність потужності за часом, технологічніший монтаж в порівнянні з резистивним кабелем, висока надійність нагрівального контуру, оскільки при пошкодженні або локальному перегріві і виходу одній або декілька гріючих зон з ладу у кабелю не працює тільки пошкоджена зона. - Саморегульований кабель Саморегульований кабель містить два неізольовані провідники, охоплені в спеціальну пластмасу. Залежно від температури опір пластмаси змінюється, що дозволяє кабелю регулювати видачу тепла в кожній точці довжини самостійно. Такі кабелі випускають «налаштованими» на певну температуру, наприклад, температуру танення льоду. Для класифікації таких кабелів застосовують два показники: перший показник — потужність подовжинного метра кабелю при 10 °C, другий показник — потужність кабелю у льоді або у воді. Саморегульовані кабелі дуже надійні, економічні, при монтажі їх можна нарізувати на необхідні довжини, при неякісному монтажі перехідних і кінцевих муфт і попаданні вологи на тепловидільну матрицю можливий вихід кабелю з ладу. До кабелів для систем обігріву в більшості випадків пред'являються підвищені вимоги. При використанні для систем обігріву необхідно забезпечити високий рівень електробезпеки, тому кабелі для таких застосувань мають екран з металевої або мідної сітки між зовнішньою ізоляцією і ізоляцією жил, цей екран належить заземляти. Для використання на відкритому повітрі ізоляція кабелю має бути стійка до дії ультрафіолетового випромінювання Сонця. Резистивні кабелі дають завжди приблизно одну і ту ж потужність тепла, тому для отримання необхідної температури їх використовують спільно з термостатами і давачами, які вимірюють температуру повітря в приміщенні, ґрунта або крівлі (залежно від призначення системи). Кабельні системи обігріву знаходять щонайширше застосування. Їх перевагами є малі габаритні розміри кабелю і широкі можливості по передачі електроенергії. Прикладами застосувань є: - Тепла підлога. Кабель встановлюється під покриттям підлоги або в нижній шар бетону, або в спеціальну металеву збірку. Така система підвищує комфортність приміщення і може використовуватися як самостійна система опалення. - Підігрів твердного бетону. Тверднення бетонної маси вимагає підтримки певних температур, що може бути важкодосяжним холодну пору року. Можливе кріплення нагрівального кабелю до арматури майбутнього залізобетонного виробу. У такому разі використовується відносно дешевий кабель з мінімальною ізоляцією, який потім так і залишається у виробі. - Обігрів дзеркал. У приміщеннях з підвищеною вологістю на холоднішу поверхню дзеркал випадає конденсат, що ускладнює користування дзеркалами (наприклад, в авто). Розміщення кабельної системи обігріву за склом дзеркала дозволяє вирішити цю проблему. - Захист труб від промерзання. Труби, яким загрожує промерзання, переважно укладають у теплоізоляцію, яка уповільнює охолоджування труби. У ряді випадків втрати тепла такі сильні, що ефективніше не підсилювати теплоізоляцію, а компенсувати втрати підігрівом. У такому разі нагрівальний кабель укладається уподовж труби (можливо, навивається на неї), а потім вони разом з трубою полягають в теплоізоляцію. - Підтримка постійної температури технологічних рідин і води в харчовій, хімічній, нафтовій промисловості. - Розтоплення снігу і льоду. Обмерзання сходів, пандусів, крівель і водостічних труб можна усунути шляхом розтоплення снігу і льоду і відведення талої води з поверхні, що обігрівається. Для сходів і пандусів кабель вмонтовується під їх покриття, для крівель — від схилу даху до снігозатримання, усередині ринв, для водостічних труб — усередині труб по всієї їх довжини і аж до зливової каналізації (якщо є). Також обігріваються ендови, місця примикання до «теплих» стін. Така система використовується в автоматичному режимі із застосуванням метеостанції або термостата з давачами температури, вона налаштовується на обігрів в умовах, коли є ризик обмерзання (температури близько нуля за Цельсієм — від —12 до +3). Головною перевагою кабельних систем є відносно малий перетин кабелів, завдяки чому додавання таких систем мало збільшує габарити конструкцій, в які вони встановлюються. Крім того, енергія в такі системи подається також за допомогою відносно тонких кабелів, які легко вмонтовуються, в результаті їх монтаж простіший, ніж систем на основі гарячої води. Втрати енергії в таких системах значно менші, ніж в системах з гарячою водою, оскільки кабелі, що підводять, виконуються з низьким опором і втрати на нагрів в них незначні, тоді як гаряча вода помітніше охолоджується при передачі. Слабким місцем кабельних систем є електробезпека. При їх монтажі необхідно дотримувати серйозні запобіжні засоби і забезпечувати правильне підімкнення всіх компонентів (включаючи заземлення), правильне укладання і захист кабелів від механічних пошкоджень. Також нагрівальні кабелі у ряді випадків можуть перегріватися і виходити з ладу або провокувати пожежу. Особливо цей недолік властивий резистивним кабелям. Тому укладання кабелю повинне забезпечувати йому достатнє охолоджування, запобігати перехлист відрізків кабелю, щоб навіть у крайніх випадках перегрів був неможливий. Системи на основі справного саморегульованого кабелю позбавлені такого недоліку, оскільки в місці перетину їм не загрожує зональний перегрів: їх грійні елементи знижують потужність, що виділяється, і виключають загрозу перегріву. Проте потрібно розуміти, що саморегульований кабель може мати приховані дефекти, що змінюють властивості його матеріалів, в результаті повністю виключити загрозу перегріву неможливо і тому при укладанні будь-якого кабелю необхідно піклуватися про охолоджування. Для порівняння, системи на основі гарячої води позбавлені такого недоліку, оскільки їх трубопроводи не можуть нагріватися вище за температуру води мережі. - Необхідна потужність для обігріву крівлі в російських умовах становить від 150 до 250 Вт/м. - Для обігріву водостоків і жолобів необхідна потужність — від 25 до 40 Вт/м. - Площа схилу крівлі, що обігрівається, у двоповерхової будівлі розміром 10×10 м становить приблизно 28 м, довжина жолобів і водостоків — близько 70 м, в цьому випадку споживана потужність складе приблизно 6,5 кВт.


text: Шарль Жан Марі Барбару Був адвокатом і на початку революції видавав журнал «L’Observateur marseillais». Після створення національних зборів відправився до Парижу. Там він виступив проти короля і підтримав Ролана. 10 серпня 1792 Брав участь у штурмі палацу Тюїльрі, як командувач марсельського батальйону. Повернувся до Марселю де його зустріли як героя. Згодом був вибраним депутатом до Націольного конвенту. Там він приєднався до жирондистів. У справі короля Людовика XVI віддав голос за страту з апельляцією до народу. Разом з іншими звинуваченими жирондистами втік спочатку в Кан, де познайомився з Шарлоттою Корте (згодом вона вб'є Марата), а потім в департамент Жиронда. Але був схоплений і 25 червня 1794 страчений на гільйотині.


text: 18 грудня на засіданні Уряду схвалено проект Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». В доопрацьованому проекті бюджету прогноз доходів зведеного бюджету на 2014 рік становить 498,9 млрд. гривень, що складає 30,2% ВВП, в тому числі доходи державного бюджету – 392,4 млрд. гривень. Обсяг видатків та надання кредитів зведеного бюджету планується у сумі 562,9 млрд. гривень, в т. ч. видатки державного бюджету – у сумі 456,3 млрд. гривень. Граничний обсяг дефіциту державного бюджету на наступний рік планується передбачити на рівні 59,5 млрд. гривень, що становить близько 3,6 відсотка ВВП. З метою активізації соціально-економічного розвитку країни доцільним є проведення стимулюючої податково-бюджетної політики, спрямованої на продовження поступового підвищення рівня життя населення та підтримки розвитку економіки. Задля забезпечення належного соціального захисту кожного громадянина України у наступному році передбачено поетапне зростання розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати.


text: Поштова скринька електронної пошти Earthlink Експорт в Outlook, Як експортувати листи від Earthlink Поштова скринька і зберігати їх у файлах EML формат? Більшість поштових Програма підтримує перетягнути-н-операції перетягування, так що ви можете вибрати групу повідомлень і перетягнути їх на робочий стіл або в папку. Якщо у вас є робочий Earthlink програмне забезпечення, встановлене на вашому комп'ютері, Ви можете спробувати наступні кроки, щоб експорт електронної пошти до файлів EML формат: - Відкрити EarthLink Поштова скринька і натисніть Вхідні. - Вручну вибрати групу повідомлень, які ви хотіли б зберегти. Рекомендується, щоб вибрати не більше 20 повідомлення в той час для цього процесу. Ви можете натиснути на самому верху одного, а потім натисніть і утримуйте Перекладати при натисканні нижнього одного до вибору декількох повідомлень в один хід. - Click with the right mouse button on the selected group of messages and choose the “;Вперед”; вибір. This will create an email containing the messages you selected as вкладення. - Type in the name for the message in the ‘;Предмет‘; поле (Цей крок необхідний). - Don’;t send the message, просто закрити. - Earthlink Вам буде запропоновано зберегти повідомлення як Проект, підтверджують, що, натиснувши Так. - Знайти електронної пошти в Шашки папку і натиснути на неї один раз, щоб виділити його, but don’;t double click on it to open it up in a second window. - З EarthLink Поштова скринька Рядок меню, виберіть Файловий -> Зберегти як. Змінити тип файлу .EML У вікні Save, дати файлу ім'я і зберегти його в папку за вашим вибором. - Повторіть кроки, поки ви не зберегли всі листи ви хочете експортувати. Тепер ви можете імпортувати EML файли, збережені з Earthlink в Outlook,. Запустіть Перспективи майстра імпорту і виберіть потрібний. Виберіть і вихідну папку, де EML файли знаходяться. Налаштування параметрів вам подобається, і працювати-імпортера. Ви можете прочитати більше Перспективи використання майстра імпорту інструкції.


text: У головних ролях: Брентон Туейтес, Деніз Річардс, Індіана Еванс, Френк Джон Хьюз, Алікс Гіттер, Хейлі Кійоко, Патрік Ст. Еспріт, Аймі Кар `єра, Джейкоб Артист Опис фільму українською мовою: Перед вами чудова, романтична мелодрама, Блакитна лагуна в хорошій якості, яка представляє з себе сучасну версію популярного фільму Рендала Клайзера Блакитна лагуна 1980 року випуску. У центрі сюжету двоє підлітків, які волею долі потрапили на безлюдний острів в Карибському морі. Під час плавання Емма випадково падає за борт корабля і тільки, Дін бачить це і стрибає за дівчиною. Так головні герої опиняються на острові, де через деякий час, закохуються, пізнають один в одного і самих себе. Ви можете дивитися онлайн Блакитна лагуна 2012, Blue Lagoon: The Awakening online, в хорошій якості безкоштовно без реєстрації. Фільм Блакитна лагуна смотреть онлайн бесплатно в хорошем качестве Шановні відвідувачі, після перегляду фільма українською чи російською мовою - прохання Залишати свій відгук, нам цікава Ваша думка! На нашому сайті Aburmu4.TV в хорошій якості можна смотреть Блакитна лагуна 2012 онлайн в хорошем качестве. Всі фільми працюють на українській мові або на російській!


text: «Грошове забезпечення військовослужбовців військової служби за контрактом становитиме близько 6 тисяч гривень». На цьому наголосив Міністр оборони України Павло Лебедєв, працюючи у Новоград-Волинському гарнізоні, сьогодні, 2 квітня. – Ми переходимо на професійну армію, оскільки солдати строкової служби за один рік не в змозі отримати відповідний військовий вишкіл та професійні навички. Для переходу на професійну контрактну армію вже вирішено багато питань, зокрема те, що стосується соціальних гарантій. Зокрема, військовослужбовцям, яким грошове забезпечення не було підвищено минулого року, воно буде збільшено поетапно до липня наступного року. Поступово вирішуватиметься проблема і з житлом. Це ті передумови, що дозволять нам перейти на контрактну армію, – сказав керівник вітчизняного оборонного відомства Павло Лебедєв.


text: П'ЯТНИЦЯ, 24 ЖОВТНЯ 2014 р. ПРИВАТНА ГАЗЕТА ЗАСНОВАНА 26 ГРУДНЯ 1992 р. 06.05.2011 Автор: Світлана ФЕДОРИШИНА ДОВГОЛІТТЯ НЕ ЛИШЕ У КАРПАТАХ...І в нашому місті існує заклад, який допомагає людям похилого віку не лише продовжити кількість років, але й, що найважливіше, значно покращити їхню якість. Мова йде про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) «Довголіття». Коли 6 років тому це «дитя» тільки народилося, його «хрещені батьки» Надія ПІДСКОЦЬКА та Валентин ГРУБЛЯК навіть не здогадувалися, якої популярності набуде їхнє «Довголіття»... ЄДИНИЙ В УКРАЇНІ 2005-й для медичної галузі міста був рушійним. Реорганізація включала в себе і вирішення питання щодо подальшої долі міської лікарні No2. Спочатку йшла мова про створення на її території госпітального відділення для ветеранів та інвалідів Великої Вітчизняної війни, але Надія Костянтинівна та Валентин Тимофійович, тодішній головний лікар міськлікарні No2, пішли далі. На сесії міськради вони порушили питання про створення центру, аналогів якого в Україні не було, та й сьогодні немає. Тодішній мер Олександр МАЗУРЧАК «першопроходців» підтримав. З перевагою всього в один голос рішення було прийнято. Очолив заклад Валентин ГРУБЛЯК. Величезним досягненням тієї команди було те, що фінансування Центру до сьогодні здійснюється з Держбюджету. З кожним роком збільшувалася кількість відвідувачів, послуг, палат і навіть поверхів. Сьогодні «Довголіття» охоплює 5 поверхів (останній було відкрито у жовтні минулого року). Його нинішній директор Іван АНТОНЮК, який очолив Центр у січні 2009-го, впевнений, що ще є можливості для розширення, покращення та вдосконалення. - Іване Івановичу, Ваш попередник Валентин Тимофійович був лікарем. У Вас, наскільки нам відомо, немає вищої медичної освіти. Вважаєте, що для того, аби очолювати такий заклад, вона не обов’язкова? - Я - медик освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр», маю вищу економічну освіту та сьогодні здобуваю вищу освіту психолога. Саме таке поєднання, на мою думку, найкраще підходить для того, аби керувати нашим Центром. Звичайно ж, Валентин Тимофійович підтримував мене на перших порах. Сьогодні він працює у нас лікарем-реабілітологом. У ПОШУКАХ МОРКВИ ПО 3,5 грн. - Від Валентина ГРУБЛЯКА Ви отримали у спадок унікальний заклад. Яким сьогодні є «Довголіття»? - Як раніше, ми залишаємося єдиним закладом в Україні, який надає широкий спектр послуг та обслуговує таку велику кількість клієнтів. У нас функціонують відділення соціально-медичної реабілітації на 50 ліжок, відділення тимчасового перебування та довготривалої реабілітації на 27 ліжок і відділення соціально-побутової адаптації на 30 відвідувачів у день. Обслуговують Центр 90 відповідальних, відданих своїй справі людей. До січня 2011 року ми обслуговували тільки мешканців нашого міста. Безкоштовно обслуговуємо всі пільгові категорії: ветеранів та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій, вдів загиблих, чорнобильців, пенсіонерів та інвалідів усіх груп загальних захворювань. А сьогодні, за рішенням міськвиконкому, на платній основі можемо надавати послуги громадянам не лише України, але й інших країн. Нам надаються субвенції з Києва, а вже міська рада виділяє кошти на Центр. Якщо раніше місто добряче переполовинювало надходження (від нас забирали близько півтора мільйона гривень), то цього року нова влада взяла лише 300 тисяч. Але з міського бюджету розвитку повертає нам 200 тисяч на капітальний ремонт даху харчоблоку та пральні та заміну лічильника. З теперішньою владою в нас склалися дуже тісні стосунки. Михайло Євстафійович завжди нас вислуховує, в короткий термін намагається вирішити будь-які проблеми, які можна вирішити на рівні міської влади. - Реабілітацію після яких захворювань Ви пропонуєте? - Кардіологічних, неврологічних, терапевтичних, а також після хірургічних втручань і травм. У середньому людина в лікарні перебуває 10-12 днів, але реабілітаційний період може тривати декілька місяців, рік або й більше. Саме стільки пацієнт може перебувати в нас. Усі лікувально-профілактичні процедури та харчування безкоштовні. На день на одного пацієнта витрачається близько 80 гривень. Останнім часом дещо відчуваємо нестачу коштів саме на харчування. Ми відштовхуємося від середньої ціни продукції на рівні області. Але ж у Кам’янці далеко не ті ціни, що у Хмельницькому. От і викручуйся, як можеш. Де, скажіть, купити кілограм моркви по 3,5 гривні, капусти - по 7,5, а свинину - по 34 гривні?! Добре, що Володимир ПОЛУБОТКІН погодився протягом року постачати нам м’ясо саме за такою ціною, незважаючи на інфляцію, а то м’яса не бачили би. - Іване Івановичу, для того, щоб Ваші пацієнти справді довго та якісно жили, які послуги надає Ваш Центр? - У нас знаходиться відділення соціально-побутової адаптації. Після процедур людині необхідно певний час полежати (маємо 4 ліжка). Ми годуємо її гарячим обідом, і тоді вона може йти додому. Також тут є кабінети геронтолога, психолога, фізіопроцедур, голкорефлексотерапії, аромотерапії, масажний, ЛФК, апарат «БАРС», фітобар. На першому поверсі функціонує кабінет соціально-трудової реабілітації, в якому працює керівник міської громадської організації молодих інвалідів Наталя БЕЗПАЛЬКО. Там ми облаштували невеличку кухню для відновлення втрачених функцій. Люди знову навчаються готувати їжу. Для розробки моторики пальців є секції вишивання, бісероплетіння, випалювання на дереві, ліплення картин із тіста. А ще є бібліотека. За два роки я зібрав понад дві тисячі книг. Особливо наших відвідувачів цікавить література про війну та будівництво комунізму. - То інтернет-клубом Вам перейматися не треба... - Чому ж? Наш Центр сьогодні бере участь у проекті, який організував Міжнародний фонд «Відродження». Якщо перед 9 травня мені вдасться виграти 200 тисяч гривень, то у нас буде електронна бібліотека, більярд, теніс і спортивний майданчик для гімнастики. Є ЧИМ ПОХИЗУВАТИСЯ - Чого вже вдалося досягти за останній час? - Минулого року придбали автомобіль «Газель» для перевезення інвалідів-візочників, який укомплектований автопідйомником, двома інвалідними візками та шістьома пасажирськими місцями для супроводжуючих. У вересні відкрили єдиний в області пункт прокату і ремонту інвалідних візків та ортопедичного обладнання. Тільки в нашому місті - 350 інвалідів-візочників, а людей на милицях - понад тисячу. Також єдині в області маємо автопідйомник німецького виробництва для лежачих і тих, яких потрібно вчити ходити. Навіть обласна лікарня не має такого обладнання. Ми дуже тісно співпрацюємо з Товариством «Кам’янець-Подільський-Вісбаден», яке постійно надає нам гуманітарну допомогу. Минулого року створили інформаційний сектор, котрий був вкрай необхідний. У секторі приймають громадян, оформляють документи, беруть замовлення на соціальне таксі та ремонт інвалідних візків, а також організовують чергу. На жаль, щоб потрапити в наш Центр, людям доводиться чекати півтора-два місяці. У жовтні урочисто було відкрито п’ятий поверх, на якому розміщено відділення тимчасового перебування та довготривалої реабілітації. Зроблене воно за усіма європейськими стандартами. На його зведення було виділено з бюджету розвитку нашого міста понад 700 тисяч гривень. Палати одно- та двомісні у вигляді боксів. У них із сонячного боку встановили кондиціонери. Також доводимо до ладу кімнату зустрічі родичів з нашими клієнтами. Деякі люди у нас перебувають рік або й більше. Родичі хочуть з ними нормально поспілкуватися, випити по чашці чаю з тістечками. А в палаті це робити незручно. Також у тій кімнаті можна відзначати різні свята. Через те, що перебування тут довготривале, наші пацієнти перераховують на рахунок Центру 75 відсотків своєї пенсії. За ці кошти людину доглядають, забезпечують харчуванням і медикаментами. На третьому і четвертому поверхах - відділення соціально-медичної реабілітації. Перебування в них - два-три тижні, тому й забезпечення повністю безкоштовне. Два роки тому на території «Довголіття» ми посадили фруктовий сад з 85-ти дерев. Цього року чекаємо на перший урожай. А ще маємо 25 соток городу. Він потрібен для людей, які хочуть попрацювати на землі. Це теж своєрідна терапія. На першому поверсі знаходиться капличка. До нас щотижня приходить отець Віктор - настоятель храму Покрови Пресвятої Богородиці. На четвертому або п’ятому поверсі, біля святих образів, він проводить службу. Також нас навідують і католицькі священнослужителі, і віруючі інших християнських конфесій. ВІЗ І ДОСІ ТАМ - Ваш заклад піклується не лише про хворих, але й про їхніх родичів. Як сьогодні функціонує опікунський центр? - Він, як завжди, актуальний. У ньому надається допомога людям, які опікуються хворими, прикутими до ліжка. Ініціатором створення цього Центру була Надія Костянтинівна. В перший день його відкриття до нас прийшло близько 150 людей. Ми навіть не знали, де всіх розмістити. Там рідних навчають не лише, як правильно доглядати за інвалідами, але й як самому психологічно витримати та підтримати близьку людину. На жаль, сьогоднішній керівник міського управління соцзахисту та праці вважає, що такий Центр у цьому приміщенні зайвий... - Крім того, щоб зберегти опікунський центр, що ще хотіли би зробити? - Хочемо мати автономну котельню. Тепло цього року нам відключили 2 квітня, а старші люди дуже мерзнуть. Вони ж - як діти. А ще хочу на території «Довголіття» збудувати бювет. Колишній міський голова Анатолій НЕСТЕРУК підтримував мене в цьому питанні. Навіть проект був розроблений. Сподіваюся, що і Михайло СІМАШКЕВИЧ не відмовиться від цієї ідеї. Місце для бювета є, та й коштів на його будівництво потрібно не так уже й багато, а кам’янчани отримають постійний доступ до чистої джерельної води. - У пресі Ви неодноразово порушували питання створення соціально-реабілітаційного центру для молодих інвалідів. На якому етапі вирішення знаходиться ця ідея сьогодні? - На жаль, віз і досі там. Уже понад 5 років на вулиці Франка, 30, пустує приміщення колишнього фітобару поліклініки. Саме там і хочемо створити цей заклад, який дуже необхідний молодим інвалідам. Дитина закінчує сцеціалізовану школу, а далі куди? Хто більш здоровий, йде в планово-економічний технікум, а решта сидять удома. Вони залишаються наодинці зі своїми проблемами та батьками, які змушені відмовитися від роботи. А коли б Центр запрацював, то на спеціальному транспорті, який у нас є, ми би вранці забирали дитину, а ввечері привозили додому. Їм дуже не вистачає спілкування між собою, з ними ніхто не займається. Батьки скаржаться, що в місті навіть немає безкоштовного спеціалізованого залу ЛФК, де би з дітьми проводив заняття кваліфікований інструктор. Немає спеціалізованого басейну, який дуже потрібен. Також їм потрібне навчання та адаптація до життя. Саме в тому приміщенні хочемо зробити для них інтернет-клуб, ігрову та навчальну кімнати. У нас є вся необхідна база, якою безкоштовно зможуть користуватися молоді інваліди. Якщо ми створимо його як дочірній центр при нашому, то фінансуватися він буде з обласного бюджету. Врешті, зробити дочірній центр значно дешевше, ніж створити окремий. До речі, область також підтримує нас у цьому питанні. Підтримує і міський голова. Щоправда, начальник управління соцзахисту та праці не поспішає його розглядати... ДЕ ЧУТКИ І ДЕ ПРАВДА? - Не приємно про це говорити, - продовжує Іван Іванович, - але містом поширюються чутки, ніби для того, щоб потрапити в наш Центр, потрібно дати хабар близько 300 євро. Від початку року в Центрі було понад 20 перевірок різних інстанцій, і, крім нашого відповідального ставлення до своєї роботи, вони нічого не виявили. Напевно, ті, хто поширює чутки про хабарі, не задумуються: з кого ж брати? З пенсіонера, який має 700-800 гривень пенсії? Деякі пенсіонери до мене приходять і чесно кажуть, що вдома не мають що їсти. Чи я хоч одному відмовив? Побудуть у нас декілька місяців, потім знову йдуть додому. Є й такі, яких дорослі діти вигнали з дому, забрали документи, а квартиру продали. Ми також беремо їх до себе, допомагаємо відновити паспорт та оформляємо в будинки престарілих. Минулого року, коли був сильний мороз, ті бідні люди не переставали до нас ходити. Приходять, плачуть, кажуть, що коли виженемо, то вони замерзнуть на вулиці. Що робити? Брали у відділення, годували, зігрівали... Про те, як насправді зігрівають у Центрі, розповідає один з його пацієнтів - пенсіонер Віктор ВОЛОШИН: - Тут знаходжуся вже місяць. Усім задоволений. Вищий клас! Лікарі, медсестри, санітарки - всі дуже уважні, привітні. Всюди чистота і порядок. - Вікторе Болеславовичу, рідні їсти приносять? - Що Ви! Мені всього вистачає, харчування відмінне. За радянських часів бував у різних санаторіях. А нині нема за що роз’їжджати. Та й навіщо кудись їхати, коли в рідному місті такі умови?! Буду проситися, може, мене ще й на зиму візьмуть. P.S. Приводом до написання цього матеріалу стали численні листи-подяки на адресу редакції. 34 (!) пацієнти «Довголіття» висловлюють своє захоплення уважним ставленням, повагою, умовами та доглядом, які вони відчули в Центрі: «... Нам, старикам, их теплое, трепетное и небрезгливое отношение - бальзам на раны, не менее целебный, чем лекарства и процедуры. Они считают свое дело профес-сиональной обязанностью и священным долгом перед стариками. Они, родные, дарят нам не просто долголетие, а вторую жизнь... Инвалид Великой Отечественной войны, участник боевых действий, член Совета ветеранов города Александр ВЕЩУНОВ». Автор: Світлана ФЕДОРИШИНА


text: Святий Миколай запрошує до себе в гості - до музею в Пирогово! Національний музей архітектури та побуту України запрошує школярів разом із батьками в гості до Святого Миколая. На Вас чекає незабутня мандрівка в гості до Святого Миколая, де здійсняться найзаповітніші мрії та бажання. На вході у музей Вас зустріне екскурсовод, який розкаже багато цікавого про Святого Миколая. У мальовничому куточку музею (хата с. Мала Каратуль біля Михайлівської старовинної церкви ХУ1 століття) розташований «Маєток Святого Миколая». Святий Миколай разом із своїми помічниками представлять для діточок цікаву розважальну програму та подарують кожній дитині подарунки. Під час відвідання музею дітки зможуть побачити різноманітні майстер класи: виготовлення янголят, пряників - миколайчиків, писанок та інші. Святий Миколай гостинно зустрічатиме 19, 22, 23,29, 30 грудня, 3,4,5,6 січня Початок програми з 11.00 до 12.00 та з 13.00 до14.00 Святий Миколай приготував для дітей подарунки! Комментарии


text: Пикуличі |Село Село існувало вже 1389 р, коли Владислав Ягайло подарував Перемишлю територію, де було раніше село. На півдні села на підвищенні є залишки форту Оптинь, що входив до зовнішнього кільця укріплень фортеці Перемишль. Згідно із записами XVII століття в Пикуличах був монастир оо. Василіян. У 1903 р. збудовано муровану церкву. Після розпаду Австро-Угорщини і утворення Другої Речі Посполитої це переважно населене українцями село Надсяння опинилося по польському боці розмежування лінії Керзона, у так званому Закерзонні, що було закріплено в Ризькому мирному договорі 1921 року. Москва підписала й 16 серпня 1945 року опублікувала офіційно договір з Польщею про встановлення лінії Керзона українсько-польським кордоном та, незважаючи на бажання українців залишитись на рідній землі,[2] про передбачене «добровільне» виселення приблизно одного мільйона українців з «Закерзоння», тобто Підляшшя, Холмщини, Надсяння і Лемківщини.[3],[4] Розпочалося виселення українців з рідної землі. Проводячи депортацію, уряд Польщі, як і уряд СРСР, керувалися Угодою між цими державами, підписаною в Любліні 9 вересня 1944 року, але, незважаючи на текст угоди, в якому наголошувалось, що «Евакуації підлягають лише ті з перелічених (...) осіб, які виявили своє бажання евакуюватися і щодо прийняття яких є згода Уряду Української РСР і Польського Комітету Національного Визволення. Евакуація є добровільною і тому примус не може бути застосований ні прямо, ні посередньо. Бажання евакуйованих може бути висловлено як усно, так і подано на письмі.»[5], виселення було примусовим і з застосуванням військових підрозділів.[6] У середині 1945 р. майже всіх українців з Пикулич виселили в Україну. Українська Повстанська Армія намагалась захистити мирне українське населення від примусової депортації польською армією та не дати польській владі заселювати звільнені господарства поляками. Щоб не допустити заселення порожніх будівель поляками, 15 листопада того ж року партизани УПА спалили село. Українське населення села, якому вдалося уникнути депортації до СРСР, попало в 1947 році під етнічну чистку під час проведення Операції «Вісла» і було виселено на ті території у західній та північній частині польської держави, що до 1945 належали Німеччині[7]. У селі розташований Український військовий цвинтар у Пикуличах. - «Аксманичі. Село у Клоковицькій парафії Перемишльського повіту».— Львів, 2010; ст. 54. - «Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)» (Polish). 2008-06-01. Архів оригіналу за 2012-03-01. - Лист жителів с. Долгобичів Грубешівського повіту Холмщини секретарю ЦК КП(б)У М. Хрущову на сайті «Територія терору» - Петро Мірчук. Українська повстанська армія 1942–1952 Частина ІІ: Друга большевицька окупація На Закерзонні Мюнхен 1953 (репр. Львів 1991) - Переселення українців з Польщі до УРСР у 1944–1946 рр. на сайті «Територія терору» - Угода між Урядом Української Радянської Соціалістичної Республіки і Польським Комітетом Національного визволення про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території УРСР - Документальні відеокадри: Депортація українців Закерзоння, 2 половина 1940-х рр на сайті «Територія терору» - * Акція «Вісла»: Список виселених сіл та містечок, Повіт ПЕРЕМИШЛЬ |Це незавершена стаття з географії Польщі. Ви можете допомогти проекту, виправивши або дописавши її.


text: Середа, 28 листопада 2012, 06:28 27 листопада 2012 року на базі ДНЗ No10 «Сонечко» (завідувач Кулій Л.П.) проведено методичне об’єднання вихователів середніх груп дошкільних закладів міста з теми «Прогулянки в природу – одна з необхідних умов гармонійного становлення дитячої особистості, формування світогляду та світосприйняття». Серед освітян дошкілля вже традиційними стали інтерактивні методи та форми роботи з дітьми. На одному із таких занять, проведеному на свіжому повітрі вихователем ДНЗ No10 Кльоновою Н.А., були присутні члени методичного об’єднання. Знання про природу – важлива складова природничо-екологічної компетентності маленьких дошкільників. Про головні завдання Програми по формуванню екологічної культури дітей 5-го року життя говорила в своїй доповіді Вобла Т.В. Учасникам заходу презентувалися фото- і відеоматеріали з досвіду роботи вихователів ДНЗ No9 та ДНЗ No17. Власними віршами озвучила відеоматеріали Зарецька Н.Г. (вихователь ДНЗ No17). Методист ММК з питань дошкільної освіти Івасечко Н.І. |< Попередня||Наступна >|


text: З далеких радянських часів Черкаси славились своїми підприємствами, що виготовляли харчове обладнання. Сьогодні прапор вітчизняного виробника доблесно несе підприємство – ТОВ «Машбуд-Черкаси». Своя виробнича база та наявність спеціалістів дозволяє не лише виконувати ремонти, які потребують високої кваліфікації та проводити модернізацію м’ясопереробного обладнання, але й виконувати роботи, пов’язані з виготовленням обладнання, інвентарю, ріжучого і допоміжного інструменту. На сьогодні до списку продукції, яка виготовляється входить санітарне та гігієнічне обладнаня (безконтактні умивальники, сушарки і мийки фартуків/взуття, стерилізатори пил і ножів, санітарних шлюзів), а також інвентар (візки рамні, візки під фарш, транспортувальні візки та лінії під ящики, лінії обвалки м’яса, столи технологічні (будь-якого розміру і конфігурації), обладнання в цілому (фаршезмішувачі і ручні ін’єктори), ріжучий інструмент (куттерні ножі, ножі і решітки для вовчків). Намагаючись відродити виробництво харчового обладнання в Україні, маючи величезне бажання підняти імідж вітчизняного виробництва, ТОВ «Машбуд-Черкаси» з 2011 року почав працювати в спільному проекті по виготовленню обладнання пластичної обробки м’яса – вакуумних масажерів. Спеціалісти конструкторського бюро підприємства при проектуванні обладнання врахували найбільш важливі моменти, що дозволяють надалі виконувати будь-які технологічні рішення при обробці м’яса в масажерах. Однією з головних і найбільш цікавих для переробників є можливість зміни кута нахилу, швидкості і напрямку обертання барабану, наявність можливості постійного контролю вакууму, можливість розвантаження і завантаження продукту, наявність програматора, наявність вакуумної пастки для захисту вакуумного насосу. Сучасна конструкція, втілення досвіду роботи з виготовлення обладнання, використання високоякісних матеріалів дозволяє виготовляти масажер європейскої якості. Лінійка обладнання даного типу поки що невелика. На даний момент разроблені три типи ємностей на 275, 500 і 1000 л. Моделі цих масажерів оснащені вакуумними насосами від світових лідерів, таких як Busch і Alfa Laval. Важливими факторами є також можливість зміни кута нахилу барабану, спеціально розрахована конфігурація ребер, що дозволяє обробляти в масажерах не лише м'ясо птиці, свинини, яловичини, але й баранини, при цьому м'ясо може бути навіть на кістці. Продукт, піддаючись делікатному масуванню не пошкоджується, відсутній розрив волокон/тканин, значно знижена ймовірність витікання ін’єктованого розчину. На завершення можна сказати, що вакуумні масажери виробництва ТОВ «Машбуд-Черкаси» -- це надійне рішення виробничих питань. Максим Соловйов (журнал Meat Service, No 44. 2012 р., стор. 34)


text: Цетанове число Цетáнове числó характеризує займистість дизельних палив. Ц.ч. чисельно дорівнює об'ємній частці цетану (С16Н34, гексадекан), ц.ч. якого приймається за 100, у суміші із α-метилнафталином (ц.ч. = 0). Коли ДП характеризується такою ж займистістю, визначеною на дослідному двигуні, що і модельна суміш цих двох вуглеводнів, то цетанове число даного палива приймають рівним відсотковій частці цетану у цій суміші. Чим воно більше, тим легша займистість суміші при стисненні. Оптимальну роботу стандартних двигунів забезпечують палива з ц.ч. 40—55. При ц.ч. меншому від 40 різко зростає затримка запалювання (час між початком вприскування і займанням палива) і швидкість наростання тиску в камері згоряння, збільшується зношування двигуна. Стандартне паливо характеризується цетановим числом 40—45, а паливо вищої якості (преміум) має цетанове число 45—50. Преміум ДП легше і містить більше легкозаймистих легких фракцій і тому придатніше для запуску двигуна у холодну погоду; крім того, співвідношення водню до вуглецю у легких фракціях вище, тому при згоранні такого ДП утворюється менше диму. При ц.ч. понад 60 знижується повнота згоряння палива, зростає димність викидних газів, підвищується витрата палива. Деякою мірою ц.ч. залежить від групового складу палива (частки парафінів, олефінів, нафтенів, ароматиків). Парафіни здатні до самозаймання при низьких температурах і є корисним компонентом ДП. Необхідне цетанове число залежить від типу двигуна (його швидкохідності і ступеня стиску), а також від інших факторів. Оптимальне ЦЧ при різній частоті обертання колінвалу n визначається за формулою: - - ЦЧ = 3,5•n1/3


text: Thomson Reuters У вересні 2008 року Thomson Reuters вимагає через суд у розробників розширення для Mozilla Firefox Zotero — Університету Джорджа Мейсона, і самого штату Вірджинія, 10 млн доларів США. Юристи Thomson Reuters стверджують, що розробники Zotero реалізували підтримку їх пропрієтарного формату файлів. Ens, використовуваного їх власницькою програмою EndNote, незаконно провівши зворотну розробку програми; порушили ліцензію, перетворивши файли, що поставляються з цією програмою, і поширюють результат цього перетворення через свій сайт.


text: Ласкаво просимо до AGameGame.NET, ваша зона безкоштовних онлайн-ігор. Склад кожен день з новими безкоштовних ігор, а також заходів, ігри, подорожі ігри, настільні та карткові ігри, розраховані на багато ігор, пазли, спортивні ігри, ігри на спритність, спортивні ігри та багато чого іншого вживання ігри. Чи знаєте ви, що: Ви можете оцінити кожну гру ви граєте, ви можете поділитися улюбленою грою зі своїми друзями на Facebook, Myspace, Twitter і більше, ви можете вставляти в гру свій власний сайт або блог, і багато хто з наших ігор приготування їжі , наші? Прагнучи грати ще?


text: ЛIТех - компанiя, спрямована на надання висококвалiфiкованих послуг мережi Iнтернет. Попереднiй досвiд нашоi дiяльностi дозволяє фахово надавати повний спектр послуг як приватним особам так i корпоративним клiєнтам. Ми завжди намагаємось максимально задовiльнити потреби наших користувачiв мiнiмiзуючи їхнi видатки. Cподiваємося, що на нашому сайтi ви знайдете цiкаву i корисну для себе iнформацiю. Будемо вдячнi, якщо свої зауваження або пропозицiї Ви надiшлете на адресу: webmaster(at)litech.net


text: 1879 – 1968 Протягом свого довгого і складного життя, що було виткане з «переходів і виходів» Євген Маланюк жодного разу не зраджував собі, не зрікся свого добровільного вибору, того хресного шляху, який пророкувала його розіп’ята душа. Це нам доводять його поетичні книги, культурологічні, публіцистичні, літературно-критичні статті. У Євгена Маланюка, дослідника, публіциста, українського поета у творчості існує лише один адресат і один герой — це його рідна кохана Україна. Письменник її то величає спевою Елладою, то називає її «Пріска гетьмана Петра». А починалося дитинство Євгена Маланюка в маленькому провінційному містечку Новоархангельськ, яке десь далеко загубилося в степу, і довго було кордоном князівської Русі і половецького степу, Гетьманщини і Дикого поля, Запорожжя і Речі Посполитої. Батько поета, Филимон Васильович, був досить колоритною постаттю в Архангельську. Не маючи за плечима ні університету, ні навіть гімназії, він, завдяки природному розумові та самоосвіті, вибився у перший шерег архангородської інтелігенції. Був ініціатором фонду театру в місті, дбав про відкриття прогімназії, а згодом гімназії, активно дописував до повітових газет, любив історію. А ще старожили пам’ятають його повіреним містечкового суду, вчителем, і ... незмінним хористом церковної капели. Зусиллями батька в сім’ї була зібрана непогана бібліотека. Цей книгозбірник теж прислужився майбутньому письменникові. Мати Евгена Маланюка була родом із збіднілої дворянської сім’ї колишніх сербських Осадчих. 2 лютого 1897 у молодого подружжя народився син Євген. Гликерія Яківна (мати письменника)принесла в сім’ю музику, поезію, замилування романтичною і класичною літературою. Мабуть, все це стало приводом того, що в місцевій початковій школі Євген Маланюк помітно вирізнявся між однокласниками. Але навіть не дивлячись на матеріальну скруту, батьки віддають свого старшого сина (Євген мав ще молодших братів: Сергія — в 1898 році та Онисима — 1900 року народження) до повітового Єлисаветградського земського реального училища. Дід Євгена Маланюка Василь був першовитоком національно-патріотичних рис письменника. В кінці 50-х років в одній з автобіографій поет писав, що в їхньому будинку — на дві половини — у першій, дідовій, панував дух віків, а в другій, батьковій, — дух нової української інтелігенції, пробудженої 70, — 80-ми роками XIX століття, інтелігенції, яка лише піднімалася на ноги. У роки навчання Євгена Маланюка, м. Єлисаветград славилося як культурний центр півдня Російської імперії. «Жодна зі столиць світу — ні Париж, ні Нью-Йорка не справили на мене такого враження, як Єлисаветград», — писав у своїй автобіографії інший відомий краянін Л. Троцькій. Звісно, звучить це досить парадоксально, але деяка частина істини в тій емоційній оцінці, навіяній дитячими спогадами, все ж існувала. Єлисаветград мав могутні театральні традиції, і його не обходила жодна відома театральна трупа. У місті залишилася майже половина з 47 виставок художників-передвижників. Тут функціонувало з десяток гімназійних закладів. А земське реальне і громадське комерційне училища були відомі в усій імперії. Як свідчить сам Є. Маланюк, писати вірші він почав ще навчаючись у гімназії в 13 років. Мабуть найважливішим стимулом для цього стали серйозні гуманітарні традиції реальної школи: живопис і театр, позакласне читання, які були предметом особливої уваги педагогів. Під час навчання Євген Маланюк знайомиться із творчістю видатних письменників, таких як Шпільгаген, Амічіс, Рільке, Д’орвільі, Уайльд, Гамсун, По, Гюго, Верлен, Рембо, Метерлінка, Блок, Білий, Сологуб та інші. Хлопець обожнював читати. Пізніше в Чехії, Євген Маланюк писав у листі поетесі Наталі Лівіцькій-холодній: «Преса — прівічній наркоз, без якого я впадаю в апатію» (1928). 14 червня 1914 Євген Маланюк закінчив сьомий клас Єлисаветградського реального училища. Письменник завжди мріяв здобути інженерну професію, і тому він їде вступати до столичного Петербурзького політехнічноого інституту. Не дивлячись на те, шо сам Євген Маланюк був родом з провінції, його знання допомогли вступити до інституту на перший курс. Та перша світова війна стала перешкодою для навчання юнака. Доля складалась так, що 1 січня 1916р. Євген закінчив Київську військової школи, після чого послідував запасний піхотний полк. Пізніше прапорщик Маланюк служить молодшим офіцером у кулеметній роті фронтової частини. Послужний військовий список у Маланюка досить невеликий і лаконічний: бої, відзнаки, підвищення у званні. За тими назвами і датами були приховані криваві бої, поразки і перемоги, втрати бойових побратимів. Світова війна закінчилася для Євгена Маланюка в лютому 1918 року. Однак склалося так, що після короткої відпустки йому знову довелося воювати: він став на захист Української держави. На нього чекали ще три роки війни. Війни, у якій тричі доводилося здавати ворогові Київ, у якій був «кривавий листопад» 1919 року, коли в результаті жорстоких боїв і тифу із сотень залишалося 5 — 10 бійців, а полки нараховували 50 — 60 багнетів. А ще був 1920 рік, коли тридцатипятитисячне українське військо після десятиденних запеклих боїв було змушене 21 листопада о 17 годині віддати останній салют рідній землі і перейти польський кордон. Певний час Євген Маланюк перебував у таборах інтернованих, які були розкидані по всій території Польщі, де письменник переживав, осмислював злети і падіння УНР. Але і після цього доля не зжалілася над письменником — йому довелося ще три роки провести у таборах. Якраз в цей час Маланюк усвідомлює, що необхідно змінити стилет на стилос, віддавши і його і його служінню Україні. Саме так і народився Маланюк-поет. Його вірші, культурологічні, публіцистичні, літературознавчі статті майже кожного дня друкуються в таборових журналах «Всім», «Наша зоря», «Український сурмач», «Веселка». Восени 1923 року Є. Маланюк відїзжає до Чехословаччини, щоб навчатися там в Української Господарської Академії на гідротехнічному відділі інженерного факультету. Чехословаччина, завдяки політиці її президента Томаша Масарика, в той час була справжнім освітнім, науковим і культурним центром для українських емігрантів. Для тисяч біженців з України та колишніх вояків українських армій в Чехословаччині відкривали школи, гімназії, інститути, академії, видавали численні українські журнали, починали видавництва. Лише в Подєбрадах в Академії виходило більше десяти часописів: «Наше суспільство», «Подєбради», «Село» та інші. Навчання в Подєбрадах для Євгена Маланюка було не тільки часом копіткої праці в читальних залах та навчальних аудиторіях, а й періодом бурхливого літературного життя: доповідей, дискусій, мистецьких змагань. Серед побратимів-літераторів — вже відомі сьогодні особистості: Юрій Дараган, Леонід Мосендз, Наталія Лівицька-Холодна, Микола Чирський, Михайло Мухін, Олена Теліга, Улас Самчук. У Подєбрадах, 1924 року, поет випускає збірку віршів «Стилет і Стилос». Через рік Маланюк в Гамбурзі випустить ще одну книгу поезій — «Гербарій» (вона була написана першою, але затрималася з виходом у видавництві). В цей період мотивом поезій в українського письменника стала трагічна доля його Батьківщини. Любляче і зболене серце поета народжувало гнівні й глибоко трагічні інвективи. Що ж давало сили вистояти і творити? З яких джерел поет черпав сили й упевненість у правильності обраного шляху, в неодмінній потребі бути саме будителем народу? Відповідь певною мірою може видатися очікуваною — в невичерпальності свого народу, своєї України. Адже віки нищення і утисків не загасили «вогонь буття» і «невичерпальний дух» нації. У 1929 році Євген Маланюк закінчив своє навчання в Українській Господарській Академії і виїжджає до Варшави для подальшого пошуку роботи. Тут він влаштовується на роботу в міський магістрат і працює на посаді інженера у відділі регулювальних споруд на Віслі. Робота. Сім’я. Література. Це — його світ. Кінець 20-х — початок 30-х років позначено особливою активністю літературного процесу у письменника. Навколо Євгена Маланюка і Юрія Липи, що теж переїхав до Варшави, об’єднуються українські письменники, створюється нове літературне товариство під назвою «Танк». До нього входили Л. Чикаленко, М. Лівіцька-холодна, А. Коломієць, Ю. Косач, П. Лукасевич. Часто гостями були і Б.-І. Антонич та Св. Гординського. Згодом Варшавська Група почала видавати журнал «Ми». У підготовці до друку журналу брав активну участь і Євген Маланюк. Вже в першому числі видання з’явилися надруковані поезії і стаття письменника. Через суперечності в колах українських емігрантів Євген Маланюк залишає журнал, але не припиняє активну літературну діяльність. У тридцятих роках ще тісніші стосунки налагоджуються в поета з Дмитром Донцовим та його «Вісник». У періодичних виданнях, збірниках з’являються рецензії, статті, переклади українського письменника. Маланюк бере активну участь у літературних дискусіях, виступає з доповідями літературознавчого та культурологічного характеру. У сфері його наукової зацікавленості — П. Куліш, Т. Шевченко, Я. Щоголів, М. Бажан, М. Гоголь, І. Бунін — українські поети-неокласики. Ще перебуваючи в таборах інтернованих, Євген Маланюк познайомився з польськими літераторами Ю. Тувімом, Я. Івашкевич, Я. Лехонем, А. Слонімський, К. Венжінскім, Л. Подгурськім-Околувім але іншими. Живучи у Варшаві, він налагодив тісніші зв’язки з польськими колегами по перу. Особливо дружні стосунки склалися у поета з Ярославом Івашкевичем, Юліаном Тувімом та сім’єю Марії Домбровської. У 1936 році у Варшаві була надрукована книга поезій Євгена Маланюка «Еллада степова» в перекладі польською мовою Ч. Ястшембец-Козловського. Також поет був у гарних стосунках і з чеськими літераторами Й.-С. Махара (вірші якого перекладав), В. Фіали, Ф. галасом, захоплювався творчістю Франтішека Шальді. Війна і окупація Польщі примусила Євгена Маланюка шукати роботу. Певний час він працював в українській гімназії у Варшаві, підробляв на випадкових роботах, а іноді доводилося перебиватися і без хліба. В останні місяці війни Маланюк був змушений покинути Польщу і повернутися до Чехії, а отже знову збиратися в дорогу. Але через деякий час залишатися в Чехії було небезпечно. Ім’я Євгена Маланюка було заздалегідь внесено контррозвідкою «Смерч» до списків «антирадянських» діячів з числа українських емігрантів, які підлягали депортації або фізичному знищенню. В 1945р. Євген Маланюк був змушений залишити дім, сім’ю і податися в другу еміграцію. Точніше, з цього року для нього розпочався другий період блукань, цього разу вже у Німеччині. І знову майже чотири довгих роки життя у таборах. У таборових школах міста Регенсбурга Євген Филимонович вчителював. Навколо нього знову збирається коло літературної обдарованої молоді з нової хвилі української еміграції — Леонід Лиман, Олег Зуєвський, Леонід Полтава. Поет бере участь у створенні письменницької організації СТІНА (Художній український рух), що протягом 1945 — 1949 років працювала в Німеччині і стала цікавою сторінкою в історії української літератури у вигнанні. А в цілому для Маланюка то були тяжкі часи: життя перевалило за полудень віку, а його необхідно було починати заново; з чого починати, на що сподіватися — поет часто не знав. На кінець сорокових люди все частіше покидали табори: де-хто відїзжав до Латинської Америки, де-хто в Австралію, проте, більшість прагнула потрапити до США. В одному з транспортів в 1949 році відпливав у свою третю еміграцію і Євген Маланюк. Нелегко складалася його життя в Америці. Спочатку довелося працювати фізично. Пізніше повезли влаштуватися за фахом — на інженерну посаду в Нью-Йорку; в креслярському бюро він працював до виходу на пенсію в 1962 році. Його перо, як і до цих пір, не знало відпочинку. Тільки більш виразно проступив ліричний струмінь, тепер вірші позначили самозаглиблення. В останнє десятиліття все частіше Євген Маланюк підсумовує пережите і зроблене. Автор не зраджує сформованим ще в молодості ідеалам, його критика спрямована на себе. Книги поезій та прози Євгена Маланюка друкувалися в Польщі, Чехо-Словаччині, Німеччині, Франції, США, Канаді. Його твори перекладалися багатьма мовами: німецькою, чеською, російською, польською, французькою, англійською. До останнього часу ім’я Євгена Филимоновича Маланюка було невідомим лише в Україні. Але крига скресла. Прийшов час, у який так свято вірив поет. Для нього він жив і творив.