З «темою спадкування» так чи інакше в своєму житті стикався кожен. І кожен знає, що існують певні строки, умови, перелік документів, які необхідно зібрати, обійти безліч кабінетів, а основне, що весь процес спадкування трудомісткий і затратний. Існує ряд законів, які регулюють спадкові відносини, основним з яких є Цивільний кодекс України, але все одно виникають ситуації незрозумілі для пересічного українця. Розглянемо деякі актуальні питання пов’язані зі спадкуванням разом із Керуючим партнером Юридичної фірми "Дмитро Люшенко і Партнери" - Дмитром Люшенком. Питання: Борг у спадок. Що робити? - У спадок може дістатися не лише автомобіль, земельна ділянка чи квартира, а й дуже великий банківський кредит. На жаль, борги в нашій країні успадковуються - такі вимоги законодавства. Що робити, якщо несподівано дісталася така спадщина і чи можна взагалі від неї відмовитися? У день смерті позичальника відбувається так зване відкриття спадщини і протягом шести місяців спадкоємці можуть подавати заяви на вступ у права спадкування. Після закінчення цього терміну вони вступають в права спадкування, і тільки після цього у них виникає зобов'язання платити за боргами спадкодавця. Цікаво, що деякі банкіри часто радять спадкоємцям платити за кредитом з перших днів після смерті позичальника, нібито щоб не було прострочення і штрафів. Але така рада прямо суперечить чинному законодавству. (ст. 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємці не зобов'язані погашати заборгованість позичальника з перших днів після його смерті, а тільки з моменту вступу в права спадкування, тобто через шість місяців. Якщо спадкоємці приймають спадщину і погоджуються платити, банк пропонує їм переоформити кредитні угоди. У більшості випадків для цього оформлюється додаткова угода до діючого кредитного договору про переведення боргу на спадкоємця. Далі погашення кредиту відбувається за графіком, затвердженим банком і новими боржниками. Якщо ж спадкоємці не хочуть гасити кредит і відмовляються визнати свій борг за кредитом, банк після вступу спадкоємцями у свої права вдається до стандартних процедур по роботі з несумлінними позичальниками. Ясна річ, що мова йде про звернення банку до виконавчої служби або суд і про подальший продаж майна боржників. При цьому незговірливим спадкоємцям доведеться додатково витратитися. Крім кредиту і всіх передбачених кредитним договором платежів, спадкоємцям необхідно буде оплатити також всі витрати, які можуть виникнути в процесі примусового стягнення заборгованості, наприклад, витрати на судовий розгляд, відкриття провадження Державною виконавчою службою і так далі. Якщо не до вподоби сама ідея розраховуватися з чужими боргами, можна і відмовитися від успадкованого погашення кредиту. Така можливість теж передбачена законодавством. Правда, на жаль, від самого лише кредиту відмовитися не вийде, треба буде відмовлятися від усієї спадщини вцілому (ст. 1273 Цивільного кодексу). Якщо ж кредит - це єдине, що дісталося від родича, краще просто відмовитися від прийняття спадщини (звичайно, якщо немає бажання виплачувати, наприклад, іпотеку чи автокредит, а потім отримати у власність квартиру або машину). Не платити за кредитом спадкоємцю можна буде і в тому випадку, якщо банк не пред'явить свої вимоги щодо погашення боргу. На вимогу законодавства, так само, як і спадкоємець, кредитор зобов'язаний заявити про себе протягом перших шести місяців після смерті позичальника. Але якщо дивом вдалося приховати від банку смерть боржника, непомітно вступити в права спадкування і на півроку «залягти на дно», то про кредит можна забути. Банк втратить право стягнути борг, якщо не доведе в суді, що про смерть позичальника йому було невідомо з об'єктивних причин. Якщо немає бажання прийняти таку спадщину, потрібно: Кредити в нашій країні успадковуються. Однак завжди можна відмовитися від спадщини чи прийняти його 7 липня 2016 року Верховною Радою був прийнятий закон «Про амністію в 2016 році». Голова Верховної Ради Андрій Парубій сказав перед тим: "Проект закону про амністію в 2016 році – це про амністію наших військовослужбовців, які пішли на фронт, інколи не маючи документів, наших "майданівців", в яких документи згоріли в "профспілках", і вони не мали на фронті достатньо документів, щоб зареєструватися". "Щоб не допустити їх переслідування, нам треба цей закон прийняти. Нам треба не займатися демагогією й популізмом, а підтримати наших хлопців, щодо яких правоохоронні органи сьогодні ведуть слідство", – додав спікер. В умовах жорсткої економії державних коштів та значного дефіциту площ в установах виконання покарань, акт амністії дозволяє розвантажити місця позбавлення волі та зекономити бюджетні кошти на утримання осіб в таких установах. Прийняття проекту Закону не потребуватиме додаткових витрат з Державного бюджету України. Досвід застосування амністії в попередні роки свідчить, що вона не тягне за собою ускладнення криміногенної ситуації в державі. Оголошення амністії сприятиме утвердженню гуманних засад у суспільстві та стане проявом людяності. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і підлягає виконанню протягом трьох місяців. - об’єктивні фактори (тяжка хвороба, похилий вік тощо), що суттєво знижують небезпечність осіб, яких пропонується звільнити від відбування покарання; - значний строк відбутого покарання. Проектом передбачається поширити дію амністії на засуджених, які скоїли злочини невеликої тяжкості, або є найбільш незахищеними у соціальному плані, а саме: • осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; • жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; • осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; • осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання • осіб, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку ( Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші ) • ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни) • учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи • осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови що в цих батьків немає інших працездатних дітей. Стаття 2 даного закону, зокрема, передбачає звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі,:учасників бойових дій, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій, обвинувачених, засуджених за вчинення злочинів, що не є особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров‘я особи, та не є діяннями, передбаченими ч. 2, 3 та 4 статті 408, статтею 410, ч. 2, 3 та 4 статті 411 Кримінального кодексу". Стаття 6 закону передбачає: "Звільнити від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців: а) засуджених за злочини невеликої та середньої тяжкості; б) засуджених вперше за тяжкі злочини, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше половини призначеного строку основного покарання". Але як і більшість законів, в його застосуванні виникнуть проблеми, оскільки незрозумілим залишається питання визначення «осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій». Авторами закону не звернули уваги на те, що формулювання вимог до особи здійснено за допомогою способу перелічення ознак через кому, що свідчить про необхідність застосування усіх ознак, визначених у ст. 2. Закону. Якщо законодавець мав на меті розмежувати ці поняття, та відповідно, застосовувати закон у випадку встановлення хоча б однієї з таких ознак, за логікою нормотворення необхідно використати сполучник «або». В іншому випадку, буквальне тлумачення норми свідчить про те, що для звільнення особи від покарання на підставі ст. 2 необхідно у суді довести усі перераховані ознаки. Викликає заперечення та здивування й той факт, що звільнення від покарання для таких осіб передбачено незалежно від місця та часу вчинення злочину, його мотиву тощо. Адже, логічним було б звільнення осіб від покарання за злочини, які були вчинені під час виконання завдань, визначених ст. 2. Таке формулювання по суті означає, що від покарання звільнять всіх, хто має статус учасника бойових дій, засуджених за злочини, які не є особливо тяжкими, проти життя та здоров‘я особи, - причому не важливо, де і коли ці злочини було скоєно. У такому випадку, приміром, якщо боєць АТО демобілізувався і вчинив злочин вже будучи "звичайним" цивільним громадянином, зараз він також вправі розрахувати на амністію. Тому доцільно передбачити умову для звільнення таких осіб виключно у випадку вчинення злочинів в період виконанням обов'язків з захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення чи безпосередньої участі у антитерористичній операції. За умови вчинення злочинів за виключенням зазначених випадків, до таких осіб мають застосовуватись загальні положення закону про амністію у 2016 році. Законом визначено категорії засуджених, щодо яких амністія не застосовується. Це, насамперед, особи, які скоїли тяжкі та особливо тяжкі злочини, а також особи, які вчинили злочини з використанням службового становища (корупційні злочини). Відповідно до ст.10 Закону питання про застосування амністії вирішується виключно судом за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, обвинуваченого чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Цей закон нестандартний, в багатьох аспектах суперечливий. Дійсно, закони про амністію приймають кожен рік, але цього разу до осіб, які підлягають амністії включені і ті, хто підозрюється в скоєнні злочинів чи осуджені за злочини, скоєні під час бойових дій в зоні проведення АТО. В міжнародному праві амністію за злочини, скоєні під час бойових дій, застосовують або під час перехідного періоду: коли влада змінюється з диктатури чи військового режиму на демократичний. Або ж коли амністія є наслідком договору про премії між двома сторонами. В даному випадку, мова йде про односторонню національну амністію, яка позбавляє потерпілу сторону, конкретного мирного громадянина, який проживає в зоні бойових дій права на правосуддя. Наша національна амністія є необов*язковою для примінення міжнародними судовими інстанціями. Тобто, громадяни, права яких порушені, можуть шукати справедливості в Європейському суді. Nський міський суд Nської області 12345, м. N, вул. N, 1 в інтересах: Іваненко І.І. м. N, вул. ____________ Клопотання про звільнення від відбування покарання у зв’язку із амністією 01.03.2016 року Іваненко І.І. був засуджений Nським міським судом Nської області за ч.2, 3 ст. 358 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік. Іваненко І.І., на підставі укладеного договору уповноважує мене, Люшенка Дмитра, захищати його інтереси, що підтверджується договором про надання правової допомоги. Злочини Іваненком І.І. вчинено до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року. Крім того, відповідно до ст. 12 КК України, Іваненко І.І. вчинив злочини, що не є тяжкими чи особливо тяжкими. В ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року зазначено, що відповідно до статті 1 цього Закону звільненню від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов’язаних із позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України. На день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року Іваненко І.І. має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років. Таким чином, Іваненко І.І. підпадає під дію ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року, в зв’язку із чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов’язаних з позбавленням волі. В ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року зазначено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Враховуючи наведене, оскільки Іваненко І.І. не заперечує проти застосування щодо нього амністії, керуючись ст.ст. 1, 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року, ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. 12 КК України, ст. 6-1 КПК України, – 1. Прийняти клопотання до розгляду; 2. Звільнити Іваненко І.І. від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов’язаних з позбавленням волі. 10.03.2016 року Додатки:______________ З повагою, Адвокат, захисник Д.І Люшенко Процедура розірвання шлюбу. Куди звертатись до органу РАЦС чи до суду? «Люди встречаются, люди влюбляются, женятся...»,- як кажуть слів з пісні не викинеш. Для забезпечення стабільності відносин між чоловіком та жінкою укладається шлюб. Але життя дуже непередбачуване: сьогодні щось віддаєш , а завтра отримуєш; щось губиш і водночас щось знаходиш; когось шалено кохаєш, а через деякий час вже ненавидиш. І коли приходить розуміння, що жити з цією людиною вже нестерпно, тоді точно настав час на розлучення. Для одруження потрібна лише згода двох закоханих та заява про державну реєстрацію шлюбу, яка подається до органів РАЦС за їх вибором, та паспорт. Про державну реєстрацію шлюбу в паспорті громадянина України особи, яка зареєструвала шлюб, робиться відмітка із зазначенням прізвища, імені, по батькові і року народження другого з подружжя та місця і дати такої реєстрації та видається Свідоцтво про шлюб. Процедура ж розірвання шлюбу, в свою чергу, не така проста і не така приємна, хоча для деяких вона буває «урочистою подією». На сьогодні чинний Сімейний кодекс припинення шлюбу внаслідок його розірвання відносить до компетенції двох державних органів. Такими повноваженнями наділені органи РАЦС та суд. Встановлення такої альтернативи надає змоги у певних випадках уникнути складної процедури розірвання шлюбу. Спрощена процедура розірвання шлюбу здійснюється органом РАЦС за спільною заявою подружжя (за місцем проживання подружжя або одного з них), яке не має неповнолітніх дітей та за умови, що жоден з подружжя не заперечує проти його розірвання. Документи, які потрібно підготувати в цьому випадку: заяву про розірвання шлюбу, у якій повинно бути зазначено про відсутність у подружжя спільних дітей та свідоцтво про шлюб(оригінал). Якщо в подружжя такого свідоцтва немає, то про його відсутність робиться відмітка на заяві про реєстрацію розірвання шлюбу. А натомість доказом являються наявність в паспортах або паспортних документах заявника відмітки (штампа) про шлюб. За наявності свідоцтва про шлюб після складання актового запису про розірвання шлюбу воно повертається заявникам з відміткою про реєстрацію розірвання шлюбу. Якщо один з подружжя не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу через поважні причини (у зв'язку з тяжкою хворобою, тривалим відрядженням, проживанням у віддаленій місцевості), тоді таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до нотаріально засвідченої, від його імені може подати другий з подружжя. Слід зазначити, що навіть у разі наявності майнового спору шлюб припиняється у день реєстрації державним відділом реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу. Майновий спір може бути вирішено в суді. коли ініціатива розірвання шлюбу виходить від одного з подружжя якщо другий із подружжя визнаний судом безвісно відсутнім; засуджений до позбавлення волі на строк не менш ніж три роки Розірвання шлюбу за позовами, пред'явленими до зазначених осіб або цими особами, здійснюється в загальному порядку. Документи,які потрібно підготувати : заяву про розірвання шлюбу,копію або виписку з рішення суду про визнання другого з подружжя безвісно відсутнім.Судовий збір не справляється за подання заяви про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою. Якщо Ви бажаєте розірвати шлюб з особою, визнаною у встановленому порядку безвісно відсутньою або недієздатною внаслідок душевної хвороби чи недоумства, або з особою, засудженою до позбавлення волі на строк не менш ніж три роки - маєте сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення (ІТЗ) дана сума становить 13 грн. На підставі пред'явлених документів відділом реєстрації актів цивільного стану реєструється розірвання шлюбу.Про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадян України осіб, шлюб між якими розірвано, робиться відмітка про реєстрацію розірвання шлюбу із зазначенням місця і часу цієї реєстрації, прізвища, власного імені, по батькові особи, з якою розірвано шлюб, прізвища після реєстрації. Місце реєстрації розірвання шлюбу у органі РАЦС Державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться за місцем проживання подружжя або одного з них. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації розірвання шлюбу, якщо один із подружжя звернувся із заявою про державну реєстрацію розірвання шлюбу до відділу державної реєстрації актів цивільного стану не за своїм місцем проживання, а за місцем проживання другого з подружжя. У цьому разі місце проживання другого з подружжя підтверджується його паспортом або паспортним документом з відміткою про його проживання чи відповідною довідкою, виданою компетентними органами. Суду підвідомчі суперечки про розірвання шлюбу за: Спільною заявою подружжя (тобто обидва з подружжя згодні на розірвання шлюбу). При цьому вони повинні за наявності неповнолітніх дітей подати суду нотаріально посвідчений письмовий договір, в якому необхідно передбачити: а) з ким будуть проживати діти; б) хто і як буде забезпечувати умови їхнього життя; в) розмір алімент(ів, періодичність платежів; г) умови здійснення подружжям права на виховання дітей тощо. За позовом одного з подружжя за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Однак, у ст. 110 СК передбачені і певні випадки, за наявності яких розірвання шлюбу все ж таки можливе. Такими випадками є ситуації: коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини; якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою; якщо за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини Підсумуємо щодо документів, які подаються до суду: свідоцтво про шлюб(оригінал) ксерокопії паспорта квитанція про сплату судового збору (Збір становить - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати;станом на липень 2016 року сума збору становить 551.20 грн.) А також можуть додаватись і інші документи в залежності від обставин справи (копії свідоцтв про народження дітей; довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також всі необхідні документи відповідно до заявлених вимог і т.д.). Пакет документів для розірвання шлюбу подається до суду за місцем реєстрації (прописки) одного з подружжя. Раніше розірвання шлюбу за рішенням суду підлягало реєстрації в органі РАЦС. Але у зв”язку з ЗУ “Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який був прийнятий 1 липня 2010р. в Сімейному кодексі України цей порядок був змінений. Рішення про розірвання шлюбу, прийняті судом до 27 липня 2010 року, підлягають реєстрації в органі РАЦС. Рішеня ж суду про розірвання шлюбу прийняті після цієї дати та набрали законної сили, є документами, що підтверджують факт розірвання шлюбу та додаткової реєстрації не потребують. Тому особам, які розірвали шлюб в судовому порядку після 27 липня 2010 року, свідоцтво про розірвання шлюбу не видається. Свідоцтво про розірвання шлюбу видається лише тим особам, які розлучаються шляхом звернення в орган РАЦС. Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, направляється судом в орган РАЦС за місцем винесення рішення для внесення відомостей в Державний реєстр актів цивільного стану громадян. В актовому записі про шлюб органом РАЦС робиться відповідна відмітка про його розірвання. Такі відмітки, за рішенням суду, також ставляться в паспортах осіб, шлюб між якими розірвано, при їх зверненні до органу РАЦС. Оскільки, держава зацікавлена в збереженні сім'ї та шлюбу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. Таким чином подружжю надається термін для примирення. Якщо до закінчення цього строку дружина і чоловік знайдуть можливість продовжити шлюбні відносини, вони мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Обмани при прийомі на роботу: довгі перевірки і дармові тести


Ocean Park у Гонконзі | Замки, відпочинок, оздоровлення, зцілення в Галичині Залишити відповідь Ocean Park у Гонконзі Ocean Park у Гонконзі був заснований у 1977 році. Як говорять, народна стежка сюди з тих часів не заростає. Це не тільки розважальний парк – він пізнавальний, оскільки тут також є зоопарк. За навчальні властивості парк у 2012 році отримав найпрестижнішу нагороду серед розважальних і тематичніх парків – Applause Award. Парк розбитий у південній часті острова Гонконг, займає майже один мільйон квадратних метрів. Сюди їздить не тільки громадський транспорт, а й проведена канатна дорога та фунікулер “Ocean Express”, що самі по собі є розважальними атракціонами. Парк складається з багатьох частин. Проводяться різноманітні фестивалі. В цілому парк зорієнтований на збереження дикої природи, частина прибутки йде в спеціальний природоохоронний фонд. Також є великий парк розваг з американськими гірками, атракціонами. Contents1 Пригоди в Австралії2 Світ акул3 Полярна пригода4 Старий Гонконг5 Тропічний ліс6 Водний світ7 Виставка тварин Азії Пригоди в Австралії Тут можна познайомитися з світом диких австралійських тварин. Пухнасті коали, червоношиї кенгуру валлабі, кукбари. Знайомлячись з багатою історією Австралії, можна познайомитися з програмою, яка спрямована на популяризацію здорового способу життя. Світ акул Подорож під водою, під час якого ви побачите акул та скатів з нового погляду. Тут зібрано більш як сто видів, включаючи зеброву акулу та акулу пилу. Ви здивуєтеся, наскільки красиві і граціозні ці небезпечні риби. Полярна пригода дозволяє дослідити Північний та Південний полюси, починаючи з розважальних поїздок на санках і закінчуючи більш близьким знайомством з королівськими пінгвінами. Ви також зможете побачити тихоокеанських моржів з довгими бивнями, плямистих тюленів, полярних лисиць, сніжних сов та інших тварин цього холодного краю. Місцевий ресторан виходить терасою на 70 пінгвінів, для яких створено льодовий світ. Такий пейзаж розважає дітей. Старий Гонконг переносить у світ 50-річної давньості. Переміщаючись старовинним трамваєм, побачите старі вулиці. Можна купити місцеві сувеніри. Плаваючи на плоту, ви можете заглибитися в екзотичні звуки тропічного лісу. Можна побачити карликових ігрунок – найменших мавпочок, а також водосвинку (найбільший гризун), найменшого тукана – аракарі. Тут можна побачити унікальне шоу Симбіо, в якому використовується водяний екран. У Великому Акваріумі, який є найбільшим подібним резервуаром купольної форми, можна спостерігати за морськими тваринами. В ресторані Нептун є свій цікавий акваріум. Виставка тварин Азії Можна відвідати виставку панд, у тому числі рідкісних видів – гігантських та червоних панд. А також побачите гіганські саламандри та китайські алігатори. Багато красивих птахів, азіатські видри, срібні карасі і багато іншого можна побачити у Селищі Панд та Скарбниці Золотої Рибки. За матеріалами http://worldofchina.livejournal.com/16695.html Галицький район Українский Дністер Проти абортів Івано-Франківська область Цей запис оприлюднено у Світ о Травень 18, 2016 автором admin. Навігація по запису ← Кудринецький замок в селі Кудринці Археологія та стародавня історія Західної України →


ДСТУ 8175:2015 замінює наступні документи: Зі скасуванням в Україні ГОСТ 8988-77 Організація видавець: УкрНДІОЖ НААН, ТК 86 Інформація про ДСТУ 8175:2015:Надано чинності: наказ ДП «УкрНДНЦ» від 22 червня 2015 р. No 61 Ключові слова: маркування, методи контролювання, олія ріпакова, показники органолептичні, фізико-хімічні, безпечності, транспортування ДСТУ 8175:2015 Олія ріпакова. Технічні умови представлений в розділах: Повний текст присутній в бібліотеці «НОРМАТИВTM PRO» ПЕРЕГЛЯНУТИ ДСТУ 8175:2015 Альтернативна інформація про ДСТУ 8175:2015


Труднощі, як з ними впоратися? – Любов + Мода, біжутерія, випускні сукні, стосунки, тести та розваги для дівчат Головна > Поради > Труднощі, як з ними впоратися? Труднощі, як з ними впоратися? Одні люди з легкістю вирішують всі свої проблеми, а інші відразу ж впадають в депресію навіть через незначну неприємність. У чому ж справа? У мисленні! Тому для того, щоб швидко і без зусиль справлятися з усіма життєвими ситуаціями, варто навчитися позитивно мислити! Більше половини людей не можуть вирішити якісь проблеми, через що починають відчувати себе нещасними. Однак навчитися долати труднощі досить легко, адже потрібно лише подивитися на все з іншого боку і поміняти своє ставлення до ситуації. Багато хто сприймає неприємності, як покарання, хоча їх цілком можна розглядати, як безцінний досвід, який допоможе багато чому навчитися. У людини виробляється свого роду імунітет, який дозволить надалі уникнути подібних помилок. Крім того, люди після таких «струсів» зміцнюють свій дух, тобто в наступний раз вони вже не впадуть у депресію через те, що щось вийшло не так, як планувалося. Будь-який досвід у житті обов’язково знадобиться, нехай і негативний, адже не даремно говорять, що все на краще. Ви обов’язково знайдете спосіб подолати життєві труднощі! Зопалу діяти не варто, так як найоптимальніше рішення можна прийняти лише на «ясну голову». В іншому випадку легко погіршити ситуацію, наробивши безліч помилок або наговоривши того, чого не слід. Відкладати проблеми також не потрібно, інакше можна потрапити в психологічну залежність від них: усі думки будуть сконцентровані тільки на неприємностях, що притягне інші напасті. За свою долю необхідно нести відповідальність самостійно, попередньо розробивши тактику вирішення ситуації, яка виникла. Якщо щось не вийшло з першого разу, зневірятися і опускати руки не варто: рано чи пізно все складеться якнайкраще. До речі, в свої сили обов’язково потрібно вірити і налаштовуватися на успіх. Не варто постійно зациклюватися на своїх проблемах, інакше легко перестати помічати все прекрасне, що оточує. Найкраще думати про хороше: друзів, родину, роботу, хобі, захоплення. Адже завжди є привід для радості. Переживати проблеми поодинці не варто, і якщо близькі не в силах допомогти, то можна звернутися до професіоналів. Але важливо не постійно обмірковувати ситуацію, а саме шукати вихід з неї, інакше користі від всього, що відбувається не буде. Якщо ж зациклитися, то навіть дрібна прикрість, наприклад зламаний ніготь стане вселенською трагедією. Дні пролітають швидко, і не варто витрачати їх на невдоволення і терзання, адже як сказав відомий Остап Бендер в романі Ільфа і Петрова, «життя прекрасне, незважаючи на недоліки»! випробуваннявпевненістьневдачісамооцінкатруднощі Як освітлити волосся без фарби Як правильно торгуватися в Єгипті?


Облік у зарубіжних країнах - Губачова О.М. -1.4. Міжнародні організації зі стандартизації бухгалтерського обліку і звітності Облік у зарубіжних країнах - Губачова О.М. - 1.4. Міжнародні організації зі стандартизації бухгалтерського обліку і звітності Бухоблік та Аудит / Облік у зарубіжних країнах - Губачова О.М. Сучасний бізнес не має кордонів. Однією із форм ділового спілкування у бізнесі є бухгалтерський облік, продукція якого - фінансова звітність компаній надається зовнішнім користувачам у багатьох країнах світу. Вона вивчається партнерами, конкурентами, акціонерами, кредиторами. Термінами і поняттямибухгалтерського обліку оперують менеджери, власники, інвестори, банкіри, юристи, бухгалтери - - всі, хто залучений до ділового життя Разом з тим, фінансові звіти компаній різних країн є однаковими лише на перший погляд. Між ними існують відмінності, обумовлені національними особливостями, розмаїттям соціальних, економічних та юридичних умов. Такі обставини призвели до різного тлумачення основних елементів фінансових звітів - активів, зобов'язань, власного капіталу, доходів та витрат. Виникають проблеми розуміння носіїв фінансової інформації, яка використовується зацікавленими сторонами при прийнятті рішень. Існування відмінностей у методиці ведення бухгалтерського обліку і побудові звітності не тільки перешкоджає комунікації, а и призводить до нерозуміння зарубіжної звітності, її незіставності і, як наслідок, прийняття невірних управлінських рішень.Ще складнішою є проблема національних аудиторських стандартів. Завдання аудиторів - засвідчити надійність і достовірність фінансової інформації, яка надається користувачам. Якщо аудитори різних країн мають різну професійну підготовку і використовують різні стандарти, то й надійність фінансової звітності, підтвердженої аудиторами різних країн, буде неоднаковою. Проблеми, пов'язані з наслідками поданої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємств фахівці розвинених на той час країн почали розуміти ще у XIX столітті. Це призвело до створення професійних об'єднань бухгалтерів, перші з яких з'явилися у Великобританії (табл. 1.2).Таблиця 1.2ПРОФЕСІЙНІ ОРГАНІЗАЦІЇ ВЕЛИКОБРИТАНІЇ1854 р.Інститут привілейованих бухгалтерів Шотландії 1870 р.Інститут привілейованих бухгалтерів Англії та Уельсу 1885 р.Привілейований інститут громадських фінансів і обліку1888 р.Інститут привілейованих бухгалтерів Ірландії1891 р.1919 р.Асоціація привілейованих дипломованих бухгалтерівПривілейований інститут управлінських бухгалтерівПрофесійні організації самі почали визначати кваліфікаційні вимоги, правила підготовки та атестації дипломованих бухгалтерів, розробляти та затверджувати норми і правила бухгалтерської діяльності, кодекс професійної етики. Так бухгалтерська професія стала незалежною і саморегульованою. За участю британських бухгалтерів була створена перша професійна організація США. Згодом американські організації зайняли провідне місце в світовій обліковій практиці (табл. 1.3).Професійні організації зробили суттєвий внесок в розвиток теорії та практики обліку. Оскільки облік визначає та передає фінансову інформацію стосовно кожного підприємства, він взаємодіє майже з усіма аспектами середовища - соціальним, економічним та політичним і має відповідні наслідки. Швидке розповсюдження корпоративної власності зумовило нові вимоги до фінансової інформації, головними користувачами якої стали акціонери - особи, що приймають рішення на підставі поданої фінансової інформації. Зросло значення поняття прибутку та звітності, що його відображає. З'явилася потреба в більш детальній корисній інформації, яка б допомагала користувачам приймати обґрунтовані рішення. Щоб бути корисною в процесі прийняття рішень, інформація має заслуговувати на довіру, відповідати певним правилам. Розробкою цих правил, умовностей обліку, його концепцій, принципів і стандартів зайнялися фахівці, які об'єднались в професійні організації. Чимало процедур та умовностей обліку, започаткованих першими професійними організаціями, застосовуються і сьогодні в багатьох країнах світу.В середині XX ст. у зв'язку з розвитком міжнародних економічних відносин, спеціалізацією та кооперацією виробництва, створенням транснаціональних корпорацій назріла проблема неузгодженості облікових та аудиторських стандартів. У цей час було зроблено перші кроки у напрямку досягнення гармонізації бухгалтерської практики. Так, у 1966 році сформувалася Міжнародна дослідницька група бухгалтерів, до якої увійшли фахівці Американського Інституту сертифікованих громадських бухгалтерів, а також аналогічних інститутів Великобританії та Канади. Група випустила звіт, в якому дала порівняння практики ведення обліку у цих країнах. Але найкращим засобом для прийняття спільних рішень з бухгалтерських проблем різних країн було створення Комітету з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку і Міжнародної федерації бухгалтерів.Комітет з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку (КМСБО - International Accounting Standards Committee- IASC) був створений у 1973 році провідними професійними бухгалтерськими організаціями Австралії, Канади, Франції, Німеччини, Японії, Мексики, Нідерландів, Великобританії, Ірландії та США.КМСБО фінансується професійними бухгалтерськими організаціями, що входять до складу його правління, МФБ, а також за рахунок внесків від багатонаціональних компаній, фінансових установ, бухгалтерських фірм та інших організацій.У 1976 році Комітет об'єднував шість організацій з 23 членами, половина з яких була делегована Інститутом присяжних бухгалтерів Англії та Уельсу. З 1983 по 2000 рік членами КМСБО були всі фахові організації бухгалтерів, що входили до складу Міжнародної федерації бухгалтерів - усього 143 члени зі 104 країн світу, які представляли понад 2 млн бухгалтерів.У травні 2000 році був прийнятий новий статутний, згідно з яким індивідуальне членство було скасоване, а Комітет перейменований на Раду з МСБО.Основні завдання Комітету з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку (відтепер Ради з МСБО) полягають у розробці на потребу суспільства бухгалтерських стандартів, яких необхідно дотримуватися при складанні фінансових звітів; сприяти розповсюдженню їх у всьому світі; проводити роботу із удосконалення та гармонізації бухгалтерського обліку.Міжнародний комітет з бухгалтерських стандартів здійснив низку проектів, спрямованих на досягнення зіставності фінансових звітів у всьому світі, оприлюднив 41 стандарт (табл. 1.4 та 1.5), що охоплює методологію і принципи організації бухгалтерського обліку та процедури, пов'язані з поданням фінансових звітів.У 1981 р. Рада КМСБО створила міжнародну Консультативну групу, яка об'єднує представників міжнародних організацій - розробників і користувачів фінансових звітів, а також представників фондових бірж та організацій, що регулюють обіг цінних паперів. До складу групи також увійшли представники або спостерігачі з агенцій розвитку, органів розробки стандартів та міжурядових організацій. На сьогодні момент членами Консультативної групи є:- Базельський комітет з банківського нагляду;- Підрозділ ООН з транснаціональних корпорацій та інвестицій;- Європейська комісія;- Міжнародна актуарна асоціація;- Міжнародна асоціація страхових інспекторів;- Міжнародна асоціація адвокатів;- Міжнародна асоціація з бухгалтерської освіти та досліджень;- Міжнародна організація комісій з цінних паперів;- Міжнародна конфедерація вільних профспілок та Міжнародна конфедерація праці;- Міжнародна торгова палата;- Міжнародна федерація фондових ринків;- Міжнародна фінансова корпорація;- Міжнародний комітет зі стандартів оцінки;- Міжнародні банківські асоціації;- Організація з економічного співробітництва та розвитку;- Світовий банк;- Федерація банкірів Європейського Союзу. Консультативна група періодично проводить свої засідання для обговорення з Радою технічних питань стосовно проектів КМСБО, робочої програми комітету та його стратегії. Ця група відіграє важливу роль у процесі розробки комітетом Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку та прийнятті розроблених стандартів.У 1995 році КМСБО створив Міжнародну дорадчу раду - орган високого рівня, до складу якого входять провідні представники бухгалтерської професії, бізнесу, користувачі фінансової звітності, які обіймають керівні посади. Завданням Дорадчої ради є сприяння прийняттю Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку та підвищення авторитету діяльності КМСБО шляхом:а) перегляду та надання коментарів стосовно стратегії і планів Ради для задоволення потреб тих країн, представники яких обрані до КМСБО;б) підготовки річних звітів щодо ефективності діяльності Ради у досягненні її цілей і дотриманні належних процедур;в) сприяння участі в роботі комітету і прийняття роботи КМСБО представниками бухгалтерської професії, діловою спільнотою, користувачами фінансових звітів та іншими зацікавленими сторонами;г) пошуку і забезпечення фінансування діяльності КМСБО таким чином, щоб воно не обмежувало незалежність КМСБО;д) розгляду бюджетів та фінансових звітів КМСБО. Дорадча рада забезпечує дотримання незалежності таоб'єктивності у прийнятті технічних рішень щодо Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.Діяльність Ради підтримує невеликий штат постійних представників, очолюваний Генеральним секретарем, з офісом у Лондоні. До складу технічного штату та інших менеджерів проекту нині входять представники Бермудів, Великобританії, Данії, Канади, Японії та США. Нещодавно до складу технічного штату та консультантів проектів увійшли представники Китаю, Німеччини, Нової Зеландії, Малайзії, Південної Африки та Франції.Іншою авторитетною міжнародною організацією є Міжнародна федерація бухгалтерів (International Federation of Accountants - IFА), створена в 1977 році у Мюнхені на XI Міжнародному конгресі бухгалтерів. Сферою діяльності цієї організації є розробка стичного, освітнього та аудиторського напрямів у бухгалтерському обліку. У складі Федерації діють: Комітет з узагальнення аудиторської практики та Комітети з професійної підготовки та етики. Вони займаються розробкою міжнародних вимог щодо аудиту, управлінського обліку, освіти та професійної етики. Кожні п'ять років скликається Міжнародний конгрес бухгалтерів, щоб на ньому фахівці з усього світу мали можливість обговорити прогрес у досягненні поставленої мети.У зв'язку з розширенням впливу транснаціональних корпорацій на світову економіку зацікавленість проблемами обліку і звітності виявляє Організація Об'єднаних Націй. Міжурядова робоча група експертів з міжнародних стандартів обліку і звітності, створена при ній у 1982 році, періодично випускає рекомендації зі стандартизації звітності транснаціональних корпорацій.Отже, до міжнародних організацій, що впливають на становлення та розвиток бухгалтерського обліку на світовому рівні, відносяться:- Комітет з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку (ІASC);- Міжнародна федерація бухгалтерів (DFA);- Організація Об'єднаних Націй (ООН);- Міжурядова робоча група експертів з міжнародних стандартів обліку і звітності ООН (ISAR);- Комісія з транснаціональних корпорацій ООН (UNCTC);- Організація економічного співробітництва і розвитку (OECD) та ін.На регіональному рівні першими почали проводити політику "спільного ринку", спрямовану на поступове усунення всіх обмежень в торгівлі між країнами-учасницями, ліквідацію перешкод для вільного переміщення "осіб, капіталів та послуг", розробку принципів узгодженої економічної політики члени Європейського Економічного Співробітництва (з 1957 p.), згодом, з 1993 року - Європейський Союз (ЄС). Ця організація відіграла значну роль у досягненні зіставності фінансової звітності та розвитку гармонізації і стандартизації бухгалтерського обліку. Склад членів ЄС з моменту створення збільшився з 6 до 15 країн. До складу ЄС входять Бельгія, Данія, Франція, Германія, Греція, Ірландія, Італія, Люксембург, Нідерланди, Португалія, Іспанія, Великобританія, Австрія, Фінляндія та Швеція.Удосконаленням методології обліку в Європі займається також Федерація європейських бухгалтерів-експертів (FEE). Федерація виникла у 1986 році в результаті злиття Європейського союзу бухгалтерів-експертів у галузі обліку, яка з 1951 року займалася стандартизацією європейського обліку та дослідницької групи бухгалтерів-експертів, що вивчала бухгалтерську практику з 1966 року.Федерація є провідною професійною організацією в Європі. Головним її завданням є консультування комісій ЄС з питань бухгалтерського обліку та оподаткування, а також проведення порівнювального аналізу директив ЄС та МСБО з метою виявлення їх сумісності.У 1994 році була заснована Європейська федерація бухгалтерів і аудиторів (EFAA) підприємств малого та середнього бізнесу. Метою створення цієї організації є впровадження контролю за якістю професійної діяльності, пов'язаної з консультаціями клієнтів, аудитом або веденням бухгалтерського обліку, що є гарантією додержання встановлених етичних норм та стандартів аудиту.Африканська рада з бухгалтерського обліку (ААС) була заснована у 1979 році з метою уніфікації методик обліку, удосконалення професійної освіти, обміну професійним досвідом. її членами є урядові організації бухгалтерів африканських країн, а метою діяльності - законодавче узгодження національних бухгалтерських систем, що дісталися у спадок від країн-метрополій, розробка єдиних стандартів бухгалтерського обліку і звітності.Міжамериканська асоціація бухгалтерів (ІАА) була створена у 1949 році з метою уніфікації бухгалтерської практики у південноамериканських країнах та організації професійних конференцій. Кожні 2-3 роки за результатами конференцій учасників публікуються науково-методичні матеріали. До складу асоціації входять: Аргентина, Болівія, Бразилія, Венесуела, Гватемала, Гондурас, Домініканська Республіка, Канада, Коста-Ріка, Куба, Колумбія, Мексика, Нікарагуа, Панама, Парагвай, Перу, США, Сальвадор, Уругвай, Чилі, Еквадор.Конфедерація бухгалтерів країн Азії та Тихого океану (САРА) заснована у 1976 р. До її складу увійшли: Австралія, Бангладеш, Бірма, Канада, Індія, Індонезія, Ліван, Нова Зеландія, Пакистан, Самоа, Сінгапур, США, Таїланд, Філіппіни, Шрі-Ланка та ін. Метою діяльності є регіональна координація бухгалтерського обліку, а в перспективі - гармонізація бухгалтерських стандартів.Федерація бухгалтерів Південно-Східної Азії АСЕАН (FA) заснована у 1977 році представниками Індонезії, Малайзії, Сінгапура, Таїланду Філіппін. Крім головного завдання підвищення статусу бухгалтерської професії, Федерація розглядає питання узгодження національних методик обліку та бухгалтерських стандартів.До регіональних професійних організацій, що займаються питаннями гармонізації та стандартизації обліку, відносяться також Південноазіатська федерація бухгалтерів (SAFA), Північна федерація бухгалтерів (HFA) та інші. 1.5. Склад та загальна характеристика міжнародних стандартів бухгалтерського обліку і директив Європейського співтовариства (ЄС)1.6. Характеристика систем та моделей бухгалтерського облікуКласифікація систем бухгалтерського облікуХарактерні риси моделей бухгалтерського обліку1.7. Система фінансового обліку та техніка рахівництваРеєстрація та зберігання інформаціїСистематизація інформаціїЗавершення облікового циклуПовний цикл фінансового облікуСпеціальні журнали


Вартість та наявність преперата ГУН Підгузники Середній унісекс 6-11кг No68 в аптеках Киеве, Украины. Купити ГУН Підгузники Середній унісекс 6-11кг No68 у Киеве Київ, Все аптекиКАТАЛОГ ТОВАРІВМедичні препаратиВитамины и минеральные добавкиТравна системаВпливають на обмін речовинЗасоби, що застосовуються в стоматологіїШлунково-кишкові захворюванняПротиблювотніЗахворювання печінки та жовчного міхураПроносні засобиАнтидіарейні препаратиАнтидіабетичні препаратиТонізуючі засобиЗасоби, що підвищують апетитФерментні препаратиСпазмолітикиЗасоби від печіїІншіСерцево-судинна системаКардіологічніЗнижують тискСечогінніВпливають на судинну системуЗнижують рівень холестеринуКровоносна системаАнтитромботичніАнтианемічніКровоспинніКровозамінники та перфузійні розчиниЛОР-захворюванняДихальні шляхи (бронхи, легені)Захворювання вухЗастудні захворюванняГорлоПорожнина носаПротивоаллергическиеЛечение алкогольной и никотиновой зависимостиСечостатева системаГормони статевих залозГінекологіяУрологіяПротизаплідні препаратиНервова системаАнальгетикиАнестетикиНоотропні засобиПротипаркінсонічніПротиепілептичніЗаспокійливі і снодійніІнші засоби, що діють на нервову системуОпорно-руховий апаратЛікування кістокЛікування подагриМіорелаксантиІнші засоби при патології опорно-рухового апаратуСуглобова і м'язова більПротизапальні та протиревматичніОфтальмологіяПротимікробні, антибіотикиСироватки та вакциниПротивірусніПротигрибковіАнтибактеріальніІмунна системаІмуносупресантиІмуномодуляториІмуностимуляториПротипаразитарніПротигельмінтніВід вошейЛікування шкірних захворювань, викликаних паразитамиГормональніПротивоопухолевые ДерматологіяПом'якшуюча та захисна діяАнтипсоріатичніАнтисептичні та дезінфекуючіКортикостероїдиЛікування акнеЛікування ран та виразкових ураженьПротигрибковіПротисвербіжніПротигемороїдальніГомеопатичні засобиРізні засобиКосметикаДля обличчяЗасоби для губЗасоби для проблемної шкіриЗасоби для чутливої шкіриЗасоби для сухої шкіриЗасоби для жирної/комбінованої шкіриЗасоби для нормальної шкіриЗасоби для усих типів шкіриАнтивіковіВідбілюючіЛосьони, тонікиСкрабиМаскиКремаТонізуючіТональніЗволожуючіОчищуючіДля контуру очейОчищенняАнтивіковіКремаЗволожнюючіПроти набряківТонізуючіДля тілаДля грудейДля рукДеодорантиЗволожнюючіПоживніДепіляціяОчищенняКорекція фігуриДля всього тілаПротивіковіТонізуючіДля нігСонцезахисні засобиАвтозасмагаПісля засмагиДля безпечної засмагиДогляд за волоссямЛікування волоссяШампуніМаскиБальзами, кондиціонериСухе волоссяПінки, мусиОб'ємЗволоженняВід лупиВід випадінняНормальне волоссяГеліЖирне волоссяФарбоване волоссяБанна ліняДля душуДля ванниІнтимна гігієнаМилоЗасоби від комахПроти укусівПісля укусівМама та дитинаДитяча косметикаДля ванни та душуДля шкіриДля волоссяДитяче харчуванняСокиПюреВодаСуміші для годуванняПечивоКашіЧаїДитяча гігієнаДля порожнини ротаСерветки, ватна продукціяПідгузкиАксесуари для дитячої гігієниФітованниАксесуари по догляду за дит.Посуд для годуванняЗасоби для догляду за дитиноюМолоковідсмоктувачіСоски, пустушкиПрорізувачі для зубівТовары для мамиКосметика для мамиІграшкиМедичні товариВироби з гуми та латексуПерчаткиКлейонка, круги підкладніГрілкиЖгути, напальчники, пипеткиСпринцовкиСудна, трубкиТестиІншіДля визначення ацетонуДля визначення глюкозиДля визначення овуляціїДля визначення вагітностіДля визначення наркотиківВатно-марлевая продукцияМаскиМарля, бинти, серветкиВатаХалати, шапочки, бахілиМедтекстильКолготки Наколенники, налокотники, рукава БандажіБинти еластичніГольфиКорсетиПанчохи, шкарпеткиШприци, голкиСистеми для вливання розчинів та кровіПрезервативиМилиці, тростіЛейкопластиріШовний матеріалКанюли, катетери, зондиДезрозчиниГірчичникиМедичні комплекти, пелюшки, інструментБерушиАспіратори, банкиАптечки, футляри, контейнериАплікаториБіо активні добавкиЛОР-захворюванняАнтисептичніПротизапальніТравна система БАДОфтальмологічні БАДОпорно-руховий апарат БАДНервова система БАДСечостатева система БАДІмунна система БАДОчищуюючіЗагальнозміцнюючіНормалізація вагиСерцево-судинна системаВітаміни та мікроелементиАнтидіабетичні, ендокринніДогляд та гігієнаЖіноча гігієнаТампони гігієнічніПрокладки гігієнічніДля ніг та взуттяДля голінняДля голінняПісля голінняВатна продукціяУрологічний доглядПелюшкиПідгузники для дорослихУрологічні прокладкиСерветки, папір, рушникиАромалампиАроматичні оліїДогляд за порожниною ротаЗубні пастиЗубні щіткиЗубні ниткиОполіскувачіОсвіжувачіТрави, чаї, фітозбориТравиФіточаїМедтехнікаТермометриМедичніЕлектронніВіконніВодніПобутовіТонометриАвтоматичніМеханічні НапівавтоматичніЕлетроприбориЗволожувачі повітряСтетоскопиПристрої для манікюру и педикюруІнгаляториЕлектрогрілки, обогрівачіФільтри та картриджі для водиГлюкометри та витратні матеріали до нихВагиАдаптери, манжетиТехніка BEURERВагиПристрої для домашньої терапіїПристрої для вимірювання показників організмуТовари для догляду за дітьмиПристрої для догляду за обличчям та тіломТовари для чистого повітряПродукти харчуванняМінеральні водиДієтичне харчуванняЛьодяники, жувальні гумкиПідгузкиголовнакаталогмама та дитинадитяча гігієнапідгузки Зовнішній вигляд упаковки може відрізнятись від фото на сайті.УВАГА! Ціни діють лише на оформлення замовлень через сайт. В аптеці інша ціна на даний товар.Сотрудникам аптек и операторам call-центра оформлять заказы за клиентов ЗАПРЕЩЕНО.Інструкція до препарату призначена виключно для ознайомлення. Для отримання більш повної інформації дивіться анотацію виробника.ГУН Підгузники Середній унісекс 6-11кг No68 купити в КиевеАртикул: 47915Бренд: ДАЙО ПЕЙПЕР КОРПОРЕЙШН Ціна Про препарат Супутні товариВибрати аптеку:(вибрати інше місто)Ціна:678.10 грн. | Київ, вул. Голосіївська, 13Кількість:упаковка678.10 грн.Сума:0 грн.Кількість В кошик Замовити×Оформлення під замовленняТовар:ГУН Підгузники Середній унісекс 6-11кг No68 купити в КиевеАптека:Кількість:Ім'я:Телефон:Email:Коментар:×Оформлення під замовленняВаша заявка надіслана. Зв'яжуться з вами найближчим часом.ЗакрытьВиробник: ДАЙО ПЕЙПЕР КОРПОРЕЙШНВНИМАНИЕ! Цены действуют только на оформление заказов через сайт.


Порошенко остаточно здався Зеленському, такого не очікував ніхто: "хоче заощадити на ...". Politeka Порошенко остаточно здався Зеленському, такого не очікував ніхто: “хоче заощадити на ...” 14 Червня 2019, 13:37 Читать на русском Колишній президент України Петро Порошенко раптово вирішив приєднатися до партії Володимира Зеленського Лідер “Європейської солідарності” заявив, що не проти створити політичний союз з “Слугою народу”. Блогер Максим Бужанський їдко прокоментував заяву політика на своїй сторінці в Facebook . В ефірі українського телеканалу Петро Порошенко повідомив журналістам, що після провалу на президентських виборах сподівається потрапити до Верховної Ради і співпрацювати з соратниками нового президента Володимира Зеленського. в Парламенті наступного скликання його партія «Європейська солідарність» може об’єднатися з «Слугою народу». Це, за його словами, необхідно для того, щоб йти в Європейський Союз і НАТО. «Я висловлюю надію, що нам вдасться об’єднатися для того, щоб продовжити наш рух до Європейського Союзу і НАТО», – заявив Петро Порошенко, відповідаючи на запитання ведучого, чи можливо в майбутньому парламенті об’єднання “Європейської солідарності” і “Слуги народу” Максим Бужанський висміяли Петра Порошенка за спробу приєднатися до переможців. Він припустив, що точно так само екс-гарант готовий безпринципно прибитися до будь-якої іншої політичної сили. З такою позицією доля соратників “Евроейской солідарності” виявилася під великим питанням: “Петро Олексійович делікатно проситься в коаліцію до Слугу Народу. Ну як делікатно, приблизно, як Паніковський, що ганяється за Корейко. Мовляв їдьте до Києва і запитайте, ким був Порошенко до 19 квітня. Знаєте, що найсмішніше? Що точно так же, виграй вибори БЮТ, він буде проситися до них, виграй Оппоблок, до них, і тд. Так-так, після всього, що сказав про кожну з партій. Чи не ЄС треба було називати партію, а ППП. Повна принциповість Порошенко. до речі, хто в курсі, депутати БПП, що йдуть на вибори по мажоритарці, вони що кажуть? Будуть знову вступати у фракцію ію Порошенко, якщо що? Або чого то соромляться?”. Користувачі соціальної мережі теж здивувалися несподіваного рішення Петра Порошенка. Вони з гумором передбачили подальшу долю “ЄС” і її лідера. “А свою кандидатуру на пост Прем’єра він в цій коаліції не пропонує, соромлюся запитати? З природної скромності, зрозуміло”; “Будуть – фракція перетворюється в елегантні шорти, тьху,”; “Я не кровожерлива, але шкода Надю зупинили ... шкода”; “Порошенко може порадити Зеленському, як правильно провести візити за кордон” в медовий місяць “. Хоче заощадити на закордонних відрядженнях? Ох вже ці порадники-такий порадить, замучить відмиватися !!!”. Нагадаємо, сотні людина пішли на штурм будинку Порошенко, активістам готують підмогу: названа справжня мета. Як повідомляла Politeka, Верховна Рада підписала вирок Порошенко: « що було в Іловайську ». Також Politeka писала, що Порошенко вколов Зеленського за нові призначення і отримав відповідь:« Займався б своїм шоколадом ... ». Кошовий з “Кварталу 95” розповів про підготовку Зеленського до зустрічі з Путіним: “уже качається” У Путіна пригрозили великою війною, нова зброя погубить все живе: віддано наказ Путін стягнув 80-тисячну армію до українського кордону: в Генштабі зробили екстрену заяву


Конституційні основи дотримання та обмеження прав людини в оперативно-розшуковій діяльності Однією з загальних засад конституційного ладу України, як і решти держав, що обрали для себе демократичний шлях суспільно-політичного розвитку, є визнання людини, її життя і здоров’я, честі та гідності, недоторканності й безпеки найвищою соціальною цінністю; тому права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності органів державної влади (як це передбачено ст. 3 Основного Закону України). До того ж згідно з положенням ст. 21 цього Закону ці права і свободи вільних і рівних за своєю гідністю суб’єктів є невідчужуваними та непорушними. Вони є гарантованими і за жодних умов не можуть скасовуватися (ч. 2 ст. 22), через що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22). Така орієнтація законодавчих основ правової системи нашої держави цілком узгоджується з загальновизнаними принципами і нормами міжнародного права, сформульованими, зокрема, у Загальній декларації прав людини (від 10 грудня 1948 р.) та Європейській конвенції з прав людини (4 листопада 1950 р.). Так, ст. 17 згаданої Конвенції забороняє будь-яке тлумачення її положень, котре б надавало тій чи іншій державі, групі осіб або окремій особі право вчиняти які- небудь дії, спрямовані на ліквідацію прав і свобод, що викладені в цій Конвенції, або на обмеження їх у більшому обсязі, ніж передбачено в Конвенції. Тобто в межах сучасного демократичного конституціоналізму «ідея людини» та її непорушних прав і свобод спрямована «у площину реальних конституційно-правових відносин»; вона «перетворюється на нормативну базову основу легітимації влади і конституційно-правового обґрунтування обов’язків держави перед людиною» [1, 107]. Водночас практичне застосування цих принципів і норм у контексті здійснення оперативно-розшукових заходів досить часто пов’язане з деякими цілком закономірними труднощами, що виникають на ґрунті суперечностей між загальною цільовою спрямованістю оперативно-розшукової діяльності (далі — ОРД) на забезпечення та охорону конституційних прав і свобод людини і громадянина та практично зумовленою потребою «вторгнення» суб’єктів виконання цих заходів у сферу «недоторканної» правової свободи. Ефективність подолання подібних перешкод значною мірою залежить від ступеня повноти та чіткості визначення нормативних підвалин вирішення названих суперечностей уже в самому Основному Законі, а не тільки у «закритих» відомчих актах (вже хоча б через те, що проблема забезпечення прав людини є значно масштабнішою за вузькопрофесійні аспекти ОРД). З огляду на ці обставини, головним предметом аналізу в цій статті є можливі шляхи вдосконалення конституційного регулювання діяльності суб’єктів та органів ОРД у напрямі якомога ширшого й надійнішого забезпечення основоположних прав і свобод у поєднанні з результативністю цієї діяльності. Різні аспекти згаданої проблеми досліджувалися в наукових працях вітчизняних та зарубіжних учених — В. Боброва, Я. Давидова, А. Єфремова, Д. Никифорчука, А. Колодія, В. Овчинського та багатьох інших. Проте, з одного боку, поетапне розширення сфери невід’ємних прав і свобод людини, а з другого — постійне вдосконалення та якісна видозміна форм і засобів ОРД — зумовлюють «незгасаючий» характер актуальності питань щодо гарантування і дотримання цих прав і свобод при проведенні оперативно-розшукових заходів. Міжнародне визнання та нормативне закріплення статусу невідчужуваності й непорушності за низкою суб’єктивних прав логічно передбачає те, що навіть у надзвичайних умовах не підлягають жодному «урізанню» такі фундаментальні права людини, як право на життя (через що військові дії не можуть несуперечливим чином бути віднесені до правових дій), право на недоторканність людської гідності та приватного життя, право на захист своєї честі та доброго імені, на особисту та сімейну таємницю, на житло, свободу совісті, судовий захист тощо. Зокрема, ч. 2 ст. 64 Конституції України, констатуючи можливість обмеження прав і свобод людини і громадянина в умовах воєнного або надзвичайного стану (у поєднанні з вимогою зазначення строку дії цих обмежень), містить перелік статей Основного Закону, що передбачають не обмежувані ним права і свободи за будь-яких умов. Проте з огляду на специфіку ОРД, а також виходячи з умов ефективності протидії злочинності у процесі охорони законних інтересів особи, держави та суспільства, доводиться визнати припустимість низки правових обмежень. Останні розглядаються як виняток із загальних нормативних правил, підпорядкованих насамперед реалізації ідеї верховенства права в суспільному житті. Тому введення таких обмежень припускається лише за умови дотримання ряду законних вимог, узгоджених із суспільно значущими цілями, заради захисту й досяжності яких, власне, і визнається виправданість обмеження прав людини. Як наголошено у ст. 18 Європейської конвенції з прав людини, «обмеження, які дозволяються цією Конвенцією щодо згаданих прав і свобод, можуть застосовуватися лише з тією метою, з якою вони передбачені». Скажімо, згідно зі ст. 31 Конституції України, «кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з’ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо». Тобто йдеться передусім про виключність цього оперативно-розшукового заходу (через відсутність «гласних» можливостей заповнення утворюваних в ході ОРД «інформаційних прогалин»), його припустимості лише по відношенню до розслідуваної справи та підозрюваних у ній осіб, а також його обмеженість у часі строком тривалості цього розслідування. Аналогічним чином ч. 1 ст. 32 Основного Закону України передбачає неправомірність втручання в особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією; а ч. 2 тієї самої статті визнає припустимість обмеження права на захист особи від збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про неї без її згоди лише у визначених законом випадках в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Щоправда, на конституційному рівні не визначається загальний зміст обмеження прав і свобод людини і громадянина, а також нормативні критерії припустимості такого обмеження. Це спричиняє до того, що в багатьох випадках «розмивається» демаркаційна межа між їх обмеженням та порушенням, оскільки в законодавстві відсутні які-небудь принципові підстави для встановлення граничного ступеня цих можливих обмежень. Так, ч. 4 ст. 41 Конституції України закріплює непорушність права власності, застерігаючи, що примусове його обмеження (ч. 5 ст. 41) може бути застосоване як виняток шляхом примусового відчуження (як виняткової міри в умовах воєнного чи надзвичайного стану) об’єктів права приватної власності з мотивів суспільної необхідності. Окрім того, ч. 7 ст. 41 містить положення про те, що власність не повинна використовуватися на шкоду правам, свободам і гідності громадян, а також інтересам суспільства. Однак через неоднорідність «інтересів суспільства» та невизначеність змісту «суспільної необхідності» ці конституційні положення можуть тлумачитися посадовими особами, так би мовити на власний розсуд. Відповідно, це обмеження не гарантує уникнення повного ігнорування права власності під прикриттям потреби для «суспільних інтересів». Розглядаючи змістовну диференціацію понять «обмеження права» та «позбавлення права», цілком логічно зосередитись на тому, що перше, на відміну від другого, пов’язане з можливістю судового захисту особи в разі перевищення певної припустимої міри такого обмеження. Зокрема, Конституція України і Закон України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачають оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб. Крім того, згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідних осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Однак перешкодами на цьому шляху є, по-перше, вже згадувана вище недостатня визначеність нормативної бази вирішення питань щодо порушення прав і свобод людини для чіткого розмежування у будь-якому випадку припустимого та неприпустимого їх обмеження. По-друге, як випливає зі ст. 150 Конституції, остання не передбачає можливості безпосереднього звернення громадян до Конституційного Суду зі скаргами на порушення конституційних прав і свобод. Не передбачається звернення до нього і звичайних судів, отже, судовий захист прав і свобод громадян стає досить проблематичним (попри положення ч. 3 ст. 8 Конституції про те, що «норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується»). Адже, по суті, підставою для такого звернення може бути, здебільшого, не стільки матерія об’єктивного юридичного закону, скільки суб’єктивна «точка зору особи» про те, що дії державних органів (у тому числі й органів, що здійснюють ОРД) призвели до порушення її прав та свобод. Через відсутність узагальнених нормативних критеріїв припустимості обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у кожній статті Основного Закону, котра передбачає виняткову можливість такого обмеження, зазначаються певні умови використання цієї можливості. Так, ст. 30 Конституції передбачає припустимість обмеження права на недоторканність житла (та, відповідно, заборони проникнення до помешкання чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку) за умови його вмотивованості рішенням суду, а також у невідкладних випадках, пов’язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Стаття 34, гарантуючи кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на вільний збір, зберігання, використання й поширення інформації, застерігає при цьому, що здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров’я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя тощо. У плані узагальнення законних мотивів та умов застосовності обмежень конституційних прав і свобод у процесі здійснення таких оперативно-роз- шукових заходів, як стеження, обшуки, перлюстрація кореспонденції та прослуховування телефонних розмов вирізняються: інтереси державної безпеки і громадського спокою; запобігання безладдям і злочинам; охорона здоров’я і моральності громадян; захист прав і свобод інших осіб. При цьому в жодному з випадків закон не може надавати необмежених повноважень по встановленню таємного стеження та інших методів ОРД, оскільки пов’язані з ними обмеження основоположних прав і свобод людини і громадянина не повинні перетворитися на їх порушення та відчуження. Адже навіть за умови деякого звуження діапазону тієї чи іншої забезпечуваної правом суб’єктивної свободи це обмеження не повинно бути абсолютним ні за обсягом, ні за часом. Так, долучення оперативного працівника при здійсненні покладених на нього службових завдань до приватної й конфіденційної інформації про особу, що потрапила до сфери ОРД, певна річ, становить цілком зрозуміле обмеження відповідного її права, передбаченого ст. 32 Конституції України. Однак якщо жоден суб’єкт ОРД при цьому не розголошує й не поширює таку інформацію без згоди самої особи, котрої вона стосується, і не використовує її за часо-просторовими межами слідства у справі, фігурантом якої є ця особа, то за таких умов не виникає підстав для висновку про порушення її права на особисту та сімейну таємницю. Навіть коли йдеться про таке, здавалося б, абсолютне та «необмежуване» право, як право на життя (адже його можна лише забезпечити або порушити, проте неможливо частково «обмежити»), то і в цьому випадку не вдається обійтися без винятків стосовно дотримання цього права. Тому, як визначено п. 2 ст. 2 Європейської конвенції з прав людини, позбавлення життя не розглядається як порушення законного права людини на життя, коли воно є наслідком неминучої потреби застосувати силу: в) у діях, законно вчинених із метою придушення бунту або заколоту. Аналогічно тому, як некоректним було б відносити до виключної сфери приватного життя ті поведінкові вчинки особи, котрі зачіпають та обмежують права, честь і гідність інших осіб (а, відповідно, й здійснення таких вчинків не може охоронятися правом на недоторканність приватного життя), поведінка суб’єкта, яка несе в собі загрозу життю інших людей, не підлягає, відповідно, гарантуванню її захищеності конституційним правом на життя. Адже демократичний конституційний лад базується на основоположній нормі, проголошеній вже у ст. 1 Загальної декларації прав людини і закріпленій у ст. 21 Конституції України, згідно з якою усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Тому, у разі неминучого вибору між правом на життя особи, що є суб’єктом посягання на життя і здоров’я інших осіб, та цим самим правом останніх, пріоритет цілком обґрунтовано надається праву потенційної жертви насильства (якщо, звичайно, не залишається інших — «безкровних» — варіантів вирішення подібної конфліктної ситуації). На відміну від Основного Закону України, що не містить нормативних узагальнень щодо умов та міри припустимості обмеження прав і свобод людини та громадянина, в конституціях ряду інших держав такі узагальнення припустимі. Скажімо, п. 1 ст. 19 Конституції Федеративної Республіки Німеччини передбачає: «...якщо згідно з чинним Основним Законом яке-небудь з основних прав може бути обмежене законом або на підставі закону, то такий закон має носити загальний характер, а не торкатися лише окремих випадків. Крім того, в законі повинно бути вказане це основне право з посиланням на статтю Основного Закону». Ступінь та межі згаданого правового обмеження, загалом підпорядкованого охороні основ вільного демократичного ладу, визначаються рішенням Федерального конституційного суду (ст. 18); однак при цьому «сутнісний зміст основного права в жодному разі не може зачіпатися» (п. 2 ст. 19). Конституція Російської Федерації в плані розглядуваного узагальнення містить таку (закріплену у ст. 55) норму: «Права та свободи людини і громадянина можуть бути обмежені федеральним законом лише тією мірою, в якій це є необхідним у цілях захисту основ конституційного ладу, моральності, здоров’я, прав та законних інтересів інших осіб, забезпечення оборони країни та безпеки держави». Адже без визначення цільових орієнтирів, якими зумовлені мотиви та граничні межі вимушеного вторгнення державних органів у царину суб’єктивної правової свободи, зникають нормативні гарантії дотримання конституційних прав і свобод людини і громадянина. Концептуально узагальнюючи умови припустимості обмеження цих прав і свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України та конституційних судів ряду інших держав, вбачається за доречне взяти до уваги низку таких — принципових у плані розглядуваних тут питань — моментів. По-перше, зміст та обсяг обмежень конституційних прав мають визначатися за принципом необхідності та співрозмірності з визнаними в Основному Законі цілями таких обмежень. В іншому разі останні цілком правомірно поставатимуть перед проблемою їх обґрунтованості та виправданості. По-друге, ці обмеження повинні спрямовуватися на досягнення правового балансу в суспільстві, оскільки всі суб’єкти права (згідно з самою ідеєю демократії) є конституційно рівними між собою. Адже шлях до правової держави передбачає «не протиставлення одних інтересів іншим, оголошення державних чи особистих інтересів пріоритетними, а встановлення реального співвідношення інтересів» [1, 108]. По-третє, ці обмеження не можуть бути нормативною підставою для такого регулювання, котре посягало б на сутність того чи іншого з прав людини та нівелювало б його реальний зміст. По-четверте, обмеження суб’єктивних прав і свобод може виправдовуватися публічними (суспільними чи державними) інтересами лише за умови їхньої відповідності цілям захисту конституційно значущих цінностей, зорієнтованих насамперед на забезпечення якомога ширших можливостей реалізації цих прав і свобод. По-п’яте, з метою виключення можливості неспівмірного обмеження прав і свобод людини і громадянина у конкретній правозастосовній ситуації, норма, що передбачає припустимість такого обмеження, має бути «формально визначеною, точною, чіткою, ясною, не припускаючи розширювального тлумачення встановлених обмежень і, відповідно, довільного їх застосування» [2, 46]. Вивчаючи зміст як чинної Конституції України, так і основних законів інших держав, нормативних документів міжнародних організацій, неважко помітити, що кожна стаття таких документів, в якій передбачається можливість обмеження певного права чи свободи, супроводжується відповідною мотивацією цього обмеження та переліком умов його здійснення. Зазвичай ці переліки різняться між собою як за кількістю, так і за якісним складом визначуваних підстав. Серед останніх зустрічаються такі: захист основ конституційного ладу, суверенітет та територіальна цілісність держави, суспільні інтереси, права та свободи інших осіб, національна безпека і оборона, економічний добробут країни, запобігання заворушенням і злочинам, протидія релігійній та расовій ворожнечі, здоров’я і моральність населення, охорона екологічної ситуації та природних якостей землі тощо. При цьому відмінності в переліках обґрунтовуючих підстав, що наводяться у різних випадках конституційного визначення умов можливості обмеження прав і свобод людини і громадянина, зумовлюють можливість правових дисбалансів, пов’язаних зі створюваною таким чином пріоритетністю чи то державних, чи суспільних, чи приватних інтересів. Крім того, варто підкреслити, що, в чинній Конституції України, на жаль, нормативно не визначається гранична міра припустимого обмеження цих прав і свобод, що відкриває досить широкий простір зловживанням у цьому напрямі реалізації повноважень державних органів. З огляду на визначені обставини доцільно, мабуть, внести певні поправки до ст. 64 Основного Закону України, в якій передбачена сама можливість обмеження конституційних прав і свобод людини та громадянина, а також перелічені ті статті, що закріплюють права та свободи, необ- межувані в жодному випадку (навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану). Насамперед у цьому відношенні варто ввести нормативну вимогу щодо спрямованості подібних вимушених обмежень на досягнення взаємоузгодженої єдності та рівноваги правових засобів здійснення приватних та публічних інтересів. Це дасть змогу нормативно передбачити неприпустимість штучного розширення обсягу прав одних суб’єктів (фізичних осіб, державних органів чи громадських організацій) за рахунок відповідного звуження прав інших. Тим більше, що зазначена вимога логічно охоплює всі згадані вище конкретизуючі мотиви правових обмежень, залишаючись при цьому не лише їх абстрактним узагальненням, а й орієнтиром у прагненні справедливого балансу різноспрямованих інтересів у системі суспільних відносин. Окрім того, в плані конституційного закріплення припустимої міри обмеження прав та свобод людини можна запропонувати нормативний критерій, згідно з яким таке обмеження може здійснюватися лише тією мірою, яка є необхідною і достатньою умовою досягнення його мети; однак при цьому ступінь цього обмеження не повинен перевищувати тієї граничної межі, за якою втрачається зміст того чи іншого основоположного права людини. Як, наприклад, рекомендовано Венеціанською Комісією, з огляду на узагальнення практики Європейського суду з прав людини, обмеження даних прав мають ґрунтуватися на дотриманні принципу пропорційності (тобто ці обмеження повинні бути співмірними із ступенем необхідності, що випливає з публічного інтересу та потреб захисту прав інших суб’єктів) та застосовуватися лише у найбільш серйозних випадках. У разі ж порушення згаданого принципу, будь-які суб’єктивні обов’язки, що пов’язані з такими обмеженнями, можуть бути анульованими. Тому, повертаючись до питання щодо зумовлених специфікою та практичними потребами ОРД правових обмежень, котрі, з одного боку, сприяли б ефективності здійснення оперативно-розшукових заходів, а з другого — нормативно узгоджувалися із загальною орієнтацією демократичного суспільства на дотримання невід’ємних прав людини, можна дійти таких висновків: оскільки головною метою ОРД є захист, охорона та поновлення порушених прав і свобод в умовах застосування спеціальних сил і засобів для вирішення завдань протидії злочинності, добування інформації про події чи дії, які створюють загрозу державній, військовій, економічній та екологічній безпеці країни, то пов’язане з цією діяльністю обмеження прав і свобод може здійснюватися лише в діапазоні їх дотримання (тобто в тих рамках, у яких це обмеження не призводитиме до їх порушення); обмеження прав і свобод людини і громадянина при здійсненні оперативно-розшукових заходів (як і самі ці заходи) може застосовуватися як екстремальний засіб і тільки у тих випадках, коли ефективне досягнення цілей цих заходів іншими засобами не виявляється можливим; найбільш загальним нормативним критерієм розглядуваних обмежень має бути їхня підпорядкованість умовам справедливого балансу приватних та публічних інтересів у системі правовідносин: припустимість таких обмежень визначається: а) їхньою необхідністю для виконання поставлених завдань; б) їхньою достатністю для забезпечення ефективності використання оперативно-розшукових засобів; в) потенційним діапазоном кількісного зменшення сфери використання конституційних прав і свобод, у межах якого їх якісний зміст залишатиметься непорушним. Визначені принципові моменти оптимізації нормативного регулювання ОРД (у плані узгодження умов її практичної результативності з вимогами дотримання прав людини і громадянина) доцільно враховувати на усіх рівнях її правового забезпечення — від відомчих нормативно-правових актів до положень Основного Закону. Заєць А. Правова держава в контексті новітнього українського досвіду. — К., 1999. — 248 с. Теория оперативно-розыскной деятельности / под ред. К. К. Горяйнова, В. С. Овчинского, Г. К. Синилова. — М., 2009. — 831 с.


На Прикарпатті оголосили конкурс із відбору адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної правової допомоги – Офіційний сайт Бурштинської міської ради Домівка > Оголошення > На Прикарпатті оголосили конкурс із відбору адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної правової допомоги Додаток до доручення – переглянути Опубліковано: 05.02.2020 о 09:17 год.


Санкції проти РФ: Санкції залишатимуться в силі, поки Росія не виконає умови Мінських угод, - заступник держсекретаря з питань Європи Мітчелл (15.11.17 16:44) « Політика України | Цензор.НЕТ Все про:Держдепартамент США (413) Росія (10651) санкції (1913) США (4250) Мітчелл (18) 15.11.17 16:44 15.11.17 16:46 Санкції щодо Росії залишаться в силі до виконання Москвою Мінських угод. Про це заявив заступник державного секретаря США у справах Європи і Євразії Уесс Мітчелл, передає Цензор.НЕТ із посиланням на Інтерфакс-Україна. "Санкції будуть залишатися в силі, поки Росія не виконає умови Мінських угод ... Ми вважаємо, що санкції - важливий інструмент підвищення ціни за ту агресію, яка була здійснена проти України. Ми стоїмо на позиції, що санкції є прямим результатом російської агресії", - сказав він на брифінгу в середу в Києві. За словами Мітчелла, санкції можуть бути скасовані тільки в разі зміни поведінки Росії, яка призвела до окупації Донбасу та анексії Криму. Источник: https://ua.censor.net.ua/n462888 Цензор.НЕТ › Новини › Політика України › Санкції залишатимуться в силі, поки Росія не виконає умови Мінських угод, - заступник держсекретаря з питань Європи Мітчелл


Шість причин, щоб привити дитину від кору | Наша мама | Все для молодих мам і батьків 06:50, 06.06.2017 | Категорія: Дитина Кір передається повітряно-крапельним шляхом. Тому заразитися можна, якщо інфікована людина перебуває в безпосередній близькості з вами, і кашляє, чхає, а ви потім вдихаєте заражене повітря. Варто відзначити, що часто людина ще може не здогадуватися про те, що вона хвора на кір, проте вже є переносником інфекції. Тому якщо одна дитина в сім'ї або колективі захворює, то велика ймовірність, що всі інші вже заражені. Вірус кору дуже заразний. Тобто, якщо відбувся контакт з інфікованою людиною, то шансів уникнути хвороби дуже замало. Не захворіє тільки той, хто має імунітет до цього вірусу - природний (після перенесеної хвороби) або штучний (завдяки під час зроблене щеплення). Хвороба протікає важко і небезпечна своїми ускладненнями. Такими як отит, сліпота, пневмонія і енцефаліт (запалення мозку). Найскладніше кір переноситься маленькими дітьми - у хворого піднімається і довго тримається висока температура тіла, мучить сильний кашель, кон'юнктивіт, нежить, діарея і сильна висип по всьому тілу, проявляється вона у вигляді маленьких бульбашок, які оточені плямою, і можуть зливатися. Хвороба на кір - одна з основних причин смерті серед маленьких дітей в світі. Якщо вчасно не почати лікування, близько 10% хворих малюків вмирають. Вакцина від кору не викликає аутизм. Цей міф став широко відомим після наукової публікації, яка згодом була відкликана з журналу, оскільки не мала під собою підтверджень і науково доведених фактів. Найкраща профілактика небезпечної хвороби - вакцинація. Згідно з даними статистики, завдяки масовій імунізації, глобальна смертність від кору знизилася на 79% - з 546 800 випадків смерті 2000 року до 114 900 випадків у 2014 році. На сайті Наша мама ви знайдете завжди цікаві та корисні новини для матусь та дітей. Теги: дитина, поради, Вакцинація, Кір Як в домашніх умовах виявити отит в дитини Дитина | 14:00, 17.05.2019 Вчені з Вашингтонського університету в Америці розповіли, як можна виявити отит в домашніх умовах. Блювота у дитини: причини і лікування Дитина | 17:00, 16.05.2019 Що робити, якщо дитину нудить і вона починає блювати - читайте у матеріалі. Дитина | 15:30, 16.05.2019 Як вберегти свою дитину від туберкульозу - читайте далі. Як часто потрібно показувати дитину офтальмологу Дитина | 12:30, 16.05.2019 Зір дитини - це дуже важливо, тому його потрібно перевіряти з самого народження, а не нехтувати здоров'ям свого малюка.


Жанр: анімація, комедія, пригодницький, сімейний Переклад: професійний дубльований Ролі озвучують: Дейн Кук, Стейсі Кіч, Бред Ґаррет, Тері Гетчер, Джулія Луїс-Дрейфус, Пріянка Чопра, Джон Кліз, Седрік, Карлос Алазракі, Роджер Крейґ Сміт та інші Тривалість: 01:31:35 Скачати торрент Літачки Смотреть Літачки на украинском языке


Що таке дрібна моторика рук і чому так важливо розвивати її | Дітей Давньосхідні мудреці вважали, що душа людини знаходиться на кінчику середнього пальця. Коли народжується малюк, ручки стиснуті в маленькі кулачки. Дуже важливо, що пізнають від навколишнього світу ці пахнуть ніжністю долоньки. А для правильного програмування розвитку малюка необхідно знати, що таке дрібна моторика рук і чому так важливо її розвивати. Що таке дрібна моторика рук? Якщо звернутися до тлумачного словника, то ви знайдете наступне визначення: «Дрібна моторика — сукупність скоординованих дій людини, спрямованих на виконання точних дрібних рухів кистями і пальцями рук і ніг. Досягається скоординованих функціонуванням нервової, м’язової та кісткової систем, а також, зазвичай, зоровою системою. У застосуванні до моторних навичок руки і пальців часто використовується термін «спритність». У повсякденності звичніше співвідносити поняття дрібної моторики з появою і удосконаленням хватального рефлексу у малюків, умінням утримати і перекласти брязкальце, вивченням форм і розмірів, структури і температури предметів. Важливо, і це батьки поступово помічають, чим різноманітнішим буде тактильний світ навколо дитини, тим швидше дитина розвивається і навіть починає лепетати». Спостереження за малюками в інституті фізіології дітей і підлітків АПН виявили безпосередній зв’язок між руховими імпульсами рук і розвитком мовлення. Ніж швидше розвивається моторика рук, тим швидше малюк заговорить. Вікове розвиток моторики дитини Вік Уміння дитини 8 міс. – рік великим і вказівним пальцем малюк підчіплює дрібний предмет 10 міс. – рік малюк розуміє, що тримаючи предмет-іграшку в руці можна ще з нею і грати 10 міс. – 1,3 року малюк копіює маніпуляції дорослих з предметами (заважає ложкою по каструлі) 11 міс. – 1,4 року малюк пробує себе у малюванні Рік – півтора малюк гортає сторінки (по кілька за раз), впевнено тримає олівець, може сам тримати чашку, ложку, розгортає упаковки; будує вежі з кубиків 1,4 – 1,6 року малюк починає розуміти принцип відкрутити-закрутити (кришка від пляшки, болти і гайки) 11,5 – 1,8 року малюк нанизує кільця на палицю пірамідки не дотримуючись послідовність 1,7 – 1, 10 року будує пірамідку і бурить її, старанно перевертає кожну сторінку книги 1,7 – 2 роки малюк ловить предмети в русі (мильні бульбашки) Півтора – 2 роки малюк співвідносить дрібні деталі з дрібними отворами, рве папір 1,10 міс. – 2 роки малюк вистачає м’яч у русі, продевает шнур в дірочки (шнуровка) 1,11 – 2 роки малюк переливає і розливає воду з ємкостей 2 роки малюк будує високі пірамідки з кубиків (до 6 деталей) Звичайно дані таблиці – це не строгі рамки розвитку дитини. Не варто впадати в паніку, якщо малюк не цікавиться пірамідкою, може він просто обожнює нанизувати намистини або вкладати предмети в ємності. Однак якщо малюк зовсім неуважний, не бажає сприймати тактильні гри, це привід звернутися до фахівців. Розвиваємо моторику: працюємо з долоньками малюка Дитина – істота вкрай допитливе. Його цікавить ВСЕ! І насамперед дитина буде прагнути доторкнутися до улюбленого предмета. Чому? На подушечках пальців розташовані тисячі нервових закінчень. Торкаючись об’єкта уваги, ці закінчення тут же передають інформацію про предмет в головний мозок, де відбувається її обробка і оцінка. Який предмет: шорсткий або гладкий, теплий чи холодний, округлий або гострий, як реагують оточуючі. З перших днів життя, коли мама погладжує долоньки дитини, вже йде активний розвиток мозку дитини. Вчені довели, що в перший рік життя маля сприймає стільки інформації, скільки ж за наступні сім. Так само відомо, що нервові закінчення лівої руки з’єднані з правим півкулею головного мозку, а правої руки — з лівим. Якщо ви хочете розвивати у дітей мислення і прагнення до точних наук, приділяйте більше уваги правою долоньці. Виховати чуттєву натуру, схильну до мистецтв допоможе розвиток нервових закінчень лівої руки. Найбільш прості та ефективні способи опрацювання дрібної моторики у дітей: ігри-плекання (сорока-білобока, цей пальчик, три криниці); заняття з крупою; ліплення (пластилін, спеціальне тісто, домашнє тісто); пальчикові фарби (звертайте увагу на якість, малюк звичайно ж захоче їх продегустувати) та ін. Послідовна турбота і тренування рук малюка – запорука правильного виховання й становлення особистості. Заняття з малюком принесуть величезне задоволення. Його перші відкриття і правильні дії доставлять невимовну радість, як малюкові, так і близьким. Якщо в дитинстві прищеплювати інтерес до всього нового через тактильну роботу, то і в майбутньому дитина буде прагнути до пізнання та самореалізації.


Презентація на тему Мігель де Сервантес Сааведра - презентації з світової літератури | GDZ4YOU Родинська ЗОШ No36 м.Красноармійська Мігель де Сервантес Сааведра — іспанський письменник, одна із ключових фігур епохи Відродження, творець «вічного образа» Дон Кіхота, що став універсальним символом людства В 1570 р. — завербувався в солдати. 7 жовтня 1571 р. — у складі об'єднаного іспано-венеціанського флоту взяв участь у знаменитій битві з турками при Лепанто. Через отримане у цьому бою поранення ліва рука письменника на все життя залишилася паралізованою. Незважаючи на це Сервантес ще чотири роки провів на військовій службі, беручи участь у морських і сухопутних боях. Його військові заслуги були відзначені в рекомендаційному листі головнокомандуючого іспанською армією в Італії, адресованому королю Іспанії Пилипові II. В 1575 р. письменник відплив в Іспанію, але по шляху потрапив у полон до алжирських піратів. Рекомендаційний лист, що повинен був поліпшити його матеріальне становище, зіграв з ним злий жарт, підштовхнувши піратів запросити непомірно високий викуп за настільки коштовного бранця. У результаті Сервантес провів п'ять років у полоні, звідки неодноразово намагався бігти, але тільки в 1580 р., після того, як його викупили ченці-домініканци, зміг повернутися на батьківщину. Із цього ж часу відставний солдат зайнявся творчістю Намагаючись пробитися на сцену, Сервантес пише драми, у тому числі найвідомішу зі своїх п'єс — героїчну драму «Нумансия». Але ці літературні досвіди не врятували його від напівзлидарського існування 23 квітня 1616 р. — письменник помер В Мадриді. «Дон Кіхот» ─ найвпливовіший літературний твір Іспанської Золотої Доби і вважається найкращим романом взагалі. Романтичну тему Дон Кіхота, що живе в мріях, у відриві від живої дійсності, Дом ' є писав багаторазово. Безликий, типізований образ «лицаря сумного образу» багато хто розцінює як особисту сповідь Дом 'є, як творче кредо самотнього, відреченого від світу художника, який з упертістю Дон Кіхота чіпляється за віру і мораль минулої епохи. Дон Кіхот служив джерелом натхнення не тільки в літературі, а й набагато пізніше в музиці і живописі, надихаючи Пабло Пікассо та Ріхарда Штрауса. Близько трьох століть відокремлюють нас від великого іспанського генія, але цей довгий проміжок часу не зробив його чужим нашого життя, і його "золоті речі" не стали для нас "забутими словами". Близький і дорогий повинен бути кожному з нас цей "людина XVI століття" з його високими ідеалами, з його сильною душею, з його чистим серцем і бездоганною совістю, завдяки яким, прощаючись з життям, сповненої страждань і позбавлень, він не згадував про свої поневіряння і розчарування, але міг, навпаки, напередодні смерті вимовити зворушливі і милі слова: "Прощайте, жарти, прощай, веселий настрій духа!"


Греневіль-ан-Бос — Вікіпедія 48°10′57′′ пн. ш. 2°06′49′′ сх. д.H G O Греневіль-ан-Бос Код INSEE 45160 Координати 48°10′57′′ пн. ш. 2°06′49′′ сх. д.H G O Висота 114 - 137 м.н.р.м. Площа 22,47 км2 Густота 29,55 ос./км2 Мандат Jean-Louis Brisson Греневі́ль-ан-Бос, Ґреневіль-ан-Бос (фр. Greneville-en-Beauce) — муніципалітет у Франції, у регіоні Центр-Долина Луари, департамент Луаре. Населення — 664 осіб (2011)[1]. Муніципалітет розташований на відстані[2] близько 80 км на південь від Парижа, 35 км на північний схід від Орлеана. Чоловіки 322 79 36 75 84 44 4 Жінки 335 63 36 88 76 68 4 2010 року серед 396 осіб працездатного віку (15—64 років) 311 були активними, 85 — неактивними (показник активності 78,5%, у 1999 році було 75,3%). З 311 активних мешканців працювало 299 осіб (152 чоловіки та 147 жінок), безробітними було 12 (7 чоловіків та 5 жінок). Серед 85 неактивних 31 особа була учнем чи студентом, 30 — пенсіонерами, 24 були неактивними з інших причин[5]. У 2010 році в муніципалітеті числилось 262 оподатковані домогосподарства у яких проживали 667,5 особи, медіана доходів виносила 20 003 євро на одного особоспоживача[6] Леувіль Шармонт-ан-Бос Гіньєвіль Утарвіль N Пітів'є-ле-В'єй W Греневіль-ан-Бос E Базош-ле-Галлеранд Шатійон-ле-Руа Жуї-ан-Пітівре ↑ Greneville-en-Beauce sur le site de l'Insee, наведено за французькою вікіпедією Отримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Греневіль-ан-Бос&oldid=23196786


07 лютого 2018, 12:37 Попередній матеріал Кабмін ухвалив механізм надання розстрочки ПДВ при імпорті обладнання на 24 місяці Наступний матеріал Закон про кредитний реєстр НБУ прийнято


Конституційний Суд України поставив крапку у питанні призначення пенсії військовослужбовцям – ліквідаторам Чорнобильської АЕС | Вінницький апеляційний адміністративний суд » Архів новин » Конституційний Суд України поставив крапку у питанні призначення пенсії військовослужбовцям – ліквідаторам Чорнобильської АЕС Конституційний Суд України поставив крапку у питанні призначення пенсії військовослужбовцям – ліквідаторам Чорнобильської АЕС 25 квітня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив важливе рішення у справі за конституційними скаргами Скрипки Анатолія Володимировича та Бобиря Олексія Яковича щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року No 796–XII зі змінами (далі – Закон No 796–XII). Варто зазначити, що Вінницький апеляційний адміністративний суд і Сьомий апеляційний адміністративний суд у своїх рішеннях ставав на захист військовослужбовців, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військового обов’язку. Так, у рішенні ВААС від 29 серпня 2018 року у справі No 822/1311/18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/76189611) суд дійшов висновку, що позивач, як військовозобов’язаний у складі військової частини 43187 у період з 24 червня 1988 року по 27 жовтня 1988 року виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, тобто є військовослужбовцем у розумінні статті 10 Закону No 796–XII), а тому вважається особою, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п’ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Разом з тим у рішенні СААС від 13 жовтня 2018 року у справі No 806/1867/18(http://reyestr.court.gov.ua/Review/77797235) колегія суддів зазначила, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов’язані мають користуватись всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян рівною мірою, у зв’язку з чим позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Зaкoну No 796–XII. Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, скасовуючи зазначені рішення (23 квітня 2019 року http://reestr.court.gov.ua/Review/81399058 та 24 квітня 2019 року http://reyestr.court.gov.ua/Review/81431159), зауважив, що позивачі на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не проходили дійсну строкову службу, а тому не відповідають всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за частиною 3 статті 59 Закону No796-XII, оскільки їхня участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби, у зв’язку з чим положення частини 3 статті 59 Закону No 796-ХІІ не поширюються на зазначені категорії осіб. Однак, враховуючи прийняте рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року, правова позиція під час вирішення зазначених категорій справ кардинально зміниться, у зв’язку з чим очікується збільшення надходжень адміністративних позовів про поновлення порушених прав військовослужбовців, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання військового обов’язку. Рішення знаходиться за посиланням За інформацією, наданою помічником судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Теги: призначення пенсії військовослужбовцям – ліквідаторам Чорнобильської АЕС


Мій психоз | Новини на Gazeta.ua Середа, 18 листопада 2009 16:58 Останніми днями якось незручно заходити до аптеки. Уявляю, як наших аптекарок дістали стривожені громадяни, й зовсім не хочу, щоб і мене мали за такого самого. Оце мнуся на порозі аптеки, бо треба купити вологі серветки, й думаю, як зайти, як привітатися і що сказати. Для того, щоб і мене не записали у психи. — Добридень! — вітаюся весело і нарочито, як вітаються з безнадійно хворими, даючи їм зрозуміти, мовляв, особисто тобі відомо, що житимуть вони ще довго. Помічаю тітоньку за склом, що вже напам"ять завчила назви ліків, "яких нема і невідомо, коли будуть". — Здрастуйте... — відповідає вона в марлеву маску і втомлено запитує: — Що вам? Але я не збираюсь одразу зраджувати, навіщо прийшов, і бадьоро так: — Ну, як, у вас уже психоз минув?! — кажу, а потім думаю: "От же, шмат кретина..." й миттєво намагаюся загладити провину: — Не ваш, звичайно, психоз... — але відчуваю, що ще глибше вгрузаю в абсурд. Тітонька мовчить, і я бачу, як за марлею напинаються для гострого слова її губи. — Я маю на увазі психоз із грипом, нічого поганого не подумайте. У думках проносяться: бинт, аскорбінова кислота, презервативи Раптом вологі серветки починають здаватися мені якоюсь насмішкою. Над нею, над людьми, яких налякали і які понад усе хочуть жити, над собою самим, який у цій ситуації вирішив зіграти свого хлопця. Ніби я ширяю над усім цим психозом — такий молодий, оптимістичний і веселий. — Що вам? — перепитує аптекарка, і я вже готовий сказати: "Ні, нічого". Але не кажу, бо навіщо я тоді сюди прийшов? У думках зі швидкістю метеорита проносяться: бинт, аскорбінова кислота, презервативи. Але я знаходжу потрібний варіант: — У вас є щось ефективне на добрий сон? Щоб без хімії і на травах. Тітонька опускає маску, знаходить заспокійливе. Вона здається мені беззахисною. Її маска посміхається, хоч їй зовсім не смішно. Зараз ви читаєте новину «Мій психоз». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Сумская область Оптовая доска объявлений Украины���������� ����� ���������� � �������: ������� ������� � ������� Дитячий підлітковий одяг Доброго дня мене звати Наталія .Візьму в магазин дитячий та підлітковий одяг,взуття на реалізацію.


Нещодавно ми, учні 10-Б класу, мали цікаву,незабутню зустріч. Вона відбувалася в стінах нашої шкільної бібліотеки. Зустріч ця,напевно,багатьох спонукала до роздумів над сенсом людського життя,над силою духу справжньої людини. А зустрілися ми з близькими та рідними нашого земляка, Маєвського Івана Мусійовича. Хто ж він,ким він був,чим жив? Лікар – педіатр за професією,письменник за покликанням. Автор багатьох публіцистичних статей,ста двадцяти п’яти новел та оповідань, п’ятьох повістей та роману- дилогії, автор ряду історичних розвідок. Народився 1 травня 1924 року в с. Собцівці Волочиського району Хмельницької області в селянській сім’ї. Батько загинув у концтаборі. Сім’я носила принизливе тавро «Вороги народу». До початку радянсько – німецької війни хлопець закінчив на відмінно 9 класів Купільської середньої загальноосвітньої школи. Під час Великої Вітчизняної війни був двічі вивезений до Німеччини, звідки тікав. У 1943 році перебував у німецькому концтаборі військовополонених в м . Ковелі Волинської області. Життя вдалося врятувати втечею. З цього часу юнак розпочав активну боротьбу проти фашистів у партизанському загоні на чолі з Антоном Одухою, за що був удостоєний ордена Слави ІІ ступеня та медалі «За перемогу над Німеччиною». Під час бойових дій був важко поранений, після чого залишився інвалідом війни ІІ групи. 1945 по 1951 роки – відбував покарання у норильських концтаборах. У 28 років закінчив десятирічку. У 1958 році -Львівський медінститут. Сорок років працював лікарем в м. Острозі. Помер 28 жовтня 2000 року. На його честь названо одну із вулиць в Острозі, а на фасаді будинку, де колись жив і творив прозаїк, було відкрито меморіальну дошку. Все це ми дізнались з розповідей його сина та друзів сім’ї. Перед нами постала людина з потужною громадянською позицією ,глибоким патріотизмом, віддана минулому і сучасному своєї нації. Ми вдячні всім, хто організував для нас цю зустріч. Впевнена, що кожний, хто був на ній,вийшов з бібліотеки з почуттям гордості за нашого земляка Маєвського І.М. Виконала: учениця 10-Б класу Петрушко Дар’я,