text: Island (; ) är en europeisk republik som omfattar ön med samma namn samt tillhörande mindre öar. Island ligger i norra Atlanten mellan Grönland och Färöarna, precis söder om norra polcirkeln (förutom ön Grímsey). Trots detta läge har landet ett mildare vinterklimat än norra Sverige eftersom milda vattenströmmar förs förbi ön av nordatlantiska driften. Dock kan somrarna vara ganska kyliga och ha mycket nederbörd. Islands huvudstad, liksom landets största stad är Reykjavik. Island hade den 1 januari 2022 en befolkning på och är, med en area på km2, det geografiskt 17:e största landet i Europa, något större än Ungern. Trots att landet har en förhållandevis stor yta, i jämförelse med andra europeiska länder, är Island det europeiska land med lägst befolkningstäthet, med omkring 3 invånare per kvadratkilometer. Enligt Landnamnsboken inleddes bosättningen av Island under 800-talet. Under de följande århundradena emigrerade norrmän, och andra skandinaver om än i mindre utsträckning, till Island. De flesta boende härstammar i dag från skandinaviska och gaeliska bosättare. På senare år har dock polacker och andra invandrargrupper etablerat sig, vilket befäst en allt mer internationell prägel. Island betraktas allmänt som världens äldsta ännu aktiva demokrati. Det isländska parlamentet Alltinget har sina rötter i det ting som hölls år 930 i Tingvalla. Island hade 2006 världens högsta levnadsstandard med ett Human Development Index på 0,968, men har sjunkit i rankningen sedan finanskrisen 2008 och hamnade 2011 på plats 16. År 2021 hamnade Island på tredje plats.. Historia I isländsk tradition berättas att iriska eremiter, paper, redan på 700-talet hade tillfälliga bosättningar på Island, men det saknas arkeologiska bevis för det. I mitten av 800-talet kom färingen Naddodd och svensken Gardar Svavarsson till Island. Den senare var son till Svavar den svenske som ägde gods på Själland. Gardar uppges ha varit den som först nådde den isländska ostkusten. Han seglade runt ön och övervintrade där. Sommaren därefter, vid ankomsten till Norge, prisade han ön: "härefter blev landet kallat Gardarsholm, och det var på den tiden skogbevuxet mellan fjäll och strand". Vikingen Floke Vilgerdarson från Rogaland sägs vara den som namngav Island och den som först odlade upp ett stycke mark, dock utan framgång. Efter honom kom två norska fosterbröder vid namn Ingolf Arnarson och Hjörleif till ön. De var ifrån Fjaler i Sunnfjord och lämnade Norge omkring år 870 med två skepp fullastade med folk, husgeråd och boskap. Vid åsynen av Island vräkte Ingolf sina högsätesstolpar överbord för att låta gudarna anvisa lämpligt boställe. Dessa hittades efter tre år vid platsen där han byggde sin gård, som gavs namnet Reykjavik, Rökviken, efter sina heta, rykande källor. Då var Hjörleif redan död, ihjälslagen av sina trälar. Ingolf var den förste som bosatte sig permanent på Island. Ön koloniserades därefter i snabb takt av norska invandrare, främst stormän som emigrerade från Norge, när kung Harald Hårfager enade Norge och gjorde sig till ensam härskare genom det stora sjöslaget vid Hafrsfjord år 872. Norge och Island bildade 1262 en union. Efter att Norge ingick union med Sverige efter freden i Kiel förblev Island, med Grönland och Färöarna, danska. 1904 inleddes ett självstyre och år 1918 fick Island självständighet, fortfarande i union med Danmark, som konungariket Island (Konungsríkið Ísland). Detta innebar bland annat att Danmark skötte Islands utrikespolitik, medan Island hade självstyre i det mesta och hade gemensam konung (personalunion) med Danmark. Under andra världskriget blev Danmark ockuperat av Tyskland men Island ockuperat av Storbritannien. Den 17 juni 1944 löpte Islands unionsavtal med Danmark ut. Efter en folkomröstning utropade sig landet till republik. Från 1952 och framåt har landet utökat sin fiskegräns från 3 till nuvarande 200 nautiska mil; år 1958 (12 nautiska mil), 1972 (50 nautiska mil) och 1975–1976 (200 nautiska mil). Detta ledde till konflikter med Storbritannien, vilka kulminerade med de så kallade torskkrigen. Geografi Island är en öbildning genom vulkanism och detta präglar landets geologiska karaktär. Naturen på Island anses vara mycket vacker och lockar många turister. Det finns även vulkaner på Island och en av de kända är Hekla med en höjd över havet på 1 491 meter. Den södra delen av kusten, från sydöstra spetsen Horn eystra till Ölfusás utlopp, bildar en tämligen reguljär båge, eftersom här har bildats en sandslätt av avlagringarna från floderna från Vatnajökull, som är Islands, och Europas, största glaciär. Här finns bland annat få mera framspringande uddar och utan andra inskärningar än de ofta vid flodmynningarna bildade strandsjöarna (lón), som skils från havet av smala sand- och grusrev. På västra kusten är fjordbildningen däremot stor; här ligger de två stora bukterna Faxaflói och Breiðafjörður. De ligger mellan de tre halvöarna Reykjanes, Snæfellsnes och den stora triangelformiga halvön i nordväst, kallad Västlandet (på isländska Vestfirðir, alltså västfjordarna), vars västpunkt är Bjargtangar. Den sistnämnda halvön består av en mängd vikar, varav den största är Jökulfirðir. Från norra kusten går fjordarna Húnaflói, Skagafjörður och Eyjafjörður inåt land liksom de öppna vikarna Skjálfandi, Axarfjörður och Þistilfjörður, varemellan halvön Melrakkaslétta med Islands nordligaste udde Hraunhafnartangi skjuter fram. Þistilfjörður begränsas i öster av den smala halvön Langanes, som bildar Islands nordostliga, långt utlöpande näs (se även Islands ytterpunkter). Östra kustens fjordar är många, men mindre än vid den västra kusten. Med undantag av sydkusten, som till största delen är jämn och sandig, är Islands stränder i allmänhet branta, med en mängd höga brådstupande uddar och långa, vågräta och i terrasser uppstigande fjällmurar. Flera jämförelsevis små öar samt en mängd holmar och skär omger kusterna. Bland öarna finner man Västmannaöarna vid sydkusten (isländska Vestmannaeyjar), varav endast en ö, Hemön, är bebodd. Vidare finns Viðey i Faxaflói, de många öarna i Breiðafjörður (bland dem Flatey), Drangey och Málmey i Skagafjörður, Hrísey i Eyjafjörður samt, utanför Skjálfandi, norr om polcirkeln, Grímsey. Klimat Islands klimat påverkas i stor utsträckning av de havsströmmar som omger ön. Havets temperatur omkring landet påverkas av en gren av Golfströmmen, Irmingerströmmen från sydväst, som värmer upp vattnet. Den längs Grönland löpande polarströmmen tillför ön däremot stundom stora ismassor, som kan ligga kvar på norra kusten långt fram på sommaren. Ostkusten berörs av en annan, nordostlig polarström. De olika strömmarna i förening med ebb och flod åstadkommer våldsamma strömvirvlar (raustir, plural av raust, "röst") utanför de mera framspringande uddarna, som jämte isdriften och fruktansvärda stormar kan göra seglatsen kring Island farlig. Klimatet varierar mellan olika delar av Island, generellt är sydkusten varmare, blötare och blåsigare än den nordliga delen av landet. Det centrala höglandet är den kallaste delen av Island. Lågliggande inlandsområden i norr är de torraste regionerna. Snöfall på vintern är vanligare i norr än i söder. Islands värmerekord är 30,5 °C, och uppmättes den 22 juni 1939 i Teigarhorn på sydöstkusten. Islands köldrekord är -38 °C och uppmättes den 22 januari 1918 i Grímsstaðir och Möðrudalur på nordöstra Island. Värmerekordet för Reykjavik är 26,2 °C, och uppmättes den 30 juli 2008. Köldrekordet för Reykjavik är -24,5 °C, och uppmättes den 21 januari 1918. Biologisk mångfald Det finns omkring 1 300 kända insektsarter på Island, vilket är ett ganska lågt tal jämfört med andra länder (över en miljon arter har upptäckts världen över). När det gäller däggdjur är emellertid artfattigdomen påfallande. De flesta ordningar saknas mer eller mindre helt, som insektsätare, fladdermöss, hardjur och partåiga hovdjur (som svin och hjortdjur; dock med undantag för ren som inplanterades 1771–1787). Det enda inhemska däggdjuret som fanns när människorna kom var fjällräven, som vid den senaste istiden invandrat till Island över det frusna havet. Vid sällsynta tillfällen har fladdermöss färdats till ön på grund av vindarna, men de är inte kapabla att fortplanta sig där. Bland övriga däggdjur märks minken, som är inplanterad. Isbjörnar, drivande med isflak, har tillfälligt iakttagits utanför kusten. Även gnagarna är dåligt representerade, med brunråtta, mindre skogsmus och husmus som enda representanter. Sälar och valar är däremot vanliga; totalt har Island 17 olika valarter. Det finns inga inhemska eller frilevande groddjur eller kräldjur på Island. Tamdjuren på Island inkluderar islandsfåret, kycklingar, getter, boskap, islandshästar och isländsk fårhund. Island har mycket får, men antalet har minskat. År 2021 var antalet människor större än antalet får. Många olika fiskarter lever i de havsvatten som omgärdar Island, fiskeindustrin är en stor del av Islands ekonomi och omfattar nästan hälften av landets export. Lunnefåglar är vanligt förekommande och Island har ett rikt fågelliv med åtminstone 300 arter. Förutom lunnefåglar bygger även labbar och tretåiga måsar bo på havsklipporna. När ön först befolkades blev den snudd på skövlad. I boken Íslendingabók från sent 1100-tal beskrevs skogen som "nedhuggen från berg till kust". Den permanenta bosättningen av människor störde det isolerade ekosystemet bestående av tunn, vulkanisk jord och begränsade artrikedomen. Skogarna var under århundraden kraftigt exploaterade för att kunna producera timmer och ved. Avverkningar, klimatförändringar under lilla istiden och överbetning på grund av fåren skapade erosion och en förlust av viktig matjord. I dag har många gårdar övergetts och tre fjärdedelar av Islands hundratusen kvadratkilometer stora landyta har påverkats av markerosion, av dessa är så pass skadade att de anses vara obrukbara. Endast ett fåtal björkar existerar nu i skyddade områden. Plantering av ny skog har ökat mängden träd, men det går inte att jämföra med de ursprungliga skogarna. Styre och politik Island är en republik enligt författningen av år 1944: Stjórnarskrá lýðveldisins Íslands, ungefär på svenska "republiken Islands regeringsform". I konstitutionell praxis har parlamentarism utvecklats, även om det inte framgår av författningens bokstav. Presidenten och regeringen Presidenten (isländska: forseti), som är landets statschef, väljs enligt författningens § 3 och § 5 genom direkta allmänna val vart fjärde år i juni eller juli genom majoritetsval. I detta val blir den vald som får de flesta rösterna, så kallad relativ majoritet (alltså är inte absolut majoritet nödvändig som i till exempel Frankrikes presidentval) (§ 3 och § 5). Valbara är isländska medborgare över 35 år som har minst 1500 andra röstberättigade (myndiga) islänningar bakom sig som kandidat (§ 5). Det händer att en sittande president blir omvald eftersom inga motkandidater har kunnat eller velat ställa upp före ett visst datum, varvid presidentval inte behöver hållas det året (§ 5). Sittande presidenter brukar dessutom väljas om med mer eller mindre stor majoritet och det finns heller ingen begränsning av antalet gånger en president kan väljas om som i till exempel USA, Frankrike och Finland. Presidentens mandatperiod börjar sedan den 1 augusti och slutar den 31 juli fyra år därefter (§ 6). Avgår eller dör presidenten innan mandatperioden är slut, skall enligt författningens § 7 en ny president utses, vars mandatperiod tar slut 31 juli det fjärde året efter detta val. Innan presidenten är utsedd tillsätts enligt § 8 ett interimsråd med tre personer: 1. Alltingets talman, 2. statsministern och 3. Högsta domstolens ordförande. Rådet utövar presidentens befogenheter till dess presidenten tillträder. Talmannen leder och är ordförande i detta råd. Detsamma gäller om presidenten är förhindrad, sjuk eller dylikt. På tillträdesdagen avlägger presidenten ed eller försäkran på att hålla författningen (§ 10). Presidenten skall enligt § 12 bo "i Reykjavik eller dess närhet" í Reykjavík eða nágrenni, och presidentens officiella residens är Bessastaðir, en anrik och stor gård som ligger strax utanför Reykjavik. Presidenten har formellt sett relativt starka maktbefogenheter. Han/hon stadfäster den lagstiftande församlingen Alltingets lagförslag, vilka senast två veckor efter beslutet i alltinget skall läggas fram för presidenten (§ 26 och § 2). Däremot har presidenten inte vetorätt, men kan när han/hon inte samtycker till ett lagförslag besluta om folkomröstning om förslaget (§ 26), vilket inte i praktiken har skett så ofta. Presidenten utser och avskedar formellt också regeringen och bestämmer om ministrarnas antal (§ 15), sammankallar alltinget och öppnar årligen det lagtima alltinget (§ 22), ajournerar (högst en gång årligen) samt upplöser alltinget och utlyser nyval (§ 23 och § 24). Vidare utnämner presidenten vissa i lag omnämnda ämbetsmän och sändebud (§ 20) och beslutar i en del andra viktiga regeringsärenden, till exempel när det gäller överenskommelser med andra stater med flera i utrikespolitiken, vilka skall godkännas av alltinget om överenskommelserna berör viktiga nationella intressen (§ 21), benådning, dispenser med mera. I praktiken har presidenten, delvis på grund av medvetna författningsregler som inskränker hans/hennes makt, mest representativa funktioner, och flera isländska statschefer har varit verksamma inom kulturområdet före ämbetsmannautövningen, till exempel var president Vigdís Finnbogadóttir tidigare teaterchef. Inskränkningar av presidentens makt är att statsministern och ministrarna bereder och kontrasignerar presidentens beslut, att alltingets lagar endast kan avvisas genom folkomröstning, liksom i viss mån också att presidenten kan avsättas genom en folkomröstning, beslutad av en kvalificerad majoritet i alltinget. Alltinget Det isländska parlamentet Alltinget (Alþing eller Alþingi) har sina rötter i det vikingatida tinget som bildades år 930 och hölls i Tingvalla (Þingvellir). Tinget har 63 ledamöter som väljs genom allmänna proportionella val vart fjärde år (§ 31) och presidenten kan utlysa nyval dessförinnan (se ovan). Valet sker för närvarande, sedan 2003, i sex (tidigare åtta) valkretsar (se Islands valkretsar) och uddatalsmetoden tillämpas vid fördelningen av platserna. Minst åtta platser ska vara utjämningsmandat (§ 31). Rösträttsåldern är 18 år (§ 33). Partipolitik Under efterkrigstiden har liberalkonservativa Sjálfstæðisflokkurinn (Självständighetspartiet) dominerat den isländska politiken. Övriga partier är bland annat socialdemokratiska Samfylkingin (Enhetsfronten), liberala Framsóknarflokkurinn (Framstegspartiet), socialistiska Vinstrihreyfingin - grænt framboð (Vänsterpartiet - de gröna) och socialliberala Frjálslyndi flokkurinn (Liberala partiet). 24 november 2012 startade partiet Píratar (Piratpartiet). I mars 2015 fick partiet 23,9 procent av väljarsympatierna i den månatliga opinionsundersökning av Islands opinionsinstitut MMR, vilket är högre än något annat parti. Relationen med Europeiska unionen Island är, jämte främst Norge och Schweiz, ett av få västeuropeiska länder som inte ingår i EU. Politikerna har varit skeptiska mot medlemskap, i synnerhet eftersom de har velat behålla en självständig fiskepolitik. I stället har Island ingått i frihandelsorganisationen EFTA och senare även i den inre marknaden, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I samband med finanskrisen som påbörjades under andra halvan av 2008 ändrades inställningen till ett isländskt EU-medlemskap markant, både hos folket och politikerna. Den isländska kronan förlorade kraftigt i värde, vilket ökade stödet för att införa euron på ön. Finanskrisen medförde också att den dåvarande regeringen, ledd av Självständighetspartiet, tvingades att avgå. Efter ett nyval i april 2009 tillträdde en ny regering, ledd av Enhetsfronten och Vänsterpartiet – de gröna under statsminister Jóhanna Sigurðardóttir. Sigurðardóttir hade under valrörelsen lovat att leda Island in i EU och införa euron så snart som möjligt. Regeringen lade fram ett förslag om att ansöka om EU-medlemskap. Detta godkändes efter en fem dagar lång debatt av det isländska parlamentet, alltinget, med röstsiffrorna 33 för, 28 emot och 2 nedlagda röster. Islands regering ansökte om EU-medlemskap den 17 juli 2009. Försvar Island har ingen egen försvarsmakt. Landets strategiskt viktiga läge gav det dock en nyckelposition under det kalla kriget. Island var ett av de länder som var med och bildade Nato 1949. Rättigheten att ha en militärbas förlagd på Island var då den viktigaste förhandlingsfrågan. Den löstes genom ett bilateralt avtal mellan Island och USA 1951, där USA mot rättigheten till en militärbas i Keflavík lovade att bekosta militärbasen, bygga en internationell flygplats i anslutning därtill och samtidigt ansvara för Islands militära säkerhet. Försvarsavtalet har förnyats vart femte år och kan inte sägas upp unilateralt. Den 8 september 2006 lades United States Naval Air Station Keflavik (NASKEF) ned och anläggningarna började överföras till de isländska myndigheternas kontroll. I oktober 2006 drog USA tillbaka all militär personal från Island, men Islands försvar i krigstid är fortfarande ett Nato-åtagande. I april 2007 undertecknade Island och Norge ett avtal som innebär att Norge ska sörja för övervakning och försvar av Islands luftrum. USA:s tillbakadragande har lett till att Island i allt högre grad bygger upp egna försvarsresurser. Island har sedan 1920-talet en kustbevakning (Landhelgisgæslan) och den kompletteras sedan 1987 med en luftbevakning (Íslenska Loftvarnarkerfið). Det finns också en välbeväpnad och välutbildad nationell insatsstyrka inom polisen (Sérsveit Ríkislögreglustjóra) vanligen kallad Víkingasveitin, som också har deltagit i internationella operationer i Kosovo och Afghanistan. Island deltar även med beväpnad och uniformerad personal i internationella fredsbevarande och fredsupprättande operationer genom den isländska fredsstyrkan (Íslenska Friðargæslan). Styrkan utbildas och utrustas av den norska armén och personalen rekryteras bland poliser, kustbevakare och civila specialister. Den högsta tjänstegraden är överste. Styrkan har verkat i Bosnien och Hercegovina, Kosovo, Makedonien, Afghanistan och Sri Lanka. Personalen är enligt folkrätten och Nato att betrakta som soldater, men kallas inte så i Island. Oppositionen har anklagat regeringen för att i smyg skapa en isländsk armé. Administrativ indelning Island är indelat i 98 kommuner, 23 sýslur (län) och 8 regioner. För närvarande finns sedan 2003 sex olika valkretsar. Ekonomi Ekonomisk utveckling sedan 1990-talet Island var under många år världens främsta välfärdsland. Men på 1990-talet genomförde regeringen, med Självständighetspartiet i ledningen, omfattande privatiseringar av isländska företag och banker. Bankerna satsade därefter internationellt och öppnade upp i andra länder och köpte även upp företag i bland annat Storbritannien och Skandinavien. Den ekonomiska tillväxten blomstrade och bankerna fick ihop en omsättning tolv gånger så stor som hela Islands BNP, men dock fick de ihop en lika stor utlandskuld. När finanskrisen slog till hösten 2008 sjönk värdet på den isländska kronan, i och med den stigande inflationen. Ekonomin kraschade och tre banker gick i konkurs, med en ökande arbetslöshet som följd. Staten tog över bankerna Kaupthing, Landsbanki och Glitnir i ett försök att stabilisera ekonomin. Staten garanterade besparingarna för kunder på Island men inte i utlandet. Men statens resurser räckte inte för räddningsaktionen, och Island tvingades att förhandla om krislån från internationella valutafonden (IMF). De tog ett lån på 2,1 miljarder dollar, vilket gör Island till det första nordiska land att ta ett lån i det omfånget. Men för att få ett lån tvingades Island ge efter för krav från Storbritannien och Nederländerna om kompensation för de sparare som förlorat sina pengar när internetbanken Icesave gick i konkurs, vilket ansträngde den isländska ekonomin ytterligare, och arbetslösheten steg ännu mer. I nyvalet i april 2009 gjorde det företagsvänliga Självständighetspartiet, som hade haft makten i 20 år sitt sämsta val någonsin. De hölls ansvariga för krisen och straffades för det. Alliansen och Vänstern-De gröna fick tillsammans majoritet i alltinget. Socialdemokraten Jóhanna Sigurðardóttir blev statsminister och vänsterns ledare Steingrimur Sigfusson utsågs till finansminister. Under 2010 stabiliserades ekonomin igen, och efter det har det varit ekonomisk tillväxt. Krisen påverkade EU-opinionen i landet och var en orsak till att Island ansökte om ett medlemskap i Europeiska unionen. Island var tidigare inte för något EU-medlemskap på grund av sin protektionistiska hållning till sin fiskeindustri. Fiskeindustrin bestod fram till år 2000 för 75 procent av exportinkomsten, och de hade kämpat hårt mot andra stater för att få behålla sitt fisketerritorium för sig själva. EU tillåter nämligen alla medlemsländer att fiska i varandras havsterritorier. Men på senare år har fiskeindustrins export sjunkit till 35 procent, i stället har aluminiumproduktionen ökat och blivit allt viktigare. Islands billiga tillgång på energi, i form av geotermisk energi och vattenkraft, har gynnat aluminiumproduktionen, och gjort Island till Europas center för aluminiumtillverkning. Under de senaste decennierna har utveckling även skett inom den isländska bioteknikindustrin, liksom inom den finansiella sektorn. Även turismen på ön ökar, i och med det stigande intresset för ekoturism och sportfiske i Islands älvar. Efter finanskrisen 2007 införde Islands regering den 28 november 2008 kapitalkontroller, som hindrade fri rörlighet av kapital in och ut ur landet. Den 14 mars 2017 lyftes kapitalkontrollerna igen. Infrastruktur Vägar Island har ett förhållandevis väl utbyggt vägnät, särskilt med tanke på den låga folktätheten, och det innebär att man kan åka till alla delar av landet. Den viktigaste vägen är väg nr 1, ringvägen som går runt ön längs med kusten och är cirka 130 mil lång. Det finns officiellt sett inga motorvägar på Island. Landet har helt enkelt inte infört regeln om motorvägar i sina lagar. Det finns dock några sträckor med fyra eller sex filer, med mittremsa och planskilda korsningar, som ser ut som motorvägar. Dessa vägar finns i och i närheten av Reykjavik; inte minst till Keflavíks internationella flygplats. Järnvägar Island har aldrig haft någon reguljär järnväg; dock har det funnits planer på att bygga en mellan Reykjavik och Keflavik. Lok har endast använts två gånger på Island. Dels under byggandet av Reykjaviks hamn, då ångloket Minør användes (loket finns i dag utställt i hamnen) och dels när det nya kraftverket Kárahnjúkavirkjun på Islands östkust byggdes. Båttrafik Båtpassagerartrafiken har ganska liten betydelse beroende på väl fungerande vägar. Det finns bilfärjor till vissa öar, och så finns det en färjelinje från Seyðisfjörður på östkusten till Färöarna, Shetlandsöarna, Norge och Danmark (se även Smyril Line). Däremot har båtgodstransporterna stor betydelse, särskilt för export och import. Flygtrafik Flygtrafiken har stor betydelse. För utrikes passagerartrafik är det nästan det enda sättet att resa. Keflavíks internationella flygplats cirka 50 kilometer väster om Reykjavik är flygplatsen för det. Islands största flygbolag är Icelandair som trafikerar både Europa och USA. Island är en stor knutpunkt för transatlantflyg. Även inrikesflyget har stor betydelse. Telekommunikation Island har ett väl fungerande telenät. Mobiltelenätet har dock begränsad täckning på landsbygden. Demografi Den senaste folkräkningen hölls den 31 december 2011 och då utgjorde antalet invånare 315 556, varav antalet män var 158 151 och kvinnor 157 405. Folkräkningen avsåg den folkbokförda befolkningen i landet. Religion 58,6 procent av befolkningen tillhör Isländska kyrkan, den evangelisk-lutherska statskyrkan. Dessutom tillhör omkring 4,5 procent av befolkningen fristående lutherska församlingar i Reykjavik och Hafnarfjörður. 3,8 procent tillhör det isländska stiftet av den romersk-katolska kyrkan. Ungefär 2,7 procent av befolkningen tillhör något av ett tjugotal andra kristna trossamfund, som pingströrelsen, trosrörelsen, Frälsningsarmén eller Plymouthbröderna. Mindre än 1 procent av islänningarna tillhör en icke-kristen rörelse. Den största av dessa är de asatroende i Íslenska Ásatrúarfélagið, som fått status som registrerat trossamfund med vigsel- och begravningsrätt, men det finns till exempel även Bahá'í-troende i landet. Jehovas vittnen och Mormonkyrkan finns också på Island. Kultur En annan del av kulturarvet är namnsystemet i vilket förnamnen har störst vikt. En isländsk telefonkatalog är följaktligen sorterad efter förnamn. Efternamnen är vanligen patronymikon eller metronymikon och växlar därmed mellan olika generationer i samma familj. Heterosexuella makar kan enligt detta system inte bära samma efternamn. Släktnamn förekommer dock, men sparsamt. Av de företag som har ett inflytande på kulturen kan nämnas CCP Games som bland annat gör spelet EVE online och som gör animerad film. Islands största dagstidning är Morgonbladet (Morgunblaðið), som är nära knuten till Självständighetspartiet. Andra dagstidningar är Fréttablaðið, Blaðið och DV. Majoritetsspråket är isländska. Musik Isländsk musik är relaterad till nordisk folkmusik och inkluderar bland annat livfulla folk- och pop-traditioner, den medeltida musikgruppen Voces Thules, de alternativa indierock-banden The Sugarcubes och Of Monsters And Men, jazzfusion-bandet Mezzoforte, sångerskorna Björk och Emilíana Torrini sam postrock-bandet Sigur Rós. Islands nationalsång är Lofsöngur, skriven av Matthías Jochumsson, med musik av Sveinbjörn Sveinbjörnsson. Traditionell isländsk musik är starkt religiös. Hymner, både religiösa och sekulära, är en särskilt välutvecklad form av musik på grund av knappheten av musikinstrument under stora delar av Islands historia. Isländsk musik moderniserades på 1800-talet då piporgeln togs till ön, följt av tramporgeln. Andra vitala traditioner i isländsk musik är alittererande och rimmande ballader kallade rímur: episka berättelser som oftast framförs a cappella. Den mest kände rímur-poeten under 1800-talet var Sigurður Breiðfjörð och i modern tid anses Steindór Andersen vara den viktigaste rímur-sångaren; han har vid flera tillfällen arbetat med Sigur Rós. Island har även deltagit i Eurovision Song Contest sedan 1986. Deras nationella uttagning heter Söngvakeppnin där vinnaren får representera Island i Eurovision Song Contest. Island har ännu inte vunnit ESC, men däremot kommit tvåa. 1999 med Selma Björnsdóttir och 2009 med Yohanna. År 2021 kom Island på fjärde plats med bidraget "10 Years" framfört av gruppen Daði og Gagnamagnið. Litteratur Islands mest kända litterära verk de isländska sagorna, nationalepos utspelade under tiden då Island befolkades. De mest kända sagorna av dessa är Njals saga, om en episk blodsfejd, och Grænlendinga saga samt Eiríks saga, som beskriver upptäckandet och bosättningen av Grönland och Vinland (nutida Newfoundland). En översättning av Bibeln publicerades på 1500-talet. Viktiga verk från 1500-talet till 1900-talet inkluderar mestadels heliga skrifter; mest känd är Passíusálmar av Hallgrímur Pétursson som består av 50 poetiska texter som utforskar Kristus sista dagar i livet. Rimmande epik blev populärt på 1800-talet när utvecklingen av nya litterära grepp och former framkallades av den inflytelserike och nationalromantiske författaren Jónas Hallgrímsson. Island har i modern tid frambringat många stora författare, av vilka den mest välkände utan tvekan är Halldór Laxness som mottog nobelpriset i litteratur 1955. Steinn Steinarr var en inflytelserik modern poet under 1900-talet som fortfarande är populär. En annan känd författare från Island är kriminalförfattaren Arnaldur Indriðason som blev utsedd till Nordens bästa kriminalförfattare 2007. Mat Det isländska köket präglas starkt av Islands geografiska läge. Fisk och skaldjur är den överlägset viktigaste delen, följt av får, lammkött och den isländska yoghurten skyr. Internationella rankningar Se även Språk på Island Referenser Noter Externa länkar Norden Europas länder Östater Tidigare danska besittningar


source: wikipedia

text: Internet, från engelskan med betydelsen mellannätverk, är världens största datornätverk. Webben, e-post, fildelning, ip-tv och ip-telefoni är populära tjänster på internet. Internet sammanblandas ofta med webben, som är en internettjänst för att enkelt manövrera sig mellan webbsidor (samordnade i webbplatser) och andra filer som finns lagrade på särskilda servrar. Internet är ett globalt nätverk som består av flera olika typer av sammankopplade fysiska nätverk. I hem och på arbetsplatser finns lokala nätverk (LAN), ofta baserade på Ethernet-teknologi och på trådlösa nätverk, som sammankopplar datorer, surfplattor och skrivare. Internetleverantörer tillhandahåller nationella och globala punkt-till-punkt-förbindelser (WAN), baserade på bredbandsteknologi såsom fiberkablar och mobiltelefonnätverk. De olika nätverken, såväl LAN- som WAN-förbindelser, sammankopplas med hjälp av routrar, som fungerar som internets knutpunkter. Exempelvis möjliggör en hemmarouter att flera datorer i samma hem kan dela på samma internetaccess. Internetoperatörernas nätverk sammankopplas i sin tur med andra internetoperatörers nätverk via större och kraftfullare routrar. Resultatet är en mängd sammanlänkade nätverk som låter alla uppkopplade enheter kommunicera med varandra över hela världen. Internet möjliggör effektiv global kommunikation världen över och har förändrat människors sätt att umgås och konsumera media via sociala nätverk, och har underlättat distansarbete, distansstudier och e-lärande. Internet har gett upphov till nya e-handelsföretag och branscher, och slagit ut andra traditionella aktörer, men bidrog också till att IT-bubblan utvecklades och sprack vid millennieskiftet. För att bemöta piratkopiering av musik och film över internet, har nya streamingtjänster utvecklats sedan 2000-talet inleddes och slagit ut distributionsled. Webbtidningar och sociala medier har konkurrerat ut många traditionella medier, särskilt lokalpress, och minskat arbetsmarknaden för journalister. Sociala medier kan ha varit verktyg (men inte katalysator) för revolutioner som arabiska våren och av betydelse för en explosiv ökning av spridningen av fejknyheter och desinformation sedan 2000-talet. Sociala medier tros ha haft betydelse för valresultat, men det är diskutabelt om fejknyheter har haft det. Teknisk definition En teknisk definition av begreppet internet (av engelskans mellannätverk) är sammankoppling av flera fysiska datornätverk, exempelvis olika lokala Ethernet-nätverk och nationella och globala punkt-till-punktförbindelser, med hjälp av särskilda datorenheter som kallas routrar. All kommunikation över internet sker med kommunikationsprotokollet Internet Protocol (IP). Internet liknar intranät (av engelskans inomnätverk), som är ett privat nätverk inom en organisation, och också baseras på IP-protokollet och annan internetteknologi. Förr fanns flera stora datornätverk som använde olika tekniker, där internet med stort I var det globala datornätverket som använder IP-protokollet, och internet med litet i var mellannätverk generellt, men efter millennieskiftet har konkurrenter till IP-protokollet, som DECnet, IPX och X.25, slutat att användas och därmed existerar i princip inga andra former av mellannätverk än internet och intranät. Sedan slutet av 2000-talets första decennium gör därför inte alla den språkliga distinktionen längre, utan allt fler skriver internet med liten initialbokstav oavsett vilken betydelse som avses. Historia Föregångaren till internet, ARPANET, utvecklades som ett militärt forskningsprojekt i USA, och uppkallades efter det amerikanska försvarets forskningsmyndighet Arpa som finansierade utvecklingen. Nätverket skilde sig från tidigare telenät, exempelvis telefonnätet, genom att det var paketförmedlande (stora filer och meddelanden delas upp i små datapaket som snabbt kunde överföras utan att man behövde invänta uppkoppling) i stället för kretskopplat. Paketen mellanlagrades i paketköer och vidarebefordrades av nätverksnoder som motsvarar dagens routrar och kallades Interface Message Processors (IMP). Den första IMP-noden färdigställdes av företaget BBN Technologies i augusti 1969. Arpanet designades tidigt med visionen att det skulle vara feltolerant (noderna skulle automatiskt försöka leda om trafiken en annan väg i nätverket om delar av nätet slogs ut, exempelvis i händelse av krig). Det första meddelandet mellan människor över Arpanet överfördes den 29 oktober 1969 av Leonard Kleinrochs forskargrupp. Applikationsprotokollet FTP (File Transfer Protocol) för filöverföring färdigställdes 1971. Applikationsprotokollet Telnet (som emulerar textterminaler för fjärrtillgång till ett datorprogram på en serverdator från en virtuell terminal på en klientdator) färdigställdes 1973. Därmed var man inte begränsad av korta seriekablar mellan terminal och dator. Under början av 1970-talet var det de amerikanska universiteten som drev på utvecklingen av det som skulle komma att bli internet. Under de efterföljande åren anslöt allt fler universitet, forskningsanstalter och laboratorier och internet kom att bli mer än bara en militär angelägenhet. Den första svenska motsvarigheten till Arpanet, TIDAS, utvecklades 1972 till 1975, och en svensk forskare som tidigt gjorde bidrag till utvecklingen av TIDAS och Arpanet var Torsten Cegrell. År 1973 hade sammanlagt 40 datorer kopplats upp i nätverket som började växa internationellt när ett norskt forskningscentrum, NORSAR, kopplade upp en dator mot Arpanet och samma år kopplade även Storbritannien upp sig. Standarden Internet Protocol (IP), som beskriver hur varje datapaket förses med IP-adresser för att routrar ska kunna vidarebefordra meddelanden till rätt mottagare på Arpanet och internet, togs fram 1974. Protokollen IP, Internet Protocol, och TCP, Transmission Control Protocol (också det från 1974), utgör det som definierar vårt moderna internet. Det första e-postmeddelandet hade överförts 1971. Olika e-postprotokoll utvecklades under 1970-talet, och ledde fram till protokollet SMTP 1981 som i dag används för all e-post över internet. Ett tidigt e-postprogram som fick stor spridning var Eudora från 1988. Applikationsprotokollet Network News Transfer Protocol (NNTP) för diskussionsforum färdigställdes 1986, och användes för Usenet news-forum som var vanligt tills modererade webbforum slog igenom kring millennieskiftet. Applikationsprotokollet Gopher från 1991 var ett menysystem för att hitta filer som var lagrade på olika servrar runt om i världen, och användes innan webben fick sitt genomslag. Parallellt med dessa IP-baserade protokoll utvecklades konkurrerande paketförmedlande tekniker baserade på DECnet-standarden (som togs fram 1975), X.25-standarden (från 1976), Novells IPX-protokoll (introducerat 1983) och OSI-protokollstacken (1984), men internets så kallade TCP/IP-stack kom med tiden att vinna över dessa. Modembaserade icke paketförmedlade konkurrenter till internet var de kommersiella brittiska och franska Videotexsystemen på 1980-talet, som användes för företagsinformation och elektroniska telefonkataloger, samt BBS:er såsom Fidonet på 1980-talet och tidigt 1990-tal, som användes för e-post, diskussionsforum och fildelning mellan privatpersoner. Genom att internet byggde på öppna standarder och öppen källkod, och att internets ryggradsnät fick allt större kapacitet och gjordes tillgängligt inte bara för försvaret och akademiska användare, utan även för kommersiella och privata användare, började antalet internetanvändare att stiga. Många studenter och anställda på stora företag fick e-postadresser redan vid slutet av 1980-talet. Webbens genomslag Avgörande för internets genomslag var också att år 1989 skapades standarderna HTML och HTTP av Tim Berners-Lee på CERN, och kunde på så sätt ta fram den första webbsidan den 6 augusti 1991. I augusti 1991 släppte Tim Berners-Lee sin nya webb-plattform globalt. Webben sammanband dokument på olika servrar till en global världsvid väv och förenklade användningen av internet – användaren behövde inte känna till vilka dokument som låg lagrade på vilken servrer, och servrarnas IP-adresser och dokumentens filnamn, utan kunde surfa fritt genom att klicka på hyperlänkar. Tidiga program för att läsa webbsidor var Lynx från 1992, Mosaic 1993, Netscape 1994 och Internet Explorer 1995. År 1995 kallas för the year of the web. Användningen förenklades också när det blev enklare att installera den programvara som användaren behöver ha för att olika applikationsprogram ska kunna kommunicera med internet, kallad Berkeley sockets alternativt Winsock, och applikationsprogram såsom webbläsare och e-postprogram. Från början var dessa "tillägg" till operativsystemen som man behöver installera i datorn, men i och med de senare versionerna av Windows 95, Linux och Apple OS, så började det integreras i operativsystemen, vilket gjorde det enklare för privatpersoner och småföretag att ansluta sig till internet. Sedan 1990-talets genombrott för internet hos allmänheten har de flesta företag och allt flera privatpersoner en egen webbsida (ibland kallad hemsida, blogg, eller liknande) på en webbplats (webbserver). Webben gick igenom en hajpkurva, och en tidig övertro på snabb lönsamhet av internet, IT (informationsteknik) och digital ekonomi ledde till en kraftig övervärdering av många nystartade IT-företag på 1990-talet (se IT-bubblan), följt av en ström av konkurser (IT-kraschen). Bredband När internet slog igenom på allvar i Sverige under andra hälften av 1990-talet så var så kallat "dial-up" (att ringa upp en ISP, internetleverantör, med modem) det vanligaste sättet att ansluta sig till internet, och kostnaden var relativ till hur länge man var uppkopplad (med minutkostnad precis som ett vanligt telefonsamtal). I början av 2000-talet började bredbandsuppkopplingar slå igenom även utanför universitet och stora företag, där man dels fick fast uppkoppling i stället för uppringda förbindelser, dels kunde kommunicera med betydligt högre hastighet, dels oftast fick en fast månadsavgift (så kallat flat rate) möjligen en begränsad trafikpott, i stället för avgift per uppringd tid. Detta var ett viktigt paradigmskifte för att göra internet till den allmännyttiga bastjänst i samhället det har utvecklats till. Styrning Internet ägs inte av någon enskild organisation. Styrningen av internet och dess infrastruktur är en komplex fråga. Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien har liknat den svenska digitala infrastrukturen med en lasagne med olika lager med flera olika aktörer på varje lager som alla samverkar. I botten finns den fysiska infrastrukturen med fiber och master som vanligtvis är byggda av kommuner, fiberföreningar och ibland operatörer. På nästa nivå återfinns kommunikationsoperatörer, de neutrala aktörer som hanterar överföring av datatrafik oavsett vilken internetleverantör ett företag eller hushåll använder sig av. I lagret ovanför finns internet- och mobiloperatörer, det vill säga företag som ser till att vi får tillgång till internet. I det översta lagret finns alla tjänster på nätet, alla företag och myndigheter som erbjuder internetanvändarna alla de nätbaserade tjänster som finns. Det innefattar allt ifrån mejlprogram på webben till appar på mobiler. Hur internet är uppbyggt och vem som bär ansvaret för de olika delarna skiljer sig oftast inte särskilt mycket mellan olika länder. På internet finns mängder av aktörer med olika drivkrafter och intressen som vill vara med och bestämma hur internet ska fungera. Det handlar dels om teknik och infrastruktur – vem som ska bygga de olika delarna av internet och hur de ska organiseras. Det handlar om pengar – vilka som äger vad på internet och vilka som ska få tjäna pengar på det. Det handlar om innehåll – vem bestämmer över vad som får sägas och finnas på internet. Till exempel vill stora kommersiella företag vill tjäna pengar på internet medan totalitära stater å sin sida vill utöva kontroll över användarna och kanske begränsa yttrandefriheten på internet. Till följd av dessa olika intressen styrs internet genom en så kallad "multi-stakeholder"-modell. Denna flerpartsmodellen är en central del i hur internet fungerar. Den generella synen är att allas intressen behöver balanseras för att internet ska fortsätta vara så öppet som möjligt och vara en plats där plats där människor kan kommunicera, sprida kultur och bedriva affärer. En av de viktigaste grundprinciperna som internet bygger på är end-to-end-principen. Det innebär att alla ska kunna skaffa en internetanslutning, koppla upp sin utrustning och kommunicera med vem som helst i hela världen utan att behöva be någon om lov. Internationellt började arbetet med att hitta en gemensam syn på hur internet skulle regleras och styras år 2003 – nästan tio år efter att internet slagit igenom. Då bjöd FN in till World Summit on the Information Society (WSIS) för att diskutera internets styrning. Frågan om internets styrning hade tidigare främst handlat om vem som skulle bestämma över infrastrukturen som utgör internet, som IP-adresser och domäner. Men den nya formuleringen från FN innebar att internets utveckling skulle bestämmas genom en samsyn mellan regeringar, den privata sektorn och civilsamhället. Resultatet av WSIS blev att FN grundade Internet Governance Forum (IGF) som skulle bli det ledande organet för internets utveckling globalt. Andra organisationer som arbetar med internets styrning är Internet Society (ISOC) som verkar för att internet ska vara en fri och öppen infrastruktur. Internet Architecture Board (IAB) är ett rådgivare till ISOC och arbetar bland annat med hur internet byggs och vilka protokoll som används. Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) ansvarar för fördelningen av IP-adresser, katalogisering av Internetstandarder och DNS rotzon, som pekar ut och hjälper användarna att hitta till toppdomäner. Public Technical Identifiers (PTI) är ett dotterbolag till ICANN och ansvarar för de operativa aspekterna av att samordna internets unika identifierare. PTI tillhandahåller och är ansvariga för driften av IANA-funktionen, Internet Assigned Numbers Authority. Varje organisation som administrerar en toppdomän, som till exempel Internetstiftelsen i Sverige ansvarar för .se och .nu, är ansvariga för att korrekta uppgifter registreras genom IANA-funktionen. Det finns också flera regionala organisationer som ansvarar för vissa delar av internets infrastruktur i olika områden i världen, till exempel den europeiska organisationen RIPE, som bland annat ansvarar för fördelningen av IP-nummer i Europa. Grundprincipen med ett fritt internet utmanas ständigt. Exempelvis så har tidningshus och mediebolag velat förbjuda sökmotorer från att lägga upp utdrag av artiklar i sökresultaten, eftersom sökmotorn då kan tjäna annonspengar på att publicera sådant som tidningarna skapar. Detta lagförslag ledde efter tre års förhandlingar till i EU till det omdebatterade Upphovsrättsdirektivet 2019. Påverkan av internets stabilitet Om någon skulle vilja förstöra eller stänga av hela internet kan vederbörande inte slå ut alla kommunikationsmöjligheter utan på sin höjd påverka en mindre del. Sådana försök sker ibland och det kan till exempel handla om att kriminella gör en specifik webbplats oåtkomlig för besökare. Då kan de utföra en så kallad överbelastningsattack där de skickar så mycket trafik till webbplatsen att den inte kan ta emot några besökare. En sådan attack påverkar då alla som vill besöka webbplatsen, men resten av internet fungerar fortfarande som vanligt. Det kan också hända också att enskilda internetoperatörer drabbas av driftstörningar. Då påverkas deras kunder, men resten av internet förblir opåverkat. Det har även skett försök att påverka eller ta ner de två oumbärliga internetsystem BGP och DNS vilket då skapat tillfälliga avbrott eller trafikproblem på internet. BGP är ett av internets äldsta protokoll och har visat sig vara sårbart. Eftersom BGP och DNS är kända som kritiska funktioner på internet så övervakas de noggrant. Det gör att avvikelser upptäcks och korrigeras snabbt. Uppbyggnad och teknik Internet består av många sammankopplade fysiska datornätverk, som baserat på geografisk storlek kan kategoriseras som lokala nätverk (Local Area Network, LAN) inom en fastighet eller ett kvarter, stadsnät (metropolitan area network, MAN) Wide Area Network (WAN) bestående av nationella och globala punkt-till-punkt-förbindelser Dessa fysiska nätverk kopplas samman i knutpunkter, så kallade routrar. Baserat på ägare kan nätverken bland annat kategoriseras som: Leverantörsnätverk som ansluter betalande kunder Privata nätverk och Intranät, exempelvis Fastighetsnätverk inom ett hem Universitetsnätverk Företagsnätverk som sammanbinder ett företags datorer En internetleverantör tillhandahåller en internetuppkoppling eller internetaccess till användaren fastighet, som kan ha ett privat fastighetsnätverk. Leverantörsnätverken kan delas upp i infrastruktur enligt följande: accessnätverk (närliggande nätverk) områdesnätverk (ofta ett stadsnät) nationella och globala stamnät med mycket hög överföringskapacitet Accesstekniker I slutet av 1980-talet fick universitet fast internetaccess, och under 1990-talet anslöt även större företag, via radio-länk och hyrda fiberkablar. År 1995 kallas "the year of the web", då internetaccess blev vanligt även bland privatpersoner och mindre företag. Fram till slutet av 1990-talet var det vanligaste sättet att koppla upp hushåll att använda telefonmodem och uppkopplad förbindelse via det analoga telefonnätet, som möjliggör hastigheter upp till 56000 bit per sekund. Ibland användes även det digitala telefonnätet ISDN, som möjliggör hastigheter upp till 128000 bit per sekund. I båda dessa smalbandiga och uppkopplade tekniker förmedlas kommunikationen av telefonnätets accessnät, växlar och stamnät, fram till internetleverantörens modempool. Sedan slutet av 1990-talet har smalbandiga accesstekniker kommit att ersättas av olika bredbandsaccesstekniker även till privatpersoner. Enskilda hem ansluts ofta genom kabel-TV-nät (kabelmodem), eller via ADSL-modem och analoga telefonnätets kablar. Kommunikationen förmedlas i det senare fallet av kablarna i telefonnätets accessnät, men inte av telefonväxlarna. En ASL-modempool finns telefonstationsbyggnaden, och står i förbindelse med internet via ett fiberstomnät. Strax efter millennieskiftet blev det även vanligare med mobilt bredband för internetaccess via mobila nätverk. Publika trådlösa nätverk förekommer på hotell, caféer och tåg. I synnerhet i Sverige blev det vid sekelskiftet vanligt med fiberbaserade områdesnät till Ethernetväxlar i källare på flerfamiljshus. Tvinnad parkabel avsedd för Ethernet limmades upp i trapphus från växeln till lägenheterna. En person som kom att symbolisera den framgångsrika lobbyismen för politiska satsningar på bredbandsinfrastruktur var Jonas Birgersson, "bredbands-Jesus". Bostadsföretaget HSB tecknade tidigt avtal med Bredbandsbolaget om bredbandsaccess till varje lägenhet. Tack vare att fiberområdesnäten hade byggts ut tidigt blev det vanligt i Sverige med fiber-to-the-home (FTTH) till radhus och villor vid mitten av 2000-talets första decennium. Protokoll Den mesta av trafiken på internet använder protokollen i TCP/IP-protokollstacken, bland annat med IP version 4 (IPv4). Eftersom det snart börjar bli ont om IP-adresser har en ny version av IP, version 6, börjat användas. IPv4 hade tillräckligt många bitar för 232 (cirka 4,3 miljarder) adresser, medan IPv6 ger tillgång till 2128 (cirka 340 sextiljoner) stycken. (På grund av tekniska faktorer och skalningsproblem är det faktiska antalet maskiner som kan ha unika adresser i båda fallen betydligt mindre. Dock kan många datorer dela på samma adress i IPv4 genom en teknik som kallas NAT.) IPv6 har även flera andra fördelar. Bland dessa märks förbättrat stöd för trafikprioritering och mobilt IP. Vid kommunikation med en mobil nod (som en dator eller router kallas med IPv6-terminologi) kan trafiken skickas direkt till mottagaren utan att behöva ta vägen via hemmanoden, vilket är fallet med IPv4. Genom stateless autoconfiguration ges möjlighet till plug'n'play för nätverk; ett nätverksprefix som ges av routern kombineras automatiskt med ett suffix som byggs upp av länklageradressen, vilket när det gäller Ethernet är MAC-adressen. Till skillnad från temporära adresser som delas ut via DHCP resulterar det i samma adress varje gång. Internet Society, även kallad ISOC, är den organisation som kommer närmast att vara ”den som bestämmer över internet”. Den är paraplyorganisation för bland annat IETF, som beslutar om tekniska standarder för internet. Versalisering och etymologi Ordet internet har bildats av orden inter (latin för "mellan") och net (engelska för "nät"). Internet var från början ett egennamn, men är numera ett etablerat substantiv Det är ett oböjligt substantiv, till skillnad från till exempel ordet intranät. Eftersom det inte längre är ett egennamn förordas gemen begynnelsebokstav av flera språkvårdare och uppslagsböcker i Sverige till exempel Svenska datatermgruppen, Språkrådet, TT Nyhetsbyrån (tidigare Tidningarnas Telegrambyrå), SAOL:s nätupplaga och Nationalencyklopedin. Chicago Manual of Style rekommenderar liten bokstav även i engelska. Tillämpningar Webben World Wide Web, WWW eller webben är en av de tillämpningar av internet som fått störst spridning. Det uppfanns 1989 av Tim Berners-Lee som arbetade på forskningscentrumet CERN i Schweiz. Hans uppfinning består egentligen av tre delar. Den första delen är datorspråket HTML, HyperText Markup Language, som alla webbsidor byggs med. HTML medför att webbläsare kan tolka vad som är en rubrik, ett textstycke, en bild, en länk och så vidare. Den andra delen av hans uppfinning är webbläsare som visar själva webbsidorna. Den tredje delen är HTTP-protokollet, Hypertext Transfer Protocol. Ett protokoll är ett regelverk för att två datorer ska kunna förstå varandra och just HTTP-protokollet bestämmer hur innehåll på webben ska överföras, så att webbservrar och webbläsare kan förstå varandra. Världens första webbsida skapades den 20 december 1990 och var en guide till hur man startar sin egen server och hur man använder webben. Till en början var guiden bara tillgänglig inom CERN, men ett knappt år senare, i augusti 1991, gjordes sidan offentligt tillgänglig för hela världen. Genom webben kan man använda tjänster som forum, nätgemenskaper, bloggar, e-handel och wikier. WWW var det som gjorde internet populärt bland allmänheten. Innan WWW fick genomslag var internet något som användes mest på universitet och lite på större företag, och rätt okänt i media. En anledning till genomslaget var att Tim Berners-Lees webbläsare var gratis och skapad med öppen källkod vilket banade väg för att webben växte snabbt. När Mosaic, den första webbläsaren som vände sig till privatpersoner, lanserades 1993 var även den byggd på samma filosofi och kod. Ingen vet längre hur stor webben är. Webbsidorna som kan hittas genom vanliga sökmotorer är bara en liten del av webben. Denna publika del av webben kallas The Surface Web eller "ytwebben". Under den finns The Deep web eller ”djupwebben” där ligger alla webbsidor som kräver en inloggning. På ytterligare en djupare nivå ligger Darknet som är ökänd för att vara den del av webben som förknippas med olika olagliga aktiviteter och affärer. Att ta sig in på Darknet kräver både specialkunskap och ett aktivt beslut. Webbläsare World Wide Web används med en webbläsare som klientprogram. På 1990-talet dominerade Netscape, men när Microsoft utvecklade sin webbläsare Internet Explorer till en grundkomponent i sitt operativsystem Microsoft Windows tog den över den större delen av webbläsarmarknaden och utvecklades därför snabbt till den mest använda. I början av 2000-talet blev andra alternativ populära, som Firefox och Opera. Inom Mac-familjen används främst läsaren Safari. Under Linux och andra Unixliknande operativsystem är Firefox den dominerande webbläsaren. På senare tid har även Googles läsare Chrome blivit väldigt populärt för både Windows- och Macanvändare. Elektronisk post E-post är den äldsta tillämpningen på internet (Arpanet 1971). Man skickar envägsmeddelanden, som lagras hos mottagaren och läses när denne har sitt e-postprogram aktivt. Ursprungligen kunde endast textmeddelanden sändas, senare har möjligheten att skicka bilagor i form av filer, inklusive HTML-dokument, lagts till. Spam Spam är en vanlig benämning för skräppost via internet. Vissa företag har specialiserat sig på att göra massutskick till privatpersoners e-postadresser i syfta att sälja produkter eller tjänster. Vissa försöker även skicka ut spam för att lura folk på pengar eller personuppgifter. Olika e-postföretag har därför infört olika filter för att filtrera bort förmodad skräppost, men dessa filter har inte full precision och mycket skräppost lyckas ta sig in ändå. Sändarna har ansträngt sig att finna kryphål i filtren. Exempelvis spärr mot avsändare kringgås med förfalskade avsändaradresser som byts ofta. Spärr mot ord som "Köp vår produkt" kringgås med medvetna stavfel i stil med "Kõp vâr pródùkt". Vissa skräppostmeddelanden innehåller en trojansk häst eller virus som kan smitta den dator som öppnar meddelandet. Ordet spam är ursprungligen en benämning på en billig köttkonserv (teleskopord av spiced ham). Ordet blev känt i en av Monty Pythons sketcher, där ett par var på en restaurang där allt som erbjöds var spam, spam och åter spam i olika kombinationer. Därav kommer den nutida betydelsen, något oönskat som kommer i stora mängder. Tvåvägskommunikation Internet är lämpligt för tvåvägskommunikation mellan flera användare. Snabbmeddelanden och chatt är typer av tjänster för kommunikation i realtid. Det finns ett flertal vanliga nätverksprotokoll för snabbmeddelanden i textform, däribland Google Talk, AOL Instant Messenger, Gadu-Gadu, ICQ, Jabber, MSN Messenger och Yahoo Messenger. I program för snabbmeddelanden finns en kontaktlista där användaren kan lägga in andra användare och sedan se vilka som för tillfället är tillgängliga för meddelanden. Det är också vanligt att det dessutom finns stöd för direkta samtal med mikrofon och webbkamera. Detta upplägg introducerades med ICQ 1996. Snabbmeddelanden är ett mycket populärt kommunikationssätt bland ungdomar och bland många är det lika självklart att prata med sina vänner över MSN som det är att prata i telefon. Ett annat upplägg är det som används av IRC-klienter där fokus inte ligger på en kontaktlista, utan på chattkanaler dit användaren kan ansluta sig och skriva meddelanden till alla användare i samma kanal. Detta upplägg är äldre än det som används för snabbmeddelanden. Jabber, eller XMPP (Extensible Messaging and Presence Protocol) som protokollet egentligen heter, är ett relativt nytt protokoll för chatt, snabbmeddelanden och IP-telefoni. Det är det protokoll som används av bland annat Google Talk. XMPP är standardiserat av IETF, den organisation som står bakom exempelvis IP, SMTP (e-post) och HTTP (WWW). Därmed är det ett öppet protokoll, vilket innebär att vem som helst fritt kan ladda ner specifikationerna. Protokollet har även flera tekniska fördelar, av vilka den främsta är att det är distribuerat. I stället för att ett fåtal centrala servrar används kan vem som helst sätta upp en XMPP-server. Ingen av dem har en särställning, men de kan hitta varandra genom DNS och kommunicera, precis som när det gäller e-post. Många XMPP-servrar (dock inte Google Talk) använder sig av så kallade transports för att erbjuda användare tillgång till andra chattnätverk. Användaren kan då förse servern med sina lösenord för till exempel ICQ och MSN och därefter låta den vara inloggad på dessa nätverk, och se sina kontakter där som XMPP-kontakter. Röstkommunikation i realtid är möjligt, vilket kan ge mycket billiga alternativ till internationella telefonsamtal. Exempel på applikationer är Skype. Det finns också möjlighet till bildkommunikation i realtid, något som oftast är tänkt för affärsmöten, något som ofta kombineras med telefon, eller så kan ljud överföras också, dock med sämre prestanda. Exempel på applikationer är Microsoft Live Meeting. Spel Ett populärt område beträffande användning av internet på fritiden är att spela i flerspelarläge, några av de mest populära är Counter-Strike, Minecraft eller World of Warcraft. Fildelning Internet har också inneburit att man kan sprida media på ett nytt sätt. Ljud, filmer, bilder, spel och annan data kan skickas mellan användare. Upphovsrättsfrågan Fildelningen har fått upphovsrättsaktivister upprörda då det i dag går enkelt för alla att tillskansa sig en kopia av det musikalbum som man vill lyssna på. Många menar att internet och snabb uppkoppling kommer att bli döden för upphovsrätten som den är utformad i dag. Från filmbolagshåll kom anklagelser om brott mot upphovsrätten. Speltillverkare och musikbranschen följde snart efter. Därför startades 2001 Svenska antipiratbyrån med målet att motverka piratkopiering. De har fått stöd av myndigheter och lyckats få ett par fildelare dömda för upphovsrättsbrott. Kritiker menar att de bryter mot PUL, Personuppgiftslagen, när de gör sina undersökningar och lagrar IP-adresser i databaser. Som en respons på upphovsrättsaktivisternas ökade aktiviteter för att hindra piratkopieringen på internet, skapades Piratbyrån. Piratbyrån stöder fildelarna. För att stävja olaglig nerladdning av till exempel musik har vissa artister och skivbolag ordnat webbplatser där man kan betala för de låtar man laddar ner. Genom så kallad Digital Rights Management begränsas användarens möjligheter att sprida filen vidare kraftigt. En stor nätbutik för musik och film är Apples iTunes Music Store som når en stor marknad bland annat tack vare de populära mp3-spelarna. DRM kritiseras dock ofta då begränsningarna oftast är väldigt stora, bland annat genom att bara tillåta att några få datorer får använda licensen. Strömmande media Internet kan användas för att överföra ljud och bilder, bland annat i så kallad webbradio och webb-TV. Till exempel har Sveriges Television och BBC de flesta av sina egenproducerade program på sin webbplats. De flesta sådana tjänster använder en teknik som kallas streaming (strömning) vilket betyder att filen inte behöver laddas ner i sin helhet innan den börjar spelas upp. En metod för att publicera ljudfiler eller film via internet kallas poddradio. Pornografi Pornografi har gynnats av framkomsten av Internet, och konsumtionen av pornografi – i första hand som bilder eller filmer – har sedan 1990-talet successivt migrerat till Internet. Internet anses ge tre viktiga fördelar för konsumenten av pornografi, på engelska förkortat som de tre A:na. Dessa är Access (tillgång), Affordability (lågpris) och Anonymity (anonymitet). Internet står för ständig tillgång till det som annars måste inhandlas från fysiska butiker med osäker tillgång till önskat material, priset är ofta mycket lägre än vid motsvarande fysiska varuinköp (ytterligare förstärkt genom 2000-talets utveckling av gratissajter som Pornhub och XVideos), och både inköp och konsumtion av ett ofta kontroversiellt material kan göras utan att konsumenten behöver skylta med det hela. Bland webbsökningar är termer omkring sex och pornografi bland de vanligaste. Olika bedömningar anger att någonstans mellan 5 och 15 procent av trafiken eller datamängden på Internet består av pornografi av något slag. Marknadsföring för att nå nya konsumenter har åtminstone tidigare i många fall använt spam eller popup-reklam. Hanteringen av pornografiskt material i offentliga miljöer förutsätts ske diskret, och ibland används den engelska förkortningen NSFW (not safe for work – 'inte säkert för arbetet') om material som man inte bör skylta med på sin arbetsplats. Stora sociala medier som Instagram och Facebook har regler som begränsar det sexuella innehållet, medan exempelvis Twitter har mycket lite censur och bortfiltrering av sexuellt material. Begreppet NSFW uppkom strax efter millennieskiftet, i en miljö med många Internetuppkopplade arbetsdatorer, och förkortningen har i första hand förknippats med hanteringen av sexuellt material. Även sökmotorer som Google kan ställas in så de filtrerar bort sexuellt material, vilket anses förstärka en allmän syn på sex och sexualitet som något farligt. Sedan 1990-talet har tillgången till Internet blivit mer utbredd, med spridningen av smartmobiler och surfplattor till större delen av befolkningen i allt fler länder. Den ökande tillgången till pornografiskt material har ofta parats med en ökad vaksamhet kring hur detta ska hanteras, vilket på många håll lett till allt fler regleringar av Internet. Andra vanliga internettjänster File Transfer Protocol SSH Ekonomiskt perspektiv Internet är en viktig faktor i världens ekonomi och ett viktigt massmedium för nyheter, underhållning, handel, utbildning och marknadsföring. Internet har även möjliggjort fler sätt att shoppa – till exempel kan man beställa en fysisk vara och få den skickad hem som post inom ett par dagar vilket i princip blivit en nystart för postorder. Kommersiella webbplatser ska enligt standard ha toppdomänen .com om de inte har en landsdomän som .se, men gränserna har luckrats upp. En del av den ekonomiska verksamheten på internet är oseriös och ibland olaglig, däribland spam, phishing och olika former av bedrägeri. Pornografi har utgjort en stor del av de kommersiella tjänsterna på internet, se internetporr. Det beror på att sådant är svårt att få ut i andra medier. Flera användningsområden på internet domineras av amerikanska företag med global räckvidd (precis som inom mjukvarubranschen). Målsättningen är en monopolsituation, eftersom företaget med monopol maximerar vinsten(se monopol eller oligopol). Ett exempel är Google som lanserade en ny sökmotor, och konkurrerade ut Altavista som den dominerande siten för sökning. Därefter utvecklades reklamtjänsten som visar sökordsbaserad reklam för Googleanvändaren. Microsoft med avdelningen Microsoft Network är en stor aktör inom söktjänster (Bing), e-post (Hotmail) och direktmeddelanden (MSN Messenger). eBay och Amazon.com är stora inom handeln på internet. Många tjänster på internet finansieras med reklam och användaren betalar då genom att välja att utsätta sig för reklamen. Se även internetreklam, internetleverantör, internetuppkoppling, it-bubblan och E-handel. Miljöpåverkan Internet har stor påverkan på miljön. 2009 förbrukade internet 5 procent av världens energiåtgång. Professor Erik Agrell ansåg 2019 att internet riskerar att sluka all världens elproduktion om tio år. Youtube är ett av dataföretagen som erkänt att internet orsakar miljöproblem. Mänskliga rättigheter Sedan slutet av 2010-talet anser Förenta nationerna att tillgång till internet är att räkna som en mänsklig rättighet. Regeringar får inte hindra sina invånare från att använda internet och alla ska ha rätt att kunna komma åt information och uttrycka sig via nätet. Ryssland, Kina, Saudiarabien och Sydafrika var emot tillägget om internet i FN:s deklaration. Friheten på internet gör att totalitära stater ibland försöker begränsa invånarnas tillgång till information och tjänster. Detta sker bland annat genom censur, övervakning och repression, där lagar justeras så att aktiviteter på internet plötsligt blir mer olagligt än det tidigare varit. Kina är det land i världen som har flest internetanvändare. Internet i Kina är statligt kontrollerat och innehåll såväl som tillgången till olika tjänster styrs av regeringen. Se även HTTP (Hypertext Transfer Protocol) HTTPS (Hypertext Transfer Protocol Secure) ICANN Internetcafé Internetleverantör Internets historia i Sverige Intranät IP-adress (IP) Källkritik Local Area Network (LAN) Virtuell verklighet Webbportal Wide Area Network (WAN) Wireless Local Area Network (WLAN) Referenser Externa länkar Internet Corporation For Assigned Names and Numbers Living Internet World Wide Web Consortium Datorkommunikation IT Wikipedia:Basartiklar


text: Info-14 var en nynazistisk tidskrift grundad i april 1995. Mellan maj 2000 och januari 2011 utgavs den som webbtidning och började uppträda som ett politiskt nätverk. Tidskriften startades som en sammanhållande faktor inom gruppen Stockholms unga nationalsocialister (SUNS) med Robert Vesterlund, tidigare sverigedemokrat och ordförande för Sverigedemokratisk Ungdom, som redaktör. Enligt tidskriftens tioårskrönika i maj 2005 producerades de första numren på Sverigedemokraternas partikansli i Stockholm, där mångfaldigandet skedde på kopiator. Talet 14 i namnet kommer från David Lanes fjorton ord. Webbplatsen lades ner 6 januari 2011. Vid nedläggningen överfördes Info-14:s artikelarkiv på cirka 4 500 artiklar till Svenskarnas partis nättidning Realisten. Efter att SUNS bytt namn till Nationella Alliansen 1996 startade Info-14 en sabotagekampanj mot den antirasistiska tidskriften Expo. Så småningom upplöstes Nationella Alliansen efter att Christopher Rangne lämnat sin post, men Robert Vesterlund fortsatte utgivningen som oberoende tidning. Nätverket kring Info-14 var även initiativtagare till Salemfonden, arrangören av Salemmarschen. Info-14 hyllade Malexandermorden och bevakades av SÄPO. Referenser Noter Övriga källor Fakta: Nazism i Västsverige, gp.se 15 mars 2008. Hämtat 23 juli 2008. Externa länkar Info-14 Omdirigeras till realisten.se Nynazism i Sverige Svenska webbtidningar Tidskrifter startade 1995 Nationalism i Sverige Högerextremism i Sverige Portal: Internet i Sverige Tidskrifter nedlagda 2011


text: ICHTHYS (ΙΧΘΥΣ) är en akronym som användes i den tidiga kristendomen. Den skrevs då på följande vis: I (Ι; Ἰησοῦς, Iesous), CH (Χ; Χριστὸς, Christos), TH (Θ; Θεοῦ, Theou=Guds), Y (Υ; Υἱὸς, Hyios=Son), S (Σ; Σωτήρ, Soter=räddare) "IESOUS CHRISTOS THEOU YIOS SOTER" som betyder Jesus Kristus, Guds Son, Frälsare. Den var beteckning för det tidigare grekiska ordet Ichthys (fisk) som på latin uttalades Iktys. Den förekom i latinsk form som kodordet för Kristus under förföljelsen av de kristna i romerska riket. Ofta inramas bokstäverna i ordet av en fisk, förkortningen som var på latin kunde läsas som ett grekiskt ord, det var alltså en kod med ord och bild som användes av de tidiga kristna. Kristusmonogrammet XR användes även det flitigt under denna period. Möjligen syftar symbolen även på en händelse i Bibeln då Jesus kallar sina lärjungar att bli människofiskare. Andra tolkar symbolen som ett arv från babylonisk mytologi. Enligt kristen tradition användes symbolen som ett lösen mellan kristna under den första tiden, då kristna periodvis var förföljda. För att undersöka om den person man mötte var kristen kunde man helt enkelt rita en båge, som utgjorde "ena halvan" av fisken. Det vill säga, börja med ena delen av stjärtfenan och sedan rita fram till munnen. Om då personen var kristen, ritade denne den andra delen, och på så sätt kunde man testa varandra genom det tecknet istället för att säga det rätt ut, och kanske bli avslöjad inför romarna. Detta tecken visste inte romarna om, och på så sätt fyllde dess form och betydelse flera funktioner. Ännu idag används fisken som symbol för kristna församlingar. En del kristna använder fisksymbolen på sina bilar, vilket också gett upphov till parodier, t.ex. "Darwinfisken" med ben som symbol för evolution. Se även Triquetra XR INRI Källor Kristna symboler Piktogram Grekiska ord och uttryck


text: IF Vesta är en idrottsförening i Uppsala i Sverige, som bildades den 8 juni 1911. Klubben har bandy och fotboll på programmet, och har tidigare även bedrivit innebandy och ishockey. Klubben har bland annat spelat elva säsonger i Sveriges högsta division i bandy för herrar. Sektioner Bandy, se IF Vesta Bandysektion Fotboll Innebandy Ishockey Källor Externa länkar Bandy Fotboll Alliansföreningar i Sverige Sportklubbar i Uppsala Sportklubbar bildade 1911


text: IK Brage, egentligen Idrottsklubben Brage (IKB) är en idrottsklubb i Borlänge som bildades den 6 februari 1925. Klubben har sedan start haft fotboll på programmet men hade också en ishockeysektion 1946–1963. Brage spelade senast i Allsvenskan 1993. Laget är sedan säsongen 2018 tillbaka i Superettan efter en lyckad säsong i division 1 norra. Laget innehar en elfteplats i superettans maratontabell i antalet poäng och en andraplats i maratontabellen för svensk fotbolls näst högsta division mellan åren 1928-2022. Man leder även maratontabellen över antal säsonger i näst högsta serien och är ett av få lag i Sverige som under många decennier tillhört de två elitklassade serierna allsvenskan och superettan. I folkmun kallas IK Brage för Dalarnas fotbollslag. IK Brage arrangerar ungdomscupen Dalecarlia Cup i juli varje år på Sportfältet i Borlänge. Cupen är en av Sveriges största för ungdomar. Historia IK Brage grundades under namnet IK Blixt. Man slog sig sedan samman med Domnarvets IF och bildade då Domnarvets GoIF. En utbrytning av fotbollsvännerna i föreningen skapade 7 april 1925 IK Brage. Den första säsongen i näst högsta serien kom 1930–1931 efter kvalseger mot Djurgårdens IF. År 1937 tog Brage steget upp till Allsvenskan. År 1977 kom Rolf Zetterlund till klubben. Under Zetterlunds ledning avancerade klubben från division III till allsvenskan. Zetterlund tilldelades Guldbollen 1980. År 1982 spelade Brage för första gången i Uefacupen. Man mötte Lyngby BK och Werder Bremen. Största fotbollsmeriten är spel i Uefacupen 1988, då Brage mötte blivande italienska mästarna Inter och förlorade med knappa 1–2 både på Stadio Giuseppe Meazza och i returen på Domnarvsvallen. UEFA-cupspelet kom under Brages storhetstid, som inträffade på 1980-talet då laget skördade framgångar i Allsvenskan. Det ursprungliga damfotbollslaget spelade åtta säsonger i Sveriges högsta division mellan åren 1979 och 1989. Damlag IK Brage har sedan klubben grundades gjort tre försök att ha ett damlag. En period mellan åren 1970-1990 och en mellan åren 1995-2000. Sedan dess har IK Brage återigen tagit fram ett damlag som startades 2021 med Fredrik Bengtsson som huvudtränare. Säsongen 2022 vann laget Division 2 västra Svealand Dam och tog sig därmed upp till division 1. Supportrar Brages fristående supporterklubb heter Serik Fans. Den bildades 1995 av Per Bjurman, journalist på Aftonbladet. En andra supporterskara med namnet Sektion Västra har senare bildats året 2022. Övrigt Bästa säsong: 1939–1940, 1980 och 1981, allsvenskt brons Publikrekord: 14 206 åskådare i kvalmatchen mot GAIS 1965 Spelartruppen Utlånade spelare Profiler Nils-Erik "Serik" Johansson - Känd för sina speciellt inskruvade hörnor direkt i mål. Har gett namn till den fristående supporterklubben med namnet Serik Fans Yngve Hindrikes Göran Arnberg Ian Butterworth Bernt Ljung Erik Eriksson Stig 'Lill-Massa' Johansson Roger Hansson Thomas Nilsson Kent-Erik Hagberg Stig Nyström - Allsvensk skyttekung 1940-1941 med 17 mål Lennart Samuelsson - Bragetränare och högerback i världslaget i VM i Brasilien 1950. Algot Ström Hugo Zetterberg (fotbollsspelare) Rolf Zetterlund Bernhard Brcic Micke Henriksson Tore Åhs Simon Hunt - Engelsk nickexpert som senare tränade Brage Kebba Ceesay - Back i Djurgårdens IF. Lars Nilsson - Landslagsmeriterad forward som varit utlandsproffs i bland annat holländska Vitesse Arnhem och franska St. Etienne Martin Ericsson - Landslagsmeriterad mittfältare i Elfsborg Mikael Eklund - Back som blev allsvensk mästare med Kalmar FF 2008. Fredrik Bengtsson Gerhard Andersson Fredrik Söderström - Landslagsmeriterad mittfältare som varit utlandsproffs i bland annat portugisiska FC Porto, SC Braga och belgiska Standard Liège Mattias Nilsson (fotbollsspelare) Rolands Bulders - Lettisk landslagsspelare, känd för sina spektakulära uppvärmningar under det tidiga 1990-talet. Håkan Malmström Bengt Andersson Jarmo Alatensiö Erik Törnros (2014) Källor Fotnoter Externa länkar Svenska Fans Serik Fans


text: IFK Uppsala är en idrottsförening i Uppsala, Sverige som bildades 1895 med bandy, fotboll och friidrott på programmet. IFK tillhörde under 1900-talets första årtionden den absoluta eliten i dessa idrotter. Under 1940-talet var föreningen även framstående i handboll. Bandy IFK har vunnit 12 svenska mästerskap i bandy (1907, 1910, 1911, 1912 (delad titel), 1913, 1915, 1916, 1917, 1918, 1919, 1920 och 1933). Elva av titlarna vann man under perioden 1907-1920 och det tolfte 1933, då IF Göta besegrades i finalen med 11-1. Mästerskapsfinalen 1912 slutade oavgjord; mästerskapet 1912 delades med finalmotståndaren Djurgårdens IF (enligt dåvarande regler skulle ett oavgjort resultat leda till att man spelade en ny match (omspel) ett senare datum, men på grund av blidväder fanns det ingen is att spela på varför bandyförbundet beslöt att de två lagen skulle dela på segern). Först efter säsongen 1988/1989 lyckades Västerås SK gå om IFK Uppsala i antalet vunna svenska mästerskap. Bandyn i IFK lades ned 1990, men nystartades inför säsongen 2006/2007. Säsongen 2022/23 spelar herrlaget i division 3. IFK har flera Stora grabbar i bandy, bland annat Sune Almkvist, Sven "Sleven" Säfwenberg, Louis Woodzack, Seth Howander, Adrian Brohlin och Einar Ask. Se vidare: IFK:s bandysektion Fotboll IFK har vunnit SM-silver vid tre tillfällen (1907, 1908, 1911) och är därmed den mest framgångsrika föreningen från Uppsala i SM-sammanhang. Laget har även spelat två säsonger i Svenska serien (föregångaren till Allsvenskan), säsongerna 1912/13 och 1913/14. Säsongen 2023 spelar klubben i division 2. Se vidare: IFK:s fotbollssektion Ishockey Den 30 januari 1921 spelade klubben den första ishockeymatchen i Sverige, då man på Stockholms stadion, besegrade tyska Berliner SC med 4-1 inför 2 022 åskådare. Källor Fotnoter Externa länkar IFK Uppsala Svenska Bandyförbundet 16 februari 2009 - Bandyklassiker på väg uppåt Bandyklubbar i Sverige Fotbollsklubbar i Sverige Upplösta friidrottsklubbar i Sverige Upplösta handbollsklubbar i Sverige Sportklubbar i Uppsala Sportklubbar bildade 1895


text: IK Sirius är en idrottsklubb i Uppsala i Sverige, bildad 9 augusti 1907. 1991 delades klubben upp i IK Sirius Fotbollsklubb och IK Sirius Bandyklubb. 1999 tillkom även en innebandysektion, IK Sirius IBK. Sektioner Bandy, se vidare IK Sirius BK Fotboll, se vidare IK Sirius FK Innebandy, se vidare IK Sirius IBK Historik IK Sirius grundades den 9 augusti 1907 i området Svartbäcken i Uppsala. Innan namnet IK Sirius antogs hette klubben IK Spurt och IK Svartbäcken under en kortare period. Förutom idrott anordnade klubben underhållning med föredrag, sång och musik som tog plats i bönsalar och församlingslokaler. Idrottsklubben fick genom de kulturella inslagen en egen profil och medlemstillväxten var god. Genom att Studenternas uppfördes 1908 som den första moderna idrottsplatsen i Uppsala, förbättrades förutsättningarna för att bedriva en bra verksamhet. Klubbens första DM-tecken vanns redan år 1912. Det gällde bland annat terränglöpning och löpning 1 500 meter. De största framgångarna har dock kommit i bandy och fotboll. Sirius bandyklubb har skördat stora framgångar och då främst under 1960-talet. Den 22 september 2013 gick Sirius Fotboll - efter fyra år utanför elitfotbollen - upp i Superettan, med 21 vinster, 5 oavgjorda och 0 förluster under säsongen. Man tappade endast två poäng på hemmaplan. Sedan 2017 spelar Sirius fotboll åter i Allsvenskan, och Sirius är därmed den första svenska idrottsföreningen med herrlag i högsta serierna i både fotboll, bandy och innebandy. Källor Fotnoter Externa länkar Västra sidans webbsida Sport i Uppsala Sportklubbar bildade 1907 Alliansföreningar i Sverige


text: IFK Rättvik är en idrottsklubb i Rättvik i Sverige. Klubben bildades den 16 februari 1906, och upptogs 1908 som en fullvärdig IFK-förening. Sektioner bandy, se vidare IFK Rättvik Bandy fotboll, se vidare IFK Rättvik Fotboll handboll, se vidare IFK Rättvik Handboll Externa länkar IFK Rättvik Sport i Rättviks kommun Sportklubbar bildade 1906 Alliansföreningar i Sverige


text: Idrott är en form av kroppslig aktivitet, ofta med inriktning mot tävling eller kroppslig träning. Några exempel på idrotter är handboll, bandy, fotboll och skidsport. Idrott innefattar även fysiska aktiviteter som saknar tävlingsmoment, inklusive motionsidrotter som joggning, stavgång och aerobics. Det snarlika begreppet sport kan också innehålla tävlingsmomentet, men gör det ofta inte alls, som t ex att segla, köra motorcykel, fiska... Sportande har ofta en relation till redskap; för många betyder ofta orden nästan samma sak. Andra relaterade ord är lek, spel och tävlan. Definitioner Lek, spel och idrott Idrott är en produkt av lek och spel. Lek anses gärna vara en frivillig verksamhet utan fasta regler och utan någon historia. När en lek blir mer formaliserad, det vill säga får ett regelverk och en historia kan man börja prata om ett spel. Vi skiljer mellan tre olika sorters spel. Färdighetsspel är en form av spel där deltagarnas färdigheter är avgörande för resultatet. Chansspel är spel där tillfälligheter och slumpen bestämmer utgången. Samarbetsspel är spel där deltagarna måste samarbeta inbördes för att nå på förhand formulerade mål. Idrott är en kombination av alla dessa tre spelformer. De olika spelformernas vikt varierar från idrott till idrott och, inte minst, från situation till situation. Graden av samarbete är större i en lagidrott än i en individuell idrott och det är primärt utövarens färdighet som ska mätas. Dock kan yttre omständigheter göra att slumpen spelar en avgörande roll. Snabba väderomslag i skididrott är ett exempel på detta. Definitioner inom idrottsrörelsen Idrott definieras ibland inom idrottsrörelsen som kroppsövningar med fysisk aktivitet för att få motion och rekreation; ibland med tävlan enligt vissa regler. Gymnastik- och Idrottshögskolan definierar idrott som "all fysisk aktivitet genomförd med målet att främja fysisk och psykisk hälsa, rekreation, tävlingsprestation och estetisk upplevelse". En inom idrottsrörelsen fastlagd definition är "fysisk aktivitet som människor utför för att få motion och rekreation eller uppnå tävlingsresultat". Riksidrottsförbundet, som samlar den svenska idrottsrörelsen, definierar det hela som "Idrott är fysisk aktivitet som vi utför för att kunna ha roligt, må bra och prestera mera." Etymologi Ordet idrott (har fornnordiskt ursprung där «id» betyder verksamhet eller aktivitet, och «drott» betyder kraft, styrka eller uthållighet) betydde ursprungligen alla former av högt ansedda sysselsättningar och färdigheter, inklusive musik, diktning, kunskap om runskrift, och andlig verksamhet ("vittra idrotter"). Först i mitten av 1600-talet kom idrott att betyda enbart kroppsliga övningar och färdigheter. Idrott och sport Sport (ett engelskt begrepp hämtat från gammalfranskans desport, som betyder ungefär avkoppling eller nöje) hänvisar till lek och fysisk aktivitet. Sport är ett mer omfattande begrepp än idrott. Den huvudsakliga skillnaden ligger i att idrott lägger störst vikt på utövaren själv, den egna insatsen och kroppskontroll som i till exempel friidrott, skididrott, skridskoidrott, boxning, tennis, handboll och fotboll samt även motionsidrotter. I sport är däremot egenunderhållningen det viktiga. Man sysslar med sport för att ha kul. I förekommande fall finns även ett tävlingsmomentet mot andra utövare, kanske oftare inom sport än då det gäller idrott. Man använder inom sporterna gärna även hjälpmedel av olika slag, till exempel redskap, framkomstmedel eller djur, som en grundläggande förutsättning. Några exempel är segelsport, motorsport och hästsport. Till och med icke-fysiska aktiviteter som schack, bridge och andra spel ses som en sport. På svenska används i dagligt tal ibland begreppet sport som nästan synonymt med idrott. Skillnaden mellan orden blir, under inflytande av den internationella användningen av sport och motsvarande ord, hela tiden mindre och begreppen används ofta om varandra. Båda orden används numera ofta om fysisk aktivitet i form av tävlingar med fastsatta regler. Se även Idrottsrörelsen Sport i Sverige Lista över sporter och idrotter Idrottsförbund Motionsidrott Barnidrott Riksidrottsförbundet E-sport Källor Externa länkar Coachen - Idrottsledarnas webbplats Sport Folkrörelser


text: Distriktsidrottsförbund (DF) är Riksidrottsförbundets regionala kontor. Sverige är uppdelat i 21 riksidrottsdistrikt med ett förbund i varje. I vissa distrikt finns också lokalkontor. Distriktsidrottsförbunden samarbetar med Svenska Idrottsrörelsens Studieförbund-distrikten. Inte bara RF är uppdelat i distrikt, utan även flera sporter och idrottsgrenar. Deras distriktsorganisationer kallas specialdistriktsidrottsförbund (SDF). Distriktsidrottsförbunden har till uppgift att bl.a.: Ge praktisk service till SDF och föreningar i distriktet Företräda den regionala idrotten gentemot kommuner och landsting Bedriva idrottspolitisk opinionsbildning i regionen Fördela lokalt aktivitetsstöd Distriktsförbunden omfattar normalt varsitt län, med några undantag. Smålands idrottsförbund omfattar tre län. Södertälje och Nykvarns kommuner tillhör Södermanlands Idrottsförbund. Sigtuna och Norrtälje kommuner tillhör Upplands Idrottsförbund. Degerfors och Karlskoga kommuner tillhör Värmlands Idrottsförbund. Skåneidrotten är Riksidrottsförbundets och SISU Idrottsutbildarnas regionala företrädare i Skåne. EIC Syd är Skåneidrottens regionala elitidrottscentrum. Externa länkar Kapitel 9 i RFs stadgar Idrottsförbund


text: Ett specialidrottsförbund (SF) är en oberoende organisation inom Riksidrottsförbundet. Vart och ett av de olika SF är ansvarigt för en eller flera specifika idrotter. Riksidrottsförbundet bildades 1903 och de då bildade sektionerna för olika idrotter har kallats specialidrottsförbund sedan 1904. Det finns (2019) 72 specialidrottsförbund inom RF efter att Svenska Cheerleadingförbundet vid Riksidrottsmötet i maj 2019 röstats in, något som dock kommer att minska till 70 eftersom Svenska Landhockeyförbundet och Svenska Kälksportförbundet vid samma möte uteslutits från och med 1 januari 2021. Dessa listas nedan. Några sporter har tidigare haft specialidrottsförbund som sedan har lagts ned, till exempel pärk, vars förbund lades ned redan 1909. Därutöver finns det också förbund för sporter som av olika skäl står utanför RF, varav somliga önskar bli invalda i RF. Källor Fotnoter Se även Finlands Idrott de:Schwedischer Sportverband#Mitgliedsverbände


text: Svenska Bandyförbundet är den organisation som anordnar bandy på organiserad tävlingsnivå i Sverige. Svenska Bandyförbundet bildades i Stockholm den 5 april 1925 av 29 representanter för 49 klubbar. Sune Almkvist blev vald till förbundets förste ordförande. Svenska Bandyförbundet valdes in i Riksidrottsförbundet den 26 augusti 1925. Före 1925 hade den organiserade bandyn i Sverige administrerats först av Svenska Bollspelsförbundet från 1905 och sedan av Svenska Fotbollförbundet från 1906 och framåt. Tidigare organiserade bandyförbundet också landhockey i Sverige; den sporten hade med stöd från förbundet introducerats i landet i blygsam skala på 1940-talet och en kommitté för sporten bildades inom bandyförbundet 1973, innan Svenska Landhockeyförbundet bildades 1975 och tog över ansvaret. Den 11 juni 2022 valdes Gisela Stockhaus till Svenska Bandyförbundets första kvinnliga ordförande. Verksamhet Inrikes tävlingar Svenska mästerskapet i bandy har arrangerats varje år sedan 1907. Från början var SM en utslagstävling (cupformat), och det formatet var ännu gällande när förbundet bildades 1925 och tog över verksamheten från fotbollförbundet. Traditionen från cupformatet lever kvar genom att svenska mästerskapet än idag avgörs i en enda finalmatch, svenska bandyfinalen, efter avslutat seriespel och därpå följande slutspel. Så småningom önskade klubbarna ha mer regelbunden matchning och yrkade på att man skulle införa seriespel. Efter att några klubbar på egen hand hade ordnat seriespel under 1930, bedriver Svenska Bandyförbundet sedan 1931 regelbundet riksomfattande seriespel för herrlag i Sverige. Från början hette den högsta serien Division I. Allsvenskan var säsongerna 1981/1982-2006/2007 Sveriges högsta division, en position som Elitserien övertog från säsongen 2007/2008. Sedan 2005 ordnas varje år också Svenska cupen för de bästa bandylagen. Bandyverksamhet för damer har pågått lika länge som på herrsidan, men under många decennier saknades tillräckligt med lag för att ordna riksomfattande seriespel även för damerna. I Stockholmsområdet förekom seriespel från 1940-talet och framåt, men riksomfattande blev verksamheten först på 1970-talet. SM för damer avgörs liksom herrarnas SM i en enda final, som hålls tidigare samma veckoslut som herrfinalen. Landskamper Svenska bandyförbundet ansvarar för Sveriges herrlandslag i bandy och Sveriges damlandslag i bandy samt landslag på de olika juniornivåer som finns. Förr fanns återkommande också landskamper för Sveriges B-landslag i bandy. De första landskamperna ordnades redan på 1900-talets första decennium, men först från 1920-talet har man räknat med officiella landskamper. Sverige har sedan dess regelbundet mött Finland och Norge. Svenska bandyförbundet var med och bildade Internationella bandyförbundet på 1950-talet och Sverige har deltagit i samtliga världsmästerskap sedan det första 1957 och landskampsutbyte förekommer sedan dess regelbundet också med från början Sovjetunionen och efter dess upplösning 1991 med Ryssland. Organisation Kansli och organisation Svenska Bandyförbundets kansli ligger sedan november 2020 i Vänersborg på Vänerparken 13. Svenska Bandyförbundet hade inget eget kansli förrän 1951. Under åren 1928-1951 skötte förbundssekreteraren Birger Gustafsson kansliuppgifterna hemma hos sig, han hade "kansli på fickan". Fram till 1963 hade förbundet ett eget kansli på Sibyllegatan 16 i Stockholm, sedan i Katrineholm, och från juli 2008 till november 2020 i Idrottens hus i Stockholm. Generalsekreterare - Pär Gustafsson I juni 2023 publicerades en rapport som visade att Svenska Bandyförbundets ekonomi gick med förlust på nästan fem miljoner kronor under säsongen 2022–2023. En av anledningarna ansågs vara att Ryssland stängts av från den internationella bandyn efter Rysslands invasion av Ukraina i februari 2022. Distriktsförbund och regioner Svenska Bandyförbundet bestod i början av 2000-talet av 23 distriktsförbund . Den 24 september 2005 beslutade styrelsen att uppdra till Karl-Erik Eckermark att utreda frågan om samverkan och samordning av distriktsförbundens verksamhet i regioner. Utredningen, presenterad som "Samverkan/Samordning av distriktens verksamhet i Svenska Bandyförbundet" gick på remiss till distriktsförbunden i december 2005. Den 20 januari 2006 beslutade Svenska Bandyförbundets styrelse att från säsongen 2006/2007 påbörja en indelning i Region nord, Region mitt och Region syd. På sitt årsmöte den 13 juni 2008 antog Svenska Bandyförbundet ett förslag att utveckla regionerna . Sedan 2013 är distrikten uppdelade i sex stycken stordistrikt enligt följande. Distrikt Mellansverige som är det största distriktet sett till antal spelare omfattar Uppland, Västmanland, Värmland, Södermanland, Östergötland och Närke. Distrikt Nord som är det geografiskt största distriktet omfattar Gästrikland, Dalarna, Hälsingland, Medelpad, Norrbotten, Jämtland, Härjedalen, Västerbotten och Ångermanland. Distrikt Sydväst omfattar Göteborg, Halland och Skåne. Distrikt Småland omfattar Småland och Blekinge. Distrikt Västergötland omfattar Västergötland. Distrikt Stockholm omfattar Stockholm. Skånes Bandyförbund var redan i början av 2010-talet vilande, och bandyverksamheten i Skåne sköttes då av Hallands Bandyförbund. Stora delar av Norrland var tidigare uteslutna från Sveriges nationella seriespel, och gjorde i stället upp om Norrländska mästerskapet. Länge gick gränsen vid Hälsingland. 1958 tilläts lag från Norrbotten delta. Vision 2017 2007 antog Svenska Bandyförbundet sin så kallade Vision 2017 som främst syftade på tillväxt inom publik, ekonomi, spelare/ledare och geografi . Ordförande Hedersordförande Följande personer har utsetts till hedersordförande i Bandyförbundet, ett uppdrag som till sin natur alltid är på livstid. 1950 Sune Almkvist 1958 Torsten Tegnér 1970 Arne Argus 1979 Gunnar Galin 1988 Sten Lindström 1997 Staffan Söderlund 2006 Seppo Vaihela Se även Bandy i Sverige Källor Bandyförbund Förbundet Idrottsförbund bildade 1925 Bandyförbundet Sport i Katrineholm Sport i Stockholm


text: Svenska Roddförbundet bildades 27 november 1904 och invaldes i Riksidrottsförbundet samma år. Svenska Roddförbundet är därmed ett av de äldsta idrottsförbunden i Sverige. Inför 40-årsjubileet, 1944, bildades Roddfrämjandet, av bland andra Hans-Åke Svahn i syfte att propagera för roddsporten. 1956 var Barbro Rosswall-Lysen den första kvinna att bli invald i förbundets styrelse, och 1957 hölls första SM i rodd för damer. Förbundet består av 61 roddklubbar, vilka är organiserade i fyra olika regionala förbund, så kallade rodd-distrikt. Norra distriktet innefattar 15 roddklubbar, Östra distriktet 12 roddklubbar, västra distriktet 18 roddklubbar och södra distriktet 16 roddklubbar. Medlemsantalet är omkring 5000 och antal licensierade roddare uppgår till ca 1500 st. Lättviktsprojektet Lättviktsprojektet syftar till att vårda och utveckla roddare som har möjlighet att ta medalj på OS 2012. Lättviktsprojektet bestod i av 5 stycken roddare. Projektet hade sin bas i Strömstad, och ett nära samarbete med Strömstads roddgymnasium och tränarna där. Målet var att projektet skulle kunna kvala in en dubbelsculler i lättvikt till OS 2012, och att den besättningen skulle kunna prestera där. Olika grenar inom rodd Definition av rodd: Rodd är framdrivning av en båt, med eller utan styrman, genom användande av muskelkraft av en eller flera roddare sittande med ryggen mot färdriktningen användande åror som en hävstång av andra ordningen (enligt hävstångsprincipen). Rodd på en maskin eller i bassäng där rörelsen efterliknar den som används i en båt, är också att betrakta som rodd. Det finns olika grenar inom roddsporten, vilka är: OS-rodd Kustrodd 10-huggare Kyrkbåtsrodd Inomhusrodd (Roddmaskin) Pararodd Masters rodd är en aktivitet man kan delta i från det år man fyller 27 år och i princip så länge man lever och har hälsan. Sträckan man ror på vid internationella mästerskap är1000 m. Man får kombinera besättningar med personer av skilda åldrar. Svenska Roddförbundet, SR, har till uppgift att främja och administrera roddsporten i Sverige på sådant sätt att den står i överensstämmelse med idrottsrörelsens verksamhetsidé. Svenska Roddförbundet skall aktivt verka för Att roddsporten i alla dess former utformas och organiseras så den i någon form blir tillgänglig för alla. Att roddsporten i alla dess former organiseras enligt demokratiska principer och att individuellt inflytande och ansvarstagande skall eftersträvas i gemensamma angelägenheter. Att roddsporten i alla dess former som internationellt kontaktmedel skall respektera alla människors lika värde. Svenska Roddförbundet med specialidrottsdistriktsförbund (SDF) och föreningar skall aktivt verka för en dopingfri idrott. SR har ett antidopingprogram med målet att kvalitetssäkra och certifiera verksamheten i syfte att vara fri från doping. Förbundets verksamhet skall stå i överensstämmelse med idrottsrörelsens verksamhetsidé enligt 1 kap Sveriges Riksidrottsförbunds (RF) stadgar. SR består av de ideella föreningar som har upptagits i förbundet som medlemmar. SR är medlem i Sveriges Riksidrottsförbund (RF) och Sveriges Olympiska Kommitté samt anslutet till Nordiska Roddförbundet (NOR) och Internationella Roddförbundet (FISA). Källor Noter Externa länkar Svenska roddförbundet Lättviktsprojektet Idrottsförbund bildade 1904 Roddförbund Roddförbundet Strömstad Sport i Strömstads kommun


text: Svenska samernas idrottsförbund, SSIF, bildades 1948. Den samiska idrottsrörelsens organisationsrötter går tillbaka till slutet på 1940-talet och de årliga skidtävlingarna som arrangerades av de samiska eleverna på Samernas folkhögskola i Jokkmokk. Så småningom bildades Svenska samernas skidförbund, som från början hade som uppgift att få till stånd årliga mästerskapstävlingar i skidåkning och "renskötarkombination" omfattande längdåkning, lassokastning och skytte. Svenska samernas idrottsförbund är resultatet av en utveckling som inleddes i början på 1980-talet med årliga sommarmästerskap förutom de traditionella samiska vinterspelen. Senare har verksamheten breddats ytterliga med fotboll och alpin skidsport på programmet. Idrottsförbund bildade 1948 Samiska organisationer Samernas Idrottsförbund


text: Ett idrottsförbund samordnar verksamheter inom en idrott. De flesta sporter och idrotter har ett internationellt förbund, som olika nationella förbund är anslutna till. Det internationella förbundet ordnar världsmästerskap, medan de nationella förbunden bland annat ordnar nationella mästerskap inom respektive sport. För Olympiska spelen finns en särskild organisation, Internationella olympiska kommittén (IOK). Internationella förbund för olika sporter Bandy Fédération Internationale de Hockey sur Glace grundades 1908 och organiserade från början både bandy och ishockey, men sedan ishockey hade fått olympisk status 1920 dog intresset för bandy i många länder. Finland, Norge och Sverige fortsatte dock att spela, hade landskamper mot varandra och bildade så småningom en gemensam regelkommitté. Även i Sovjetunionen spelades bandy, men de höll sig utanför internationella idrottsutbyten fram till 1950-talet. Internationella bandyförbundet bildades 1955 av de nationella specialidrottsförbunden för bandy i Finland, Norge, Sovjetunionen och Sverige och arrangerar VM sedan 1957. Sedan 1970-talet och framåt har allt fler länder anslutit sig. Bilsport Bilsport arrangeras på internationell nivå genom Fédération Internationale de l'Automobile (FIA), som bland annat står bakom världsmästerskapen i formel 1 och rally. Fotboll Fotboll organiseras på internationell nivå av Fifa. Eftersom fotboll är en så stor sport, har det i denna sport även bildats förbund för de olika världsdelarna, och nästan varenda land i världen har ett eget nationellt förbund. Innebandy Innebandy organiseras på internationell nivå av International Floorball Federation (IFF). IFF arrangerar VM för damer och herrar samt U19. Ishockey Internationella ishockeyförbundet bildades 1908 under namnet Fédération Internationale de Hockey sur Glace men går numera oftast under sitt engelska namn International Ice Hockey Federation, IIHL. IIHL organiserar bland annat ishockey-VM. Det bör noteras att den hörsta ligan i Nordamerika, NHL, formellt står utanför IIHL. Idrottsförbund i olika länder Sverige De flesta idrotter eller sporter i Sverige har ett centralt idrottsförbund som samordnar verksamheten. Det samlade organet för de olika specialidrottsförbunden är Riksidrottsförbundet. Moderklubb Moderklubb är den första klubb en idrottsutövare representerar inom en sport. En moderklubb kan också åsyfta den klubb som är överordnad en farmarklubb.


text: En idrottstidning är en tidning eller tidskrift med huvudinriktning på idrott. Världens äldsta sporttidning är italienska La Gazzetta dello Sport, vars första nummer utkom den 3 april 1896. De flesta idrotters specialidrottsförbund har en egen tidning. Idrottstidningar Exempel på idrottstidningar (gamla som nya) är: All Sport Bandymagasinet B&K Sports Magazine (namnet ändrat till Body från och med februari 2005) Damsporten i Ord och Bild Idrottsbladet Kicker Sportmagazin Offside Pro Hockey Rekord-Magasinet Svensk idrott Svensk rodd


text: IB kan syfta på: IB – en svensk hemlig underrättelseorganisation underställd Försvarsstaben på 1960- och 1970-talet IB – en indisk underrättelsetjänst Intelligence Bureau, se Indiens underrättelsetjänst IB – en stiftelse och en skolform, se International Baccalaureate Diploma Programme IB – en militär organisationsform, se Infanteribrigad IB – en tidigare svensk tidning, se Idrottsbladet Ib – ett danskt mansnamn och personer med namnet ib. – flera källhänvisningar från exakt samma ställe förekommer två eller flera gånger direkt efter varandra, se ibidem Se även Ib-am – flera platser


text: Ett idrottsgymnasium är en vanlig gymnasieskola som har specialinriktat sig mot vissa idrotter. I Sverige finns tre olika nivåer beroende på intag, vem som betalar etc. Riksidrottsgymnasium (RIG) Nationell godkänd idrottsutbildning (NIU) Regionalt idrottsgymnasium (REG) Lokalt idrottsgymnasium Finland I Finland innebär idrottsgymnasiestatus att skolan kan ge sina studerande vissa lättnader som gör att de flexibelt kan kombinera toppidrott med gymnasiestudier. Skolan stöder idrottarna bland annat med träningsfaciliteter, expert- och vårdtjänster, tränartjänster, specialkurser och individualiserad studiehandledning. Vörå samgymnasium - Vörå Brändö gymnasium - Helsingfors Mäkelänrinteen lukio - Helsingfors Skolidrott Gymnasieutbildning i Sverige