text: Köpenhamn (, , förr även Kjøbenhavn) är Danmarks huvudstad. Staden ligger i östligaste Danmark, på öarna Själland och Amager, vid Öresund. Köpenhamn är Danmarks ekonomiska, kulturella och vetenskapliga centrum, samt säte för parlamentet (Folketinget), för regeringen samt för Danmarks regerande drottning. Tillsammans med Malmö, som sedan år 2000 sammanknyts av Öresundsbron, ingår städerna i den transnationella samarbetsregionen Öresundsregionen. Köpenhamns kommun har cirka 640 000 invånare, medan Hovedstadsområdet, som motsvarar Köpenhamns tätort, har cirka 1,9 miljoner invånare (2021). Storstadsområdet har ungefär 2,5 miljoner invånare. Etymologi På medeltidsdanska hette orten Køpmannæhafn, ungefär "köpmännens hamn", vilket uttrycker stadens betydelse under medeltiden. År 1043 omnämndes orten för första gången som Havn ("hamn"). Nutida namn på staden är på engelska Copenhagen, isländska Kaupmannahöfn, polska Kopenhaga, tjeckiska Kodaň, på finska Kööpenhamina, estniska Kopenhaagen, och på franska, spanska och portugisiska Copenhague. Historia Huvudartikel Köpenhamns historia Traditionellt brukar Köpenhamns historia inledas med biskop Absalon Hvides (1167–1168) borgbygge till försvar av bosättningen. Detta även om bosättning funnits på platsen flera hundra år tidigare. Borgen fick stor militär betydelse i dåtidens krig mot venderna, och rester av Absalons borg finns kvar under nutidens Christiansborgs slott. Ortens centrala läge vid Öresund och givande sillfiske gjorde den till en viktig handelsplats och Köpenhamn växte snabbt. På order av Erik av Pommern blev Köpenhamn 1416 en kunglig besittning och kom successivt att fungera som landets huvudstad. Kristian I anlade 1479 Köpenhamns universitet och staden fortsatte att blomstra in på 1500-talet och 1536 blev den officiellt Danmarks huvudstad. Köpenhamns stadsplan är till stor del ett verk av Kristian IV, han var en framgångsrik byggherre och lät bygga en rad monumentala byggnadsverk i staden, som Börsen, Holmens Kirke, Rosenborgs slott och Tøjhuset. 1658 angrep den svenske kungen Karl X Gustav Köpenhamn, men staden lyckades med en hårsmån försvara sig mot svenskarnas belägring, vilket skaffade köpenhamnarna ökad prestige och självstyre. Under 1700-talet fortsatte Köpenhamn sin gynnsamma utveckling och växte i betydelse trots en rad olyckliga omständigheter. En pestepidemi drabbade Köpenhamn 1711 och staden brann dessutom ned vid två tillfällen, 1728 och 1795, samt blev bombarderat av engelska flottan i slaget om Köpenhamn (1807) vilket ödelade en stor del av den äldre staden. På 1800-talet blev Köpenhamn centrum för industrialiseringen av Danmark. Köpenhamns stadsmurar som funnits sedan medeltiden revs och ersattes av grönytor och stadsbebyggelse. Under slutet av 1800-talet tvingade dåvarande ministären J.B.S Estrup och kungen igenom ett hopplöst omodernt försvarsverk som fick namnet Vestenceinten och numera i folkmun kallas Vestvolden. Detta ledde till att stadsplaneringen i hög grad gick ut på att bygga täta, kompakta kvarter. Första världskriget innebar arbetslöshet och sociala påfrestningar för staden, frånsett det enorma minfält som lagts ut av såväl danska, svenska som tyska flottorna. Endast en smal ränna hölls öppen. Köpenhamn var därefter under andra världskriget, liksom resten av Danmark, ockuperat från 9 april 1940 till 5 maj 1945. Den mest spektakulära händelsen under den tyska ockupationen var RAF:s bombning av Gestapos högkvarter i Shellhuset den 21 mars 1945, då ett stort antal politiska fångar lyckades fly och Gestapos arkiv förstördes. Under slutet av ockupationen avskaffades den danska polisen och en laglös period utbröt. 1971 ockuperade en grupp aktivister ett övergivet militärområde i staden, det som kom att bli fristaden Christiania. Området har de facto haft en viss grad av självstyre, vilket bland annat lett till att det blivit förknippat med fri narkotikahandel. I Danmark har Chistiania både betraktats som ett politiskt accepterat socialt experiment (främst av vänsterpartierna Socialdemokraterne och Socialistisk Folkeparti) och utsatts för flera avhysnings- eller normaliserings-försök från myndigheter. Klimat Köpenhamn har maritimt klimat. Som för nästan hela Nordeuropa är årsmedeltemperaturen cirka 5 grader högre än genomsnittet för sin latitud. En normalvinter präglas av växlande milda och kalla perioder från jul till slutet av februari, snarare än att medeltemperaturen ligger runt noll grader hela perioden januari-februari. År utan någon meteorologisk vintermånad (med medeltemp. under fryspunkten) är inte ovanliga. Köpenhamn, som stad vid helt öppen kust mot öster och söder och med öppet relativt låglänt terräng och tämligen skogfritt kulturlandskap åt väster och norr, är en relativt blåsig stad året runt. Till detta kommer att de atlantiska lågtrycksminima mycket ofta passerar över eller nära Danmark. Styre och demografi Köpenhamns kommun administreras av sju råd, liknande kommundelsnämnder i en svensk kommun. Rådens uppgifter bestäms av borgarrepresentationen, som motsvarar kommunfullmäktige i Sverige. Borgarrepresentationen har 55 medlemmar och sitter i Köpenhamns rådhus. Det tyngsta rådet, ekonomirådet, styrs av överborgmästaren. Val av borgarrepresentation sker vart fjärde år men inte i anslutning till det statliga valet som i Sverige. Sophie Hæstorp Andersen (Socialdemokratiet) verkar sedan den 1 januari 2022 som överborgmästare i det traditionellt socialdemokratiska Köpenhamn. Administrativ indelning Uppgifterna om Köpenhamns folkmängd varierar beroende på hur stort område som räknas. Ändringar av administrativa gränser under senare år har satt äldre definitioner av till exempel Köpenhamns storstadsområde ur spel, vilket kan förvirra. Köpenhamns kommun Köpenhamns kommun är Danmarks folkrikaste med 579 513 invånare 1 oktober 2014, på en yta av 86,2 kvadratkilometer. Kommunen delades före den danska kommun- och regionreformen 2007 in i 15 administrativa stadsdelar, därefter har sammanslagningar minskat detta antal till cirka 10. Noterbart är dock att Frederiksbergs kommun, som ligger som en enklav inne i Köpenhamns kommun, fortfarande är en självständig kommun. Köpenhamns stad Förr ingick Köpenhamns kommun, Frederiksbergs kommun och Gentofte kommun i definitionen av Hovedstaden, vilket var en av Danmarks så kallade hovedlandsdeler. Denna definition är numera inaktuell. Köpenhamns tätort Huvudartikel Huvudstadsområdet, Danmark#Tätorten Köpenhamn har sedan länge vuxit sig större än sin kommungräns och den sammanhängande bebyggelsen sträcker sig nu in i till exempel Hellerup, Gentofte, Gladsaxe, Hvidovre, Rødovre, Herlev, Brøndby, Glostrup och Tårnby. Tätorten Köpenhamn, det vill säga det område som utgörs av sammanhängande bebyggelse, kallas Hovedstadsområdet och hade 1 246 611 invånare i början av 2014. Området omfattar fyra hela kommuner, samt delar av ytterligare fjorton. Köpenhamns storstadsområde För närvarande hittar man ingen tydlig definition av Köpenhamns storstadsområde i Danmarks statistiks redovisningar. Danska Skov- og Naturstyrelsen, som lyder under Miljøministeriet, arbetar dock med en definition som kallas Hovedstadsområdet som baserar sig på den så kallade Fingerplan 2007, vilken är ett planeringsunderlag för Köpenhamn med omgivning och som i en första version, Fingerplanen, arbetades fram redan 1947. Fingerplan 2007 används sedan 1 augusti 2007 som ett landsplandirektiv av myndigheterna. Det betyder att Fingerplanen tillsammans med 34 enskilda kommunplaner samt viss statlig översikt (formellt benämnt Oversigt over statslige interesser i kommuneplanlægningen) har fått övergripande betydelse för områdets planering och beslutsfattande, med liknande betydelse som HUR:s Regionplan haft för Köpenhamnsområdet fram till slutet av 2006. Hovedstadsområdet delas in i de fyra delområdena Det indre storbyområde, Det ydre storbyområde, De grønne kiler samt Det øvrige hovedstadsområde. Området som berörs hade totalt 1 989 942 invånare 1 oktober 2014, på en yta av 3 028,4 kvadratkilometer. Danska öresundskusten har idag mer eller mindre sammanhängande bebyggelse från Köge i söder till Helsingör. Relativt sammanhängande bebyggelse finns även i riktning mot Roskilde. Ibland använder man Region Hovedstaden som definition, men detta område är inget officiellt storstadsområde utan en administrativ region. Gamla, numera inaktuella definitioner av storstadsområdet är de områden som kallades Storköpenhamn och Huvudstadsregionen. Köpenhamnområdet är tillsammans med Malmöområdet på den svenska sidan huvudområdena i den relativt tätbefolkade Öresundsregionen. Landsdelen Köpenhamn Efter kommunreformen 2007 har man arbetat fram definitioner av landsdelar i Danmark, för att möta statistiska behov på en lägre nivå än regioner. En av dessa landsdelar heter København by, och omfattar kommunerna Köpenhamn, Dragør, Frederiksberg och Tårnby. Den f.n. enda officiella definition som kallas København by, Köpenhamns stad, är denna landsdel som definieras av Danmarks Statistik. Ytan uppgår till 179,3 kvadratkilometer, och befolkningen uppgick till 739 425 invånare 1 oktober 2014. En landsdel är i första hand en geografisk och statistisk definition på NUTS 3-nivå, enligt systemet för Nomenklatur för statistiska territoriella enheter, och området har inga administrativa funktioner. Delar av samtliga tre kommuner i denna landsdel är glest bebyggda eller så gott som obebodda, speciellt västra delen av ön Amager (som utvanns ur havet under mellankrigstiden) samt öarna Pepparholm och Saltholm. Demografi och bebyggelsestruktur Liksom i till exempel Stockholm skedde under 1950-,60-, 70 och även 1980-talen en gradvis utflyttning från Köpenhamns innerstad till nya stadsdelar, förorter och förstäder. Köpenhamns och Frederiksbergs kommuner består till stor del av kvartersbebyggelse, men stora ytterområden, bland annat i stadsdelarna Brønshøj-Husum, Vanløse, Valby, Kongens Enghave samt delar av Amager består av glesare förortsbebyggelse. Ekonomi och infrastruktur Huvudartikel Kommunikationer i Köpenhamn Köpenhamn har ett mycket välutvecklat cykelbanenät, väl gynnat av stadens platta geografi, och andelen pendlare som cyklar en del eller hela vägen mellan arbetsplats och hem är mycket stort hela året runt. De flesta större gator har enkelriktade breda cykelbanor på båda sidor. I Köpenhamn sker 37% av alla resor till arbete med cykel, inklusive inpendling från andra kommuner. En del cyklar längre avstånd. Av dem som pendlar 10–15 kilometer till jobb i Köpenhamn, väljer var tionde att cykla. År 2004 uppmättes cykelbanornas längd till 340 kilometer. 1995 blev Köpenhamn en av de första städerna att införa så kallade stadscyklar, lånecyklar som man plockar ut från särskilda stationer genom att stoppa i ett 20 kronors mynt. Myntet återfås automatiskt vid återlämnande vid vilken station som helst. Kollektivtrafiken ombesörjs förutom av bussar, hamnbussar (skall ej förväxlas med de guidade rundturer i hamnen som också kör på sommaren) av fyra spårtrafiksystem: Köpenhamns S-tåg pendeltåg av samma typ som S-bahn i Berlin och Hamburg. De första två bandelarna av Köpenhamns stadsbana S-tågen invigdes 1934. Köpenhamns metro tunnelbana som fungerar som komplement till S-tågen. Köpenhamns Re-tåg inkluderar även Öresundstågen Lokaltåg, vanligen dieseldrivna tåg i förorter där S-tåg eller Re-tåg saknas (sammanlagt 8 linjer inom kollektivtrafikområdet) För vägtrafik finns tre större ringvägar: Den innersta, Ring 2 (ofta betecknad O2), går delvis på större (men helt vanliga) gator, men stora delar är också fyr- eller sex-filig väg som påminner om motorväg kortare bitar Motorring 3 (den mellersta) är motorvägsringen som passerar hela Köpenhamnsområdet. Numera sexfilig utom där ombyggnad inte är klar. Denna väg samt Helsingörmotorvägen och Kögemotorvägen utgör nuvarande E47, tidigare E4. Motorring 4 går som en ringväg men upphör som motorväg i närheten av Farum Radiellt ut från city och brokvarterens boulevardförlängningar utgår motorvägar till Helsingör E47, Kongens Lyngby, Hilleröd, Roskilde-Holbæk, Frederikssund, Amager-Kastrup-Öresundsförbindelsen E20, en koppling mellan Motorring 3 och 4 samt mot Köge E47 och E20, där den delar upp sig mot Rödby/Gedser eller mot Odense och Stora Bält. Det finns ungefär lika mycket fyrfilig som sexfilig motorväg. Köpenhamns flygplats, Kastrup, på Amager cirka 7 km söder om centrum. Kastrup har sedan mitten av 1990-talet en järnvägsstation och sedan 2008 utgår en metrolinje också härifrån. Hamnen har plats för bil- och passagerartrafik till Oslo och Świnoujście och besökande kryssningsfartyg. Under senare år har Köpenhamn besökts av 300 kryssningar årligen. Stadsbild och arkitektur Det gamla centrum mellan Kongens Nytorv och Rådhuspladsen har kvar de medeltida slingrande gatorna och oregelbundna torgen, med det livliga butiks- och promenadstråket Strøget som förbinder de båda platserna under växlande namn längs sträckningen. Bebyggelsen i detta område präglas av rikt ornamenterade renässansbyggnader från Kristian IVs tid, de enkla "ildebrandshusen" som uppfördes efter den stora eldsvådan 1728, samt nyantika byggnader från sent 1700- och tidigt 1800-tal. Alldeles vid Amagertorv finns Helligåndskirken. I Latinerkvarteren norr om Strøget ligger universitetsområdet och domkyrkan Vor Frue kirke. I närheten ligger också Trinitatis Kirke, med sitt kupoltorn Rundetårn som rymde ett astronomiskt observatorium fram till 1861. Söder om Strøget finns Slotsholmen, som sedan medeltiden varit hem för den centrala administrationen, med slottet Christiansborg där bland annat Danmarks högsta domstol, Folketinget samt stads- och utrikesministerierna huserar. Där finns även kungliga representationslokaler. Parker Köpenhamn har många större och mindre parkområden. Dyrehaven norr om Hellerup är den största. Längre in mot centrum finns Fælledparken samt Frederiksbergs slottspark inklusive Søndermarken. Innanför sjöarna finns bland andra Kongens Have, Botanisk have och Ørstedsparken. Större delen av det på 1930-talet av havet utfyllda västra Amager utgör Amager Fælled, ett blandat skogs- och ängsområde. Enghave är en liten park med stor lokal betydelse på Vesterbro. Även den stora Valbyparken bör inte glömmas. I staden finns också ett antal mindre sjöar som avskiljer dagens centrala Köpenhamn från Frederiksberg och Nørrebro. Søerne heter räknat från nordost mot syd "Sortedams Sø", "Peblinge Sø" och "Sankt Jørgens Sø". De är cirka 200 meter breda och deras totala längd är mellan 2,5 och 3 km. De ligger inte på en rak linje, utan som en mindre del av en cirkel med mycket stor radie. Standkanterna utnyttjas av flanörer och typiska fåglar som trivs vid vatten. Efter tillkomsten av två broar ser det ut att vara fem sjöar, deras namn består dock. Kör man över en av de mellersta broarna får man en illusion av att en större flod rinner genom staden. I själva verket är sjöarna mycket grunda, och kommunen har problem med vattenkvaliteten på grund av all fågelmatning. Arkitektur Köpenhamn är känt för sina "tinnar och torn", byggnationer av högre hus har därför alltid motarbetats. Detta till trots ligger Skandinaviens näst högsta bostadshus (efter Turning Torso i Malmö) på Frederiksberg, det 30 våningar höga Domus Vista (102 m högt). Mest kända höghus är dock Radisson Blu Royal Hotel vid Vesterport station (22 våningar) samt Radisson Blu Scandinavia Hotel i området Islands Brygge på norra Amager (26 våningar). Efter den brittiska belägringen och beskjutningen med fosforraketer 1807 förstördes nära nog alla hus med halmtak, och många andra hus därtill. Det finns därför ytterst få medeltida hus kvar överhuvudtaget. 1700-tals radhusområdet Nyboder kunde dock renoveras, och är i dag ett både unikt och populärt bostadsområde, beläget på gränsen mellan City och Østerbro. På norra sidan Nyhavn finns dock ett fåtal byggnader vilka är ännu äldre. Annars präglas "Den indre by" av tidig 1800-tals bebyggelse. Blott få hus har fått ge vika för efterkrigsbebyggelse, åtminstone i citys södra delar. Ett mindre område norr om Kongens Have har byggts på 1950 och 1960-talen. På Frederiksberg och i brokvarteren är bebyggelsen från omkring förra sekelskiftet, med de först byggda husen närmast de från city radiellt utgående boulevarderna. Assistens Kirkegård Denna omtalade kyrkogård invigdes 1760 på platsen för en pestkyrkogård från 1711, och är delvis fortfarande i bruk för de som har familjegravar här. Kyrkogården ligger idag på inre Nørrebro. En gulfärgad putsmur skiljer kyrkogården från den trafikerade Nørrebrogade. Här vilar många av Danmarks mest framträdande icke-kungliga personer som avlidit de senaste 250 åren, bland andra H.C. Ørsted, Niels Bohr, Søren Kierkegaard och H.C. Andersen (i familjen Collins familjegrav, vars gravsten dock flyttades 1914). Delar av det nordvästra hörnet av kyrkogården har tömts och omvandlats till en park i samband med byggandet av metrostationen Nørrebros Runddel station, som ingår i Cityringen. Detta har irriterat inte enbart boende runt kyrkogården, utan också kommunalpolitiker som anser sig blivit lurade av byggbolaget gällande hur stor del av kyrkogården som berörs. Kultur och verksamheter Sevärdheter Christiania Fristaden Christiania i stadsdelen Christianshavn befolkas till stor del av oliktänkande, hippies och andra originella människor. Stadsdelen använder unika lösningar för många samhällsfunktioner och har länge varit en intressant plats att besöka för Köpenhamns turister. Till stor del bygger fristaden på ett ideellt arbete och andra intressanta lösningar. Även viss drogturism kommer till Christiania, då vissa hävdar att cannabis är lätt att få tag på i fristaden. Den lille havfrue Köpenhamns och hela Danmarks nationalsymbol är den bara 125 centimeter höga statyn Den lille havfrue som invigdes 1913. Den föreställer huvudpersonen i H.C. Andersens saga Den lilla sjöjungfrun. Den är rest vid inre hamnen i närheten av Kastellet. Tivoli Mittemot centralstationen ligger Tivoli, som är en av världens äldsta nöjesparker, dock flera hundra år nyare än "Bakken". Tivoli är öppet under stora delar av året. Längs ena sidan av parken går gatan HC Andersen Boulevard med Köpenhamns rådhus på andra sidan. Huset är smyckat med många skulpturer som skapades mellan 1892 och 1905 enligt renässansstilen. Rådhustornet är med 113 m Danmarks högsta torn. Dyrehavsbakken Vid Klampenborg ligger världens äldsta nöjespark, Dyrehavsbakken, eller bara "Bakken" i folkmun, med anor från 1500-talet. Enligt sin egen reklam är detta nöjesfält det som har flest åkattraktioner i Skandinavien, trots att själva nöjesfältet är ganska kompakt. Den äkta träbyggda Berg-och-Dal-banan var när den invigdes på 1930-talet Europas högsta, och tillhör fortfarande de högsta äkta träbanorna. Inträdet är gratis och från Klampenborgs S-tågs och Re-tågstation kan man hyra hästdroskor de cirka 500 meterna genom Dyrehavens ("Djurgården") bokskog innan man är framme vid nöjesfältet. Ursprunget var ett rykte om att här fanns en magisk källa, dit köpenhamnarna begav sig om söndagarna, så började det komma andra attraktioner allt efter hand, på så vis har nöjesfältet sakta men säkert övertagit källans roll. Zoologisk Have På Frederiksberg ligger Zoologisk Have eller bara "Zoo", som har djur från hela världen inklusive elefanter, giraffer, jättepanda och andra stora djur. Zoo håller öppet året runt, men perioden april-oktober är att rekommendera för då kan alla djur beskådas. Den Blå Planet Akvariet den blå planet som ersatte Danmarks akvarium i Charlottenlund, öppnade 2013 i Kastrup, ett område i Tårnby kommun. Det är en stor anläggning med gångtunnlar genom det största akvariet. Samlingarna kommer från hav och andra vattendrag i världen. Botanisk have I Botanisk Have finns många sydländska och på andra sätt märkvärdiga växter att se. I Botanisk have finner man också zoologisk museum, som inte skall förväxlas med den tidigare nämnda djurparken. Tycho Brahe Planetariet och Vaxkabinettet Vid Vesterport S-tågstation finner man Tycho Brahe Planetariet med dagliga förevisningar. Bredvid Tivoli och Rådhuspladsen fanns fram till 2007 vaxkabinettet Louis Tussaud's Wax Museum, vilket numera dock är nedlagt. Museer Förutom Nationalmuseum är Statens Museum for Kunst, Den Hirschsprungske Samling och Louisiana är några välkända konstmuseer som finns i Köpenhamn. Glyptoteket är helt unikt för Norden, och omfattar främst antika samlingar. Från Mesopotanien, Egypten (inklusive mumier), Det gamla Grekland och Romarriket. Byggnaden i sig är också tämligen ovanlig. I dess mitt finns en vinterträdgård med fiskdammar och palmer som är högre än den egentliga byggnaden, taket över vinterträdgården är kupolformat. Andra museer Andra intressanta museer är "HC Andersen museet", "Guinness rekord-museum" samt Experimentarium (ett fysiskt-logiskt museum beläget vid Tuborg hamn) där man får vidröra det som ställs ut. Langelinie vid frihamnen är känd för sina fartyg. Teatrar De största teatrarna är Det Kongelige Teaters båda scener (varav den äldsta är från 1770-talet; "Gamle Scene") vid Kongens Nytorv samt Köpenhamns opera från 2005. Även Østre Gasværk Teater, Nørrebro Teater och Folketeatret finns. Vid den centralt belägna parken Kongens have finner man Teatret ved Kongens Have, vars totala golvyta inkl. scenen endast omfattar 26 m2. Det är enligt teatern själv världens allra minsta teater. En eller två skådespelare framför inte alltför långa stycken inför 4-5 sittande personer. Nära kungliga slottet Amalienborg finns också Odd Fellow teatret. En helt ny storteater, Skuespilhuset invigdes år 2008 vid Langelinje. Byggnader Folketinget håller till i det nyklassisistiska Christiansborgs slott från förra sekelskiftet som ersatte ett slott som brann ner i slutet av 1800-talet. De gamla soldatbostäderna i Nyboderkvarteren är långa gula tvåvånings radhus från 1700-talet. I detta sammanhang måste också Humlebyområdets 245 radhus uppförda 1884-85 av "Arbejdernes Byggeforening", då främst för arbetare på det på 1990-talet nedlagda varvet Burmeister & Wain, nämnas. Langebro är en bro i HC Andersen Boulevards förlängning som mynnar på Amager vid Christmas Møllers plads medan Knippelsbro går från Christiansborg via den av holländare på 1600-talet pålade och kanalförsedda stadsdelen Chistianshavn innan även denna väg når den till största delen naturliga ön Amager. I närheten av universitetet finns Vårfrukyrkan av Christian Frederik Hansen i klassicistisk stil med statyetter av Bertel Thorvaldsen. Lite längre norrut ligger Rundetårn med bra utsikt över staden och treenighetskyrkan. Byggnaderna ligger längs Strøget, som är en av världens längsta bilfria gator och den centrala gatan genom Köpenhamn. Mellan Strøget och inderhavn ligger Christiansborgs slott som sedan 1918 är säte för Danmarks parlament. På samma ställe fanns tidigare Köpenhamns första borg som byggdes i mitten av 1100-talet. Det nuvarande slottet byggdes mellan 1907 och 1928. Vid slottets norra sida ansluter slottskyrkan och bredvid står Det Kongelige Bibliotek som är landets nationalbibliotek. Här finns även huset Børsen från 1620 som fram till 1974 var en aktiebörs. En annan känd sevärdhet i Köpenhamn är det gamla hamnområdet Nyhavn med en gata längs kajen med hus med gavelsidan mot gatan, som är känd för sina många restauranger. Vid gatans västra ände ligger torget Kongens Nytorv som är Danmarks största torg. På torget finns en staty av Kristian V till häst. Från torget några hundra meter åt nordväst ligger Rosenborgs slott som idag inhyser ett museum med Danmarks kronjuveler. Det kungliga slottet Amalienborg uppfördes omkring 1750 i rokoko. Slottet består av fyra byggnader som är placerade runt ett åttakantigt torg. Varje dag klockan 12 äger parad rum i samband med (det kungliga) vaktombytet. Nöjen Förutom Tivoli och Dyrehavsbakken finns Strøget, det centrala shoppingstråket med näraliggande nöjesdistrikt, samt Nyhavn som utgör ett typiskt pub- och uteserveringsområde. Även Istedgade på Vesterbro är känt för sina klubbar, pubar och går rakt genom Köpenhamns hotelltätaste del, mellan centralstationen och Enghaven. Pingstkarnevalen Varje år sedan 1982 arrangeras en karneval kring pingst. Redan första året besöktes karnevalen av omkring 200.000, men den fick en explosionsartad utveckling. Antalet besökare ökade kraftigt under de fem första åren för att kulminera 1986, då det på pingstaftonskvällen och natten mot pingstdagen hade samlats 2 miljoner människor på Ströget och övriga gator i Köpenhamns city, "den indre by" Evenemanget beskrevs detta år bland annat av Kvällsposten som "Norra Europas största spektakel". Och gatorna runt Ströget var som en fullpackad ståplatsläktare, bara med mycket stor möda kunde folk ta sig fram. Under natten till pingstdagen urartade det hela, många butiksfönster krossades och butiker plundrades och polisen hade ingen möjlighet att kunna ta sig fram. Efter detta drog Köpenhamns kommun sig ur evenemanget och intresset för karnevalen svalnade lika fort som det stigit, men från slutet av 1990-talet har pingstkarnevalen stabiliserats till ett evenemang av "lagom" proportioner. Pingstkarnevalen är förebilden för Malmöfestivalen vilken i sin tur var Sveriges första tillställning av denna typ, och som numera finns eller har funnits i någon form i varje svensk stad. (s.k. studentkarnevaler har dock funnits i Sverige långt tidigare) Sport Bland idrottsarenor är den tidigare Idrættsparken, numera Parken (ägt av FC Köpenhamn), med 38 000 sittplatser på Österbro och Brøndby Stadion med 29 000 sittplatser de största, men även Farum Park med 12 000 sittplatser och Gladsaxe Stadion med knappt 14 000 platser (drygt hälften sittplatser) är äkta fotbollsarenor. För friidrott finns en mindre arena precis bakom Parken, Østerbrostadion samt ett flertal andra anläggningar (Lyngby Stadion, Hvidovre stadion med flera). Av inomhusarenor är Forum på Frederiksberg med sin cykelvelodrom för sexdagarsloppet samt Brøndbyhallen mest kända. En modern travbana finns vid Charlottenlund (medan Amagers travbana stängdes på 1970-talet). Galopptävlingar sker på Klampenborg Galopbane. De framgångsrika fotbollsklubbarna FC Köpenhamn och Bröndby IF kommer från Köpenhamn. Andra klubbar är Fremad Amager, B93, FC Nordsjälland, Köge BK, Lyngby IF, Hvidovre IF, Frem och Akademisk Boldklub. Köpenhamn var en av elva värdorter för Europamästerskapet i fotboll 2020 som avhölls sommaren 2021 och den 1 juli 2022 startade den första etappen av Tour de France 2022 i stadens centrum. Kända köpenhamnsbor Aage Bohr, fysiker, Niels Bohrs son Niels Bohr, fysiker Victor Borge, underhållningsartist August Bournonville, balettkoreograf Georg Brandes, litteraturkritiker Carl Brisson, skådespelare, sångare, boxare Lars Brygmann, skådespelare Helena Christensen, modell Jesper Christensen, skådespelare Tove Ditlevsen, författare Carl Theodor Dreyer, regissör Jens Fink-Jensen, författare Ole Frantsen, folkmusiker Peter Høeg, författare Arne Jacobsen, designer J.C. Jacobsen, Carlsbergs Bryggeris grundare Søren Kierkegaard, filosof Jesper Kyd, kompositör Thure Lindhardt, skådespelare Lauritz Melchior, operasångare Lars Mikkelsen, skådespelare Mads Mikkelsen, skådespelare Holger Nielsen, fäktare och sportskytt Jakob Nielsen, författare Emilie Otterdahl, skådespelare Thorvald Stauning, socialdemokratisk politiker och statsminister 1924-26 och 1929-42 Lars von Trier, regissör Jørn Utzon, arkitekt Hans Christian Ørsted, fysiker och kemist Indextal från diverse institut Worldwide Centers of Commerce Index, publicerad av MasterCard, rankar Köpenhamn som 14:e viktigaste stad, och den viktigaste i Skandinavien. Enligt GaWC klassificeras Köpenhamn som en världsstad med en ranking på beta+-nivå. I 2008 års Global Cities Index rankades Köpenhamn på 36:e plats i världen, 15:e plats i Europa och 2:a i Norden. Se även Köpenhamnstolkningen Lista över Nordens största tätorter Referenser Externa länkar Officiell webbplats Köpenhamn i Fotevikens museums årtalsdatabas över Öresunds städer Statistikbanken Europas huvudstäder Gränsorter i Europa Själland Orter i Öresundsregionen Europas kulturhuvudstäder


source: wikipedia

text: Kattegatt är ett havsområde i södra Skandinavien, mellan Skagerrak och Bälten. Den norra delen av Kattegatt avgränsas i öster av den södra delen av Sveriges västkust (till största delen Halland), i norr av en linje mellan Pater Nosterskären vid Marstrand och Skagen på Jyllands nordspets, i söder av Själland, Fyn, Stora och Lilla Bält samt Öresund och i väster av Jylland. I vissa administrativa och meteorologiska sammanhang brukar Kattegatts nordgräns vanligen anges till en linje mellan Jyllands norra spets (Grenen, norr om Skagen) och Pater Nosterskären nordväst om Marstrand (resten av gränsen fram till svenska kusten brukar då inte nämnas). Linjen mellan Gilbjerg hoved och Kullen i Sverige bildar avgränsningen mot Öresund. I fiskesammanhang är gränsen internationellt definierad något längre söderut, från Skagens fyr till fyren Tistlarna och därifrån vidare till den närmast belägna svenska kusten vid Vallda Sandös västra udde. Hydrografi Kattegatts volym är 500 kubikkilometer, arean och medeldjupet 23 meter. Den danska sidan är förhållandevis grund. På den svenska sidan återfinns längst i norr Djupa rännan med djup nära 100 meter. Längre söderut är djupförhållandena oregelbundna, där största djupet, cirka 130 meter, finns i jämnhöjd med Varberg. Det finns två huvudsakliga havsströmmar i Kattegatt Baltiska strömmen Jutska strömmen Den Baltiska strömmen transporterar Östersjöns vatten ut genom Öresund och Bälten, genom Kattegatt och in i Skagerrak. Som alla havsströmmar påverkas denna ström av en lång rad yttre faktorer, bland annat vind. Vanligen flyter den norrut utefter svenska västkusten. När östersjövattnet startar sin resa norröver genom sund och bält är salthalten omkring 8 promille. Uppblandning med det saltare vattnet i Kattegatt och Skagerrak ökar salthalten så att vid passagen av Vinga utanför Göteborg kan salthalten ha stigit till strax över 20 promille. Den mindre salta Baltiska strömmen flyter ovanpå det betydligt saltare Kattegattvattnet. Tjockleken på den Baltiska strömmen utanför svenska kusten kan ofta vara kring 15 meter. Under speciella förhållanden som till exempel vid längre perioder av ostlig vind kan Baltiska strömmen breda ut sig över större delar av Kattegatt. Strömmen är snabbast några sjömil ur från svenska kusten, ibland upp till 2 knop. Den Jutska strömmen rinner utefter Jyllands västkust, rundar Skagen och styrs sedan av vindar ner i Kattegatt eller mot hela svenska kusten ända upp till Väderöarna. Jutska strömmar transporterar vatten med hög salthalt (ofta mer än 30 promilles salthalt) från Nordsjön in i Kattegatt. Strömhastigheten i Jutska strömmen kan vara upp till mellan 2 och 3 knop. Etymologi Namn på hela havsområdet mellan Jylland, Själland, svenska västkusten och södra Norge (nuvarande Skagerrak och Kattegatt) nämns första gången under 1600-talet; då användes Skagerrak omväxlande med Kattegatt som namn på hela området. Skagerrak hade mer officiell prägel, medan Kattegatt var mer av ett skämtsamt sjömansspråk. Bägge namnen är av nederländskt ursprung. Första gången de trycks på sjökort är under 1700-talet och då användes fortfarande namnen om varandra för hela havsområdet utanför svenska västkusten. För den södra delen av havsområdet konkurrerade under 1800-talet namnet Kattegatt successivt ut Skagerrak. Medan för den norra delen mellan Skagen, Bohuskusten och norska kusten användes enbart namnet Skagerrak. Kattegatt är ett nederländskt ord med den ursprungliga betydelsen ’’katthål’’; ett hål i dörr eller vägg för huskatten. Senare har ordet kommit att beteckna smal och trång passage eller, i äldre nederländskt sjömansspråk, ett trångt farvatten i allmänhet. Och i fallet Kattegatt, ett helt havsområde med stora risker för den sjöfarande. Öar i Kattegatt Anholt Asperö Balgö Brännö Donsö Hallands Väderö Hesselø Hisingen Hönö Læsø Marstrand Nidingen Styrsö Tylön Vendelsöarnas naturreservat Vinga Öckerö Referenser Fiskeriverkets författningssamling FIFS 2004:36 Wahlberg, Mats (red); Svenskt ortnamnslexikon, Stockholm 2003 Wadström, Roger; Ortnamn i Bohuslän, Stockholm 1983 Externa länkar Aktuella meteorologiska och hydrologiska förhållanden för Kattegatt just nu Områden och platser i SMHI:s sjöväderrapport


text: En kommun är ett territoriellt avgränsat område, en administrativ enhet för lokalt självstyre, en politisk organisation med direktvalda beslutsfattare, juridisk person med obligatoriskt medlemskap, som kan ingå avtal och äga fast och lös egendom. Vad som avses är i denna artikel, precis som i vanligt språkbruk, i första hand primärkommun, inte sekundärkommun. Kommuner i olika länder Belgien Belgien är indelat i 589 kommuner (år 2008). Kommuner i nuvarande Belgien tillkom 1795 under det dåvarande franska styret, på beslut av Direktoriet, och inga större förändringar genomfördes under det nederländska styret fram till Belgiska upproret 1830. Vid självständigheten 1831 bestod Belgien av 2 739 kommuner, och sedan gränserna med Nederländerna reglerats och storhertigdömet Luxemburg skapats återstod 2 508 kommuner år 1839. En del nya kommuner skapades därefter successivt, och det största antalet nåddes 1929, med 2 675 stycken. Från 1961 skedde vissa kommunsammanslagningar, och 1971 var antalet kommuner 2 359. En mer omfattande kommunsammanslagning skedde därefter 1 januari 1977 enligt en lag som antogs 30 december 1975. I samband med detta minskades antalet kommuner till 596, och sedan dess har enbart smärre justeringar skett. Danmark Danmark har i dag 98 kommuner av enhetlig typ (da: kommune). Före 1970 fanns det 1 300 kommuner av två typer, købstadskommuner och sognekommuner. Då slopades skillnaden mellan lands- och stadskommuner och antalet reducerades till 270. Vid den Danska kommunreformen 2007 minskades antalet till 98, Estland Estland är (2005) indelat i 227 kommuner (omavalitsus). Av dessa benämns 34 som linn ("stad"), och 193 som vald ("landskommun"). Det rör sig om nominella betckningar och innebär ingen statusskillnad. Finland I Finland finns 320 kommuner. Medan man i Sverige haft flera kommunreformer, har man i Finland valt att gå långsammare fram i den frågan. Kommunens politiska styre består överst av fullmäktige som väljs genom direkta val på samma valdag i samtliga kommuner men skilt från de dagar då riksdag och president väljs. Frankrike I Frankrike finns över 36 000 kommuner (communes), varav många är befolkningsmässigt mycket små. Frankrikes 26 regioner (av vilka 4 ligger utanför Europa) indelas i 96 departement som är indelade i 342 arrondissement, som i sin tur är indelade i kantoner. Varje kanton består av ett litet antal kommuner. Italien Det finns drygt 8 000 comuni i Italien. Kanada Bortsett från indianreservat sköts kommunala frågor av provinserna, så kommunindelningen skiljer sig från provins till provins, och ibland också inom provinserna för att ta hänsyn till starkt skiftande befolkningstäthet. Indianreservat betraktas som en särskild kommuntyp och lyder under federal lagstiftning. British Columbia, södra Ontario samt södra och östra Québec har i allmänhet ett tvånivåsystem med sekundärkommuner (regional districts i British Columbia, counties eller regional municipalities i Ontario och municipalités régionales de comté i Québec) och primärkommuner, men enhetskommuner som sköter båda nivåernas uppgifter förekommer också, i synnerhet kring större städer. De kommunfria områden som finns administreras i allmänhet av sekundärkommunerna. New Brunswick och Prince Edward Island har huvudsakligen samma kommunstruktur men saknar sekundärkommuner. De uppodlade områdena i de tre prärieprovinserna Alberta, Saskatchewan och Manitoba, samt kustprovinsen Nova Scotia, är indelade i landskommuner (counties, municipal districts etc i Alberta, rural municipalities i Saskatchewan och Manitoba, counties eller district municipalities i Nova Scotia). Städer och större samhällen kan vara helt fristående kommuner eller dela uppgifter mellan den egna kommunen och den omgivande landskommunen. De norra delarna av prärieprovinserna, liksom norra Ontario, norra Québec, Newfoundland och Labrador samt de tre territorierna Yukon, Northwest Territories och Nunavut, består huvudsakligen av kommunfria områden. De större samhällen som finns bildar egna kommuner, och sekundärkommuner saknas. Norge Norge är indelat i 356 kommuner av enhetlig typ. Dessa ingår geografiskt i ett fylke på samma sätt som svenska och finska kommuner ingår i län respektive landskap, och danska kommuner ingår i regioner. Indelningen görs i ”primärkommuner” och ”fylkeskommuner” (sekundärkommuner). Nederländerna Nederländerna är indelat i 355 kommuner (gemeenten) av enhetlig typ. Redan 1848 avskaffades skillnaden mellan städer och landskommuner. Polen Polen hade år 2010 2 479 kommuner (Gmina). Kommunerna är av tre typer: Stadskommuner som består av en stad. Stads- och landskommuner som består av en stad med omgivande landsbygd. och Landskommuner som består av byar och landsbygd. Portugal Portugal består av 308 kommuner, 18 distrikt och 2 självstyrande regioner. Vissa kommuner är formellt bildade redan innan Portugal grundades som stat. Schweiz Decentraliseringen är långt driven och kommunerna har många uppgifter. Dessa handhas mest av invånarkommunen, som liknar en svensk kommun. Budget och kommunalskatt beslutas ofta vid en kommunalstämma där alla myndiga schweizare får delta. 2013 hade Schweiz 2 408 invånarkommuner, några med färre än 30 invånare. I de flesta kantoner finns parallella medborgarkommuner som förvaltar fastigheter och handlägger medborgarskapsfrågor. Storbritannien Kommunindelningen skiljer sig mellan Storbritanniens fyra riksdelar. Wales, Skottland och Nordirland har liknande system, med en huvudsaklig indelning under riksdelsnivå, se Wales kommuner (unitary authorities eller principal areas), Skottlands kommuner (council areas) och Nordirlands distrikt (districts). I England finns fyra huvudtyper av kommuner (principal areas): non-metropolitan districts, metropolitan districts, London boroughs och enhetskommuner (unitary authorities). Non-metropolitan districts ingår i administrativa grevskap (non-metropolitan counties) som är sekundärkommuner. Metropolitan districts ingår i storstadsområden (metropolitan counties), som dock saknar kommunal funktion sedan 1986, och London boroughs ingår i Storlondon. Enhetskommuner är lagtekniskt sett både non-metropolitan districts och non-metropolitan counties. City of London och Scillyöarna är specialfall. Under kommunnivå finns i vissa områden i England, Wales och Skottland community councils, town councils eller parish councils, som har hand om vissa lokala frågor. Sverige I Sverige görs indelningen enligt regeringsformen i "kommuner på lokal och regional nivå". I annan författningstext, exempelvis i kommunallagen, och i dagligt tal används emellertid som regel benämningarna kommuner och regioner. Kommunerna och regionerna är till för sina medlemmar. Före 1863 var det kyrksocknarna som tog hand om de lokala frågorna, såväl världsliga som andliga. 1843 infördes en sockennämnd vid sidan om kyrkorådet för att handha fattigvårdsfrågor och hälsovård. Kommuner i dagens mening infördes genom 1862 års kommunalförordningar, som delade upp kyrksocknens uppgifter mellan de nyinrättade borgerliga och kyrkliga kommunerna. Därefter fanns det flera olika kommunformer i Sverige: städer, köpingar, kyrkliga kommuner och landskommuner. En särskild form var municipalsamhället. De nutida kommunerna infördes 1971, då begreppen stad och köping utmönstrades och ett generellt kommunbegrepp infördes. De kyrkliga kommunerna upphörde i och med relationsändringen kyrka-stat 2000. Idag finns det 290 kommuner i Sverige. Det politiska styret i en kommun är uppbyggt genom ett direktvalt kommunfullmäktige, som väljs på samma sätt och på samma dag som riksdagen, med partival. Under kommunfullmäktige finns styrelsen (eller som den oftast kallas: kommunstyrelsen) som sköter det övergripande löpande politiska arbetet och därtill finns olika nämnder och styrelser som sköter kommunens åtaganden inom olika områden. Under nämnder och styrelser finns kontor och förvaltningar med anställda tjänstemän som skall verkställa politikernas beslut och sköta det dagliga arbetet i kommunens verksamheter. Tyskland Förbundsrepubliken Tyskland är indelad i 11 292 kommuner. Kommunallagstiftningen ligger på delstatsnivå, varför den skiljer sig åt i de olika förbundsländerna. Österrike Den kommunala självstyrelsen i Österrike är inskriven i författningen, medan den kommunala organisationen regleras av delstatslagar. Österrike har en enhetlig kommuntyp. Benämningarna köping (ty. Markt) eller stad (ty. Stadt) i Österrike är bara titlar utan rättslig innebörd. Begreppet kommun i andra sammanhang Som en kvarleva från tiden då den världsliga och den kyrkliga indelningen sammanföll, har Svenska kyrkans församlingar och samfälligheter fram till relationsförändringen 1 januari 2000, även benämnts kyrkliga kommuner och deras arbete reglerades då delvis av kommunallagen. Den världsliga grundenheten kallas kommun (primärkommun); vill man poängtera att det rör sig om denna och inte om den kyrkliga, kan man använda termen borgerlig kommun. Inom Socialdemokraterna kallas huvudorganisationenerna på lokal nivå för arbetarekommuner. I andra länder används ordet commune, Kommune etcetera ofta om frivilliga samhällsbildningar med kollektivt ägande. Kranskommun Kranskommun är ett informellt begrepp som normalt avser mindre kommuner som ligger i anslutning till en större och vars bebyggelse ingår i en gemensam tätort. Se även Sekundärkommun Kommunreform Kommunvapen Kommunal myndighet Kommunalism Pariskommunen (1792) och Pariskommunen (1871) Lokala politiska indelningar


text: Köpenhamns flygplats (; ) , i vardagsmun även benämnt Kastrups flygplats, är Köpenhamns internationella flygplats, belägen i Tårnby kommun (och en mindre del Dragør kommun) på Amager sydost om centrala Köpenhamn. Denna flygplats har landförbindelser med övriga Danmark och med Sydsverige. Flygplatsen är Skandinaviens största. Antal passagerare var år 2015 26,61 miljoner, varav 25,00 miljoner utrikes. 2016 ökade antalet till 29,1 miljoner. Flygplatsens järnvägsstation är också en av Danmarks mest trafikerade. Var femte direktavresande kommer från Sverige, till vilket de direkta Öresundstågen från Göteborg, Kalmar och Karlskrona (alla via Malmö och Lund) bidragit. Därtill är Köpenhamns flygplats en viktig transfer-hub för passagerare till/från Arlanda (Stockholm), Gardermoen (Oslo), Landvetter och Örebro, Stavanger och Bergen. Flygplatsens olika verksamheter har totalt anställda. En stor del av dessa är svenskar, och utrop sker blandat på svenska, danska och engelska. Från Roskildes flygplats, som ägs av Copenhagen Airport, avgår privatflyg samt en del inrikesflyg bland annat till öar utan fast förbindelse. Inrikesflyget planeras minskas, kopplat till uppsnabbning av tåg. Historia Flygplatsen började användas som flygfält under 1920-talet. Fördelarna med läget var att man hade en plan yta och låg nära vatten, vilket var viktigt då sjöflygplan fortfarande användes i stor utsträckning. Den namngavs Kastrup Lufthavn, efter den närliggande byn Kastrup. 1934 invigdes den första terminalen på flygplatsen (delvis nuvarande terminal 1 för inrikesflyg) och användes då för danskt inrikesflyg till Bornholm och Ålborg liksom för utlandsflyget som fanns, framförallt linjer till Hamburg och Berlin men även till Stockholm via Malmö. Under andra världskriget besattes flygplatsen den 9 april 1940 av tyska flygplan som inte mötte något motstånd utan kunde landa enkelt. Flygplatsen förblev i tysk besittning till 5 maj 1945 då de tyska styrkorna i Danmark kapitulerade. Efter kriget dröjde det tills utlandstrafiken utanför Norden kom igång igen då de viktiga flygförbindelserna mot Tyskland var utslagna flera år framöver. När SAS grundades 1946 blev Köpenhamns flygplats tillsammans med Fornebu i Oslo och Bromma i Stockholm en hub för utlandstrafiken. 1947 omkom Sveriges arvprins Gustaf Adolf i flygolyckan vid Kastrup. Planet på väg mot Stockholm hade precis lyft när det havererade och alla ombord omkom. Flygplatsen byggdes ut i etapper under 1950- och 1960-talen i samband med att den internationella flygtrafiken ökade. Köpenhamns flygplats hade blivit SAS huvudnav för långdistanslinjer, bland annat eftersom Bromma har för korta banor för stora jetplan med mycket bränsle, och för att man gärna ville locka resenärer från kontinenten. Flygplatsen kom därmed att få flera betydelsefulla långdistanslinjer Det har framför allt varit den internationella trafiken som varit av betydelse för flygplatsen, då inrikesflygets roll minskat alltmer i samband med brobyggen över bälten, förbättrade väg- och järnvägar med mera. Från 1964 till 2000 körde Flygbåtarna svävare som tog flygpassagerare mellan Svävarterminalen i Malmö och en hamn som fanns i utkanten av flygplatsen varifrån man körde passagerarna vidare i bussar. Öresundsbrons öppnande år 2000 betydde slutet för svävartrafiken, liksom för vissa flyglinjer till södra Sverige. Länge stod en politisk strid om flygplatsens framtida vara eller icke-vara. I Storplanen för Köpenhamn ansåg utredare på 1960-talet att Kastrup behövde ersättas med en ny flygplats, förslagsvis på det nästintill obebodda Saltholm samtidigt som man då skulle bygga Öresundsbron mot Malmö. Fördelarna var att man hade närmast obegränsat med landområde att bebygga och att det inte längre skulle bullerstöra invånarna i Köpenhamn och Dragör, vilket var en viktig synpunkt då bullernivåerna ökade i samband med jetflygplanens lanserande. 1973 kom förslaget upp i Folketinget men föll då på kostnaderna, som ansågs vara för höga, samtidigt som Danmark vid den tiden genomled en lågkonjunktur. Under 1970-talets slut rasade debattens vågor åter höga vilket slutade med att Saltholm fredades 1980 samtidigt som man tog ett principbeslut samma år om att satsa på en utbyggnad av Kastrup. Flygbuller av idag är heller inte vad det har varit, moderna flygplan är tystare, stiger snabbare och genererar mindre avgaser. Under de senaste decennierna har man satsat på en rejäl utbyggnad över hela flygplatsområdet och av terminalerna vilket fortgår än. Stora Bältbron (1997) innebar en kraftig minskning i inrikesflygtrafiken. 1998 invigdes Terminal 3, motorvägen E20 och Öresundsbanan till flygplatsen, 1999 invigdes flera parkeringshus. Öresundsbron (2000) innebar en minskning av flygtrafiken med Sydsverige. Å andra sidan skulle många av dessa passagerare byta till andra plan på Köpenhamns flygplats och använder flygplatsen ändå. Hösten 2007 blev metrons förlängning från Lergravsparken till flygplatsen klar. Även en mindre terminal för lågprisflyg, kallad "CPH-Go" har tagits i bruk. Framtida utbyggnader av flygplatsen inkluderar en Terminal 4 och en utbyggnad mot öster, mot Öresund. Parallellbanesystemet skall anpassas för Airbus A380. Senare kommer eventuellt även bana 12/30 att både ändra riktning (och då istället bli bana 13/31) och förskjutas österut. De största flygbolagen på Kastrup, räknat efter antal passagerare, var år 2016 SAS (36 procent av alla passagerare), Norwegian (17 procent), Ryanair (6,6 procent) och Easyjet (5,4 procent). Kommunikationer Från år 2007 finns en ändstation på linje M2 i Köpenhamns Metro med trafik i fyra- eller sexminutersintervall mot centrala Köpenhamn. Stationen heter "Københavns Lufthavn" och är belägen på en bro intill Terminal 3. Flygplatsen har en järnvägsstation med 20-minuters öresundstågstrafik på sträckan Malmö–Köpenhamn, vändande danska intercity- och Re-tåg, samt i SJ:s regi X 2000 till/från Stockholm, sommartid även Göteborg. Stationen, som kallas "CPH Lufthavn" / "CPH Airport", och som efter Hovedbanegården och Nørreport är östra Danmarks tredje största station för fjärr- och regionaltåg, har två perronger, vilket medför vissa kapacitetsbegränsningar, och ett förbigångsspår för godståg. Den är nedgrävd intill Terminal 3, med kort gångavstånd för flygresande. Motorvägen mellan Malmö och Köpenhamn går också förbi Kastrup. Busstrafiken är också omfattande, med många stadsbusslinjer mot centrala Köpenhamn, men det finns även trafik till många orter i Sverige med till exempel Flixbus. Både svensk och dansk taxi kör till flygplatsen från respektive sida, från svensk sida fördyrar broavgiften priset. Terminaler Sedan 2015 används ordet Terminal om incheckningsområdena. Alla transitområdet nås inomhus till fots och räknas som en gemensam terminal. Den är uppdelat i delar med bokstäver som namn. Terminal 1 (1969) bestod av sju sammanbyggda paviljonger och kallas därför också "De syv små hjem". Terminalen användes för inrikesflyg (inte Färöarna eller Grönland). Terminal 1 (incheckningshallen) stängdes våren 2015 och dess gater räknas efter det som en del av terminal 2. All inrikestrafik går sedan dess från övriga terminaler blandat med utrikestrafik. Terminal 2 (1964) fungerade uteslutande som utrikesterminal fram till 1998, då Terminal 3 invigdes. Terminal 3 (1998) är den nyaste terminalen. Den innehåller även bagageutlämningen och ankomstdörren. Utöver att den är flygterminal, fungerar den också som järnvägsstation för fjärresenärer, som skall till andra platser i Danmark eller till Sverige via Öresundsbron. Även metron kör till Terminal 3, ovanför järnvägsstationen. Terminal 3 används som primärterminal av SAS och deras samarbetspartners i Star Alliance, medan andra flygbolag använder Terminal 2. Pir A (f.d. terminal 1) och pir B används endast för flyg inom Schengenområdet (ingen passkontroll utom eventuellt vid incheckning). Pir C används mest för utanför Schengenområdet, men några gater inne i huvudbyggnaden för flyg inom Schengen kallas C. Pir C har fått en gångbrygga för Airbus A380 som Emirates flyger. Pir D och F har flyg både inom och Schengenområdet. CPH Go (2010), numera Pir F, är byggd för lågprisbolag och har inga gångbryggor och allt bagage lämnas ut till passagerarna utan transfermöjlighet. Wizz air, easyJet, Transavia och Ryanair använder terminalen. Det är inte någon tydlig uppdelning av de övriga pirarna mellan flygbolag, förutom uppdelningen inom och utom Schengenområdet. Det största flygbolaget SAS använder pir A, B, C och D. En ny pir, kallad pir E är under byggnad och ska vara klar 2020. Både den vingformade ankomsthallen – samt Hotel Hilton Copenhagen Airport (2001) är ritade av Vilhelm Lauritzen. Det nya kontrolltornet är byggt för Naviair av ett konsortium bestående av arkitekterna Vilhelm Lauritzen, rådgivande ingenjörerna Moe och Brødsgaard samt entreprenörfirman E. Pihl & Søn. Tornet är ännu inte taget i operationellt bruk. Man har god utsikt över parkerade plan från terminalerna, dock endast om man passerat säkerhetskontrollen (endast med flygbiljett). Om man vill se plan starta och landa är Amager Landevej väster om banorna (där det finns ett hamburgerställe), eller Kystvejen nordöst om banorna bra ställen. Passpolisen kan utfärda tillfälliga danska pass.. Svenska tillfälliga pass utfärdas hos Malmö-polisen, Malmö flygplats (svårt att hinna) eller ambassaden i Köpenhamn. Statistik Bansystem Kastrup har tre anlagda start- och landningsbanor, vilket ger tillgång till sex val av start eller landning. Två av banorna är parallella och används vid normala väderförhållanden på så sätt att en bana för startande flygplan och dess parallellbana för landande flygplan. Detta system infördes på tidigt 1970-tal och ger hög kapacitet. Man startar och landar alltid åt samma håll, normalt i motvind. Tvärbanan används vid speciella vindförhållanden och (om möjligt) vid förfrågan från flygplan. Bana 22L (som används vid landning med vind från syd eller väst) är utrustad med Instrument Landing System (ILS) kategori 3, vilket innebär att flygplan kan landa utan någon sikt alls (under förutsättning att vindförhållandena inte stör, men det är sällan både blåsigt och dimmigt samtidigt). "Nya parallellbanan" underlag asfalt bana 22R (mot sydväst) 3300 m ILS CAT II (110.9 MHz) bana 04L (mot nordost) 3300 m ILS CAT II (110.5 MHz) "Gamla parallellbanan" underlag asfalt bana 22L (mot sydväst) 3000 m ILS CAT III (109.5 MHz) bana 04R (mot nordost) 3000 m ILS CAT II (109.3 MHz) parallellbanorna har exakt riktning, bana 22L/R har kompassriktningen 220 grader, och 04L/R 40 grader "Tvärbanan" underlag betong bana 12 (122 grader, mot sydost) 2800 m ILS CAT I (109.9 MHz) bana 30 (302 grader, mot nordväst) 2800 m ILS CAT II (108.9 MHz) På flygspråk har en bana alltid två nummer, baserat på banans kompassriktning, ett nummer per riktning (sista siffran stryks efter matematisk avrundning till tiotal grader, är exempelvis banans kompassriktning 118 gr får banan nr 12, och från motsatt håll 30). Beteckningar R och L står för höger respektive vänster. (Även C kan förekomma om det finns tre parallellbanor). Bana 12/30 är egentligen längre än 2800m , men på grund av ljudrestriktioner får ett antal hundra meter av banans västliga ände ej användas annat än i nödfall. Inflygningar till bana 12 är under bullerrestriktioner. Vanligen används den åt andra hållet, bana 30 eftersom nordvästlig vind är vanligt. Samtliga banor saknar slope det vill säga de lutar inte, och deras höjd över havet är 17-20 fot (omkring 5-6 meter över havet). Destinationer Se även Lista över största flygplatser i Norden Skjutningen på Köpenhamns flygplats 1996 Referenser Noter Källor https://web.archive.org/web/20130327115951/http://www.cph.dk/CPH/DK/INVESTOR/Trafik/2012/December.htm Externa länkar Officiell webbplats Hemsida på Svenska Samtliga destinationer Flygplatser i Danmark Köpenhamns metrostationer Transport i Köpenhamn Amager Tårnby kommun Öresundsregionen Flygplatser invigda 1925


text: Karlsborgs kommun är en kommun i Västra Götalands län, i före detta Skaraborgs län. Centralort är Karlsborg. Landskapet i området som utgör kommunen är mycket omväxlande. I norr finns en bergig och kuperad kust medan området i söder är betydligt flackare. Kommunen är främst känd för de militära anläggningarna, såsom Livregementets husarer (K 3) och ammunitionstillverkaren Nammo Vanäsverken AB. Sedan kommunen bildades 1971 har invånarantalet successivt sjunkit. En ökad invandring från utlandet gjorde dock att trenden avstannade under 2010-talet. Efter valen på 2010-talet har kommunen styrts av Alliansen, mandatperioden 2014–2018 styrdes dock kommunen av Moderaterna i koalition med Socialdemokraterna. Administrativ historik Kommunens område motsvarar socknarna: Brevik, Mölltorp och Undenäs. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn. 1885 bildades Karlsborgs landskommun genom utbrytning ur Mölltorps och Undenäs landskommuner. Den 30 maj 1941 inrättades Mölltorps municipalsamhälle i Mölltorps landskommun. Vid kommunreformen 1952 bildades i området tre "storkommuner": Mölltorp (av Brevik, Mölltorp och Ransberg), Karlsborg (oförändrad) och Undenäs (av Halna och Undenäs). 1959 upplöstes Mölltorps municipalsamhälle. Karlsborgs kommun bildades vid kommunreformen 1971 av Karlsborgs landskommun, samt delar ur Mölltorps landskommun (Breviks och Mölltorps församlingar) och ur Undenäs landskommun (Undenäs församling). Kommunen ingick från bildandet till 2009 i Mariestads domsaga och kommunen ingår sedan 2009 i Skaraborgs domsaga. Geografi Kommunen är belägen i de nordöstra delarna av landskapet Västergötland intill Vätterns västra strand. I norr gränsar Karlsborgs kommun till Laxå kommun och Askersunds kommun i Örebro län, på andra sidan Vättern i öster gränsar kommunen till Motala kommun och Vadstena kommun i Östergötlands län. I söder gränsar kommunen till Hjo kommun samt i väster till Tibro kommun och Töreboda kommun, alla i före detta Skaraborgs län. Topografi och hydrografi Landskapet i området som utgör kommunen är mycket omväxlande. I norr finns en bergig och kuperad kust medan området i söder är betydligt flackare. Det finns gott om sjöar i området, flera småsjöar och en del av sjön Unden. Göta kanal flyter genom Viken och sedan vidare till Vättern i höjd med centralorten. I kommunen finns flera större isälvsdeltan varav Skallhultsplatån, Mölltorpsplatån och Perstorpsfältet är de mest kända. Dessa bildades i samband med inlandsisens avsmältning. I nordöst finns ett delvis storblockigt urskogsområde som utgör en del av Tivedens nationalpark. Naturskydd I kommunen finns Tivedens nationalpark. Därtill fanns 13 naturreservat i Karlsborg år 2022, varav ett förvaltades av kommunen. Tivedens nationalpark beskrivs av Naturvårdsverket som "ett kuperat och vilt skogslandskap med dramatiska sprickdalar, vackra skogssjöar, jätteblock vid Stenkälla, utsikt från Trollkyrkobergen samt badstranden vid Vitsand". Naturreservatet Håketjärnarna beskrivs av Länsstyrelsen i Västra Götaland som ett "Tiveden i miniatyr". I reservatet finns exempelvis tjäder och nattskärra. Ett annat naturreservat är Röå alsumpskog. Reservatet domineras av sumpskog bestående av klibbal och björk. Reservatet är även klassat som Natura 2000-område. Administrativ indelning Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering indelad i fyra församlingar: Breviks församling, Karlsborgs församling, Mölltorps församling och Undenäs församling. Från 2016 indelas kommunen istället i fyra distrikt, vilka motsvarar de tidigare socknarna Brevik, Karlsborg, Mölltorp och Undenäs. År 2015 fanns fortfarande samma församlingar som vid årsskiftet 1999/2000, vilket distriktsindelningen är baserad på. Tätorter Enligt SCB:s tätortsavgränsning 2020 fanns fyra tätorter i kommunen: Karlsborg med 3 749 invånare, Forsvik med 323 invånare, Mölltorp med 1 084 invånare och Undenäs med 214 invånare. Totalt bodde 77,1 procent av kommunens invånare i någon av tätorterna 2020, vilket var lägre än genomsnittet för riket där motsvarande siffra var 87,6 procent. Styre och politik Styre Mandatperioden 2010–2014 styrdes kommunen av Alliansen, vilka hade 17 av 31 mandat i kommunfullmäktige. Efter valet 2014 bildades ett blocköverskridande styre bestående av Moderaterna och Socialdemokraterna. Karlsborgs kommun styrs efter valet 2018 av Alliansen i minoritet med 15 av 31 mandat. Koalitionen har ingått en valteknisk samverkan med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet, vilka samlar 12 mandat. Således är Sverigedemokraterna, som samlar fem mandat, det enda partiet i kommunfullmäktige som helt utestängts från makten. Kommunfullmäktige Kommunfullmäktige i Karlsborg hade 35 mandat fram till valet 1998, därefter minskade antalet mandat till 31. Presidium Källa: Mandatfördelning i Karlsborgs kommun, valen 1970–2018 Nämnder Kommunstyrelsen Kommunstyrelsen i Karlsborg har 11 ledamöter. Mandatperioden 2018–2022 tillhör fyra av ledamöterna Socialdemokraterna medan Centerpartiet och Moderaterna har två vardera. Kristdemokraterna, Liberalerna och Sverigedemokraterna har en ledamot vardera. Övriga nämnder Förutom kommunstyrelsen hade kommunen sju andra nämnder (2022) – Kultur- och fritidsnämnden, Barn- och utbildningsnämnden, Socialnämnden, Byggnadsnämnden, Kollektivtrafiknämnden, Lönenämnden och Valnämnden. Kollektivtrafiknämnden är en gemensam nämnd för Karlsborg, Hjo och Tibro. Dess förvaltning, Kollektivtrafikkontoret, är belägen i Tibro. Även lönenämnden är gemensam för flera kommuner, i detta fall Karlsborg, Gullspång, Mariestad och Töreboda. För lönenämnden är Gullspångs kommun är huvudman. Ekonomi och infrastruktur Näringsliv Kommunen är främst känd för de militära anläggningarna, såsom Livregementets husarer (K 3) och ammunitionstillverkaren Nammo Vanäsverken AB. Den senare var kommunens största privata arbetsgivare år 2020 med 175 anställda. Den största arbetsgivaren var dock kommunen med 501 anställda. Mölltorps Gjuteri & Mekaniska Verkstad AB och Brodit AB, vilka tillverkar fästen för mobiltelefoner och surfplattor, är andra större företag. Enligt uppgifter från 2014 pendlade 30 procent av kommunens förvärvsarbetande till andra kommuner och 25 procent av arbetstillfällena innehades av inpendlare. Jord- och skogsbruk Norra delen av kommunen har ett tunt jordtäcke och är därför inte lämpligt för jordbruk. I västra delen är däremot jordtäcket tjockare och i de breda dalgångarna är förutsättningarna för jordbruk goda, än bättre jordbruksmark finns i kommunens södra del. En stor andel av kommunen utgörs av skogsmark, vilka främst användes för jakt och svedjebruk fram till 1600-talet. Under 1600-talet kom skogen att bli en viktig produkt vid järnindustrin och samtidigt blev tjära en viktig exportvara. Skogsbrukets expansion ledde till att större bruk etablerades kring Forsvik, Granvik, Igelbäcken och Sätra. Jordbruksbefolkningen ökade under 1800-talet vilket ledde till ökat behov av ängs- och betesmark. Parallellt med detta växte sågverksindustrin vid Forsvik och Sätra. Sammantaget innebar detta att stora arealer skog avverkades utan större tanke på återväxt. Först långt in på 1900-talet åtgärdades bristen på skogsvård. En majoritet av dagens odlingsmarker har brukets sedan medeltiden. Exempel på större gårdar i kommunen är Sannum, Forsvik, Bocksjö och Gällsebo. Råvaror I kommunen har man brutit torv, främst kring Amperna öster om Brevik och i området nordost om Mölltorp. Denna skeppades sedan från Amperna över Vättern till Motala. Järn- och mangangruvor har funnits vid Bölet. Industri Järnindustrin har haft stor betydelse för kommunens utveckling och de viktigaste platserna för dess framställning var Forsvik, Granvik, Igelbäcken och Sätra. Med anor från medeltiden har Forsviks bruk haft en särställning i den industrihistoriska utvecklingen i Karlsborg. Turism Turismen är en viktig del av det lokala näringslivet och två av de största besöksmålen i Skaraborg hittas i kommunen, Göta kanal och Karlsborgs fästning; andra stora turistattraktioner är Tivedens nationalpark och Forsviks bruk. Infrastruktur Transporter Genom kommunen går tre stora vägar, riksväg 49, länsväg 195 och länsväg 202. Riksväg 49 och väg 195 fungerar som transportsätt för kommunikationer söderut, norrut och mot Skövde. Landskapet i nordväst är dock mindre lämpat för vägdragningar. Bitvis uppgavs länsväg 202 mot Töreboda och Mariestad ha låg standard. År 2014 användes bil som primärt transportmedel trots bra turtäthet till Tibro och Skövde. I övrigt var busstrafiken mycket begränsad. Tidigare fanns person- och godstrafik mellan Skövde och Karlsborg på Karlsborgsbanan. Persontrafik lades ner 1986 och godstrafiken 1996. Banan har därefter fått förfalla, dock görs nya utredningar med jämna rum för att se över möjligheten att återuppta trafiken. Från Karlsborg sträcker sig Göta kanal mot nordväst genom sjöarna Bottensjön och Viken. Denna sträcka används för passagerartrafik. Första landningen i kommunen med flygplan skedde redan 1913. Därefter har både vatten och land använts som landningsbana. År 1950 anlades huvudbanan på Karlsborgs flygplats, en flygplats som kom att användas av flygflottiljen F6 fram till 1994. Därefter har F 7 Såtenäs nyttjat flygplatsen fram till 2018 då den stängdes gör renovering, 2022 öppnades den åter. Befolkning Demografi Befolkningsutveckling Under den expansiva perioden som kommunen genomgick under 1950-talet var invånantalet över . Därefter har invånarantalet successivt sjunkit till under personer på 2000-talet. Inflyttning från utlandet har gjort att invånarantalet ökat något efter 2013 och därmed balanserat både den naturliga folkminskningen och utflyttningen till kringliggande kommuner. Kommunen har invånare (), vilket placerar den på plats avseende folkmängd bland Sveriges kommuner. Kultur Kulturarv På Vanäs udde vid Vätterns västra strand ligger Karlsborgs fästning, som tog 90 år att färdigställa. Denna började byggas efter att Sverige förlorat Finland till Ryssland under början av 1800-talet. Syftet var att förflytta kungafamiljen, regeringen och guldreserven från det geografisk utsatta Stockholm i händelse av krig. År 2022 fanns tre byggnadsminnen i kommunen: Kungsvillan, Edets benstamp och kvarn samt Forsviks bruk. Kommunvapen Blasonering: I silver en av en vågskura bildad stam, däröver i blått en från kant till kant gående fästningsmur av silver, försedd med ett trappstegsformat gotiskt porttorn och tre blå kvadratiska gluggar på ömse sidor. Trots sin ställning som "Sveriges reservhuvudstad" var fästningen Karlsborg och tätorten däromkring aldrig stad eller köping eller ens municipalsamhälle utan ingick i landskommunen. Inte heller fanns något heraldiskt vapen. Efter sammanläggningen 1971 utlystes därför en tävling om ett sådant. Fästningsmuren och porttornet är en stiliserad avbildning av det "götiska valvet" som leder in på fästningsområdet. Vapnet kunde registreras i PRV 1980. Se även Karlsborgs socken Karlsborgs garnisonsförsamling Personer med anknytning till Karlsborgs kommun Referenser Externa länkar Karlsborgs kommun Sveriges kommuner


text: Kanot är ett samlingsnamn för olika mindre, smala vattenfarkoster som vanligen drivs framåt med hjälp av muskelkraft och paddel, men även segel förekommer på vissa typer. En kanot är en spetsgattad farkost med både för- och akterstäv. Kanoten kan antingen vara helt öppen utan däck eller vara försett ett däck med en eller flera sittbrunnar. Ordet är ursprungligen ett karibiskt ord, canoa, som betyder båt. Ordet kanot används i svenska språket som en övergripande term, som omfattar t.ex. kajaker och kanadensare. Historik Kanotens ursprung finns i stort sett på alla platser där människan har varit bosatt. Byggnadssättet och materialet till kanoten varierar efter regioner. Karibiens kanoter heter pirog. Dessa består av en urholkad trädstock, och liknar de stockbåtar som har varit vanliga även i Europa ännu in i modern tid . De nordamerikanska indianernas kanoter är i Sverige kända under namnet kanadensare. De var ursprungligen klädda med näver eller skinn, men senare spändes en kanvas på en spantkonstruktion av trä. Dagens industriellt tillverkade kanadensare byggs i faner, aluminium eller plast. De arktiska kanoterna heter kajak, och är till skillnad från kanadensarna alltid däckade, med bara en liten öppning för paddlaren. De arktiska kajakerna består av ett tunt skelett av ben från till exempel val, eller ett träskelett från drivved. På äldre kajaker är skrovet klätt med skinn från sälar eller senare med kanvasduk. Senare har man börjat bygga av plywood eller tunna ribbor av trä som limmas och spikas till varandra. Moderna, industriellt byggda kajaker görs i glasfiber eller polyeten. En särskild typ är faltkajaken vars stomme byggs i trä eller aluminium, och med ett skinn där kanvas, gummiduk och syntetmaterial kan användas. Moderna kanoter Britten John MacGregor utvecklade under 1850- och 1860-talen en kanottyp med inspiration både från traditionella kanadensare och kajaker. Dessa kanoter kunde både seglas och paddlas. I Storbritannien och USA utvecklades under de närmaste årtiondena segelkanoterna. I Sverige, närmare bestämt i den 1900 grundade Föreningen för Kanot-Idrott, renodlades olika typer av segel- och paddelkanoter. Både den första renodlade tävlingskajaken och den svenska typen av segelkanot skapades här. Även den klassiska skärgårdskanoten skapades här av konstruktören Sven Thorell. I Tyskland utvecklades i början av 1900-talet faltbåten, en hopfällbar kanottyp som till dimensionerna byggde på MacGregors konstruktioner. De vanligaste materialen var gummiduk, kanvas och trä. Efterhand har även slankare modeller, faltkajaker, utvecklats. Från 1970-talet introducerades kanoter inspirerade av grönländska kajekförebilder, men byggda i glasfiber eller plast. En modern kanot har vanligen ett skrov av glasfiberarmerad polyesterplast eller av så kallad bakad faner, lager av faner lagda omlott i lim. Beroende på region har kanoter försetts med utriggare samt även varit förhöjda med ett övre bord på var sida. Ett exempel är björkebåten eller äsping. Kajaker drivs framåt med en dubbelpaddel, kanadensare och övriga kanottyper med en enkelpaddel. Kanotfamiljer De vanligaste kanoterna i Europa är kajaker och kanadensare. Det finns även utriggare och segelkanoter. Drakbåtar som blivit populära genom drakbåtstävlingar är också kanoter, liksom stand-up paddleboards (SUP) samt freestyle- och forspaddlingskanoter. Se även Kanotsport Paddling Kanotsegling Källor Kanotsport Paddling Båtar


text: Kung eller kungen kan syfta på: Kung – en titel på en manlig monark Kung (spelkort) – ett spelkort Kung (schack) – en schackpjäs Kung – en spelpjäs i spelet kubb (spel) Kung – ett bollspel avsett för fyra spelare, se Ruta (bollspel) Kung (öl) – ett varumärke för lageröl Kung, Papua Nya Guinea – en ö i Papua Nya Guinea Kung av sand – sång av Per Gessle Kung för en dag – sång av Magnus Uggla Småkung – kung för ett mindre rike Kungen Kungen – monarken i Sverige, se Svenska kungen Kungen (film) – svensk dokumentärfilm från 2023 Kungen, Kimitoön – en ö i Finland Kungen (patiens) – ett datoriserat patienskortspel Se även Küng


text: Kinda kommun är en kommun i södra delen av Östergötlands län. Centralort är Kisa. Kommunen består till större delen av ett sprickdalslandskap med stora inslag av berg. Området domineras av skogbevuxen moränmark. Jord- och skogsbruk liksom små och medelstora industrier och serviceföretag dominerade det lokala näringslivet i början av 2020-talet. Sedan kommunen bildades 1974 har invånarantalet legat stabilt mellan 9 762 och 10 635 personer. Efter valen på 2010-talet har kommunen styrts av olika regnbågskoalitioner. Administrativ historik Kommunens område motsvarar socknarna: Horn, Hycklinge, Hägerstad, Kisa, Kättilstad, Oppeby, Tidersrum, Tjärstad och Västra Eneby. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn. Den 15 april 1904 inrättades Kisa municipalsamhälle i Kisa landskommun. Vid kommunreformen 1952 bildades i området tre storkommuner: Norra Kinda (av de tidigare landskommunerna Hägerstad, Kättilstad, Oppeby och Tjärstad), Södra Kinda (av Horn och Hycklinge) samt Västra Kinda (av Kisa, Tidersrum och Västra Eneby). Samtidigt upplöstes Kisa municipalsamhälle. Vid kommunreformen 1971 bildades, genom ombildning av de tidigare landskommunerna, kommunerna Södra Kinda, Norra Kinda och Västra Kinda, vilka 1974 sammanslogs till Kinda kommun. Kommunen ingår sedan bildandet i Linköpings domsaga. Geografi Kommunen är belägen i den södra delen av landskapet Östergötland. Den gränsar i väster till Ydre och Boxholms kommuner, i norr till Linköpings kommun, i nordost till Åtvidabergs kommun, i öster till Västerviks kommun samt i söder till Vimmerby kommun. Topografi och hydrografi Kommunen består till större delen av ett sprickdalslandskap med stora inslag av berg, varav de högsta når omkring 300 meter över havet. I de högre belägna delarna intas dalgångarna ofta av isälvsavlagringar i form av åsar eller deltan, så som vid Svalsjö. Detta då Östersjöns motsvarighet nådde 130–140 meter över nuvarande nivå under inlandsisens avsmältning. Området domineras av skogbevuxen moränmark men uppodlade lerområden finns i anslutning till Åsundens sjösystem. Vallodling och betesdrift håller det gamla kulturlandskapet öppet på flera platser i kommunen, exempelvis runt Idhult öster om Åsunden. Det finns gott om sjöar och vattendrag i området exempelvis Åsunden och delar av Sommen samt Kinda kanals södra del. Naturskydd År 2022 fanns 36 naturreservat i Kinda kommun, varav 16 även var klassade som Natura 2000-område. Flera av reservaten inkluderar mäktiga förkastningsbranter, däribland Valö naturreservat, Klevbergets naturreservat och Ryda naturreservat. I reservatet Trollegater ligger en av Sveriges största urbergsgrottor som inkluderar ett system av gångar som är omkring hundra meter långt. Andra reservat, så som Hallstads ängar, utgörs av ängsmark. I Hallstads ängar fall, lindänge. Administrativ indelning Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering indelad i sex församlingar – Horns församling, Hycklinge församling, Kisa församling, Rimforsa församling, Tidersrums församling och Västra Eneby församling. Från 2016 indelas kommunen i följande distrikt, vilka motsvarar de tidigare socknarna – Horn, Hycklinge, Hägerstad, Kisa, Kättilstad, Oppeby, Tidersrum, Tjärstad och Västra Eneby. Tätorter Styre och politik Styre Efter valet 2010 styrde en regnbågskoalition bestående av Centerpartiet, Kristdemokraterna, Miljöpartiet och Moderaterna. Partierna samlade 21 av 35 mandat. 2014 års val ledde till maktskifte och Socialdemokraterna fick då för första gången på 12 år styra kommunen. Detta i en ny blocköverskridande koalition med Kristdemokraterna och Moderaterna. En ny koalition bildades efter valet 2018. Då mellan Centerpartiet, Landsbygdspartiet oberoende, Liberalerna och Socialdemokraterna. Ett år senare beslutade dock Centerpartiet tillsammans med Liberalerna och Socialdemokraterna att utesluta Landsbygdspartiet från samarbetet. Detta då "företrädare för LPo offentligt inte ska ha varit lojala mot gemensamt fattade beslut" och att "LPo ska ha brutit mot koalitionens värdegrund och interna arbetssätt". Kommunfullmäktige Kommunfullmäktige har 35 ordinarie ledamöter och 23 ersättare. Presidium Källa: Mandatfördelning i Kinda kommun, valen 1973–2018 Kommunstyrelsen Kommunstyrelsen har nio ordinarie ledamöter. Mandatperioden 2018 till 2022 tillhör två ledamöter Socialdemokraterna medan Centerpartiet, Kristdemokraterna, Landsbygdspartiet, Liberalerna, Moderaterna, Sverigedemokraterna och Vänsterpartiet har en ledamot vardera. Källa: Ekonomi och infrastruktur Näringsliv Jord- och skogsbruk liksom små och medelstora industrier och serviceföretag dominerade det lokala näringslivet i början av 2020-talet. Bland industrier märks pappersindustrin Sofidel Sweden AB, tidigare Swedish Tissue och el-, elektronik- och mekanikföretaget Rimaster Electrosystem AB Största arbetsgivare var dock kommunen själv med 747 årsarbetare år 2020. Infrastruktur Transporter Riksväg 34 genomkorsar kommunen från söder till norr och passerar genom centralorten. Även länsväg 134 genomkorsar kommunen, denna från sydväst till nordöst. Länsväg 135 går genom sydöstra delen av kommunen. Järnvägen Linköping–Hultsfred(–Kalmar) genomkorsar kommunen med station i Kisa. Befolkning Demografi Befolkningsutveckling Kommunen har invånare (), vilket placerar den på plats avseende folkmängd bland Sveriges kommuner. Kultur Kulturarv År 2022 fanns 520 fornlämningar, som hittats i Kinda kommun, registrerade hos Riksantikvarieämbetet. Bland dessa Gravfältet i Gumhem, som Länsstyrelsen beskriver som "ett av de vackraste i Östergötland". År 2020 fanns tre byggnadsminnen i kommunen – Kölefors vaddfabrik, Lokstallet i Kisa och Ramshults loftbod. Kommunvapen Blasonering: I rött fält inom en bård av silver ett korsat kors av samma metall, vars samtliga armar sluta i två utböjda spetsar. Vapnet bygger på ett häradssigill från 1568. Det hade år 1950 fastställts som vapen för Kinda härad. Efter kommunbildningen 1974 antogs vapnet för kommunen med den skillnaden att bården lades till. Bårder brukar inom heraldiken användas för att skilja två något olika enheter från varandra - detta fall häradet och kommunen. Vapnet registrerades hos PRV år 1974 med den äldre pluralformen sluta bibehållen. Se även Personer med anknytning till Kinda kommun Kinda Referenser Externa länkar Kommunens webbplats Sveriges kommuner


text: Kognitionsvetenskap är ett tvärvetenskapligt forskningsområde där forskare från så olika fält som filosofi, psykologi, neurovetenskap, datavetenskap, lingvistik och socialantropologi studerar det mänskliga tänkandets natur. Försök till att förstå och hitta förklaringar till tankesättets natur fanns redan på Aristoteles och Platons tid och än idag försöker forskare få svar på många av dåtidens frågor. Centrala forskningsområden Centrala kognitionsvetenskapliga frågeställningar är hur människan tar till sig och bearbetar information/kunskap, hur hon interagerar med den sociala och materiella omgivningen, hur hon fattar beslut och löser problem och vilken roll emotioner spelar för hennes tankeprocesser. Genom att studera kognitiva processer såsom minne, perception, uppmärksamhet, problemlösning, beslutsfattande och emotion men även människans medvetande utifrån ett tvärvetenskapligt perspektiv förväntar forskarna få svar på många av dessa frågor. Tillämpningar Kognitionsvetenskapliga idéer och teorier tillämpas och vidareutvecklas i forskning inom områden som människa-dator-interaktion (MDI), artificiell intelligens, datalingvistik, cybernetik, game studies och pedagogik. Datorbaserade tillämpningar spelar en allt större roll i människans vardag vilket kräver en djupgående förståelse vad som sker rent mentalt när människan använder sig av dessa på en daglig basis. I dagens samhälle har också det livslånga lärandet blivit allt viktigare, och kognitionsvetenskaplig forskning bidrar till en bättre förståelse för barns och vuxnas lärandeprocesser. Historisk utveckling Även om många av de grundläggande frågorna för kognitionsvetenskapen har sina rötter långt bak i historien (till exempel de grekiska filosoferna ovan), började den moderna kognitionsvetenskapens historia inte förrän vid 1900-talets mitt. Bland annat två konferenser brukar anges som de första tecknen på en ny (tvär)vetenskap. Den första konferensen ägde rum i september 1948 vid det Kaliforniska institutet för teknologi där främst datavetenskapen och neurovetenskapen sågs bidra till förståelsen för hur nervsystem kan styra beteende. Den andra konferensen ägde rum den 10—12 september 1956 på Massachusetts Institute of Technology (MIT), vilket många ser som året då kognitionsvetenskapen först såg sitt ljus. Vid den här tiden presenterades också flera vetenskapliga bidrag inom psykologi och lingvistik som bidrog till den kognitiva revolutionen, vilken något förenklat innebar att det blev möjligt och accepterat att förklara beteenden med hjälp av olika typer av mentala representationer (kallas ibland för den kognitiva revolutionen). Däremot dröjde det till 1970-talet innan kognitionsvetenskapen officiellt blev en vetenskap (till exempel med en vetenskaplig tidskrift). Kognitionsvetenskapen var till en början starkt påverkad av utvecklingen inom datavetenskap, och använde ofta datorn som metafor för kognition och tänkande, det vill säga tänkande sågs som (data)beräkningar. Denna syn på kognitionsvetenskapen speglas av Howard Gardners fem kriterier för kognitionsvetenskap som bland annat eliminerar emotioner och lyfter fram synen på människan som en dator. Kognitionsvetenskap idag Dagens kognitionsvetenskap ser dock annorlunda ut och har i viss mån börjat överge det starka inflytandet från datavetenskapen och datormetaforen. Bland annat har det så kallade situerade synsättet på kognition och kognitionsvetenskap under de senaste 20 åren ifrågasatt bland annat nödvändigheten av mentala representationer för att förklara kognitivt beteende och möjligheten att bortse från känslor (se till exempel Antonio Damasios teorier) och ämnesområdet. Framförallt betonas kognitiva agenters situerade och aktiva natur. Istället för att se kognition som passiv informationsbehandling betonas ömsesidig påverkan mellan hjärna, kropp och omgivning, där omgivningen kan vara allt ifrån artefakter som "post it-lappar" till kulturella mönster. En annan förändring är att bland annat neurovetenskap, biologi och antropologi har börjat spela en allt större roll i utvecklingen av kognitionsvetenskapen. Se även Epistemologi Kognition Kognitiv lingvistik Kognitiv psykologi Källor Professor Peter Gärdenfors artikel Cognitive science: from computers to anthills as models of human thought (historisk översikt) Externa länkar Länkar och resurser rörande kognitionsvetenskap (Centrum för informationsteknologi och kognitionsvetenskap). Neurovetenskap


text: Kognition är en psykologisk term och kan kort förklaras som en samlingsterm för de mentala processer, normalt viljestyrda, som handlar om kunskap, tänkande och information. I klassisk psykologi talas det om kognition, emotion och volition, alltså tänkande, känsla och vilja som de tre begrepp som styr psyket. Kognition och perception, det vill säga de psykologiska processer som är aktiva då vi tolkar sinnesintryck, är inte två helt skilda områden utan överlappar varandra. Inom området kognition ryms studier av hjärnans olika funktioner, som tänkande, uppmärksamhet, minne, inlärning, medvetande, språk samt beslutsfattande och problemlösning. Eftersom sinnesuppfattningen och tolkningen av dem beror på kunskaper och erfarenheter, ingår en del av dessa i kognitionen (andra i perceptionen som handlar om sinnesintryck). En del andra processer, som viljestyrd motorik, språk och verklighetsuppfattning, som är helt eller delvis inlärda, hör också till kognitionen. Se även Kognitiv psykologi Kognitionsvetenskap Kognitiv bias Externa länkar Svenska föreningen för kognitiva och beteendeinriktade terapier Artikel i Forskning & Framsteg 7/2011


text: Kunskap eller lärdom är inlärd teoretisk förmåga att förstå, återge och tillämpa information och idéer, exempelvis faktauppgifter om skeenden och sakförhållanden, tillvägagångssätt, regler, samband, begreppsdefinitioner, innovationer, orsaksförhållanden, förklaringsmodeller och prediktionsmodeller. En person kan förvärva kunskap genom att memorera och internalisera information som andra har kommunicerat, exempelvis genom studier. En person kan också själv utveckla ny kunskap genom att dra slutsatser ur praktiska erfarenheter och upptäckter, genom att syntetisera (kombinera) annan förvärvad kunskap eller genom systematisk forskning med hjälp av vetenskapliga metoder. Kunskap kontrasteras ibland mot praktiska färdigheter. Vetande är ett näraliggande koncept, som ofta kontrasteras mot tro. Ur ett generellt perspektiv är kunskap medvetenhet om verklighet, exempelvis "Jag existerar", "Jag vet att 1+1=2" eller "Jag vet hur man lagar pyttipanna". Inom den filosofiska disciplinen kunskapsteori (även kallad epistemologi) utgår man ofta från Platons definition av kunskap som "trosföreställningar som är både sanna och man har goda skäl att tro på", men det finns även andra teorier som den rationalistiska och empiristiska traditionen med Descartes och Locke som företrädare samt Kant som bidragit till en sammanjämkande syntes av dessa traditioner. Där diskuteras även hur kunskap kan rättfärdigas. Definition En traditionell uppfattning säger att kunskap är sann, rättfärdigad tro. Att en person P vet A (har kunskap att A är fallet), betyder således att: A är sann P anser att A är sann P har goda skäl för att hålla A för sann Denna analys är inte allmänt accepterad, utan har utmanats, särskilt genom Gettierproblemet. Detta utgörs av två exempelfall där en person har en rättfärdigad sann tro om något påstående X men vet ändå inte X eftersom legitimeringen är falsk. Ludwig Wittgenstein observerade att man kan säga "Han tror det, men det är inte sant." men inte "Han vet det, men det är inte sant." Enligt Wittgenstein är det inte olika mentala tillstånd, utan olika sätt att tala om övertygelse: skillnaden ligger i vilken aktivitet de sysslar med. Att veta till exempel att det brinner är inte ett mentalt tillstånd, utan att utföra en särskild aktivitet med tillståndet att det brinner. Wittgensteins slutsats är att "Vi förklarar att den vetenskapliga metoden är den mest trovärdiga teknik människan har utvecklat än så länge för att kontrollera tingens flöde och att etablera stabila trossatser." Typer av kunskap Information Information är kunskap som kommuniceras. Information är i teknisk bemärkelse detsamma som specifikation, avgränsning, utpekning eller reducering av alternativ. I informationsteoretisk mening skiljer sig information (eller nyttodata) från data (eller rådata), exempelvis informationens digitala representation. Informationsmängd är ett mått i enheten bit på minsta möjliga antal 0:or och 1:or som krävs för att representera datat digitalt efter att det har komprimerats så långt som är teoretiskt möjligt. Informationsmängd kan också beskrivas som den ökade bestämningsgrad man erhåller då en mängd möjliga alternativ reduceras till ett mindre mängd alternativ. Informationsutvinning (eng. data mining) eller dataanalys är statistiska metoder för att upptäcka och utvinna för människan meningsfull ny information och kunskap ur data (som även innefattar mönster utan mening). Genom metadata (information om data) kan maskiner förstå innebörden eller "semantiken" i data. Empirisk kunskap Kunskap som dras från erfarenheter, till exempel via trial and error, kallas empirisk kunskap. Den bygger på sinnesintryck och kräver bevis för att kunna kallas sann. Sådan kunskap tenderar att vara situationsbaserad, vilket betyder att kunskapen kan stämma i en situation, men vara felaktig i en annan. Två svampar till exempel kan vara nära nog identiska, men den ena vara giftig och den andra ätlig. Beroende på vilken man tidigare har stött på, kan man tro att den även den andra är giftig eller ätlig. En av de främsta fördelarna med den vetenskapliga metoden är att teorierna som den producerar i långt mindre grad är beroende på situationer och kan göras mer allmängiltiga. Empiri, via till exempel experiment ger vad som kallas "a posteriori"-kunskap (från 'efteråt', det vill säga att kunskapen kommer efter ett experiment eller dylikt). Exempel på sådan kunskap är "protoner består av kvarkar" och "Agatha Christie skrev många deckare". Analytisk kunskap Kunskap som inte kräver erfarenhet eller sinnesintryck utan beror på logik kallas analytisk kunskap. Det behövs inga bevis eller experiment för analytisk kunskap. Ett exempel är "Alla ungkarlar är ogifta." Sådan kunskap kallas även "a priori" (från 'före', det vill säga att kunskapen kommer före sinnesintryck etc.). A priori-kunskap är sådant man tar för givet. En stol är till exempel alltid utbredd i rummet och i tre dimensioner. Denna kunskap kan man inte glömma, ens vid amnesi. Analytisk kunskap strävar efter att säga något om de strukturella lagar som världen vilar på. Matematik är en sådan vetenskaplig disciplin. Man söker finna ut under vilka villkor som kunskap av olika slag kan byggas upp. Man diskuterar vilka krav som bör ställas för dess verifiering eller falsifiering. Både sinnesintryck och logisk slutledning har hög status som vägar till kunskap. Men det betyder alls icke att filosofer ser dem som problemfria. Sinnesintryck ger inte nödvändigtvis en säker kunskap om världen. Se: fantomsmärta. Sinnesintrycken kan även betvivlas till exempel med hjälp av det klassiska drömargumentet. (Hur vet du att du inte drömmer?) Ett sätt att angripa drömargumentet är att säga att kunskap handlar om lagbundenheter, invarianser. De regelbundna dragen i skeendet anses då borga för att det hör verkligheten till. Partiell och relativ kunskap En del epistomologer fokuserar på partiell kunskap. I de flesta verkliga fall är det inte möjligt att ha en fullständig förståelse av alla fakta inom ett område och därför måste vi acceptera att vår kunskap inte alltid är komplett. Det är i stort sett bara i enkla matematiska problem där vi har tillgång till alla fakta och alla metoder vi behöver för att lösa problemen. De flesta andra fall måste vi ta hänsyn till kontexten och sannolikhetslära. Lateralt tänkande kan också vara en metod för att lösa sådana problem. Inom andra grenar av vetenskapen kan man ha kunskapsideal som inte är lika absoluta som i filosofin. Inom till exempel historisk vetenskap gör man en värdering av historiska källor för att uppnå en rimlig grad av säkerhet; och når med andra ord en kunskap som är relativ. Se: historicitet. Här är källkritik en viktig infallsvinkel. Procedural och deklarativ kunskap Procedural kunskap (även "färdighetskunskap") är praktisk förmåga att utföra en uppgift. Deklarativ kunskap (även "propositionell kunskap") är kunskap som kan uttryckas i ord och handlar alltså om fakta. Procedural kunskap lärs bäst av att få utföra uppgiften, medan deklarativ kunskap lärs effektivast genom att till exempel lyssna eller läsa. Procedural kunskap inom läkaryrket kallas ibland för den kliniska blicken. Mänsklig kunskap Fram till 1900-talet, åtminstone i västerländsk filosofisk tradition, togs det för givet att kunskap var något som enbart människor - eller Gud - innehade. Ibland var cirkeln ännu mindre: enbart vuxna, enbart vuxna män, eller enbart vuxna vita män. Ibland åsyftades också vad ett samhälle visste, såsom "det koptiska samhället hade kunskap om X" (i kontrast till vad enskilda kopter hade kunskap om). Det var också ovanligt att anse att kunskap kunde vara omedveten, förrän Sigmund Freud systematiserade dessa tankar. Icke-mänsklig kunskap Enligt Karl Popper och Niels Jerne kan kunskap också kunna sägas finnas i immunsystemet och i DNA. För att skapa en definition som täcker dessa typer av kunskap har biologer ansett att kunskap måste finnas tillgängligt för systemet, trots att systemet inte måste vara medvetet. De har därför föreslagit följande kriterier: systemet bör vara dynamiskt och självorganiserande (till skillnad från en bok) kunskapen måste representera världen utanför på något sätt, eller sätt att hantera världen utanför det måste finnas något sätt för systemet att nå informationen snabbt nog för att det ska vara användbart Spridande av kunskap Kunskap är på många sätt sammankopplad med spridning. Två av de tydligaste elementen är dels att spridning en förutsättning för att informationen ska fortleva (om originalbäraren av kunskapen dör, dör annars också kunskapen), dels att kunskap inte har lika stor nytta om den hålls hemlig. I de flesta samhällen finns därför skolor vars främsta syfte är att sprida kunskap från den äldre generationen till den yngre generation eller från experter till nybörjare. Det pågår en stor diskussion om vilket som är viktigast av arv eller miljö. Spridning av kunskap kräver kommunikation. Två av de vanligaste formerna av metoder för att sprida kunskap är skriftspråket och talekonsten. Andra sätt att sprida kunskap är imitation och den sokratiska metoden. Se även Bildning Färdighet Idé Intellekt Mem Källor Wikipedia:Basartiklar


text: Kontext eller sammanhang handlar om omständigheter, omgivning eller en övergripande situation. Begreppet är teoretiskt viktigt inom strukturalism och postmodernism men inskränker sig inte till dessa sammanhang. I en hermeneutisk tradition är förståelse och kunskap om kontexten viktig för att göra en så korrekt och betydelsefull tolkning som möjligt. Inom semiotik, lingvistik, sociologi och antropologi hänvisar kontext till de objekt eller enheter som omger en fokal händelse, i dessa discipliner typiskt en kommunikativ händelse, av något slag. Kontext är "en ram som omger händelsen och ger resurser för dess lämpliga tolkning". Det är alltså ett relativt begrepp, endast definierbart med avseende på någon fokal händelse inom en ram och beroende av den ramen. Olika kontexter Inom lingvistik På 1800-talet diskuterades det om den mest grundläggande principen i språket var kontextualitet eller kompositionalitet, och kompositionalitet var vanligtvis att föredra. Verbal kontext hänvisar till texten eller talet som omger ett uttryck (ord, mening eller talhandling). Verbala sammanhang påverkar hur ett uttryck förstås, och det är kopplat till normen att inte citera människor utanför deras kontext. Eftersom mycket av den samtida lingvistiken tar texter, diskurser eller samtal som föremål för analys, sker det moderna studiet av verbala sammanhang i termer av analys av diskursstrukturer och deras inbördes relationer, till exempel koherensrelationen mellan meningar. Neurolingvistisk analys av sammanhang har visat att interaktionen mellan samtalspartner som definieras som parser skapar en reaktion i hjärnan som återspeglar prediktiva mönster och tolkningsreaktioner. Man kan då säga att ömsesidig kunskap, samtext, genre, talare och åhörare skapar en neurolingvistisk sammansättning av kontext. Inom sociolingvistiken definierades traditionellt social kontext i termer av objektiva sociala variabler, såsom de för klass, kön, ålder eller ras. På senare tid har social kontext tenderat att istället definieras relaterat till den sociala identitet som tolkas och visas i text och samtal av språkanvändare. Kontextparametrars påverkan på språkbruk eller diskurs studeras vanligtvis kopplat till språkvariation, stil eller register (se Stilistik). Det grundläggande antagandet här är att språkanvändare anpassar egenskaperna hos sitt språkbruk (såsom intonation, lexikaliskt val, syntax och andra aspekter av formuleringen) till den aktuella kommunikativa situationen. I denna mening kan språkbruk eller diskurs en given kontext kallas mer eller mindre "lämpligt". I språklig antropologi Teorin om teckenfenomen är anpassad från den hos Charles Sanders Peirce, som utgör grunden för mycket samtida arbete inom språkantropologin. Där är begreppet kontext en integrerad del av definitionen av indexet, en av de tre klasserna av tecken som utgör Peirces andra tecken. Ett index är ett tecken som betecknar i kraft av att "peka på" någon komponent i sin kontext. Med andra ord är ett indexikaliskt tecken relaterat till sitt objekt i kraft av deras samtidiga förekomst inom någon slags kontextuell ram. I naturlig språkbehandling I ord-bemärkelsen disambiguation är betydelsen av ord härledda från kontexten där de förekommer. Kontextvariabler Kommunikativa system förutsätter sammanhang som är strukturerade i termer av särskilda fysiska och kommunikativa dimensioner. Dessa sammanhang kan baseras på tid, plats och kommunikativ roll. Se även Social kontext Deixis Referenser Noter Vidare läsning För en genomgång av historien om principen om kontextualitet inom lingvistik, se Scholtz, Oliver Robert (1999) Verstehen und Rationalität: Untersuchungen zu den Grundlagen von Hermeneutik und Sprachphilosophie Externa länkar Termer inom litteraturvetenskap Pragmatik Sociolingvistik


text: Konstantin I kan syfta på: Konstantin den store (272–337), en romersk kejsare Konstantin I av Grekland (1868–1923), åren 1913-1917 samt 1920-1922. Konstantin I av Etiopien (1399–1468), även Zara Yaqob