text: Evertiq - Mats Karlsson och Thord Isaksson går i pension © andrzej thiel dreamstime.com Elektronikproduktion | 14 mars 2013 Mats Karlsson och Thord Isaksson går i pension Sammanlagt har de gjort över 70 år på Abelko, nu går inköpschef Mats Karlsson och utvecklingschef Thord Isaksson i pension. Mats Karlsson, inköpschef, och Thord Isaksson, utvecklingschef, har gått i pension efter 41 respektive 32 år på Abelko. "Både Mats och Thord är medarbetare som verkligen har bidragit till att göra Abelko till det företag det är idag. Deras arbetsuppgifter tas över av Mathias Hedqvist, inköpschef, och Martin Forsberg, utvecklingschef", skriver företaget. Abelko Innovation är ett elektronikföretag som grundades 1970 i Luleå. Företaget erbjuder energimätning, fjärrstyrning, fastighetsautomation, energioptimering och driftövervakning.


source: CulturaX

text: Tryck i bröstet höger sida. Smärtor i bröstryggen Source: https://i1.wp.com/autoclave.se/wp-content/uploads/2011/07/reference-djur.png Differentialdiagnos vid bröstsmärtor - womenwomm.be Sponsrat inlägg. I denna video testar vi just det. Ibland kommer det som ett dubbelslag mitt i magen. Programmering och design av Fredric Bohlin. Perikardit I regel intensiv bröstsmärta relaterad till kroppsläge och andning. Dov thoraxsmärta, -ömhet. I behandlingen används en rad olika metoder och tekniker för att reducera smärta och återupprätta normal funktion i leder, muskler, bindväv och nervsystem. Registrera dig. TRYCK I BRÖSTET HÖGER SIDA - värk höger sida. Ska jag nöja mig med läkarens svar? Tryck i bröstet höger sida, pyjamas flanell dam Frivilligt bidrag istället för betalvägg Detta val innebär att du inte ser regionalt innehåll och viktig information som gäller just din region. Vi använder Talande webb. Det är ett hjälpmedel för uppläsning av text. Läs mer här. Det kan finnas många olika orsaker till att du får ont i bröstet. Jag har lite då och då ont på samma sida som hjärtat sitter. Det hugger till och Mitt blodtryck är bra. Det skiljer sig också från smärta som beror på lungsjukdom då man förutom smärtor i bröstet också har symtom som hosta eller andnöd. Det kan vara svårt att avgöra om smärtan kommer från musklerna i bröstet eller från själva hjärtat. Har du mycket ont och ett kraftigt tryck över. Doktor Lennart Skoog svarar: Enstaka kortvariga hugg i bröstkorgen har inte med hjärtat eller lungorna att göra. Då man är stressad, orolig för någon allvarlig sjukdom eller har sovit dåligt ökar spänningen i muskler och då kan det också göra ont. Kontakta en vårdcentral eller jouröppen mottagning om du vet orsaken till bröstsmärtorna och behöver få behandling. Att få ont i bröstbenet är inget ovanligt men kan vara lite oroande. Här kan du läsa mer om vanliga orsaker till smärta och samtidigt få tips och goda råd. Det finns en del olika symptom i samband med smärta i bröstbenet. Det kan stråla ut i en arm eller ge tryckkänsla över bröstet. Behandling: Har du utan tänkbar anledning ont i vänster sida av bröstkorgen kan det. Ont i bröstet Samma typ av smärta/tryck som vid angina pectoris. Ibland ses tecken på akut högerkammarbelastning på EKG (T-negativitet i. Tyngdkänsla över bröstet, tryck över bröstet, obehag i bröstet. Bältros (skarp, stickande smärta på ena sidan som sträcker sig från bröstet till baksidan); ångest. TRYCK I BRÖSTET HÖGER SIDA - svenska texter om livet. Ska jag nöja mig med läkarens svar? Smärtorna är ofta lokaliserade till vänster sida av bröstet. det kan finnas ett område ovanpå bröstkorgen som ömmar om man trycker på det. womenwomm.be › webbnyheter › november › hjartinfarkt-vid "Trycket över bröstet var konstant. Jag sov väldigt Nu hade jag också tryck över bröstet. Det här Trycket i bröstet hade ändrat karaktär, börjat göra mer ont. Jag blev Mayson Joacimsbarn Persson, vice ordförande för RFSL ungdom, till höger, och Therese Fredros Fack sida vid sida för bättre välfärd. Charkpizza med parmesan och citron. Av HemmetsJournalPubliceraduppdaterad Doktorn. Artikel 1 av 10 Charkpizza med parmesan och citron. Få hemmetsjournal. Vad kan smärtsamma hugg i bröstet bero på? tryck i bröstet höger sida 3/14/ · Ont i bröstet beror ofta på att musklerna i bröstkorgen är överansträngda. Psykisk spänning kan också göra att du känner obehag i bröstet. Ibland kan bröstsmärtor bero på något allvarligt som kärlkramp eller hjärtinfarkt. Ring därför om du får en stark smärta i bröstet som inte snabbt går över. Astma och KOL kan ge andningsbesvär och tryck över bröstet. Mag-tarmsystem Magkatarr och magsår brukar orsaka smärtor i övre delen av magen, ibland upp i bröstkorgen, medan gallsten kan orsaka intensiva smärtor i intervaller högt upp på höger sida av magen bakom revbenen. Då är smärtan mera dov, kramande och brukar uppkomma eller förvärras vid ansträngning. Blodproppar bildas ofta i benen men kan uppstå även i andra delar av kroppen. Då man är stressad, orolig för någon allvarlig sjukdom eller har sovit dåligt ökar spänningen i muskler och då kan det också göra ont. Kända hjärt- och kärlsjukdomar/-problem som till exempel högt blodtryck. Om du däremot Skarpa, krampaktiga smärtor i bröstet, ofta på sidan. Smärtan strålar. Ibland är det på höger sida. som du beskriver, får tryck över bröstet, andfåddhet som kommer plötsligt, en känsla av att det är trångt i bröstet. Jag har under en längre tid haft ont i vänster sida vid bröstet. av mus-kelsmärta brukar det göra mera ont när man trycker på speciella punkter. Tryck i bröstet höger sida, filippa k mall of scandinavia Frivilligt bidrag istället för betalvägg Du har plötsligt krossning, klämma, skärpning, eller tryck i bröstet. Smärta strålar ut till din käke, vänster arm, eller mellan skulderbladen. Du har illamående, yrsel, svettningar, ett rusande hjärta, eller andnöd. Smärtor under revbenen på höger sida kan komma sig av många olika orsaker. Det kan vara bältros om huden är svidande och öm. Det kan vara sträckningar/blödning i musklerna mellan revbenen, då gör det ont vid rörelser. Det kan vara diskbråck som trycker på . Differentialdiagnos vid bröstsmärtor Akut hjärtinfarkt — definitioner, diagnoskriterier Akut koronart syndrom ST-höjningsinfarkt — STEMI Icke-ST-höjningsinfarkt eller instabil sida pektoris Akut högerkammarinfarkt Hjärtinfarkt utan ockluderande kranskärlssjukdom Akuta koronara syndrom — läkemedelsbehandling Akuta koronara syndrom — hypertoni mm Akuta koronara syndrom — diabetes mellitus, hyperglykemi Blödning vid behandling av akuta koronara syndrom AKS Postinfarktsyndrom Tryck och postkardiotomisyndrom Prinzmetals variantangina Spasmangina Takotsubokardiomyopati Stresskardiomyopati. Om kiropraktorn misstänker att smärtan beror på andra höger, som till bröstet i känsliga luftvägar eller hjärta, kommer du att bli återremitterad för ytterligare undersökningar hos läkare. Jag rekommenderar att du beställer tid på din vårdcentral för en hälsoundersökning. Ibland ses den då patienten har dålig hållning och "trycker ihop" bröstkorgen. Någon Smärta över i regel ett revben i övergången mellan brosk och ben, framför allt på vänster sida. "Tryck över bröstet". Om patienten känner smärta över dessa + smärta vid rörelse vänster eller höger talar detta för "låsning" i facettled. Men gör det ont i nacken eller att du känner ett tryck i bröstet av en enkel Har ont i bröstryggen, åt vänster sida till, detta går över i magen, tillbaka till ryggen. Jag har under en längre tid haft ont i vänster sida vid bröstet. Jag kopplar samman det med att när jag rör mig så får jag hugg. De sitter inte i så länge, bara några sekunder. Det blir liksom kramp och jag får svårt att andas just under det ögonblicket. Ibland kommer det som ett dubbelslag mitt i womenwomm.be: Hemmetsjournal. 2/2/ · Typiskt för angina pectoris är en dov, kramande smärta eller tryck mitt i bröstet, som uppträder framför allt i samband med ansträngning. Exempel på sådan ansträngning är gång uppför trappor eller annat fysiskt arbete. Även psykisk upphetsning kan orsaka dessa symtom. hej jag har en envis liten smärta under sista revbenet fram på höger sida, jag undrar vad det kan vara det verkar inte vara gallsten, jag har inga kraftigare smärtor och jag känner då ingen större skillnad på om/när/vad jag äter. urinen och avföringen är inte förändrad, ingen feber. då och då känns det utmed ryggen, på höger sida. gör även ont på höger sida av ryggen om. 7/24/ · Om musklerna är spända kan det trycka på nerver. Det kan stråla ut i en arm eller ge tryckkänsla över bröstet. Behandling: Har du utan tänkbar anledning ont i vänster sida av bröstkorgen kan det vara bra att undersöka, för att utesluta hjärtinfarkt. Annars kan stress vara en orsak till värk, försöka att minska womenwomm.be: Elin Gunnarsson. 10/31/ · Smärta över i regel ett revben i övergången mellan brosk och ben, framför allt på vänster sida. Ibland utstrålning i vänster arm. Till en början brännande smärta, som successivt klingar av och övergår till en molande karaktär. "Tryck över bröstet". Oftast kvinnor som drabbas. Vad kan det vara? Retrosternal bröstsmärta i regel av hög intensitet, tryck eller sveda i bröstet med duration mer än 20 minuter med bröstet sida en eller båda armarna, hals, käke. Ibland föregånget av attacker höger ökat i intensitet senaste dagarna. Symtom enbart från tryck kroppsdel, t ex rygg, buk eller armar, förekommer men är sällsynt. Man kan till exempel ha ansträngt musklerna i bröstkorgen och då kan man känna smärta och obehag över bröstet. Vid vissa tillfällen kan. Jag har haft detta symptom i över en veckas tid och har aldrig haft något liknande tidigare. Jag får en plötslig och kraftig smärta som känns. Siguiente: Border collie valpar säljes » » Anterior: « « Vad betyder andlig hälsa Copyright © Any content, trademarks, or other material that might be found on the this website that is not our property remains the copyright of its respective owners. In no way does this website claim ownership or responsibility for such items, and you should seek legal consent for any use of such materials from its owner. Tryck i bröstet höger sida womenwomm.be


text: Spel i Thule-kampanjen – Thulekampanjen Warning: Trying to access array offset on value of type bool in /customers/0/e/0/thulekampanjen.se/httpd.www/front/wp-content/themes/evolve/inc/dynamic-css.php on line 185 Warning: Trying to access array offset on value of type bool in /customers/0/e/0/thulekampanjen.se/httpd.www/front/wp-content/themes/evolve/inc/dynamic-css.php on line 186 Warning: Trying to access array offset on value of type bool in /customers/0/e/0/thulekampanjen.se/httpd.www/front/wp-content/themes/evolve/inc/dynamic-css.php on line 187 Warning: Trying to access array offset on value of type bool in /customers/0/e/0/thulekampanjen.se/httpd.www/front/wp-content/themes/evolve/inc/dynamic-css.php on line 188 Den här texten repriserar en del av En introduktion till Thule-kampanjen. Vad är det för typ av lajv? Thule-kampanjen är episk fantasy inspirerad av bl a författare som J. R. R. Tolkien, Stephen Donaldson, Lloyd Alexander, Katherine Kerr och G. R. R. Martin, men i lika hög grad av vår världs historia och mytologi. Huvudstoryn är episk i ordets litterära bemärkelse – en lång, svepande berättelse som spänner över lång tid, många människoöden, berör djupare frågeställningar och speglar kampen mellan gott och ont. Det kan se ut som en enkel kamp mellan gott och ont, men de flesta konflikterna är inte svart-vita och det finns mycket utrymme för gråskalor och komplicerade moraliska dilemman. Det ska aldrig vara lätt att vara god. Världen och berättelsen innehåller många fantastiska element, men den setting vi ser på lajven är samtidigt ganska grundad och jordnära. "Realism" är kanske inte ett relevant ord i en magisk värld men det är viktigt för oss att världen och spelmiljön känns trovärdig och logisk. Den större episka berättelsen ses ur enskildas synvinkel på många olika nivåer. Det sistnämnda är inte minst viktigt. Kampanjen skildrar ofta de stora, episka skeendena ur den lilla människans perspektiv. Lajven fokuserar långt ifrån bara på eliter utan handlar minst lika mycket om vanligt folk på alla sidor av konflikterna. Ett tema som alltid varit viktigt i kampanjen är just inverkan av krig och förtryck på vanligt folk och de olika enskilda ödena i krigets skugga. Thule-kampanjen har i snitt brukat ha 1-2 lajv om året. Deltagarantalet har varierat mellan 20 och 230, men ett "typiskt" lajv har omkring 50-60 deltagare. Lajven har oftast utspelats i Mälardalen då huvudarrangörerna är baserade i Stockholm, men några har hållits i t ex södra Dalarna. Lajven har varierat i längd från en eftermiddag-kväll till flera dagar, i allmänhet längre lajv ju fler deltagare. Även spelformen kan skifta från arrangemang till arrangemang beroende på upplägg och lokal. Ibland har vi t ex haft aktbyten med spelavbrott emellan, andra gånger har lajvet pågått 24 timmar om dygnet från spelstart till slut. Till skillnad från en del lajvkampanjer har vi inte ett fast område och spelmiljö där alla lajv utspelas, utan olika lajv utspelas på vitt skilda skådeplatser och speluppläggen varierar mycket. Somliga lajv har varit intrigtunga med uppdrag och mysterier som behöver lösas, medan andra byggt mer på relationer och interaktioner mellan rollfigurerna. Läs mer: Tidigare lajv i kampanjen Liksom är brukligt på de flesta svenska genrelajv skapas roller och i viss mån intriger till stor del av deltagarna i samråd med arrangörerna, som också står för bakgrunden och ramberättelsen. Deltagare som är särskilt intresserade av vissa inslag i fiktionen har ofta varit med och utvecklat dem vidare och ibland arrangerat egna lajv inom kampanjen, vilket vi uppmuntrar. Huvudarrangörerna har konsekvent behållit kreativ kontroll och haft sista ordet om vad som passar in och inte. Det har med tiden utvecklats en stark kultur och tradition av berättande i kampanjen. Dels i form av att legender, kväden och hjältedåd ofta berättas inlajv (och inte sällan är viktiga för handlingen), dels i form av att flera skriver noveller om sina rollers upplevelser både på och mellan lajven. Som framgår kan delar av berättelsen också flyttas framåt i andra format än lajv. Somliga episoder har spelats ut som bordsrollspel eller chattspel, andra har skrivits i novellform. Läs mer: Kreativitet och inspirationsmaterial Arrangörsprinciper Som arrangörer har vi traditionellt strävat efter sådant som: Långsiktig kontinuitet i handling och rollfigurer. Händelser på ett lajv kan få konsekvenser på andra lajv, och i mellanspel och skrivna texter, långt senare. Bredd och variation. Skådeplats, miljö och upplägg skiftar från lajv till lajv. Öppenhet och tillgänglighet gentemot deltagarna. Vi spelar också helst med så "öppna kort" som möjligt och föredrar transparens framför hemlighetsmakeri. Att ta även de "tråkiga", jordnära och praktiska delarna av arrangerandet på stort allvar. Att ge utrymme för deltagares önskemål och bidrag, samtidigt som vi håller på vår egen grundläggande vision. Att inte stå still utan fortsätta utvecklas och lära oss som arrangörer, prova nya grepp och behålla de som passar oss. Några punkter om den spelstil vi eftersträvar: Först och främst har vi en stark tonvikt på offlajv-hänsyn och generöst spel. Här ingår också ett aktivt arbete med jämställdhet och inkludering. Återkommande roller är ett viktigt sätt att skapa kontinuitet och flera rollfigurer har spelats i många år. Men vi uppmuntrar också till ett mer berättelseorienterat tänkande snarare än ett alltför snävt fokus på den egna rollen och hens synvinkel. I och med att vi hela tiden byter skådeplats kan ingen spela samma roll på alla lajv, och vi uppmuntrar deltagare att prova på olika typer av roller och även spela på olika sidor från lajv till lajv. Det är också viktigt att det inte hela tiden är samma personer som spelar hög respektive låg status. Vi uppmuntrar också till att inte "spela för att vinna" utan snarare för att skapa en gemensam berättelse och upplevelse. De sista åren har vi börjat experimentera med designmetoder som mer aktivt ska stötta detta.


text: Advokaten - en ny spännande thrillerserie - SF Studios Advokaten - en ny spännande thrillerserie Pressmeddelande • Sep 01, 2014 14:16 CEST Nu står det klart att Svensk Filmindustri (SF) genom produktionsenheten Tre Vänner utvecklar den nya thrillerserien Advokaten. Serien är resultatet av ett nytt samarbete mellan manusförfattarna Hans Rosenfeldt, som ligger bakom den internationella succéserien Bron och Michael Hjorth, skapare av Den Fördömde, tillsammans med författaren till Snabba Cash-trilogin tillika försvarsadvokaten Jens Lapidus. Advokaten tar oss via rättssalen med bakom kulisserna i Stockholms undre värld. Vi möter den unga advokaten Frank, som står inför sitt största fall hittills när han upptäcker mörka paralleller mellan sin egen familj och Stockholms allra tyngsta kriminella ligor. "Att få göra en sådan här TV-serie är den ultimata kicken för en som älskar berättelser om den mänskliga naturen. Samarbetet kring Advokaten har redan varit extremt givande." – Jens Lapidus. Advokaten blir en thrillerserie i tio delar med planerad inspelningsstart under 2015. Producent är Tre Vänners Jon Nohrstedt. "Det känns oerhört roligt att får jobba med Hans, Micke och Jens. Det är en mycket intressant konstellation och jag är säker på att Advokaten kommer att bli ett väldigt spännande och stort projekt." – Jon Nohrstedt. Produktionsbolaget Tre Vänner grundades 1995 av manusförfattarna Michael Hjorth, Johan Kindblom och Tomas Tivemark, där grunden är att skapa världar som människor vill återkomma till. Från och med 1 oktober 2013 ingår Tre Vänner som en produktionsenhet i Svensk Filmindustri, vars verksamheter är film- och TV-produktion, distribution och internationell försäljning av långfilm- och TV-drama. Bolaget har verksamhet i Sverige, Norge, Danmark och Finland. Bland Tre Vänners aktuella produktioner ser vi den avslutande filmen i långfilmstrilogin Snabba Cash – Livet deluxe, En man som heter Ove, Bamse och tjuvstaden, Den perfekta stöten och Pojken med Guldbyxorna. Läs mer på www.trevanner.se. Advokaten utvecklas i samarbete med TV4. AB Svensk Filmindustri (SF) etablerades 1919 och är det ledande filmbolaget i Norden med verksamhet i Sverige, Norge, Danmark och Finland. Bolagets verksamhet är film- och tv-produktion och distribution på bio, Home Entertainment och TV samt internationell försäljning. SF ingår i Nordens största mediebolag, Bonnier AB


text: Det är Botrygg och Semrén & Månsson som vunnit markanvisningstävlingen om att få bygga det nya landmärket i Norra Tyresö centrum. Det vinnande förslaget, innehållande bostäder och lokaler. – Vi är mycket glada över att få vara delaktiga i omvandlingen av Norra Tyresö centrum. Vi ser stor potential i kommunen och ser positivt på deras framåtanda och visioner, säger Adam Cocozza, vd på Botrygg, i ett pressmeddelande. Tyresö kommun beskriver utbyggnaden av Norra Tyresö Centrum som ett stort, viktigt och spännande steg mot visionen att Tyresö år 2030 ska vara Stockholmsregionens mest attraktiva kommun med 50 000 invånare. Den markanvisningstävling som utlystes i somras gällde etapp ett av nybyggnationen och inkluderade två kvarter med mindre flerbostadshus samt ett kvarter med ett höghus på sexton våningar. Sammanlagt lämnades 19 förslag in. Det vinnande förslaetg består av en byggnad innehållande 119 lägenheter, i huvudsak sm,å yteffektiva lägenheter, 1-3 rum och kök, samt lokaler på bottenplan. – Otroligt kul att få fortsätta med detta projekt, säger Lina Wågström på Semrén & Månsson. Platsens oregelbundna geometri utmanade oss till att hitta en formstark volym – en byggnad med tydlig identitet som blir en viktig del av Tyresös framtida centrum. Byggstart för Norra Tyresö centrum planeras till 2016/2017. Artiklar på samma ämnen Här byggs norra Sveriges högsta trähus Flexibla test-lägenheter blir nu verklighet Åtta byggherrar i Östra Sala backe #Botrygg #Lägenheter Mest lästa idag Johan Danielsson blir ny bostadsminister Förundersökning inledd mot Tomas Eneroth När får du ändra kostnaderna i entreprenaden? Rentalföretagen vill skynda på biometrisk avläsning


text: Kandidat, Kongressombud till UPK13: Isak Gerson [Arkiv] - Piratpartiets mötesplattform Piratpartiets mötesplattform > Piratpartiet > Forumarkiv > Ung Pirat - allmänt > Arkiv > Ung Pirats förbundskongress 2013 > Nominerade och utfrågningar för kandidater till kongressombud 2013 > Kandidat, Kongressombud till UPK13: Isak Gerson Visa fullständig version : Kandidat, Kongressombud till UPK13: Isak Gerson 2012-10-09, 14:24 Isak GersonKandiderar till Kongressombud till UPK13. https://forum.piratpartiet.se/misc.php?do=kandidatbild&bildid=236 Politisk färg: Star Trek Lördagsnöje: Obskyra akademiska tidskrifter Topplista över coola saker: Internet, bibliotek i rymden, rymden, bibliotek En starkare politik mot upphovsrätt och annan immaterialrätt Frågor om upphävandet av nationalstater Rymd- och arbetsmarknadspolitik Flugfredag på kongressfredagen En radikal linje i ordningsfrågor om streck i debatten Utan att tacka ja direkt kan jag deklarera att jag kan vara öppen för att vara med i revisionsarbetet. Jag har varit revisor för flera lokalavdelningar och distrikt i Ung Pirat, och även för en Sverokförening. Jag har tidigare arbetat betalt med att sköta ekonomin för ett rikstäckande ideellt förbund (Kristna Studentrörelsen). Jag har arbetat med partiets revision. Om ni vill diskutera uppdraget med mig är ni välkomna att maila mig på isak punkt gerson at ungpirat punkt se.


text: Nicolás Pierri – 15 oktober 2018 | Göteborgs Magiska Klubb Nicolás Pierri – 15 oktober 2018 2018-10-15 kl. 19:00 – 20:00 OBS! Nytt datum! 15 oktober! (Det blir inget ordinarie klubbmöte 1/10) I detta seminarium kommer Nicolás visa oss trick som är mycket lätta att utföra, men med mycket, mycket kraftfulla effekter! Det blir rutiner med kort och mynt som "packas ihop" till en mini-show på 30 minuter. Denna "mini-show" kommer att tjäna som utgångspunkt för att tala om rutiner, presentation, manus, sammanhang, minnestricks och mycket mer, som du kommer att kunna använda i din egen magi, oavsett vad du gillar eller vilken specialitet du har (mentalism, "close up", kort, bordstrolleri, scen, m.m.). Nicolás kommer att dela med sig av sina mest värdefulla hemligheter med mynt och en av hans första kärlekar, "Faro shuffle"!


text: 7Bit Casino är casinot för dig som älskar Bitcoin. Hittadittcasino -> 7Bit Casino är spelbolaget och nätcasinot för dig som vill spela online casino med Bitcoin. Ett av världens första casinon som erbjuder spelare möjlighet att sätta in och ta ut pengar med bitcoin. Här får man som spelare ta del av en bonus på 5 000 kr och 100 free spins. Spelutbudet är bra och varierat och 7Bit erbjuder spel från flera kända speltillverkare. Först och främst vill vi här på hittadittcasino.se rekommendera detta nätcasino för er som vill göra betalningar med BTC. På den första insättningen så väntar 100 % upp till 1 000 kronor + 100 free spins. Den andra insättningen ger 50 % upp till 1 000 kr. På den tredje insättningen får man 50 % upp till 2 000 kronor. Fjärde och sista insättningen ger 100 % upp till 1 000 kronor. Varje vecka så ger casinot även ut 25 % extra i bonus på din första insättning. Man kan även få lite sköna gratis spins varje vecka, samt 10 % cashback från föregående helgs spelande. Vid registrering får kunder inte några gratis free spins, det krävs en insättning för att få 100 free spins. Välkomstbonus på 100 % upptill 1 000 kr kommer även laddat med 100 free spins. Dessa gratis spelrundor får man om man gör en insättning på 200 kr eller mer. Överlag så är casinot riktigt snyggt och trevligt. Man hittar dom flesta kända spelen här och ett ganska varierat utbud. Vi gillar också att man har riktigt bra kampanjer varje vecka som ger spelare ett bra mervärde. Återkommande kunder får här varje vecka 25 % extra som insättningsbonus och 100 free spins. 7Bit Casino erbjuder även 10 % cashback på förluster som sker under helgen.


text: Cillas träningsblogg: februari 2019 En fika hinner man alltid med Känslan när man fredag kväll lägger sig och vet att skidåkning väntar tidigt och därefter Tjejvasan, VM i Seefeld samt JSM i friidrott i Växjö. Att från hemmaplan följa både det ena och det andra via olika medier. Förutom skidåkning uppe vid skidstugan behöver jag inte ens ta mig utanför dörren. Jag njuter av en hel dag hemma, det var länge sen nu. Men söndagen tillbringas i Växjö. Inomhus. Ser Carl springa snabbare än någonsin tidigare. För i friidrott kan man mer än i mycket annat, tävla mot sig själv och sina egna tidigare prestationer. Tar del av stämningen. Upplever allt på plats. Efter så många år i dessa sammanhang känner jag igen många. Dessa från början väldigt unga ofta talangfulla barn är snart vuxna. Det - är så roligt att följa. Det blir ingen träning. En hel söndag, sol ute och skidspår på många ställen. Jag tänker att just denna tävling inte går i repris och - träna kan jag ju göra i veckan. Men en fika hinner jag med. Det gör man alltid. Upplagd av Cecilia Hedin kl. 15:03 Inga kommentarer: Länkar till det här inlägget Springer in på Åldermansvägen. Mot elljusspåret. Men det är som jag anar, isigt. Tar det säkra före det osäkra - då jag inte har dubbskorna med - och fortsätter på den väl sandade trottoaren istället. Jag är i Stuvsta. Det är tidig lördagmorgon och solen lyser redan på den klarblå himlen. Kombinerar söndagens workshop med besök hos bror med familj. Och vad passar väl bättre än att bocka av ännu ett trevligt fik? Söndagen är helt vikt åt 4good-dagen. Sunshinepoddens "Doers & dreamers". Samma energi som ett riktigt bra fik! Nya idéer och infallsvinklar. Kul. Givande. Inspirerande. Och tillsammans med två av mina svägerskor. En toppendag - och en toppenhelg. Trots noll skidåkning... Men jag har ju inget lopp framför mig under Vasaloppsveckan. Däremot, har jag skidåkning på annan ort - som jag verkligen ser fram emot. Håll ut, om knappt två veckor bär det av... Från dagens workshop med Carina och Marie. Mot nya mål. ...jag är tacksam för just nu. 1. Sista skidlektionen igår. Nöjda deltagare. 2. Skidåkningen. Idag ger den mig behövligt dagsljus och ett bra träningspass. Ett pass där jag på tredje eller fjärde varvet hör mitt namn: Cecilia? Jag stannar till. Känner igen. Men från var? Kinaresan? Marcialonga? Innan jag tänker ut ytterligare en skidresa får jag svaret. Glaciärexpressen, med Rolfsbuss, förra året. Just det, Vasaloppsåkare från Västervik. Det var inte ens en vandringsresa, då man mer naturligt kommer in på olika tränings- och tävlingsbedrifter. Men vi skidåkare hittar varandra, oavsett. Innan vi skiljs åt hinner jag med att göra reklam för den längdresa som Rolfsbuss kommer att erbjud nästa vinter. Till Seefeld och Leutasch - missa inte den! 3. Är med och tittar på Carls träning i kväll. Kålgårdshallen i Jönköping. Ungdomar med driv och drömmar. Kul att se, kul att följa. Ett livsstilsråd från Storbritanniens absolut populäraste doktor just nu (Dr Chatterjee), är just att skriva en tacksamhetslista varje dag. Anledningen att tänka tacksamhet är att studier har visat att människor mår bättre - och det vet vi ju att mår vi bra, gör vi bättre val. Vi kanske väljer bättre mat och ett träningspass. Vi får ner stressnivåerna och får då bättre sömn... Ja, ni förstår. Som sagt, tre tacksamheter - glöm inte det! ...att åka skidor på lunchen. I solsken. Lycka är att kunna glädjas av det lilla. Hur många passar på att njuta av dagens vackra vyer ute i naturen? Träffar på en klubbkompis i spåret. Frågar om han också utnyttjar lunchen för skidåkning? Vi måste träna på arbetstid, säger han och tillägger: Det gör jag så gärna! Jag åker vidare. Tänker att Försvaret skulle man jobba på. Hur eller hur, skidåkning - i sol, det är livet. ...om någon kliver in i livsmedelsbutiken eller caféet i pjäxor och full träningsmundering. Jag har noterat detta och idag gör jag själv entré på Coop direkt efter morgonens skidpass uppe på Lugnet. Lika lugnt som det är på Coop är det på Lugnet när jag anländer till de nypistade spåren strax efter halv åtta. Det är en person som åkt före mig. En person som kanske också valt bort en sen lördagkväll till förmån för sömnen. Jag åker i tre plusgrader och bland granar som för länge sen tappat sin snöbeklädnad på marken. Jag åker milen som delvis är samma som gårdagens 15 km- bana. Och jag känner direkt att gårdagens tuffa träning kostar på. Jag får betala med mjölksyra. Redan från start. Men det blir bättre och helt naturligt blir det ett lugnt pass. Betar även av 5 km- och 7 km-spåret. Har nu bara elljuset på 3,5 km kvar. Men det - får bli nästa gång. Även ännu ett fik betas av. Fokus, lite Lennart café - känsla. Ett fik där antagligen inte mycket har förändrats sen starten. Ett fik där stammisar hänger, där man kikar in direkt efter ett träningspass, ja Falun i ett nötskal liksom. Vi lämnar sen en stad där regnet öser ner. Men där snön ändå ligger kvar och där spåren troligtvis håller ända fram till påsk. Vi lämnar också en son som fortfarande lider av sviterna från den feber och förkylning som började redan före nyår. Och som ännu inte är bra. Det känns tungt. Men vi håller tummarna - och hoppas på ett väldigt snart tillfrisknande. Vi bor med utsikt över hoppbacken på Lugnet. I Olofs lägenhet. En stad som växer för varje gång jag är här. I mina ögon. Denna dag både kulturellt och träningsmässigt. För dels gör vi under förmiddagen en utflykt till Ornäs och byns mest berömda sevärdhet, Ornäsgården. Om det är Sveriges näst äldsta museum? I vilket fall ska självaste Gustav Vasa besökt gården 1520, på sin flykt undan Kristian Tyrann. Lämpligt nog finns ett café i anslutning till platsen, vilket vi givetvis kollat upp innan. För att fortsätta på det historiska spåret kan vi vid entrén till caféet läsa att ordet fika kommer från Dalarna och en dialekt härifrån där kaffe uttalades ka-fi och då man växlar på dessa stavelser blir det alltså - verbet fika! Men nu. Från kultur och fika - till träning. För dels vidgar jag också mina vyer vad gäller träning i Falun. På Lugnet. Inleder med tävlingsfemman. Oj, oj. För en som lagt den mesta av vinterns skidträningen uppe vid (den platta) konstsnöbanan i Eksjö är detta en utmaning. Backar, mördarbacken och sprintbackarna. Men skam den som ger sig. Efter tävlingsfemman följer jag upp med 15 km- spåret, ett elitspår med fler backar än jag kan hålla räkning på. I fyra plusgrader skejtar jag på - och imponeras av de fina spåren. Men det är inte spåren eller backarna jag kommer att minnas främst från dagens pass. Nej, för det är att jag mitt på spåret möter två Täbypappor som står och inväntar döttrarna som jag just passerat. Sannolikheten att möta sin skånska kusin, boende i Stockholm, i ett skidspår i Falun! Det gör min dag förstås! En dag som blir riktigt trevlig och som har ytterligare en fördel - för det är ju ännu en dag i morgon. Innan vi åker mot Småland igen. Bild från morgonens löppass - jo, jag hann med det också... Vilken lycka att hinna med ett skidpass. Efter en helg i Växjö, på Telekonult Arena och årets inomhus DM. Som funktionär. Under lördagen lär jag mig om stavhopp och vad man som ideell kraft kan bidra med där. Under söndagen kan jag med säkerhet kamma in 10 000 steg efter att ha haft min bas på tävlingssekretariatet och hela dagen gått med listor till start, speaker och prisutdelare. Att som förälder se sina barn, denna helg i singular i stället, sitt barn - eftersom bara Carl är med, är ingen garanti. Mellan stavhoppsklasserna under lördagen får jag dock möjlighet att se finalen på 60 m. Det är det enda jag ser av Carls tävlande. Så där står jag framför målet i min funktionärsväst och ser Smålands snabbaste sprinter korsa mållinjen på nytt pers, 7,26. Sen är det arbete igen. När vi lämnar arenan är det sedan länge mörkt ute. Som skidåkare är det med vemod jag tänker på den skidåkning denna dag skulle kunna bjuda på. Men det är ingen idé att gråta över spilld mjölk. Vi ser framåt istället. Söndag morgon. Det är nu riktig vinter även i Växjö. Jag snörar på mig dubbskorna, lämnar hotellet och ger mig ut i den ännu inte ljusnande dagen. Det är nyplogat. Springer genom gågatan och ner mot den vackra kyrkan. Fortsätter den plogade cykelvägen mot sjön. Vilken vacker morgon. Jag minns plötsligt den förundranslista jag nyligen läste om. Alltså en lista på olika saker som väcker vår förundran. Tänker att denna morgon absolut har en plats på min lista. Den ger nytt hopp och ny energi till dagens funktionärsjobb. Kanske det är denna löptur som också bäddar för kvällens pass, det skidpass jag inleder dagens inlägg med. För när jag kommer hem beger jag mig till skidstugan och åker delvis på konstsnön och delvis på natursnön på femman. Med pannlampa. Och det är så underbart. För en som bidragit till föreningssveriges fortlevnad en hel helg. Att själv vara utövare. Där någon annan bidragit med sin tid och sitt engagemang. För det är klart att det har spårats även idag. De ideella insatserna görs ju på många håll.


text: Igår var jag äntligen hemma från diverse resor och kunde rida en sväng på Ariel. Kollade på en kompis dressyrträning i förrgår och blev enormt inspirerad. Framförallt hur ofta de lade in skrittpauser i arbetet, så jag tänkte testa detta med Ariel också. Började med att skritta fram avsuttet på ridbanan, för att därefter sitta upp och jogga fram i trav. Ariel förvånade mig genom att bita mot sadelgjorden när jag försökte spänna ett extra hål innan uppsittning, tror aldrig hon gjort det förut. Lät bli att spänna hårdare och satt upp istället. De första meterna i trav strök hon bak öronen och var klart irriterad. Blev ännu mer konfunderade och efter en kort skrittpaus fattade jag galopp och då började hon bocka! Hm... Satt av och sadla om, ifall det var sadeln som hamnat för långt bak. Det kändes lite så när jag red, men trots omsadling var hon fortfarande sur första meterna i trav och gjorde knepiga bocksprång i galopp. Inte så jag höll på att fara av, men så det var tydligt att någonting inte var bra. Efter en till skrittpaus jobbade vi på volten i nedsittning trav, då var hon grymt fin! Kunde göra riktigt bra tempoväxlingar och forma sig efter spåret. <3 Galopperade några varv i vardera galopp, också där på ett väldigt trevligt sätt. Därefter skrittade vi av ute längs gräsvägen, klätterstigen och grusvägen hem igen. Hon var väldigt tittig på bortaväg, skulle skygga eller stanna för massor med saker, men pigg och glad som vanligt på hemväg. Tänk om hon kunde prata... Hemma igen diskuterade jag med M om det kanske kunde vara pälssättningen som spökar. Det har aldrig gjort det tidigare med Ariel, men det är klart att saker och ting kan ändras med åren. Nu börjar nedtrappningen inför "vilan". Normalt trappar jag ned i oktober och låter Ariel vara helt ledig i november och december. Men i år blir det inkörning istället, så jag kommer att jobba henne tre dagar i veckan. Förmodligen kommer vi inte bli klara med inkörningen i år, men jag har ingen som helst brådska. :-) Sedan börjar vi med igångskrittning uppsuttet igen i januari. Förra onsdagen (17/9) var det hoppträning igen. Ariel var inte särskilt intresserad av att komma i hagen, så jag tror det blir helt rätt att ge henne ledigt ett tag. Hon hade dessutom varit inne och fått årets influensavaccinering tidigare under dagen, så jag tror vila kommer bli bra. Men då vi ändå var anmälda till träningen så tempade jag henne (ingen feber) och beslöt mig för att vi skulle vara med så länge hon inte blev ansträngd. Skrittade därför fram henne avsuttet och så tog vi en del pauser under träningen. Vi fick rida fram genom att trava över bomserier, först upphöjda bommar (i ena änden) med kort avstånd (för att korta upp traven) och sedan några bommar med lite längre avstånd (för att länga traven). Ariel skötte sig riktigt bra, bara jag var noga med min ridning. Sedan vände vi på det så vi först fick länga och sedan korta upp, det var lite svårare. ;-) Sedan jobbade vi med två galoppbommar där det skulle vara två galoppsprång emellan. Ariel hade lite halvsvårt att få ordning på bommarna, tills jag fick tillsägelse att titta på första bommen. Kändes konstigt, eftersom jag lärt mig att aldrig göra det. Men när jag tittade på bommen, då visste Ariel var hon skulle ta av och galoppen gick mycket bättre. Sedan hoppade vi en studsserie med tre hinder. Första gången vi kom emot hindret tyckte P att jag skulle driva på Ariel ordentligt. Jag anade vad följderna skulle bli, men beslöt mig för att ändå följa P:s råd. Ariel svarade förstås på min drivning och rusade genom serien. ;-) P har aldrig tidigare sett Ariel hoppa serie. Vi har bara hoppat olika övningar, som nästan alltid inkluderat böjt spår, vilket bromsar upp Ariel naturligt då hon har jobbigt för svängar. En serie på rakt spår, där Ariel ser exakt vad som väntar henne redan när hon vänder upp från kortsidan, det är MYCKET roligare och enklare. Så hennes naturliga bjudning är egentligen allt som behövs. Skrattade lite och sedan fick P ändra sina instruktioner till att hålla ihop Ariel lite mer... Vi hoppade studsserien några gånger, sedan byggdes det på med en oxer efteråt och då valde jag att nöja mig med träningen. Ariel hade varit så duktig, men jag ville inte riskera hennes hälsa i och med att hon blivit vaccinerad. Istället skrittade vi av. Diskuterade med P sedan och jag skall försöka jobba med bomserier en del på egen hand, med kortare avstånd emellan än en meter. Sedan är travhoppning bra för mig och Ariel, så Ariel verkligen får hoppa på styrka och inte fart (som hon gör nu). Dock får hon vila ett tag nu, då jag är bortrest ganska mycket. Det har redan börjat komma ut en del tävlingar för nästa år och jag har kikat lite på dessa. Utan att kolla hur de eventuellt krockar med andra saker, så ser listan än så länge ut så här: Dock finns det inga tävlingar från Östjämten med ännu och de går först för mig. Trevlig tävlingsplats och nära att köra. <3 Eftersom det är Vetlanda-vecka så blir det inte mycket ridning för Ariels del. Men så har vi ju börjat varva ned inför vintern också. ;-) I lördags var vi ett gäng som gav oss ut på långtur. Förutom jag och Ariel var det M på Matilda, M på Putte och G på Sickan. Eftersom det var älgjakt så gav vi oss iväg runt sjön. Ariel gick i tätet, pigg som en spigg och skulle ha koll på allt. ;-) När vi var nästan framme vid bron (vi red åt vänster från stallet sett) föreslog G att vi skulle ta in på en stig som var rolig att klättra. Sagt och gjort, vi tog oss uppför och det var rätt brant klättring. När det sedan planade ut och hästarna fick pusta lite, insåg vi att vi ju skulle ta oss nedför samma väg igen. :-S Jag litar helt och hållet på Ariel i nedförsbackar nu, men hade det varit för ett par år sedan vet jag inte hur jag skulle gjort. Hästarna fick verkligen jobba med bakbenen under sig, men alla kom helskinnat tillbaka ned på grusvägen igen. Det måste vi förstås fira med en galopp efter att vi passerade bron. :-P Ariel bjöd på riktigt bra i galoppen, även om jag har svårt att komma ned i sadeln när vi rider ut. Jag blandade rätt friskt mellan fältsits och att försöka komma ned i sadeln. Resten av ridturen skrittade vi mest, även om det blev lite trav och någon till galopp. Ariel fick träna på att gå bakom de andra, vilket helt klart var en dum idé enligt henne. När hon sedan fick avsluta med att gå först, så var det turboskritt för hela slanten. Vi fick göra halt flera gånger och invänta de andra (på stora hästar...) för Ariel hade så bråttom hem. ;-) Hemma igen hade vi ridit 11 km på 125 minuter, en riktigt härlig ridtur! Ariel var totalt genomsvettig, men det berodde mest på att hon har så mycket päls och det var nästan 25 grader varmt. Så hon fick sig en dusch igen och när hon insåg att det var varmt vatten så stod och bara och njöt. :-) I onsdags var det träning för P igen. Eftersom vi inte skall tävla mer dressyr i år, så sade jag till henne när jag bokade att jag lika gärna kan rida hopplektion som dressyr. När man rider dressyr är det en halvtimme enskilt, medan hoppningen är i grupp och fyrtiofem minuter långt. Det är lite olika från gång till gång om det är fler som vill hoppa, så jag var ganska så inställd på dressyr. Men hoppning blev det! Vi skrittade fram ute, tillsammans med J på Dixon som också skulle hoppa. Sedan fick vi börja med att värma upp med en bomövning. Vi skulle trava över tre bommar, göra en liten volt, trava över tre bommar, en till liten volt och så tre bommar igen. Spåret vi rörde oss på var ungefär halva ridbanan, så den "långsida" som det inte var bommar på fick vi göra vad vi ville på. Jag växlade mellan att göra övergång till skritt och till halt. Ariel var sådär över bommarna, hon hade en lite för kort trav flertalet gånger, så hon slog i eller snubblade över bommarna. Det blev lite överkurs, hon behövde ha ganska kort trav för att klara av de små volterna, men en längre trav för att klara bommarna. Vi fick till det ibland och ibland blev det bara pannkaka, men vi jobbade på i alla fall. :-) Sedan gjordes bommarna om till hinder, så det blev tre stycken på "fyrkantsspåret" vi red på. Vi fick göra en uppvärmningsövning i galopp, där vi gjorde en stor volt runt första hindret, red över andra hindret och sedan gjorde en volt runt tredje hindret. Höjden på hindret vi hoppade var så lågt att hästarna bara skulle ta ett större galoppsprång, men Ariel hoppade förstås. ;-) Det var ursvårt med volterna. Vi kämpade på så gott det gick, men jag kände mig helt hopplöst dålig. Återigen hamnade jag i känslan av att allt måste sitta (och direkt, inte efter några gånger), annars kan man lika gärna ge upp. Jag måste lära mig att vi behöver TRÄNA på att galoppera för att kunna bli bättre. Plus att vi faktiskt är mycket bättre nu än för några månader sedan, det var trots allt galoppvolter vi jobbade med hela passet... Sedan var det dags för passets egentliga övning. P avslöjade efteråt att hon noterat att hästarna var trötta redan efter uppvärmningen, men det var tur hon inte nämnde det för oss. Då vet jag inte om jag hade pushat Ariel så mycket. :-P Vi fick nämligen hoppa hindren på volt i galopp. Tre hinder på böjt spår på en trött häst som har svårt för att orka i galopp på volt. Ni kan ju tänka er. ;-) Vi galopperade igenom något hinder här och där, så P fick bygga upp igen, men jag måste erkänna att Ariel verkligen jobbade på så himla duktigt! Hindren gör ju att man får något att navigera lite bättre emot och Ariel får dessutom mer bjudning än när det är dressyrjobb. Det gjorde att jag kunde fokusera mer på att styra och stötta, än att hålla igång galoppen. Ibland blev det avbrott till trav, men det var ok för P eftersom galoppen ofta blir bättre efter ett avbrott, än att man fortsätter i samma galopp hela tiden (som ofta blir sämre och sämre). Just där och då kändes passet ganska blä, men när vi hade samling efteråt och P påpekade vilken otroligt bra styrketräning det blivit för Ariel, började jag förstå att det inte var så tokigt ändå. Ariel var så trött, men jag kunde i alla fall jogga av henne lång och låg ganska hyfsat. Sedan fick hon skritta av ordentligt tillsammans med Dixon, så all mjölksyra var borta ur kroppen. Trött liten tjej blev sedan avduschad då hon var helt genomblöt i svett. Igår var det dags för omskoning. Jag upplever att Ariel knackar ganska mycket sko, så M kortade tån så mycket hon kunde. Söta små fötter blev det. :-D Ariel var lite småstökig vid skoningen, vilket M tyckte var knepigt då hon hade stått så lugnt när hon skodde henne ensam förra gången. Så jag började städa ur stallskåpet istället för att prata med M och då slutade Ariel att larva sig. Hehe, hon är så van att vara själv med hovis så hon börjar busa när hon ser mig. ;-) Det var i och för sig bra, då fick jag ordning i skåpet inför hösten också. Täckena är på plats på täckeshängaren och allt skräp som man lätt samlar på sig är slängt. Så skönt! Nu är alla måsten för 2014 avklarade, så nu skall vi bara njuta av ridningen och träna så mycket för P som möjligt. I lördags åkte Ariel och jag iväg på dressyrtävling igen, en LB:2. Med oss hade vi M från stallet, som var en riktig klippa. :-) Ariel var lite tveksam till att kliva in i transporten, men efter lite muta och en tillsägelse från mig gick hon ändå in. Sedan började hon skaka... Så när vi åkte till Wången var hon inte kall efter badningen, utan det var också nervositet. Bra att veta att hon blir så orolig av att åka, då behöver vi definitivt åka mer. Hon stod lugnt under hela resan i alla fall och framme i Kramfors fick hon gå in i boxen medan vi lastade ur bil + transport. De skulle stå på ett helt annat ställe än stallet, så alla grejer fick vara utanför boxen. Jag är inte så van vid det, vilket förstås gjorde att putsboxen med alla ryktgrejer blev kvar i bilen. :-P M promenerade omkring med Ariel medan jag parkerade bilen och transporten. Sedan gjorde jag iordning henne och satt upp. Skrittade fram en stund ute och sedan räknade vi ut att jag fick gå in i ridhuset för framridning. Tyvärr var underlaget alldeles för djupt, så efter någon minut gick jag ut igen. Det är ingen mening att ge henne massor med mjölksyra istället för att värma upp. Däremot tror jag inte det är någon risk för senorna, när det är en så kort stund de går på djupt underlag. Ariel och jag joggade fram på de härliga stigarna som fanns runt anläggningen, tyvärr blev det bara skritt och trav då, men ganska snart fick vi rida fram i collecting ring, som hade bättre underlag, och där blev det lite galopp också. Hon kändes så himla fin de minuterna! Så fick vi komma in på banan och rida runt någon minut. Ariel tyckte domarens bil var superläskig, så den ville hon inte gå förbi. Sedan fick hon syn på hamnen (ridbanan ligger precis vid vattnet) och tyckte att vi kunde stå och titta på alla båtar. ;-) Jag kunde inte sluta le, precis som förra tävlingen. Det är så underbart att vara ute med Ariel och känna precis vad hon tänker. Tror jag har en stor fördel i att inte bli nervös, jag kan lotsa henne runt på ett helt annat sätt. Vi fick startsignal och jag var noga med att vända henne åt höger vid uppridningen, då vi har lättare för det. Tyckte att linjen blev lite sned, men halten ok. Sedan skulle vi passera domarens bil och det var läskigt, så vi missade fyrkantsspåret lite. ;-) Gjorde travprogrammet helt godkänt (enligt mig, poängen är ju inte viktigast ännu) även om vi inte riktigt fick till travökningen. Tyckte hon skrittade bra också och så var det dags för galoppen! Först vänster galopp, hon fattade helt rätt men volten blev extremt liten. Hon lyssnar helt enkelt inte på innerskänkeln ännu, det blir för mycket för lilla fjordinghjärnan. I och med att volten blev så liten, blev det väldigt jobbigt för henne att hålla galoppen. Kände hur hon stampade till med bakbenen ett par gånger. Även avbrottet innan hörnet blev för tidigt, men det tar jag på mig. Jag tänker bromsa när jag borde tänka öka, så det är klart hon saktar av då. ;-) Höger galoppvolt blev bättre, även om ökningen inte heller var så bra. Halten gjorde hon så himla bra och hon är ju proffs på att stå stilla, så där kunde jag känna mig stolt. Uppridningen kändes ok och det var en nöjd Ariel som pustade ut när vi var klara. :-) Hon fick jogga lite på grusvägen efteråt, sedan skrittade M av henne för hand medan jag bytte om. Ariel hade inte varit särskilt förtjust i att skritta, utan tyckte att hon kunde få sova istället. ;-) Sedan spolade vi av henne (hon var genomsvettig, delvis då hon stressat upp sig och delvis för att hon fått så mycket päls). Efter avspolningen fick hon stå en stund i boxen och äta medan jag hämtade protokollet. Vi fick 53,33 % och hamnade på plats 14 av 20. Jag blev överraskad över den positiva kritiken, det måste se ännu bättre ut än det känns. ;-) Vi hade inte fått någon 3:a denna gång och belönats med vår första 7:a, på inridningen. Roligt! Det vi skall jobba på är det jag redan vet om, styrkan för att få till formen och elastisiteten för att kunna göra ökningar. Men det är ingen brådska, det viktigaste är att träna på att tävla. Jag behöver bli helt trygg i mina rutiner och Ariel behöver lära sig att man inte behöver stressa upp sig när man tävlar. Två tävlingar blir facit detta år och det har varit två riktigt roliga tävlingar, med bra domare som gett mycket givande kritik. Nu tränar vi vidare! :-D Efter att ha sett min kompis J rida sin fina Kandar så packade vi in alla grejer och lastade Ariel. Hon stod lugnt hela vägen hem, men var mycket nöjd med att få gå ut till sina kompisar i hagen igen. Hon skall få vara ledig ett par dagar nu, det har hon verkligen förtjänat. <3 I onsdags var det äntligen dags för dressyrträning igen. Det var ju en månad sedan sist! Jag hoppas att det blir oftare framöver, men då gäller det förstås att fler i stallet vill träna. En gång i veckan tycker jag är optimalt, det ger så otroligt mycket varje träning! Den här gången testade jag att rida fram ordentligt innan. Skrittade längs gräsvägen bort mot hammar och joggade sedan på lång tygel i både trav och galopp. Det är fantastiskt egentligen, att jag kan galoppera Ariel på lång tygel i terrängen. Hon är för underbar! Klättrade genom skogen och tog sedan grusvägen hem, där jag gjorde massor med övergångar. Tyckte att Ariel blev riktigt fin av jobbet och jag upplevde att hon var mer "framme" när vi började träningen. Så jag kommer fortsätta försöka hinna med lite mer framridning innan träning. Vi jobbade med trav på volten, fokus på ställning och böjning. Sedan gjorde vi mindre volter i volten, vilket var ursvårt. Jag fick verkligen inte till det i vänster varv. Suck! Därefter blev det tempoväxlingar i trav där jag skulle ha lite passage-tänk i traven. Inte så vi gick i passage, långt därifrån, men med det tänket kunde jag korta hennes trav väldigt mycket och sedan rida fram ur det. När jag sedan fick göra om de små volterna i trav gick det mycket bättre, för att jag satt ned i traven istället för red lätt. :-P Måste få in i huvudet att Ariel inte längre är en unghäst utan klarar av att jag sitter ned på hennes rygg. ;-) Så från och med nu blir det nedsittning i traven under träningarna. Sedan galopperade vi och P konstaterade att det verkligen hänt något med galoppen. Jag kunde sitta bättre även den här gången, hade händerna lågt och hittade återigen höfterna. Hurra! Vi jobbade sedan med små tempoväxlingar även i galoppen. Jag tycker att det är ursvårt, men det blir helt klart bättre allt eftersom. Sedan var träningstiden slut och jag fick jogga av Ariel i lättridning trav innan jag skrittade av henne avsuttet. Hon var plaskvåt av svett, då hon satt så mycket vinterpäls redan. Tror det är dags att ta beslut om avtrappning av arbete eller klippning... Skall fundera lite till hur vi skall göra framöver. Hade ju tänkt vila henne, men samtidigt är det så roligt med ridningen just nu... Igår åkte jag till Ariel för att pussa lite på henne och se så allt var okej. Tempade henne och kliade juvret, sedan fick hon sig en avskedspuss och så gick jag därifrån. Men det var inte vad Ariel tänkt. ;-) Hon följde mig hela vägen genom hagen till grinden och såg helt förstörd ut när jag var på väg att stänga grinden. Hallå? Kan vi inte ha lite kul idag också? Joooo! Så det var bara att ta på henne grimman och ta ut henne ur hagen. Då jag egentligen inte hade tid att rida, så fick det bli en snabborstning och på med grejerna. Sedan skrittade vi iväg längs klätterstigen fast åt "fel" håll, när vi passerat sommarstugan blev det i alla fall höger och så vi avslutade med grusvägen förbi läskiga huset. Ariel var pigg och glad, kändes helt fräsch i kroppen trots 40 mils resa på ett dygn. Härliga tjejen! I lördags klev jag upp tidigt och promenerade Ariel. Hon tycker inte om att stå på box egentligen och när hon är van vid att gå i hage dygnet runt vill jag gärna röra på henne så mycket jag hinner. Det var en magisk morgon med dimma över hela området. Ariel fick beta, så hon var väldigt nöjd. Gjorde i ordning henne innan jag gick och åt frukost. Sedan tog jag på alla grejerna och så skrittade vi fram längs grusvägen. Ariel var lite på tårna, men ändå mycket lugnare än jag förberett mig på, speciellt med tanke på att hon stått på box hela natten. Sedan bytte jag om med Ariel bredvid mig, Det är sådana gånger jag blir lite extra glad över min häst. Hon stod lugnt vid bilen och sov, medan jag drog av överdragskläderna, tog på ridskor, shortchaps och kavaj. Sedan gick jag med pallen i vänster hand och Ariel i höger in i ridhuset. Satte upp där inne och sedan red vi fram i alla gångarter. Det var helt underbart att rida i ridhus igen, skulle inte tacka nej till ett eget. ;-) Ariel fick förstås syn på den enormt vackra hästen i spegeln och skulle hälsa. Hehe... När vi ridit fram en stund frågade funktionärerna om det var okej att de testade ljudet. Perfekt träningstillfälle! Ariel gick lugnt omkring i ridhuset medan det knäppte och smällde från högtalarna och så småningom började en person prata. Inga bekymmer för Ariel. ;-) När vi ridit en stund i alla gångarter och Ariel bara blev finare och finare, så kom domaren fram och tyckte att vi kunde börja. Så jag fick sitta av och visa att jag kunde sitta upp igen. Domaren erbjöd sig att hålla Ariel medan jag satt upp, men är det någonting hon verkligen är stensäker på så är det att stå stilla vid uppsittning. :-D Sedan fick vi visa upp skritt och trav ett halvt varv i vardera varv och så galoppen ett varv i bägge varven. I höger galopp bröt hon av ett par gånger, men vänster galopp höll hon hela tiden. Dock red vi på en mindre del av ridhuset, skulle tippa på kanske 30 x 15 meter. När vi var klara fick jag lite tips från domaren, att jag skulle jobba med galoppen (nä, det har vi aldrig hört förut...) men att hon var fin i skritt och trav. Godkänt ridprov! Vi skyndade oss tillbaka till stallet där jag tog av sadeln och hämtade passet. Sedan blev det inmätning där Ariel fick måtten 142,5-182-21. Ariel stod som ett ljus hela mätningen, duktig flicka! Sedan fick vi pusta lite i boxen, då vi inte skulle in på visning på ett tag. Jag passade på att byta om till visningskläderna och att spraya Ariel med glansspray samt frisera lite längs käklinjen. Måste ju framhäva hennes vackra huvud ännu mer. <3 Ariel blev dock ganska rastlös av att stå på box, det var tydligt att hon kände av att något mer skulle hända. Så ganska snart gick vi istället iväg och väntade utanför ridhuset, då var hon lugnare och kunde stå och sova. När treåringarna gick in för visning ställde vi oss precis utanför ingången, där det även stod en våg. Hm... Kunde förstås inte låta bli att ställa henne där och kunde konstatera att hon just nu väger 450 kg. I mina ögon är det 50 kg för mycket, så det är bra att veta att hennes matchvikt faktiskt är 400 kg. Ariel tyckte det var intressant med vågen, nästan som att gå upp på en bro. Sedan var det då äntligen vår tur. Fy vad det pirrade i magen! Ställde upp Ariel som stod stilla, till skillnad från treårspremieringen hörde jag inte ett ljud av vad domaren sade. Fick skritta två långsidor och trava två långsidor. Tyckte att jag fick till det ganska bra, jag höll mig vid Ariels bog och det kändes mycket bättre än när vi tränat. Sedan ville domaren se en långsida skritt och en långsida trav igen, därefter var det dags för uppställning igen och kritik. Godkänt ridprov hade vi ju, så jag visste att hon skulle få sitt AB. Men vilka poäng skulle det bli? Bättre eller sämre än treårspremieringen? Var lite nervös att jag skulle misslyckats med att förvalta min fina häst. Men jag hade inte behövt oroa mig! Förvisso en åtta på typen istället för en nia, men istället fick hon en nia på skritten och en åtta på traven! Kritiken var också helt outstanding, som jag sade till P när hon läst kritiken, nu måste jag bara lära mig att rida hennes gångarter också. ;-) Ariel verkade lättad att allt var över, hon fick stå i boxen medan jag packade klart allt i bilen och sedan på skötselplatsen medan jag mockade ur boxen. Sedan lastade jag en lite motvillig häst som tyckte att vi ju redan åkt så mycket transport. ;-) Men efter att hon stått på rampen några minuter gav hon upp och gick in. Resan hem gick lite snabbare än dit, inte tidsmässigt, men mentalt. Underbara, fantastiska häst! Som jag drömt om det här, ända sedan hon var ett litet föl. I och med detta har vi dessutom klarat alla våra mål för 2014, så nu får jag fundera på om jag bara skall njuta eller om jag skall sätta upp något nytt mål. Kollade till henne efter två timmar och då märktes det hur trött hon var. Kunde stoppa in en bit morot i munnen på henne utan att hon tuggade, för hon var för trött för att inse vad jag gjorde. ;-) Hemma igen blev det avlastning och ut i hage direkt, eftersom hon varit så nervös och bajsat väldigt löst, så ville jag att hon skulle få i sig så mycket vatten som möjligt direkt. Därför fick hon gå några timmar i en obetad hage, så hon kunde äta ordentligt med gräs. Åkte ut på kvällen och släppte in henne med sina kompisar igen, sedan tempade jag henne för att vara säker att allt var okej. Vilket det förstås var. Men nojjmatte blir lite extra nojjig när hennes fina häst varit så duktig. I fredags fick Ariel komma in från hagen och få sig ett bad. Stallägare G var snäll och kopplade om vattnet, så jag hade varmvatten i slangen också. Lyx! Hade jag varit smart hade jag hört mig för när jag bokade stallplatsen, för väl framme i Wången visade det sig att det fanns spolspilta i stallet. Men nu har jag lärt mig till nästa gång jag åker dit. ;-) Eftersom jag var lite stressad och ville komma iväg (hade inga tider att passa öht), så blev det en schamponering av kroppen och två av man, svans och ben. Ariel tyckte det var sååå onödigt, speciellt när jag envisades med att tvätta öronen. Va? Kom igen liksom, vad är det nödvändigt för? Vilken domare kollar på öronen...? :-P Hon fick på sig ett fleecetäcke och så gick vi iväg för att lasta. Provade först att skicka in henne i transporten, men det förstod hon inte alls. Hon gick hela vägen in och backade sedan hela vägen ut igen. Hm... Gick före som vi brukar göra istället och då följde hon med mig in och stod kvar. Tokfia... Satte fast henne och gick sedan runt och stängde dörren istället. Hon såg lite nervös ut men stod lugnt. När jag stängt luckorna där bak gick jag fram för att kolla henne innan vi åkte. Såg då att hon skakade i hela kroppen. Nerver eller kyla törs jag inte säga, men usch vad jag blev orolig. Pussade på henne och lovade att hon skulle bli lugn/varm ganska snart. Sedan kollade jag att allt var stängt och fastsatt innan vi rullade iväg mot Wången. Det var en händelselös resa, Ariel stod lugnt hela tiden. Jag stannade efter två timmar och kollade till henne. Erbjöd vatten, men det var inte intressant. Däremot drack hon betforvatten och åt lite betfor samt några nävar hö. Jag är av den åsikten att hästen inte skall ha hö framför nosen när man kör, vill inte riskera transportsjukan. Framme på Wången fick hon gå runt några minuter innan hon fick stå i boxen en stund med hönätet. Nöjd flicka! Jag fyllde på ganska mycket spån i boxen, tror det blev fyra eller fem kärror. Men jag föredrar att ha mycket spån och slippa ha täcke på henne, speciellt som det var så varmt i stallet. Gissar att det låg runt 15 grader där inne. När jag var klar med allt fixande tog vi oss en kvällspromenad för att bli av med stelheten. Vi gick ungefär i en timme och kollade på den fantastiska anläggningen, innan det började bli så mörkt att jag ville återvända till stallet. I torsdags hade jag inte tänkt att göra någonting med Ariel, bara kolla att allt var bra. Men när jag myst en stund med henne i hagen så följde hon mig till grinden med spetsade öron. Svårt att säga nej... Kruxet var bara att jag redan packat utrustningen till premieringen, så hon fick stå ut med en kort sväng på ridbanan. Satt upp när vi var framme, barbacka med grimma och grimskaft. :-P Skrittade sedan igenom LB:2 utan att ta i grimskaftet en enda gång. <3 Hon är inte särskilt bekväm barbacka, det behövs fortfarande mycket mer ryggmuskler. Men vi jobbar vidare på det. :-) När vi ridit klart släppte jag henne lös. Förväntade mig värsta rejset runt i paddocken, som det brukar bli. Men Ariel ville vara nära matte hela tiden, så jag började gå omkring och göra diverse svängar. Hon följde med mig i alla turer fram och tillbaka, så då provade jag att trava från grinden. Trodde att hon skulle stanna kvar då, men hon var med mig och travade fint vid min sida, helt löst. Så samspelta har vi aldrig varit förut och jag förstod där och då att det skulle gå alldeles utmärkt att resa ensam tillsammans med Ariel. Vi är ett team och vi litar på varandra. <3 Travade tillsammans, sida vid sida, i lugn takt fram till grinden, där hon fick äta lite gräs medan jag öppnade upp och sedan kopplade jag på grimskaftet igen. Inte för att det behövs, men det är dumt att ha sin älskling lös bland en massa bilar. Det är ändå djur och de kan bli skrämda av någonting. Igår hade jag fullspäckat schema, så det blev ett kort körpass med Ariel. Vi tömkörde från skötselplatsen till stallet, där jag förberett ett däck. Draglinor på hela tiden, hon brydde sig inte ett dyft i att de trasslade in sig om bakbenen hela tiden. <3 Knöt fast däcket och bad henne dra. Såg direkt att hon blev fundersam på tyngden och ljudet. Jag pratade lugnande med henne och då fortsatte hon att dra. Vände efter ca 30 meter, då tryckte linorna rejält längs yttersidan, men Ariel brydde sig inte utan fortsatte bara dra. Duktiga häst! Planen nu är att dra däcket några gånger och sedan testa att sätta fast skaklarna jag hittat. Idag snöar det dock, med blankis gömd under snön, så vi får avvakta med fortsatt körning tills underlaget är bättre. I tisdags tömkörde jag Ariel på ridbanan. Checkade av att gas, broms och styrning fungerade innan jag kopplade på höger draglina. Gjorde vändningar, halter, ryggning utan någon reaktion. Hade gärna travat också, men hade inget fäste när jag gick. :-S Bytte sedan så draglinan satt på vänster sida och när Ariel inte reagerade för den heller, så tömkörde jag med bägge påkopplade. Hon fick trassla in sig en del och vi gick även över cavaletti så det skulle låta lite extra, men min stjärnhäst reagerade inte alls. Så stolt! Nästa steg blir att tömköra med draglinor ute, men då vill jag nog ha lite bättre underlag för mig... ;-) i torsdags blev det en kort sväng tömkörning. Bara för att checka av att vi verkligen är redo att börja med draglinor. Ariel var en klippa, fast det blåste så var hon fokuserad på mig och stod stilla i halterna både på borta- och hemväg. Känns så bra, så nu skall jag bara få med mig draglinorna till stallet så testar vi med dem. :-) I onsdags testade jag att ha mitt fina vetekuddstäcke på Ariel. Täcket fick jag av min fysioterapeut S, hon hade fått idén till ett täcke för hästar och hennes mamma var så snäll att hon först sydde alla små kuddarna med vete och sedan sydde ihop dem. :-) Eftersom det är lite svårt att tvätta täcket, så lade jag Ariels coolertäcke under. Det där som överhuvudtaget inte fungerar, så nu kan det göra nytta som tunt täcke underst. Lade sedan på vetekuddstäcket men konstaterade att det redan svalnat väldigt mycket. Värmde det i ugnen innan jag åkte till stallet och förvarade det sedan i en kylbag. Tror jag dels värmde för lite och dels hade en för dålig bag, så jag får göra om testet längre fram. Men lite varmare om ryggen blev hon i alla fall. Masserade och stretchade innan jag tog på bröstselen och så gav vi oss iväg längs grusvägen mot flygfältet. Den vägen har belysning nästan hela vägen bort, så det känns tryggt att tömköra där när det är mörkt. Gjorde massor med halter där Ariel skulle stå stilla, från 10-60 sekunder. Jag märkte att hon tyckte de var onödiga, men hon stannar och står stilla i alla fall. Duktig tjej! På hemväg var hon lite taggad, men lyssnade ändå bra när jag dämpade henne. Vi mötte både folk som promenerade, bilar och T som var ute med hundarna. Stannade och pratade en stund med honom och det var inte uppskattat. ;-) Ariel ville ju hem, inte stå och vänta på att matte skall bli färdig. Tråååkigt! Det var enda tillfället hon rörde sig i halten, men det var faktiskt bara ett steg framåt. Men den 13 november tömkörde jag Ariel i bröstselen, inklusive baksele men exklusive skygglappar. Vi körde först på ridbanan för att checka av att hon lyssnar (vilket hon gör) och att jag ger rätt hjälper (eh, ibland). Sedan fortsatte vi längs grusvägen bort till caféet och tillbaka. Gjorde massor med halter, speciellt på hemväg då hon blir naturligt piggare. Hon lyssnade superbra och stod hela tiden stilla i halterna. Duktig tjej! I tisdags fick Ariel prova nya selen och jag justerade så att allt skulle passa henne bra. På bilden har hon både baksele och träns med skygglappar på sig för första gången, men det var inga bekymmer. :-) Inget är dock justerat på bilden, utan det gjorde jag sedan. Ariel stod stilla hela tiden medan jag spände och grejade, så skönt att hon fortsätter vara en pärla vid hantering, det är ju första steget på inkörningen. Sedan tränsade jag med vanliga hopptränset och så tömkörde vi några minuter på stallplanen. Det gick sådär, hon ville helst inte gå iväg någonstans och jag hade ingen pisk att påminna henne om att man alltid bjuder framåt. Dessutom ville bakselen ramla ned hela tiden, så jag måste klura ut ett sätt att få fast den bättre. I tisdags gjorde jag ett försök att tömköra Ariel. Jag vet att hon är lite för känslig för mina nybörjarmisstag, men jag ville ändå ge det en sista chans. Vi höll till på ridbanan och jag provade flera olika tömsättningar. Saknar så att longera! Det är så mycket lättare för mig, där känner jag mig trygg och kan få hästarna att dansa. Ariel blev frustrerad när matte verkade säga olika saker hela tiden, men bitvis gick hon riktigt fint. Lovade både henne och mig att det här var sista gången och att vi från och med nu longerar. Tömköra får proffsen göra, så kanske jag kan träna på en duktig häst om några år. Kanske... ;-) Vi tömkörde över några bommar på böjt spår, det var extra roligt enligt Ariel. Just när hon får rätt takt i traven och liksom svävar över bommarna, det är så läckert! Men det kan man göra precis lika bra (om inte bättre!) när man longerar också. :-P När Ariel var tränsad så trasslade jag lite med tömmarna innan jag fick ordning på allt. Ariel stod som ett ljus under tiden, men det märktes att hon egentligen ville skynda sig iväg ut. ;-) Skrittade ganska ivrigt bort mot vår branta backe som ligger i närheten, Haldos backe. Vi körde nedför med fokus på samling och halter. Det var jobbigt sade Ariel. Speciellt som matte envisades med att peta till baken om något bakben inte stod under sig ordentligt. :-P Jag har ganska svårt för tömkörning och trasslar en del. Men igår var det så roligt att se hur en liten justering fick önskvärd effekt. Jag älskar verkligen att se Ariel arbeta, även om jag behöver massor med träning för att bli duktigare på att hantera tömmarna. I uppförsbacken var det enbart fokus på att tänka framåt, Ariel gick själv i en låg och bra form med ryggen uppe. Så häftigt att se! Vi pustade sedan ut ett halvt varv innan jag, efter lite vingel från Ariel, tömkörde hela vägen in i boxen. Hon var så nöjd med sig själv och jag var nöjd med henne. Det var länge sedan vi tömkörde, två och ett halvt år själva och knappt ett år sedan för Ariel. När grejerna var avplockade traskade vi ut i hagen igen. Ariel var lite ivrig, så jag repeterade halter (när jag stannar) och ryggning (när hon stannar för långt fram). Hade hon varit människa hade hon himlat med ögonen åt mig, men hon gjorde i alla fall som jag ville. När vi kommit nästan fram till grinden kom Ricky och Grålle farandes i full fart längs staketet. Ariel var inte alls beredd i mörkret och rusa framåt i panik. Reflexmässigt stannade jag och till min förvåning tvärstannar Ariel jämte mig (precis som vi tränat på innan) och rädslan lyser i hennes ögon. Hon pustar mig i ansiktet, som för att säga "det är livsfarligt!" och jag blåser lugnt tillbaka, svarar "nejdå, inget är farligt, du är säker med mig". Hon slappnar av och får syn på Ricky och Grålle. Hela episoden var över på ett par sekunder, men det var en helt otrolig upplevelse. Att hon lyder mig så blint på marken att hon stoppar fast hon är panikslagen. Att hon litar på mig så hon slappnar av när jag säger att inget är farligt. <3 Åh vad jag älskar Ariel och nu vet jag verkligen hur mycket hon älskar mig också. Jag ser fram emot alla roliga stunder i framtiden, där vi tillsammans övervinner våra rädslor och upplever äventyren. Jag hoppas så att det blir många, många år tillsammans. Igår var det inbokat tömkörning med F igen. Ariel kom snällt lunkandes i hagen, det finns så mycket grönt i den nu att hon ratar nästan allt hösilage. Borstade lite snabbt och tog på tömkörningsgrejerna. Skrittade fram i paddocken en stund innan F kom och tog över. Ariel var glad och ville gärna jobba med F. De började i vänster varv och jobbade, först i trav och sedan galopp. Ariel arbetade på bra och började till och med att galoppera i form några steg här och där. Hon satte väl under sig och kaninbakbenen var verkligen helt borta. F jobbade lite mer med traven också, med fokus på korsande bakben. Ariel var inte riktigt med på vad hon menade, men försökte i alla fall göra rätt. Goa tjejen! Sedan blev det höger varv. Även här jobbade hon på bra, men det märks att vänster varv ändå är lättare. I höger varv vill hon fortfarande inte stödja på yttertömmen utan försöker komma undan arbetet. Då och då jobbade hon på bra i alla fall! Vi bestämde oss för att prova en uppsutten träning nästa helg, förmodligen kommer även F sitta upp och känna på henne. Spännande! Sedan var vi nöjda med Ariel, hon fick sig en dusch på de svettiga partierna och sedan skrittade vi av en stund vid hand. Därefter tog vi oss en sväng runt sommarhagen, så Ariel skulle få se hur staketet gick. Det finns ett dike i hagen, så givetvis var vi tvungna att hoppa det. ;-) Seda fick hon återvända till vanliga hagen och rulla sig riktigt dammig. ;-) Jag lunchfodrade hästarna och tog reda på utrustningen. Sedan mockade jag och fixade foder innan jag åkte hemöver igen. Igår hade jag lunchfodring och intag. Så jag anlände till stallet lagom till lunchfodringen och kunde sedan pyssla på i tre timmar i min ensamhet. Började med att mocka och fixa foder, så jag hade det klart. Sedan blev det putsning av utrustningen... Sadeln var ju lerig i sitsen och lite på kåporna. Eftersom sitsen är avtagbar blev det väldigt smidigt att putsa den, bara ta loss och rengöra. :-) När sadeln var ren så var det skyddens tur och sedan rengjorde jag även tränset. Passade även på att byta stigbyglar på sadeln, vi lär ju inte rida dressyr på ett tag, då är det bättre med distansstigbyglarna. Sedan kom F till stallet och hade tid med lite tömkörning. Jag tog snabbt in Ariel och borstade av henne det värsta. Kratsade hovarna och tog på gjorden. Trasslade lite med tömmarna innan jag fick ordning på allt och så kunde vi skritta ut på ridbanan för uppvärmning. Vi skrittade i tjugo minuter, i varje varv så tog vi och skrittade över bommarna från hoppträningen, det tyckte Ariel var skoj. :-) Sedan kom F och tog över. Ariel var mycket mer framåt än tidigare gånger, så jag behövde inte driva med långpisken utan kunde bara stå och njuta. Hon travade fint i vänster varv och bjöd plötsligt upp i en underbar galopp, i form och med väl undersatta bakben. F hade inte ens smackat på henne, men ändå ville hon galoppera. Det har verkligen aldrig hänt förut! Sedan galopperade de lite, men Ariel gjorde ett så himla bra jobb (två hela varv klarade hon!) så F bytte till höger varv som är det lite svårare varvet. Även där jobbade Ariel på bra, när hon väl började stödja på vänstertömmen. ;-) Sedan började det regna igen så kameran fick återvända in. Ariel fick däremot stå ut med regnet och galoppera även i höger varv. Här märktes det att hon är van att välja höger galopp, fyra varv orkade hon med första rundan, sedan blev det korsgalopp i avsaktningen. Hon har lättare för att galoppera höger galopp, men den är mer balanserad i vänster varv. Knepigt... Jag fick tips av F att ta lite mer i vänster tygel än i höger, då Ariel själv väljer att bjuda mer på höger. Sedan tyckte F att Ariel varit så duktig med många fattningar och galopper i bägge varven, att vi skulle sluta där. Vanligtvis håller vi på mycket längre, men igår blev det tjugo minuter. Jag instämmer med F:s åsikt om att man inte skall nöta när hästen hela tiden gör det man begär av den. Så Ariel och jag skrittade ut tillsammans i tio minuter och hon var så på tårna och igång. Busfröet! Men det märktes att hon tyckte det var superkul med tömkörningen igår, till skillnad från de tidigare gångerna. Känns toppen att F kan tömköra henne, så får hon en chans att hitta sin kropp utan mig på ryggen. Ariel fick sig en genomstretchning och sedan gå ut i hagen igen medan jag tog reda på utrustningen och fixade det sista inför intaget. När allt var klart var visst alla hästarna utom Ariel (!) inne så det blev ett väldigt smidigt intag för mig. Bara att njuta. ;-) Betade Ariel i en halvtimme, masserade bakbenen och borstade bort lite mer päls innan hon fick gå in och äta middag. Sedan kom jag förstås på att hon skulle avmaskas också, så jag fick störa henne mitt i maten med lite maskmedel. Tur man har en häst som smaskar i sig vad som helst. ;-) Nöjd med dagen kunde jag sedan åka hem, med nästan all utrustning ren. Fast det är klart att tömkörningsgjorden skulle må bra av lite rengöring... Igår regnade det hela vägen ut till stallet, så jag var förberedd på en blöt Ariel i boxen. Men hon var fortfarande ute i hagen, så det blev att hämta in henne direkt, dra av så mycket vatten som möjligt med svettskrapan och sedan bädda in henne i täcken. Hon fick stå och torka medan jag mockade, sedan åkte tömkörningsgjorden och dressytränset på och vi skrittade fram ute på ridbanan i snöblandat regn. Skoj... Sedan kom F som skulle göra det riktiga tömkörningsjobbet. Hon joggade fram Ariel i trav först och sedan blev det galoppjobb. Först i höger varv, där Ariel blandade friskt mellan höger galopp, korsgalopp och förvänd galopp. Jag agerade piskförare och försökte hålla samma takt som Ariel. ;-) F:s strategi var att belöna Ariel med avsaktning när hon galopperade i höger galopp och på slutet tror jag Ariel förstod vad det var vi egentligen ville ha. Men hon har lång väg kvar innan det är en bra, stadig galopp på volten. Sedan bytte vi varv och då var hon faktiskt bättre. Visst blev det lite korsgalopp även här, men hon fattade alltid rätt från början och höll galoppen hyfsat. Därefter travade F henne en stund i vänster varv och försökte få henne att jobba i form. Det gick bra bitvis och bitvis tyckte Ariel att det var alldeles för jobbigt. Men det kommer! En liten filmsekvens fick jag till, jag hade ju fullt upp med piskförandet. Men här är det F som har ansvaret för drivningen och Ariel jobbar på så fint! F tyckte att Ariel var mycket bättre än förra gången hon tömkörde, så nu fortsätter vi med tömkörning istället för dressyrträning tills galoppen känns stabil. Efter att F fått en fin, stabil trav så blev det avskrittning för hand på grusvägen. Ariel var så nöjd, jag tycker om när hon är sådär nöjdtrött och inte helt slutkörd. När vi skrittat klart fick hon sig en avduschning av ben och mage innan jag stretchade igenom. Sedan fick hon sova under täcke medan jag fyllde på halm i boxen. Därefter fick hon sin efterlängtade middag och jag gjorde i ordning foder för morgondagen. Jag rengjorde även utrustningen, men lämnade alla tävlingsmåsten till idag. Det är ju skoj att komma hem någon dag innan nio... ;-) Det var kolsvart igår kväll när jag skulle hämta in Ariel från hagen. Gick till kortsidan på ligghallen och ropade på henne. Som belöning hörde jag galopperande hovar i leran, men innan hästen blivit synlig fick jag mig en buff på armen av en annan häst. Vände mig om och där stod ju Ariel! När hon fått sitt äpple syntes den andra hästen, det var Weber som hoppades att han också skulle få ett äpple... Sötnosen! In och spola benen ordentligt innan jag provade mina nyköpta reflexskydd. De satt perfekt (strl M), däremot var reflexbootsen i minsta laget (ponny). De får hänga med den här vintern och så köper jag nya nästa år. ;-) Sedan borstade jag av Ariel den värsta leran, tog på vanliga bootsen, tömkörningsgjorden och dressyrtränset. Efter att ha trasslat lite med tömmarna gav vi oss ut på ridbanan. M var där och red Maggie men i övrigt kunde vi vingla runt lite som vi ville. Jag provade att dubbellongera Ariel, vilket är det jag framförallt vill göra vid tömkörning. Hon gick emot en del, krullade ihop sig och ville inte riktigt fram oavsett gångart. Det kändes som om tömmen inte gav efter någonting, även om jag gjorde en förhållning och sedan släppte efter så var liksom tömtaget "kvar" i förhållande läge. Väldigt knepigt... Efter några minuter, när jag mest kände för att ge upp hela projektet, så gjorde jag halt med Ariel och testade att sätta ledande innertöm istället. Dvs att tömmen inte går från gjorden till bettet på inre sidan, utan från bettet till gjorden. Som i ett trollslag förändrades hela hästen! Ariel började jobba på fint i både skritt och trav, i form med ett mycket trevligt sug i bettet. I galoppen blev det lite jobbigare, så där gick hon inte i form, men ändå i en trevlig takt. Finaste tjejen! Vi bytte varv lite då och då samt tog oss över en del bommar som fanns i närheten och Ariel trivdes enormt med jobbet. Visst blir hon lite trött, hon är inte van vid korta och intensiva pass, men hon tyckte att det var roligt! Galoppen tränade vi inte så mycket idag, utan jag föredrog att vänja mig vid två tömmar innan jag krånglar till det mer. ;-) Istället var jag nöjd med att hon fattade galopp när jag bad henne, det blev rätt galopp varje gång. Vi avslutade sista fem minuterna med att skritta rakt fram, samt skritta på böjt spår över några utlagda bommar. Sedan blev det in i stallet, av med all utrustning och stretching. Nu har hon börjat hjälpa till lite själv också, så det är inte lika tungt som innan. Ut i hagen och matte hemåt, funderandes om det kanske är bättre med tömkörning än longering ändå... Nästa gång blir det inspänningstyglar på och lite mer galopp. Hämtade in en ganska seg (och lerig!) tjej från hagen. Det passade mina syften för dagen perfekt, då jag tänkt testa mina nyinköpta lädertömmar. Så in i stallet och borsta bort leran endast där tömkörningsgjorden ligger, resten av leran fick faktiskt vara. Lat matte idag, eller snarare en matte med lite ont om tid. Tog på sidepull istället för träns, för det kändes som att första försöket med tömkörning inte skulle göras med bett. Sedan blev det tömkörning ut på ridbanan, med en lite förvirrad Ariel. Vi körde lite kringelikrokar runt hinder och ute på spåret, det kändes helt okej så länge jag hade någorlunda koll på tömmarna. Men lätt var det inte. :-P Fast inte heller så svårt som jag förväntat mig, Ariel gjorde snällt allt jag bad om. Sedan provade vi att skritta och trava på volt, då kändes yttertömmen lite kort innan jag kom ihåg att man vanligtvis inte tömkör på volt med tömmen runt bakdelen. ;-) Snälla Ariel protesterade inte, men visst travade hon bättre när yttertömmen låg över ryggen istället. Efter en kvart hade vi lekt färdigt, då blev det tömkörning hela vägen in i stallet (bekvämt!), av med alla grejerna och ut i hagen. Ariel var mäkta nöjd med ett sådant lugnt pass, jag var också nöjd eftersom det hade fungerat riktigt bra. Jag tog reda på grejerna och sedan susade jag vidare till Hampus.


text: TV-anti-friktion EZ Swivel Mat!!! * Fraktfritt * TV-anti-friktion EZ Swivel matta Fri leverans vid köp av en pizza! Jag hade en pizza levereras och när pizzan var borta, jag hittade en plastnät matta som infogats separat pizzapien från kartong. Detta är något jag aldrig sett innan och fortfarande inte säker på om detta är vanligt för andra pizzerior. Jag märkte den unika designen maskas det var mycket styv och stel, så jag tittade närmare, förstoras 10 x Det var lätt att se hur den var uppbyggd, mängden kontaktpunkter till ytan sänktes som skapade en anti-friktion matta. Min TV sitter för närvarande på toppen av ett härdat glasbit på en trä skåp. Så om jag vill se den från en annan vinkel, jag kan vrida det tillsammans med kabel-TV och Internet-TV rutan och inte repa upp skåpet. Glasbruk, att hålla alla komponenter tillsammans och nu med EZ Swivel mattan infogad mellan glaset och skåp, motståndet ligger ingen. Detta var inte en blixt av geni men det vettigt att använda mattan som en buffert mellan glaset och skåp. Det enda dåliga är pizza var inte att stor, så jag inte har beställt ytterligare en att ta reda på om jag får en annan anti-friktion matta. Teflon Mesh (inte säker på var man kan hitta mer) 2 Hard, plana motsatta ytor (att behöva placeras enkelt med mindre friktion) Om du är bekant med detta material eller vet var man resurs mer, p leasing Skriv en kommentar eller skicka mig ett meddelande att dela med andra. Tack! Taggar: Anti, Återanvändbar, Vridbar, Matta, Justerbar, TV-ställ, Friktion, Justerbart, Plastnät, Ytspänning Instant sidan tält, byte tältet, dusch tält, sekretess tält, potta tält Jag byggde en teardrop trailer (inte min men för att ge idén) i 2011, i år min fru och jag slog läger i det för ett par nätter på vår bröllopsdag. Medan släpfordonet var bra och tillät oss att sova lugnt och torkar genom 1" regn med åska (prova som i... Heliga Yerba Mate med en Kick i detta instructable, jag kommer att visa dig hur man gör en otroligt friska och intressant växtbaserade blandning med Yerba Mate, Echinacea blad, och Tulsi, också som en liten citron. Detta är den perfekta morgon hopkok som smakar bra, stärker immun... Anti-cancer Veggie Burgers För mig är en superfood något som är inte bara bra för dig, men också smakar super läckra och inte är alltför komplicerat eller dyrt att göra.När jag såg Instructables Superfood tävlingen, började mitt sinne omedelbart arbeta. Jag älskar utmaningar i... Anti uppvärmning av vatten för en termoelektrisk kylare I mitt första inlägg vill jag visa dig hur man gör ett anti värmesystem för en termoelektrisk kylare som fungerar med (kallt) vatten.som ni vet anti uppvärmningen av luften inte är mycket stark och jag tänkte på att göra ett system som kan med vatten... TAB: s post för anti tävlingen TAB: s inträde för Anti-Yo X Instructables tävling.Detta trick är en av ett slag. Aldrig förr har jag sett något som ansluter allt på ett fantastiskt sätt. Det är omöjligt att beskriva i ord, men när du lär dig tricken och förstå begreppen, det är vä... Bygga en sol mat Dehydrator Hej alla,Idag ska jag visa hur jag byggde denna sol mat dehydrator.Först ska vi börja med att göra basen. Hela ramen är gjord med 2 av 4 av 12 fot lappar som minimerar skrot. Den slutliga bas storleken är 36" bred och 48" djup. Beroende på bredd... Japp, det är rätt... Vi visar dig hur man gör några ganska häftigt Anti-Alla hjärtans dag boxare ur några gamla örngott. Oroa dig inte, om du älskar alla hjärtans dag, du kan göra dem pro-V-day också! Och glöm inte att prenumerera på vår show på iTun... Bygga en konkurrens BBQ Trailer eller mat Vending Trailer Ibland i livet måste man besluta om du har mer tid eller pengar när det kommer till något du vill ha. Detta var en tid när min budget var låg men min vilja och önskan var stor.Jag hade övervägt att köpa en släpvagn och kunde ha finnance en, men jag ä... denna handledning visar hur du göra flyttbara stativ/liten tabell dolly bilagor som är lätt att göra och mångsidig. Tid att montera är ca 5 minuter per dolly med undantag för skate hjul, design använder hårdvara finns i de flesta hårdvara och hem för... Förbättra padda anti-gravitation foten stag ("TAG" stag) The Toad anti-gravitation foten Brace (eller Tag stag) är en ortos enheten av padda medicinska Corporation. Det annonseras till "helt [ta bort] fot och fotled komplexa". Det åstadkommer detta genom att ta trycket normalt inträffar på enda av fot... Hur man förbereder nästan varje mat för läckra rätter! Göra en man en måltid, och han är glad. Lär en man att göra en måltid och du är nöjd. Lite matlagning tekniker som peeling och hugga en lök eller hårdkokt ägg kan tyckas vara enkla uppgifter, men om du vill göra det bra, du behöver lite expertis. Och... Detta var ett litet projekt mellan pistol och min nästa.Tanken var att skapa en mekanism som fungerat någonstans däremellan en ordentlig bult åtgärd,och en tidning. (I detta fall klipp matas)Hur bränning processen fungerar är följande:-Skjut bult til... Sällskapsdjur Feedster - delas automatiskt upp mat för 2 husdjur i separata skålar Nöden är uppfinningarnas moder. Utan detta projekt, skulle min flicka katt äta alla livsmedel. Pojke katt var inte nöjd så jag kom med denna lösning.Om du har en sällskapsdjur Feedster och vill dela upp maten ganska jämnt mellan husdjur, är här de va... DIY Anti statisk matta en billig lösning att en ganska dyr, om än nödvändigt, elektronisk lödning tillbehör.Detta är min första Instructable! Vänligen ge råd, konstruktiv kritik, och beröm! (Jag kan inte tro jag glömde att lista sist. Jösses! :)[Redigera: som en commenter... Anti-gravitation träd stå ett riktigt träd i huset har länge varit en jultradition. Utseende, känsla och doft av ett riktigt träd långt ut sätt den nackdelen med fallande nålar och klibbig sap.Några år sa tillbaka pöl under trädet var det dags för en ny monter. Den trogna pla...


text: Pectus – Molosserix Esteban Kommer från Kennel Molosserix som i början av 2012 lade uppfödning på "hyllan", på obegränsad tid. Pappa CH Horsebjerg Poker Face Ga Ga är c:a 90 cm i manken och mamma Lea Von Gigantic Blau är lite mindre i storleken. Pectus själv uppnår idag (1,5 år) till c:a 90 cm i manken och väger omkring 67 kg. Pectus är född 111020 och vägde vid den tiden c:a 500 g. När vi hämtade honom 15 december så var han 8 veckor och vägde närmare 11 kg. Två kg i veckan skulle han öka. Det tog inte lång tid innan lille Pectus var lika stor som en häst, och det var där någonstans som vi förlorade perspektivet på saker och ting. Jag minns första gången när jag såg ett par välbekanta katter till mig, dom var så små, små som porslinsprydnad. Vad hade hänt, världen hade plötsligt krymp!! Jag bara skrattade åt pygmé-katterna, hade aldrig sett något liknande. Och lite så är det att leva med en alldeles för snabbt växande ras. Pectus är en oootroligt levnadsglad kille :). Han spenderar 3 dagar i veckan på hunddagiset Stor&liten tillsammans med sin GD-bästis och 4-5 andra lekfulla vovvar. Där får han leka av sig ordentligt. På promenaderna är livet precis lika kul som annars och därför drar/leker han lite då och då omkull sin favvo-förare Jonny. Det har visat sig att Pectus är väldigt förtjust i just honom så när han ser Jonny utanför, på väg in till dagiset, så sjunger han av glädje och av saknad av sin favvoJonny. Lite Pectus-egenskaper: När man hittar Pectus i badkaret, stå och stirra ut kranen, så vet man att det är dags att byta vatten. Bara det allra bästa duger för en GD! :). Pectus är en riktig härm-apa och härmar alltid sina lekkamrater. Morrar Arras så morrar Pectus. Morrar matte så morrar Pectus :). Skäller någon annan hund så skäller Pectus, och han försöker alltid att leka lika. Pectusen vill alltid bestiga högsta punkten, vart man än är. Han hör skillnad på när man vispar grädde och på när man vispar annat. ..och efter varje gräddvisp han får så blir han superglad och kör fram huvudet längst soffan som om det vore en skottkärra :). Ögat: Vid c:a 4 månaders ålder så fick Pectus ett böjt broskben i det inre ögonlocket. Till följd av operationer så fick han delvis ett cherry eye men också en ärrbildning som han varken har ont av eller besväras av, så därför gör veterinären inget mer åt det. Med alla operationer och undersökningar som var sövdes han 4 gånger. Ett sista alternativ för att "snygga till" ögat är en skönhetsoperation men det tycker vi inte är något nödvändigt lidande. Han är ju så fin som han är, inte sant! :)


text: Brothers at Willow Ranch, Young Harris - Omdömen om restauranger - TripAdvisor Semesterpaket till Young Harris Spaorter i Young Harris Restauranger i närheten av Brothers at Willow Ranch Restauranger i kategorin Fisk och skaldjur i Young Harris Restauranger i kategorin Grill i Young Harris Restauranger i kategorin Hälsokost i Young Harris Restauranger i kategorin Steakhouse i Young Harris Bästa Fattiga riddare i Young Harris Bästa Lasagne i Young Harris Saker att göra i närheten av Brothers at Willow Ranch Reseflöde: Young Harris Nr 1 av 13 Restauranger i Young Harris Vi väntade över en timme för ett bord på detta familjevänliga restaurang och det var VÄRT DET! Jag menar som inte har en timme på semester att njuta av den tidigare ladan Store shopping och den se ändå. Servicen var utmärkt från Mandy vår server....Maten var jättebra och prissatt mycket väl. Utsikten. . . OH UTSIKTEN. Önskar att de serverade roliga sprit drycker, men öl och vin kommer att göra. Vi planerar att återvända till området varje sommar så Brothers kommer att bli en årlig plats också! (Beställ lokalt fångade öringen! )Mer Det här stället rekommenderades till oss och vi bestämde oss medan vi var i Hiwassee att ge det ett försök. Den kvällen vi var där, de hade en aptitretare special - sidan skär mozzarella stekt sticker De var enorm! Så bra. Vi hade också de...stekt svamp portionerna var mycket generösa De hembakade smälter i munnen jäst rullar de ger dig när du sitter ner en skyldig nöje Min man hade den Prime Rib är och sade att det var tillagad perfekt och en av de bästa han har fått De hade också klokt servering kale som är en av mina favorit grönsaker Vår servitör var utmärkt service och servicen var bra, vi kommer att åka ut, uppmärksam i vårt sätt att återgå för ännu en fantastisk måltid Det enda negativa kommentar jag vill betona är vi fick höra att det inte är en bra utsikt från matsalen faktiskt om du inte sitter direkt framför de fönster du kan inte se den Se och det är mestadels av den parkering mycket andra än att det är en underbar restaurangMer UNDERBAR FÖDELSEDAGSMIDDAG!! Vilken fantastisk födelsedagsmiddag jag hade det! ! Min måltid började med en smaskig räkor cocktail med pico och en god cocktail såsen! ! Jag hade en hanger biff som blev bevekt och lagade helt rätt! ! Den bakad potatis var bra och den kryddad äpplen!...! ! Menyn har många läckra låter valmöjligheter! ! Vår servitris var mycket uppmärksam och tog med mig en choklad fröjd för min födelsedag efterrätt! ! Bra tid, en måste besöka om i den område! ! !Mer Du startar med vår servitör - Tayler? - Han gjorde ett fantastiskt jobb! Menyn hade en hel del av val (vi beställde den friterade kyckling) . Allt vi hade var utmärkt. Mycket trevligt ställe! Fantastisk mat chip biffen var fantastiskt bra salladsbar och drycker vänliga servitriser och tillmötesgående personal. personalen och riktigt rimliga priser kan knappt vänta med att åka igen Bra värde. Stor del Sista natt i stan och gjorde det till någon av våra favoritställen. De delar här är STORA. Priserna är bra för vad du får. Bilderna nedan är den mozzarella sticks som är mer som loggar. 6 Av dem med en hand gjorde dippsås som var...jättebra. De borde ge dig en hjärtat pump när du lämnar. Stekt dessa pickles var också en succé med min hustru och barn. INGEN hade avslutat sina måltider, så vi lämnade overs är under ledning hem. Om du är i stan för ett par nätter åka hit först så att om du har överblivna, du har tid till att avsluta dem. . . .Mer Detta är ett bra ställe för en bra " hemlagad " måltid. Menyn har på ungefär allt för alla smaker. Från fisk och skaldjur till biff till pasta. Min mamma hade även levern och lök och det var verkligen bra. (Jag försökte den! ) ....Jag hade en pasta och kyckling/korv maträtt som var enastående. Servicen var förstklassig även med ett leende och snabbt! Priserna är i klass med den kvalitet och mängden mat. Jag kan varmt rekommendera det till någon.Mer Omfattande meny, genomgående bra kvalitet & service Brothers fortsätter att vänligen - tog vår stora familj med 5 barn, inklusive en nyfödd - servicen var fantastisk, maten var bra som alltid - en bra ställe för familjer Jättegod mat med fantastisk utsikt Maten är utmärkt. Priserna är bra. Utsikten är fantastisk. Servicen är bra och vänlig. Vad är inte att älska! ! Gick i kväll. . . . Bad om Deb eftersom vi hade henne tidigare. Som vanligt i samma fantastiska servicen från hennes. . . Var jag inte säker på vad du vill beställa och hon gjorde en fin förslag. Alltid rekommendera detta ställe för mat...och henne som en server.Mer Få snabba svar från personal och tidigare gäster på Brothers at Willow Ranch. Avhämtning, Abonnera, Sittplatser, Servicepersonal, Parkering finns, TV, Barnstolar finns tillgängliga, Anpassat för rullstol, Serverar alkohol, Kostnadsfritt wifi


text: När man jämför skolors resultat (meritvärden och resultat på nationella proven) jämför man skolor utan att ägna en tanke åt vilka individer som gömmer sig bakom resultaten. Vi som jobbar i skolan vet ju att det oftast finns en eller flera förklaringar till varför just vår skolas resultat blev bättre eller sämre just i år, men andra vet kanske inte. Hur mycket vet föräldrar om vad en skolas resultat egentligen säger? Vad vet politiker? Vad vet journalister? Jag försökte så gott jag kan hänga med i debatten runt Rinkebyskolans resultat och hur jag än läste och hur mycket jag än lyssnade så var det ingen som nämnde de nyanlända eleverna. Varje år kommer många nyanlända elever till den svenska skolan. De elever som kommer i de lägre åldrarna har oftast inga större svårigheter att komma ikapp sina klasskamrater och således bli godkända i kärnämnena i år 9. Men, vad händer med de sent anlända eleverna? De som kanske börjar i den svenska skolan i år 5-6 eller senare? Har de eleverna egentligen en reell möjlighet att nå målen i svenska som andraspråk i år 9 när det tar minst 9 år för de allra flesta andra elever att nå dit? Och kanske framförallt, vill vi ha en skola med så lågt satta kunskapsmål att man kan klara av att nå godkänt på 2-3 år? Självklart inte och alltså borde inte dessa, sent anlända, elevers resultat räknas med. Varför talar ingen om de nyanlända eleverna när man jämför skolors resultat? Deras resultat räknas med och eftersom de inte når godkänt dras ju både betygsstatistik och snittet för behörigheten till gymnasiet ned. Och en sak till. När man jämför skolors resultat, varför frågar man inte hur de har räknat fram just sitt resutltat? Vilka elever räknas med? Fastän man inte ska, så gör skolor olika. Vissa skolor låter inte förberedelseklasselever delta i nationella provet i svenska som andraspråk och alltså räknar de inte med just deras resultat. Andra skolor låter dessa nyanlända elever gå i en separat skola "på pappret" just bara för att man ska slippa räkna med dessa, ofta mindre bra, resultat. Media jämför gärna skolor i "liknande områden" men även om man räknar bort faktorer som socioekonomisk bakgrund och föräldrars utbildning etc så finns det en annan viktig faktor kvar. De nyanlända eleverna. De skolor som har många sent anlända elever kommer såklart få sämre snitt när man jämför olika skolors resultat. Mitt förslag är att man lyssnar lite mer på forskarna som brukar säga att det tar 5-8 år att lära sig ett nytt språk. Det borde betyda att de elever som inte når godkänt i svenska som andraspråk i år 9 och som samtidigt inte gått mer än 4-5 år i svensk skola, deras resultat borde inte räknas med. Först då kan vi börja prata om att vi kan jämföra olika skolors resultat och även dra slutsatser om varför vissa lyckas bättre än andra. Jag rekommenderar varmt Skolverkets publikation Vid sidan av eller mitt i om ni vill läsa mer om just de sent anlända eleverna. Läs även andra bloggares åsikter om skolresultat, nationella prov, nyanlända elever, svenska som andraspråk Jag och några av våra nyanlända elever i åk 1-3 har arbetat med en fabel som heter Lejonet och musen. Vi har först och främst arbetat muntligt med fabeln men sedan gått från det muntliga till det skriftliga via ett skriftlikt muntligt språk. Vi började med att jag berättade fabeln med hjälp av leksaksfigurer och sedan fick eleverna göra likadant för varandra. Alla ville prova och man märkte tydligt att eleverna hade betydligt lättare att prata och berätta och aktivt använda sitt svenska språk när de fick låtsas vara ett lejon eller en mus. Under vårt muntliga berättande samlade vi in "expertord", dvs ord, uttryck och kunskap man behöver för att bli expert på att berätta fabler men även för att berätta just Lejonet och musen. Vi pratade en del om vilket syfte en fabel har, vilken struktur den har och vilka språkliga drag som finns i fabeln. När vi lekt och återberättat fabeln många gånger fotade vi av leksaksfigurerna, målade några bakgrunder och lade in allt i appen Puppet pals. Eleverna fick återberätta fabeln i par eller tre och tre så de kunde stötta varandra under processen. Som stöttning under arbetet med återberättandet hade eleverna vår expertordbank där det fanns många intressanta och användbara ord, alltifrån "en mus - flera möss" till "lejonet röt" och "sensmoral". Vi hade även många tidsord uppsatta på väggen till vår hjälp eftersom eleverna redan känner till att man behöver variera tidsorden för att det ska bli en bra berättelse: Eleverna fick även återberätta fabeln genom att de fick rita varsin "scen" och skriva något litet till. Efteråt lade vi alla bilder i ordning och försökte lägga ut våra tidsord på rätt plats. Vi tittade även på en bildserie av Lejonet och musen och eleverna fick lägga de bilderna i ordning och motivera varför de tyckte att bilderna skulle ligga i just den ordningen. Till bilderna skrev vi en gemensam text som vi sedan använde som lästräning på olika sätt. Vi läste fabeln tillsammans många gånger på många olika sätt. Vi körläste och stafettläste. Vi klippte i sär texten och eleverna fick bygga ihop den igen. Eleverna fick även pussla ihop text och bild och läsa varandras "textpussel" för att kontrollera om kompisen gjort rätt. Att återberätta i skrift är inte lätt men när eleverna fick dela upp fabeln i fyra delar och även rita bilder till gick det lättare. Man märkte att den muntliga träningen, vårt gemensamma skrivande och att vi haft många läsaktiviteter kring texten gjorde skillnad. Eleverna blev väldigt nöjda med sina texter. Som avslutning ville jag att eleverna skulle återberätta fabeln muntligt igen (i Puppet pals) för att de skulle få höra sin egen utveckling men innan dess gjorde vi en läsaktivitet som vi kallar "ord som försvinner" (beskrivs i Pauline Gibbons bok). Man tar en del av en känd text och läser tillsammans som körläsning (alla tillsammans). För varje genomläsning låter man fler och fler ord försvinna (sudda ut på tavlan eller ta bort ur dokumentet) och till slut kan eleverna "läsa" texten utan text. Vad man vinner på denna typ av "memorering" är att eleverna tränas in i att använda ett svenskt uttal och en svensk prosodi. De får även träning i att använda t ex omvänd ordföljd och annat som kan vara svårt i svenskan. Upprepning är viktigt och att låta eleverna få använda sitt nya språk i många olika sammanhang är högst nödvändigt och därför är lägger jag alltid stor vikt vid att hitta på många olika språkliga aktiviteter (inom samma ämnesområde) så eleverna får maximal träning. Både i att använda språket muntligt och skriftligt. Så, kunde eleverna höra skillnad på sitt eget återberättande före och efter vårt arbete? Jadå, de tyckte att de hade lärt sig massor. Och det håller jag verkligen med om.