text: Archive for november, 2008 Det finns öl, och sedan finns det öl. Belgiens öl av trappisttyp har både dramatisk historia och dramatisk smak, och för den som har lite intresse för vad han häller ner i strupen är en utflykt i trappistordens dryckessortiment nästan obligatoriskt. I I Sverige tenderar öl ofta att drickas på ungefär samma sätt som en gång brännvinet – som ett renodlat rusmedel. Billiga, underjästa snabbkok som Sofiero och Dansk Fadøl ockuperar de övre regionerna på försäljningslistorna år efter år. Eftersom jag själv knappast spottar i glaset tänker jag inte moralisera nämnvärt över detta faktum, men det finns nackdelar med svensk alkoholkultur. En av dem är att många människor går miste om smakupplevelser som bara kan beskrivas som fantastiska. Belgiskt öl är synnerligen uppskattat bland ölkännare världen över, och det med goda orsaker. Bland de öl som exporteras och finns att köpa är de flesta traditionellt överjästa, och bland annat på grund av detta betydligt intressantare när det kommer till smaken. Att Belgien dessutom inte delar Tysklands vettiga, men begränsande, Reinheitsgebot gör dessutom att man kan använda sig av smaksättning och kryddor på ett sätt som ökar möjligheterna till omväxling enormt mycket. Trappistölen, som bryggs på olika kloster, tillhör enligt min mening bland de främsta öl världen har att erbjuda. De har en lång och komplicerad historia, men grundar sig i 1000-talets Cisterciensorden, där kravet på självförsörjande gjorde att kloster ägnade sig åt olika typer av produktion. Bryggandet av öl blev redan tidigt en viktig inkomstkälla för vissa kloster. En gren av Cistercienserna grundades 1664 i klostret La Grande Trappe i Normandie – Ordo Cisterciensis Strictioris Observantiae, eller Trappistorden – en synnerligen sträng orden, som bland annat föreskriver tystnad i alla sammanhang utom under Gudstjänster och när det är absolut nödvändigt att tala av praktiska orsaker. Ordens närvaro i Frankrike blev kortlivad. Franska Revolutionens vansinnesrepression förbjöd nämligen allt medlemskap i religiösa sammanslutningar, varför trappisterna flydde till Belgien. Det är även därifrån de öl vi idag känner som Trappistöl härstammar. II För att ett öl ska få kallas trappistöl måste ett antal krav uppfyllas (till skillnad från vad som gäller för de öl som bryggs i ”monastery style”, varav ett sällsynt motbjudande amerikanskt öl tillägnat någon Jazzlegend är ett av de värsta exemplen). Ölet måste bryggas av eller under översikt av trappistmunkar. Ölets produktion måste vara direkt knutet till klosterlivet. Slutligen får försäljningen inte ha ett kommersiellt syfte, utan vinsten måste gå till olika typer av välgörenhet eller klostrets verksamhet. I princip innebär termen ”trappistöl” inget annat än just att ölet bryggts av munkar i ett kloster, men de har vanligen några grundläggande egenskaper. De är undantagslöst överjästa, med allt vad detta innebär. De har komplex och rik smak, och är dessutom ofta synnerligen alkoholstarka. Den mest lättillgängliga typen, som man ibland kan hitta på tapp även i Sverige, torde vara Chimay. Den kommer i olika ”färger”, som främst tjänar att indikera alkoholstyrkan, bland annat röd (7%), vit (8%) och den något mörkare blå (9%). Ett annat sätt att indikera alkoholstyrkan är att använda termerna ”dubbel” (alternativt ”double”) eller ”tripel”. Ursprungligen användes även begreppet ”enkel” för att beskriva den ordinarie styrkan, men detta har fallit ur bruk. Det finns ett flertal bryggerier, alltså kloster, som framställer trappistöl. Förrutom Chimay kan nämnas Westmalle, Westvleteren och Rochefort. Särskilt det sistnämnda framställer ett otroligt smakrikt öl jag bara kan rekommendera helhjärtat. Rochefort 10 är, med sina 11,2% och vansinnigt komplexa och rika smak en personlig favorit – och dessutom ett tydligt bevis för att alkoholstark öl inte nödvändigtvis behöver ha något att göra med Arboga 10,2% och liknande otyg vi tyvärr framställer i vårt eget land. I helgen blir det nog inga trappister för min egen del, men har du möjlighet och orsak kan jag bara rekommendera att du tar dig till ett lite mer välsorterat bolag och slår till. Skål och trevlig helg! Expressen och Expo har gjort ett reportage om personer som dött i anslutning till den svenska yttersta högern. 23 mördare listas, följt av det explicita budskapet att man dör om man engagerar sig för någon typ av nationalism. Något eget ansvar för situationen tar man förstås inte. I Alla som följt min blogg eller mina aktiviteter överlag vet att jag inte direkt är någon större vän av nazismen. Det är för mig smått obegripligt varför man skulle välja att definiera sig som nationalsocialist, och varför denna åskådning skulle vara ett hållbart politiskt alternativ i dagsläget. Jag har även vid flera tillfällen diskuterat vilka element som egentligen lockas till ”rörelsen”, och varför det ligger till på det viset. Med detta sagt är det inte utan en känsla av obehag jag läser Expressens reportage om svensk ”nynazism”. Man publicerar en lista på 23 personer, mer eller mindre (oftast helt uppenbarligen mindre) knutna till olika ”nationella” organisationer, som dömts för mord. Till och med av expressens egen lista framgår det med all önskvärd tydlighet att det handlar dels om tungt kriminella, och dels om människor med grava psykiska problem. En ”psykiater” (till skillnad från en psykiatriker, får man väl förmoda, även om felet faktiskt rättas till i brödtexten) vet berätta att det handlar om en kombination av våldsideologi och föreliggande sociala problem. Med andra ord är det inte, som expressen hävdar, fråga om någon ”rörelse som fostrar mördare”, utan om kriminella och psykiskt störda som dras till rörelsen ifråga. Här kan det tyckas som att olika organisationer borde ägna sig rätt rejält åt självrannsakan – vad är det som gör att missbrukare, våldsbrottslingar och rena psykopater söker sig till nationalismen? Det har jag själv efterlyst vid några tillfällen, även om jag brukar hålla mig utanför verksamheter jag inte har att göra med. Men egentligen är det ju faktiskt inte alls det detta handlar om – för inga svenska ”högerextrema” organisationer, nationalsocialistiska eller inte, har ett sådant inflytande i samhället att de kan definiera vilka som ska lockas till dem. Det har däremot media, och det är här själva knäckfrågan finns. Oavsett min värdering av nazismen som samtida fenomen kan jag inte annat än med kraft tillstå att den mediala och populärkulturella framställningen av densamma är fullständigt absurd. Idel sadistiska, brutala skinnskallar som drar runt på gator och torg för att sparka ner invandrare – i dokumentärer om den så kallade ”vit makt”-rörelsen gör man inte skillnad på rena knarklangaroperationer i stil med amerikanska ”Nazi Low-Riders” och partier som NPD eller Nationaldemokraterna. Våldsamma män med totalt ogenomtänkta åsikter, som dock av naturliga orsaker tjänar ypperligt som förebilder åt tonårspojkar och labila som helt och hållet saknar något autentiskt politiskt intresse. Den här bilden är inte följden av någon propaganda eller aktiv självdefinition av ”högerextrema” grupper – tvärtom är det till stor del fråga om en medial konstruktion. Fråga vilken skinnbula som helst som var med när det ”begav sig” – överraskande många kommer att uppge filmer som ”Romper Stomper” som en huvudsaklig inspiration i sina tonår. Flygblad och propaganda åsido – en stor del av den rekrytering som sker, sker genom att yngre personer på jakt efter identitet inspireras av att läsa kvällspressens skitreportage, och sedan försöka efterapa den beskrivning de ser – en beskrivning som lovar befrielse från trakasserier av ”ungdomsgäng”, och revolt mot gamla förkrympta 68-lärares hjärndöda dogmatik. Eller helt enkelt en chans att slåss. II Den norska dokumentären Satan rir media talar om hur ett litet antal norska tidningar i sin behandling av den ursprungligen försvinnande lilla blackmetal-scenen i Oslo och Bergen lyckades propellera musikstilen, och de kyrkbränder och mord som följde i dess spår, till nästan oanade höjder. Genom att rapportera om ”satanister”, genom att framhålla hur ”farliga” dessa individer var och överhuvudtaget vända fokus mot en skuggbild man i stort sett skapat själv, bidrog man själv till att sprida fenomenet till globala nivåer. Vilket visserligen gav upphov till en hel del bra musik, och ibland till och med några riktigt vettiga och kritiska individer, men också till vågor av kyrkbränder och kriminella handlingar över halva planeten. Och det är bara ett av många exempel. Hur många tror att MC-gängen kunnat växa till den storlek de har idag, om inte reportage, nyhetsartiklar och dokumentärer låtit meddela att det inte finns några farligare, tuffare och manligare karaktärer i landet? Minns någon hip-hop-helvetet i USA på 90-talet där diverse ”afro-amerikaner” blåste skallen av varandra till höger och vänster efter att pressen valt att blåsa upp någon sorts pseudokonflikt mellan ”east coast” och ”west coast” till mordiska proportioner? Poängen här är alltså inte bara att medial exponering underlättar rekrytering till alla möjliga typer av verksamheter (det säger sig självt), utan att typen av exponering också påverkar typen av folk som söker sig till vissa verksamheter. Om vissa nationalistiska organisationer på 90-talet ägnade sig åt att sprida brutal, vulgär hatpropaganda och uppmuntra till våld mot invandrare och bögar, torde detta inte haft ens hälften så stor betydelse som de stora tidningarnas sensationreportage om detsamma. I sin iver att smutskasta allt ”högerextremt” har massmedia skapat en helt egen typ av ”nazism”, ofta inte så värst organiserad, oftast närmast opolitisk. Det kan man också se i de flesta fall när det kommer till de mördare som listas av Expressen – det handlar om ”stödmedlemmar” eller folk med ”kopplingar” till det ena eller det andra. Ändå har de anammat attribut från en ”nazism” de med allra största sannolikhet fått sin bild av från massmedia – en bild som varit lockande, och som de sedan själva reproducerat. Att diverse könsneutrala ”analytiker” i anslutning till medias taskigt dolda våldsromantik sitter och fördömer våld och mord har mycket lite effekt på 17-18-åringar på jakt efter identitet – vare sig de finner den som satanister, MC-kriminella, ”gangstas” eller ”högerextremister”. Media föder sig själv genom att piska upp destruktivitet, genom att sprida skit i samhället. Och medan tidningarna gråter krokodiltårar över personer som dött i anslutning till subkulturer de själva varit instrumentella i att skapa och formulera, genom sin egen journalistik, är det inte utan att man undrar om alla inblandade verkligen är så dumma som de gör sig. Expo, som av uteslutande taktiska själ slutligen klippt alla band till den militanta och brutala ”antifascism” man ursprungligen levde i symbios med, borde inte vara omedvetna om det här sambandet. Man är sannolikt synnerligen nöjd med att kriminella och missbrukare genom medias locktoner dras till den för dem rent politiskt farliga högerkanten, och sedan dödar eller dör på vidriga vis. Detta leder till möjligheten att fortsätta knyta vissa typer av åsikter till beteende som i sig självt inte har det minsta med åsikterna själva att göra, vilket förstås är hela målet med Expos verksamhet. Och med Expressens. Nyamko Sabuni har lärt sig hur man ska resonera. Nu samlas drygt hundra organisationer, för skattepengar, för att diskutera hur vi ska ”ersätta den gemensamma religionen, kulturen och språket.” Integrationsminister Sabuni inledde sin karriär med diverse kontroversiella uttalanden om könsstympning och integration. Nu har hon dock fallit in i ledet, och uttalar sig som man ska i en diskussion om en integrationskonferens som ska hållas i dagarna. Och här kommer klyschorna tätt. Konferensen är ett ”komplement till arbetet att bryta det utanförskap som mest skapas av ekonomin” säger Sabuni och ger Bengt Westerbergs gamla uttalande om att Folkpartiet är ett ”icke-socialistiskt vänsterparti” ny mening. Icke-socialistisk marxism kan låta märkligt, men fungerar tydligen när den ”materiella basen” får agera huvudsaklig förklaringsmodell för de så kallade integrationsproblemen. Trots denna vanföreställnings vid det här laget närmast överdrivet bevisade impotens. Även i övrigt följer (s)abuni protokollet. EU kränker båtflyktningar, könsneutrala äktenskap krockar inte med religionsfriheten, men (hör och häpna) det finns en krock mellan mänskliga rättigheter när det gäller religiösa friskolor. Att ta i med ”hårda tag” mot gängbrottsligheten kan kränka folk. Till skillnad från gängbrottsligheten själv då, som väl antagligen är ett exotiskt och spännande inslag i gatubilden för karriäristiska politiska uppkomlingar som håller sig på behörigt avstånd från problemområden. Ett inlägg av hysteriskt roliga batikhäxan tycks vägleda Sabunis mentalitet, även om hon i så fall inte begripit att bloggen ifråga är ett skämt, och inte menad att ligga till grund för integrationspolitik. En viktig fråga för konferensen ska i varje fall bli att ”hitta den gemenskap som kan ersätta den gemensamma religionen, kulturen och språket.” Man undrar stilla vilken typ av gemenskap man då syftar på. Lojalitet till staten? Kärleken till MTV? Könsneutralitet? Eller den kollektivistiska, mångkulturella framtid vi ska bygga tillsammans under den ”icke-socialistiska vänsterregeringen”? I detta sammanhang blir det halvt oväsentligt att människan faktiskt har anständigheten att tillstå att det inte är en mänsklig rättighet att byta medborgarskap, det drunknar liksom i floden av dumheter. Ställd inför tramset vill man bara parafrasera Galenskaparna: vilken fruktansvärd människa du har blivit, Nyamko. Hur kunde detta hända – jag som blev så bra! Äntligen en politiker som mot bättre vetande törs säga samma sak som alla sina föregångare Man ska inte ropa hej innan man kommit över ån, men jag kan helt enkelt inte hålla mig! Jordbruksministern har slutligen gått ut och sagt att sex med djur ska förbjudas. Jag kan sätta pengar på att en stor andel av svenskarna tills helt nyligen var helt omedvetna om att det överhuvudtaget varit lagligt, men efter ett mediaspektakel av värsta sort har alltså sittande regering fått tummen ur och bestämt sig. Lagen är signifikant av flera orsaker, men jag ska inte orda om det allt för mycket. Framförallt är den positiv därför att den går emot den ständiga utveckling mot söndersexualisering och liberalisering som ägt rum under de senaste femtio åren. Bortsett från det uppenbara att det är en seger för djurskyddet, är det också en seger för att den visar att till och med svenska staten ännu har någon sorts kapacitet att sätta ner foten och ta ställning i en fråga som borde vara självklar från första början. Sveriges Radio har i olika diskussionsprogram yrat om saken – så sent som igår hörde jag en undflyende radiopratare som försökte antyda att det fanns något suspekt ”moralistiskt” bakom det folkliga motståndet mot tidelag, men inte riktigt vågade. ”Det blir liksom, näe, jag vet inte...”. Det var en fröjd att höra – för en gångs skull vågade man inte helt och hållet vräka ur sig sin dynga, utan blev tvungen att hålla tand för tunga. De flesta som försöker försvara djursex med olika liberala argument gör det också mer eller mindre anonyma, oroliga för att pekas ut som det de är. Välkomna till vår värld. Till skillnad från oss har ni förtjänat det. Nu ska man som sagt inte ropa hej innan man är över ån. Även om tidelagsförespråkarna inte syns och hörs mycket är det uppenbart att deras ideologiska grundsatser är ganska djupt förankrade i den svenska makteliten – hur ska man annars förklara att förslag på förslag om förbud mot sex med djur röstats ner sedan det legaliserades? Man ska inte glömma att Sverige legaliserade barnpornografi 1971 (förbudet återinfördes i början av 80-talet), och att en offentlig utredning 1976 ansåg att barns agerande före ett sexuellt övergrepp skulle inverka på bedömningen av brottet. Det finns jävligt skitiga, osunda krafter i rörelse i det här landet, och till och med detta ynkliga bakslag för de individer och ideologer som bokstavligt talat tänker med könsdelarna är bara att betrakta som ett mirakel. Alltså kan jag bara gratulera alla medborgare i landet att vi har en jordbruksminister som är, om inte vettig nog, så åtminstone opportun nog, att införa en av de första vettiga lagändringarna på tid och evighet. Samt önska trevlig helg i förskott, eftersom jag inte kommer att ha tid och möjlighet att skriva mer denna vecka. Det finns många tidsskrifter ute i världen, varav många faktiskt inte har så värst mycket alls med politik att göra. Idag tar vi upp några med teman som militärhistoria och friluftsliv, i syfte att inspirera läsarna till vidare egna efterforskningar. Att kritisera media är populärt. Inte bara här på motpol, utan lite här och var i samhället ger man sig på media. Genomgående är att man oftast betraktar den som motsatt den egna ideologin. Vänstern lyckas allt som oftast hävda att borgerliga dagstidningar är fientliga och diskriminerande mot dem (med undantag för ett taffligt bojkottförsök riktat mot ETC, föga ambitiöst och än mindre framgångsrikt, är detta förstås renodlat bedrägeri). Borgerligheten påstår, med mer rätta men mindre insikt, att kulturklimatet i Sverige är vänsterextremt. En period var det till och med populärt att påstå att media medvetet betonade invandrares etnicitet (”om en svensk misshandlas av en invandrare står det direkt, men motsatsen ser man aldrig”). Det hör man förstås aldrig numera, eftersom det aldrig varit sant, och i dagsläget dessutom är spektakulärt jävla dumt. Försöken att etablera alternativa mediakanaler – till vilket motpol på sitt eget blygsamma sätt bidrar – har varit och är centralt för alla försök att ifrågasätta den rådande ordningen i Sverige och Europa. Generellt är att fokus ofta ligger på exempelvis den etniska frågan. Som bäst handlar det om att definiera, stärka och diskutera den svenska och europeiska identiteten, som sämst handlar det om att rapportera om att någon amerikansk neger mördat någon (som om mord vore folkggruppsspecifikt), eller att någon i Pakistan gjort något knasigt. Det man kan glömma är att det finns väldigt mycket mediautbud som har lite till intet att göra med tidens ödesfrågor. Som vare sig framställer vita människor som roten till allt ont, eller hittar rätt på någon annan att demonisera eller försöker nyansera bilden. Som helt enkelt rör andra saker helt och hållet. Givetvis kommer alltid politik och andra frågor in på ett eller annat hörn – icke desto mindre behöver man inte befinna sig länge på pressbyrån för att förstå att 70-talets äckliga gamla slogan ”allt är politik” är smörja, precis som det mesta från det decenniet utom Toto. För att exemplifiera har jag valt ut fyra favoriter som rör ämnen som åtminstone några av mina besökare torde ha intresse av. Särtryck av Messer Magazin Brittiska Military Illustrated påminner om att strikt skriven militärhistoria sällan lämnar utrymme för allt för många vinklingar. Tidningens intressesfär spänner över i stort sett hela krigföringens historia, och man kan läsa om allt ifrån medeltida krigföring och samurajer, till koloniala konflikter och Falklandskriget. Tidningen har en naturlig ”pro-brittisk” twist, men det mesta av innehållet består av sakliga rapporter från olika slag och konflikter, kryddade med vittnesuppgifter och samtida källor. Tidningen är dessvärre fruktansvärt dyr att prenumerera på, och det billigaste är helt enkelt att hitta en Pressbyrå som saluför den (den finns i de flesta mer välsorterade butiker). Om britterna är dyra är amerikanerna tvärtom väldigt billiga. En prenumeration på en tidsskrift från USA kan gå på ett par hundra, och då finns det förstås ett nästan osannolikt utbud. Som knivintresserad kan jag rekommendera Tactical Knives varmt. Ingående recensioner av allt ifrån rena stridsknivar, över japanska slipstenar, till speciella set för att ta ur djur vid jakt, komplett med all information man kan tänkas behöva. Till detta kommer förstås också krönikor av olika slag – en favorit är inslaget ”it happened to me”, där läsare redovisar hur de i olika situationer haft användning av kniv i självförsvarssituationer. På samma tema finns tyska Messer Magazin. Detta är ett utmärkt alternativ för den som vill hålla sina tyska språkfärdigheter vid liv, och även lära sig en hel del om ungefär samma typ av produkter som de som tas upp i amerikanen ovan. Antagligen svårare att hitta på pressbyrån, men ett försök skadar aldrig. Annars kan man ju passa på när man är ute och åker runt på järnvägarna i det stora broderlandet i söder. Amerikanska Combat & Survival är säkert bekant för många. Tidningen är informativ, även om den politiska biten förstås oftast inte är mycket att hurra över. Reportage om olika förbands aktiviteter i Irak och Afghanistan kanske inte är det mest upplyftande att läsa, men det är svårt att förneka att det samtidigt är ganska intressant. Detta åsido innehåller tidningen en hel del matnyttigheter – rent konkret är det kanske snarast det här med Survival som känns mest relevant för den svenske läsaren. Varje nummer har åtminstone en omfattande artikel om överlevnad i vildmarken – vare sig det handlar om öken, skog eller helt enkelt den urbana. Tips för utlandsresor, långfärder, skogsvandringar och så vidare förekommer i överflöd, liksom recensioner av praktiska vildmarks- och överlevnadsprodukter. En intressant tidsskrift, men kanske den av de ovanstående med minst andel verkligt givande innehåll, trots att det som är bra verkligen är bra. Som sagt finns det mycket matnyttigt i tidsskriftsvärlden, om man håller sig borta från Bang och Ordfront, så det är bara att börja botanisera på lokala pressbyrån. Vi lever i en tid där brottsbekämpning blivit synonymt med rehabilitering. Inte bara hämnd anses barbariskt, utan också straff. Som så ofta annars grundar sig det hela i en felaktig och inkonsekvent syn på människan. I Modern brottsbekämpning har sin rot i tanken att människan till största delen är en produkt av sin omgivning, och i viss mån av sina gener. Undertecknad underkänner denna tanke, eftersom jag av andliga orsaker menar att vi också har ett ”själv” som existerar självständigt från vårt materiella, emotionella och sociala jag. Alltså menar jag också att en individ är ansvarig för sina handlingar, och att onda handlingar ska ha konsekvenser. Den materialistiska människosynen, sådan den kommer till uttryck inom exempelvis marxismen och dess moderna sociologiska tillämpningar, tenderar att inta en annan hållning – en hållning som påverkar den moderna statens rättsutövning i hög grad, även om den inte är helt dominerande. Här menar man att människan, eftersom hon i första hand är en produkt av sin omgivning och sitt samhälle (möjligen med vissa genetiska inslag), inte är ansvarig för sina handlingar. Det är istället samhället och dess ”strukturer” som i första hand ska bära hundhuvudet, och samhällets mål blir således inte i första hand att straffa brott, utan att ”rehabilitera” brottslingar. Detta kan tyckas logiskt, då ju samma ”samhälle” självt bär ansvaret för individens handlingar. Att någon som jag kommer dragande med någon själ eller liknande blir givetvis ett ointressant argument i det sammanhanget, eftersom en person som resonerar i ovanstående termer garanterat förnekar varje sådant koncept. Men det intressanta här är att tankegången inte håller, även under sådana förhållanden. Detta eftersom man underskattat vad en ren materialism gör med ”jag”-begreppet. Om det nu är så, att det enskilda jaget uteslutande är en produkt av exempelvis samhälleliga förhållanden – vare sig dessa utgörs av ”ekonomisk underordning”, ”rasism” eller den i min ungdom vanliga bortförklaringen ”svår uppväxt” – så består jaget av dessa förhållanden, och ingenting annat. De kan med andra ord inte användes för att ursäkta bort individens handlingar. Eller ”förklara” dem, som den gängse sociologiska jargongen brukar gå. ”Det är inte en ursäkt, utan en förklaring” är en sliten och dum fras, som vanligen används när man just försökt ursäkta bort en eller flera vidriga handlingar genom att skylla på hur ”samhället” utsatt någon för rasism eller slarvat med utbetalningen från försäkringskassan, och dessutom en innehållslös sådan. Om det är så att en individ är detsamma som de förhållanden som format honom, ska han givetvis hållas exakt lika ansvarig som dessa förhållanden. Det gör att inga ekonomiska, sociala eller strukturella argument mot straff som straff, och inte uteslutande rehabilitering, kan föras med denna idé som utgångspunkt. Detsamma gäller givetvis olika gener – har en individ en gen som gör honom våldsbenägen, och det inte existerar någon individuell själslig substans som kan förhålla sig till dessa gener, är individen sin gen – och ska alltså hållas lika ansvarig som den. II Ett annat problem med bortförklaringsstrategin är att den i sig utgör ett hinder för rehabilitering. Om en individ dagligen begår en viss typ av brott, och samtidigt rationaliserar sina handlingar med att pappa slog honom när han var liten, eller att ”svenskar är rasister” finns det inget som helst incitament, eller ens någon möjlighet, för honom att upphöra med sina aktiviteter. Varför skulle han? En person som istället får lära sig att ta ansvar för sina handlingar – att förstå att det är hans eget ansvar att handla rätt (vilket som sagt är fallet, helt och hållet, oavsett om han har någon autonom själ eller är detsamma som en ansamling gener under social påverkan) – har alla förutsättningar att sluta förgripa sig på sin omgivning. Med andra ord är den ”strukturella förklaringen” en i sig själv brottsskapande struktur, medan den ”reaktionära” hållningen att brottslingen ska hållas ansvarig för sitt brott är brottsmotverkande, i synnerhet om den internaliseras av den kriminelle själv. Det är egentligen så pass självklart att det inte ens skulle behöva påpekas, om inte vissa intressegrupper såg kriminalitet uteslutande som ett ideologiskt medel att ifrågasätta aspekter av samhället och oönskade normer i det. Intressegrupper som vill använda brottsligheten som argumentationsslagträ mot ”ojämlikhet” av olika slag, hellre än erkänna den som det gissel i sig själv den är – i ett land som Sverige ett långt värre än ”ekonomiska klyftor” eller ”rasism”. Det finns andra argument mot straff – ett av de vanligaste är att de inte är effektiva, till skillnad från olika typer av behandling. Detta är för det första ett sätt att blanda bort korten – straffets funktion är inte uteslutande att förebygga vidare brott, utan minst lika mycket att utkräva ansvar för redan begångna brott, och skapa rättvisa i samhället. Vi kan tänka oss en extrem av rehabiliteringsprincipen: en man hatar sin före detta fru intensivt, och kan inte ta sig vidare i sitt liv. Påverkad av starka droger tar han sig in i hennes hus, varvid han våldtar och mördar henne på det mest brutala vis. Efter att han grips visar han sig ångerfull, och kommer samtidigt förbi de olika psykologiska problem hans förhållande till sin ex-fru orsakat för honom. Innan det ens blir aktuellt med rättegång kan en kompetent psykiatriker garantera att han aldrig kommer att göra om det. Slut på historien? Man skulle kunna driva det ännu längre: vem som helst som verkligen tyckte riktigt illa om en person skulle kunna mörda honom, och därefter förklara att det var en engångshändelse. Med en syn på straff som primärt ”rehabiliterande” är det omöjligt att motivera varför en sådan människa skulle sitta en enda dag i fängelse – han är ju uppenbarligen redan rehabiliterad, eftersom han inte kommer att göra om det. III Statens roll i sin rättsutövning är att bidra till det mänskliga samvetets funktion i att reglera samhället och naturen, och skapa sammanhang och rättvisa där den materiella skapelsen i sig inte gör det. En person som dricker sig för full och ger sig ut för att balansera på ett broräcke faller och dör – det kan vara tragiskt, men överraskar ingen. Det är inte orimligt att en person som våldtar ett barn och krossar dess skalle spärras in på tid och evighet, eller till och med dödas, av staten – skulle han dött via ett misstag i samband med mordet skulle ingen ens fundera två gånger på om det som skett varit rättvist. Ett straff har en hel serie uppgifter – det ska tillfredsställa brottsoffren, säkerställa statens skydd, utgöra en proportionerlig konsekvens av den brottsliga handlingen i sig, få brottslingen att inse att hans handlande varit felaktigt, och sist (och inte minst, eller störst) rehabilitera – alltså återanpassa brottslingen till ett liv i samhället. Barbariska och brutala straff kan vara problematiska – det finns nämligen en skillnad mellan straff och hämnd, och den skillnaden måste göras tydlig. Statens funktion är inte att ge utlopp för offrets vilja till personlig hämnd. Men det är heller inte upp till staten att förlåta, att uteslutande ”vårda” och säga åt offret att glädjas åt att det sannolikt inte kommer att hända igen. Rättvisa må vara ett svårdefinierat begrepp, men många (om inte de flesta) av oss har en hyfsad känsla för vad det är. Och den känslan säger inte att det uteslutande handlar om att ”inte göra om det”. Det har åter blivit dags för en simtur i den gångna arbetsveckans mediala spektakel, och vilket spektakel det har varit. En lös ljuspunkt kan ses i nya betygssystemet, men annars ser det fortsättningsvis rätt taskigt ut i den verkliga svinstian – svensk press. Liksom en gång tidigare väljer jag att likna veckans nyhetsflöde vid buddhismens uppfattning om vardandets flod – samsara – som utgörs av lidandet, upphetsningen och inkonsistensen- dukkha. Och liksom förra gången känns liknelsen tämligen korrekt, när vi sätter på oss mansbaddräkten, håller för näsan och hoppar i böljan den blå. I veckan fick USA en ny president. Upphetsningen är oerhörd, även om orsaken till detta är oklar. Media fortsätter förstås sparka så smått på förlorarsidan, och idag låter Aftonbladet meddela att Sarah Palin trodde att Afrika är ett land. Själv låter jag meddela att jag inte direkt tror på det (och undrar var svenska feminister håller hus – normalt när man påpekar att en dum kvinna är dum beror det ju uteslutande på kön, och inte på den felstavade genusuppsatsen). För den som undrar varför det inte är någon triumf (eller någon katastrof) med en ”svart man i Vita Huset” rekommenderar jag något av de längre inläggen om saken – mitt eget, Oskoreis eller Jonas de Geers. Det ska bli intressant att se hur svensk vänster och media förhåller sig till Obamas framtida projekt med ökad militär närvaro i Afghanistan och oreserverat stöd till Israel. Förmodligen blir det att ta till ”Onkel Tom”-anklagelser – för en riktig färgad man skulle förstås förstås aldrig ha samma intressen som den rasistiska, vita ekonomiska eliten. Om någon undrat varför vi, trots dryga två år med ny regering, fortfarande har samma betygssystem, kan denne sluta undra nu. För det har traditionsenligt blivit dags att byta igen – denna gång till ett system med en sexgradig bokstavsskala. Trots min hånfulla ton känns det som att man motvilligt måste applådera den sittande regeringen – det nuvarande systemet är fantastiskt värdelöst. En ”G”-nivå som är nästan absurt lätt att uppnå (men svårare att lämna), följd av ynka två sanslöst dåligt definierade steg. Att det blir bättre när man tänker någorlunda rationellt är inget otroligt i sig. Allt socialdemokraterna och vänstern någonsin hittat på i skolan är dåligt, och allt som har att göra med de ”senaste rönen” inom svensk pedagogikforskning är dåligt. Det är en tillspetsad men i stort sett riktig beskrivning av situationen. Inkompetenta personer fyller lärarutildningarna (går du lärarutbildningen och inte håller med finns det bara en förklaring), och får lära sig att de ”inte ska lära ut, utan vara en resurs för elevernas egna inlärning.” Resultatet är uppenbart – en obildad befolkning, som inte lär sig något annat än repetera en viss typ av ”kritiskt tänkande”, vilken de i sin tur är fullständigt oförmögna att ens börja ifrågasätta. Det är tragiskt att den nuvarande regeringen sannolikt inte kommer att hinna göra någonting åt detta, när det nu åtminstone verkar som att de har en viss ambition att göra det. När socialdemokraterna med Mona Sahlin likt tidvattnet automatiskt kommer tillbaka till makten med sin svans av hippies, halvkommunister och idioter kan vi lika gärna strunta i skolan och låta våra barn stanna hemma och se Vilse i Pannkakan. Staffan Westerberg var både sakligare och mer faktaspäckad än en genomsnittlig samhällskunskapslektion ute på internet. Eventuella varma känslor för nuvarande regering svalnar dock snabbt när man simmar vidare bland vågorna. Frågan om ”könsneutrala äktenskap” – ett briljant exempel på det mest imbecilla nyspråk vårt samhälle kan upbåda – går nu över till riksdagen, eftersom regeringen inte kan komma överens (eller rättare sagt vägrar komma överens, då kristdemokraternas inställning ses som omöjlig att kompromissa med). Nu ska man låtsas att ett ”giftermål” mellan två personer av samma kön har någonting överhuvudtaget gemensamt med riktig familjebildning. Avskaffande av bigamilagen torde följa – allt för att en högljudd, ideologiskt konstruerad minoritet ska få spotta på det övriga samhället. Till en början kommer enskilda präster att tillåtas vägra viga homosexuella, vilket ju i sig är ett mirakel, men man behöver inte ha mycket fantasi för att inse vad tanken är här. Mobbning, mediala anklagelser om homofobi och slutligen naturligtvis helt enkelt sparken, i samma sekund som samhället tror sig kunna komma undan med det. Svenska Kyrkan är, trots sitt ”oberoende” av staten, idag mer än någonsin statsapparatens lydiga lilla husdjur, och skämmer dagligen ut sig själv och den religion den menar sig representera allt mer. Och som för att illustrera detta kan vi idag läsa om en ”teolog” som menar att tvåsamhet kan vara osunt. Hon menar att vi borde överväga att ägna oss mer åt ”polyamorösa” förhållanden. ”Varför är det så oerhört känsligt om ens partner har en sexuell relation med någon annan,” vill hon veta, och uppmuntrar oss att fundera över det. Personligen undrar jag väl snarare varför det börjat bli känsligt att hålla sig till en partner, med vilken man kan avla barn på det sätt kroppen är konstruerad att avla barn, och leva ett bra liv. Argumentet för att det skulle vara problematiskt är tydligen att ”vi” inte agerar som om det vore självklart, fast vi säger att det är det. Givet hur många fall av kvinnomisshandel som årligen äger rum i världen, inom kulturer där det offentligen förkastas, kanske vi borde börja ”se över” den typen av värderingar också, om det nu är så att oförmåga att leva upp till värderingar bör ogiltigförklara dem. Jag kan tänka mig åtminstone några teologer som skulle må bra av en femma över ögat. Och någonstans där börjar vattnet kännas klibbigt, smutsigt och obehagligt. Könsneutralt och polyamoröst, om man så vill. Vi får komma ihåg torrdräkt och syrgas nästa gång. Idag får det vara färdigsimmat i medieflödets snusk. Trevlig helg på er! Ett av de sämsta presidentvalen i USA:s historia är över, och segern har tillfallit Barack Obama. Vad innebär det för USA, inrikes och utrikes, och vad innebär det för oss i Sverige? Aldrig någonsin har ett amerikanskt presidentval haft så dåliga alternativ. Det vill inte säga lite, men det är lika sant för det. Två ruttna valmöjligheter har kämpat om folkets uppmärksamhet med den sedvanliga smutskastningen, och en av dem vann. Till största delen på sin hudfärg och en medial smutskastningskampanj mot motståndarsidan som nästan saknat motstycke. Nästan, eftersom just motståndarsidan inte varit långt efter. Antagligen skulle jag kunnat skriva nästan exakt samma sak som ovan om McCain tagit hem spelet, även om den följande analysen skulle sett annorlunda ut. Istället för att motivera varför valet i allt väsentligt varit mellan pest och kolera, tänkte jag nu fokusera på pesten, som ju vann. Inrikespolitiskt Vad gäller konsekvenserna för USA, under förutsättning att den nye presidenten lyckas genomdriva någon liten del av sina typiskt demokratiskt överdrivna kampanjlöften, kommer de naturligtvis inte att vara ensidigt negativa. Tramset om Obama som muslim eller kommunist är förstås ett uttryck för kampanjpropaganda och ickefrågor av värsta sort, vilket naturligtvis är anledningen till att de fått så mycket uppmärksamhet i pressen. En del andra saker kan dock tas upp i kort följd. Den amerikanska abortindustrin firar förstås triumfer med Obama, som inte ens nöjer sig med att bevara abortlagen i nuvarande skick, utan vill utvidga den med sådant som totallegalisering av så kallad partial birth abortion (ett begrepp som givetvis bekämpas intensivt av abortförespråkarna, som antagligen skulle föredra ett begrepp som uterus liberation). Det är förstås inget vidare. Andra interna frågor är exempelvis homosexuella äktenskap, där situationen tycks förbli som förr. Obama är ”personligen emot det”, men överlämnar frågan till delstaterna, vilket innebär att saker och ting lär förbli som de är tills vidare, åtminstone tills den liberala vänstern kan börja påtvinga medborgarna sina åsikter mer handgripligen. Frågan om sjukvården är en av få där Obama möjligen skulle kunna göra nytta. Det amerikanska systemet fungerar inte, och i ett land där krigsindustri och rättsväsende är finansierat med allmänna medel, är det inte orimligt att sjukvården ska vara det. Ett försäkringssystem som leder till att människor i en industrination inte får adekvat vård, och där bolag gör sitt bästa för att slippa betala ut pengar, är idiotiskt. Låt vara att systemet fungerar avsevärt mycket bättre än vad svenska myter kring fenomenet vill göra gällande, det hindrar inte att det är otillräckligt och ruttet. Liksom all annan offentlig finansiering, egentligen all politik, i USA lär dock en eventuell utveckling mot offentlig vård stöta på problem, och det med goda skäl. USA är ingen nation, utan en lös ansamling av stridande intressen, inte minst etniska. Det gör att känslan av ömsesidigt ansvar är rätt begränsad, vad än den nyblivne presidenten vill påskina. Låt vara att man lyckats minimera klassmotsättningarna genom hänvisning till sin märkliga pseudopatriotism – klasshat och -identitet är i vilket fall inte essentiella utan i allt väsentligt ideologiska konstruktioner – de rasliga problemen har inte låtit sig lösas med samma trick. Varje grupp som upplever sig som i något avseende underordnad kommer därför alltid att åberopa jämlikhet till exakt den punkt där den upplever att den förlorar på jämlikhet, därefter kommer den att slå bakut och börja vända sig emot alla försök att begränsa dess nyvunna rättigheter. I dagsläget är det dock möjligt att Obama kan lyckas med ett åtminstone reformerat sjukvårdssystem, vilket antagligen kommer att vara bra för landets medborgare. Kvoteringsprogram och sociala tvångsåtgärder av andra, betydligt mer problematiska, slag skulle även kunna bli följden av ett allt för stort liberaldemokratiskt inflytande i USA:s politik, men det ligger nog lite i framtiden. Sannolikt vill Obama avskaffa det än så länge dominerande familjesystemet i USA med en primär försörjare, och införa den typ av egocentrisk kollektivism som är betecknande för exempelvis Sverige, där barnen är belastningar som ska stoppas undan på en hönsfarm så mamma och pappa kan utvecklas i fred (och som i vilket fall måste stoppas in på sagda farm, för att det är ekonomiskt omöjligt att leva på en lön). Förhoppningsvis har pendeln svängt innan det börjar bli aktuellt. Sverige och världen USA:s nye president och apparaten runt honom kommer även att få konsekvenser i Sverige. När det gäller de kultur- och socialpolitiska problem jag ovan tagit upp lär de inte ha något större inflytande på svensk politik – vi står redan långt till vänster om herr Obama i snart sagt alla frågor, och han har inget att lära oss om kapitalistisk kulturmarxism. Däremot finns det en del andra möjliga följder. Obamas vilja att dra sig tillbaka ur Irak skulle kunna dämpa strömmen av irakiska flyktingar till Sverige (och därmed också de permanenta uppehållstillstånd som, av okänd orsak, alltid delas ut en masse när människor anländer i Sverige för att söka skydd från tillfälliga omständigheter). Den mindre dämpning som ägt rum på senare tid är dock orsakad av motsatsen – en ökad amerikansk militär närvaro i Irak, som mot alla odds lyckats förbättre säkerheten något. Med lite otur blir med andra ord följden av planen om närmast totalt tillbakadragande till 2010 ett påskyndande av vår egen demografiska katastrof, men om detta är svårt att sia just nu. Man kan förstås tycka att det är både skönt och rimligt att USA:s vanvettiga krig i Irak i kampen för naturtillgångar och Israel snart tar slut. Men att för den sakens skull ska vi inte börja fira – Obama planerar ju som bekant att istället utöka insatserna i Afghanistan. Härvidlag ämnar han kräva hjälp från Europa, och Sverige står redo att delta i ”kampen mot Al Quaida”. Med andra ord ska vi riskera svenska unga mäns liv för att jaga mordiska islamister. Islamister som, provocerade av å ena sidan sin egen fanatism, och å andra sidan den amerikansk-israeliska kulturella och militära krigföringen mot den muslimska världen, bara väntar på att hitta nya mål att spränga i luften. När den svenska militära närvaron på platser där vi inte har det minsta att skaffa blivit stor nog är det bara en tidsfråga innan det smäller i Stockholm eller Malmö – det kan ett hjon räkna ut – och då är offrens blod på händerna tillhörande den regering som går USAs nye galjonfigurs ärenden. Det ska Reinfeldt tänka på innan han ger sig ut för att mucka gräl med samma personer som dagligen strömmar in över landets gränser. Vill man åtgärda dåligt beteende hos muslimer ska man göra det på hemmaplan (och då är islamism för övrigt en sekundär fråga, långt underordnad gangsterkultur och generaliserat hat mot Sverige och svenskarna), inte i de länder där de har all rätt att uppehålla sig och leva precis som de vill. Obama har även lovat fortsatt oinskränkt stöd till Israel, vilket rimmar väl med hans övriga utrikespolitik. Irak kan, oavsett hur usel situationen förblir, inte längre uppfattas som ett hot mot ”mellanösterns enda demokrati” – landet är i kaos och ett hot bara mot sina egna medborgare. Visserligen verkar Obama även vara skeptisk till krig mot Iran (även om han ”inte utesluter” militära insatser), men detta ska nog mer ses som en ekonomisk och opinionsrelaterad fråga än något annat. Den amerikanska maskinen har skräp i hjulen, men kampen för global finanskapitalistisk och parlamentarisk totalkontroll rullar vidare. Hur detta påverkar vårt eget land återstår att se. Allt som allt ska man inte överdramatisera Obamas seger; det är vare sig en katastrof eller en förbättring i något som helst avseende, i varje fall inte på kort sikt. Men det ser ändå inte ljust ut, vare sig i väster eller på hemmaplan, och lösningen torde förbli uppenbar för den som har ögon att se med. Ett politiskt och militärt starkt Europa, kapabelt att hävda sina egna intressen mot befintliga och framväxande supermakter, och byggt på europeisk tradition och identitet. Det är bråttom.


source: fineweb

text: Försvann på väg hem till Sundsvall En 13-årig pojke har försvunnit på väg hem till Sundsvall. Relaterat En 13-årig pojke har försvunnit på väg hem till Sundsvall. Han hade besökt sin syster i Nyköping och ska ha tagit tåget därifrån i torsdags eftermiddag. Men han kom aldrig hem. Vad som har hänt är oklart – pojken kan ha försvunnit var som helst på vägen. Enligt Stefan Sundberg, jourhavande förundersökningsledare i Sundsvall, gör det sökandet svårare. Nu försöker man ta reda på var pojken sågs senast, om någon har gjort några iakttagelser och så vidare. Pojken anmäldes försvunnen natten till fredag. Han hör hemma i centrala Sundsvall.


text: Agrippa av Nettesheim Agrippa av Nettesheim, egentligen Heinrich Cornelius, född 14 september 1486 i Köln, död 1535, var en tysk naturfilosof och var en av representanterna för den fantastiska riktning, som härskade inom vetenskapen mot medeltidens slut och som hävade att människa genom hemliga medel kunde vinna en övernaturlig makt över de sinnliga tingen.[1] Agrippa levde ett kringflackande liv, var bland annat i Spanien för tyske kejsaren Maximilians räkning mellan 1507-09 och senare i Frankrike, England, Tyskland och Italien för att umgås med humanismens och renässansens tänkare. Efter tiden i Spanien gav han en föreläsning i Dole, Frankrike, som är grunden till hans text om kvinnors överlägsenhet. Talet fungerade som en introduktion till Johann Reuchlins De verbo mirifico. Reuchlin var en av renässansens stora namn och hade lärt sig både grekiska och hebreiska samt intresserat sig för den judiska kabbalan. I skaran av Reuchlins elever fanns Agrippa vars föreläsning i Dole var något av ett försvarstal för hans läromästares idéer. Hans helhjärtade försvar av den förbjudna judiska mystiken fick till följd att Agrippa kritiserades av franciskanen Jean Catilinet och därmed förlorade chansen att få ett fast uppdrag vid fakulteten i Dole. I sju år från 1511 befann sig Agrippa i Italien, troligen med militärt uppdrag från tyske kejsaren. Den huvudsakliga sysselsättningen blev dock att studera antikens tänkande och att föreläsa och skriva om den hermetiska Pimander. Agrippa blev inbjuden till Metz 1518 för att tillträda en post som advokat och föreläsare. I Metz hamnade Agrippa i öppen konflikt med dominikanerna. En av anledningarna var att han, även om han inte öppet förespråkade reformationen, attackerade Luthers fiender och uttalade sitt gillande för de rykten om reformatorn som nådde staden. I sin roll som advokat försvarade han en kvinna som anklagades för häxeri och lyckades få henne frikänd. Allt detta retade upp de kyrkliga dignitärerna och Agrippa tvingades lämna Metz. Han fortsatte att flytta runt i Europa och kom bland annat att verka som den franska drottningmoderns läkare i Lyon och historiker åt Margareta av Österrike innan han dog 1535. Grunderna i Agrippas tänkande är dels naturmagi och ockult nyplatonism, dels skepticism. Misstron till kunskap var riktad framför allt mot skolastiken och dess vetenskapliga ambitioner. Guds existens ifrågasätts inte utan anses inte behöva förnuftsbevisning. De occulta philosophia hävdar omöjligheten till total kunskap och skrevs samtidigt som Declamatio de nobilitate et praecellentia foeminei sexus vilket lett till tvekan på allvaret i den senare. I De incertitudine et vanitate scientiarum declamatio invectiva, skriven relativt sent 1526, hävdas att det inte finns någon kunskap som inte kan motbevisas och även att lögnen är närvarande hos alla människor, till och med apostlarna. Agrippa tror på kunskap från sinnena men den är inte helt säker eftersom sinnena kan manipuleras. Verket Declamatio de nobilitate et praecellentia foeminei sexus är en argumentation om att kvinnor i själva verket är överlägsna män. Agrippa gör en rad omtolkningar av Bibeln och kritiserar därmed tidens kvinnosyn. Eftersom udden tycks vara riktad mot den lärda skolastiken riktas även kritik mot dess stora auktoritet: Aristoteles. Tidstypisk är Agrippa genom att återgå till Platon och även använda sig av språkhistoria i sin argumentation. Agrippa har förekommit i skönlitteratur. Bland annat förekommer han i Thomas Nashes roman The Unfortunate Traveller (1594). Han nämns han i Mary Shelleys roman Frankenstein, i vilken huvudpersonen Victor Frankenstein läser Agrippas verk. Han nämns även i Harry Potter-böckerna. Bibliografi [redigera] - Declamatio de nobilitate et praecellentia foeminei sexus ("Deklamering om det kvinnliga könets ärbarhet och överlägsenhet") - De sacramento matrimonii declamatio ("Deklamation om det heliga giftermålet") - Dehortatio gentilis theologiae ("Mot hednisk teologi") - De occulta philosophia ("Om den hemliga filosofin"), utgiven 1510 i Köln, i omarbetad upplaga 1533. - De incertitudine ac vanitate scientiarum ("Om vetenskapernas osäkerhet och fåfänglighet"), utgiven 1527 i Köln, en bitter satir över vetenskapernas dåvarande tillstånd. Källor [redigera] - Lübcke, Poul (1988). Filosofilexikonet. Forum. Sid. 15. ISBN 91-37-10062-9 - Nationalencyklopedin. Bra Böcker. 1989. Sid. 118. ISBN 91-7024-621-1


text: Min amaryllis som jag fick från mamma har länge sett ut så här med blomknopp på G. Den har inte låtit sig stressas det minsta. Men nu har den slagit ut så vackert i full blom med flera stora fina klarröda blommor på en gång. Så vacker! Det skulle varit flytt idag men det blev uppskjutet. Flyttkillarna hade blivit försenade med en annan flytt så vi bestämde att de kommer imorgon istället kl 08 och sätter igång. De trodde de skulle hinna allt på en dag. Jag hoppas att de har rätt annars får de fortsätta lite på torsdagen. Flytten var egentligen plannerad till onsdag och torsdag men de ringde från flyttfirman i fredags och undrade om de kunde komma tisdag eftermiddag istället men nu är det tillbaka till orginal planen. Jag undrar lite vad jag ska hitta på ikväll då jag ryckt ut alla sladdar till tv:n. Att få dem på plats igen finns inte en chans. Det var ett helt örnnäste med sladdar bakom tv:n till både tv, stereo och suroundystem med mera. Jag får vara kreativ och hitta på något annat ikväll. Den här fina och intressanta boken fick jag av mina kollegor i avskedspresent i fredags. Det finns massvis med olika ostar jag aldrig hört talas om. Denna tror jag vi kommer att njuta och ha nytta av. Vi får läsa och bekanta oss med många av de Schweziska ostarna. Här kan man läsa om smak, hur de tillverkas, från vilken by de kommer från med mera. Perfekt present som jag blev jätteglad över. Vintern har återvänt med råge. Idag VRÄKER snön ner. Länge sedan det snöade så här mycket. Kanske bra att mina möbler inte ska bäras ut i dag. Hoppas det inte snöar lika mycket imorgon. Jag tycker faktiskt att det ska bli rätt skönt att slippa snökaos, ser fram emot barmark i Basel.


text: GenealogyWise (förkortas GenWise) är ett nytt släktforsknings socialt nätverk som startades i mitten av juli. Redan i början var intresset stort och flera nya grupper bildades. Eftersom det är en amerikansk sida är språket nästan uteslutande engelska. Det fungerar som Facebook men här är det bara släktforskning som gäller. Själv fick jag en inbjudan av WorldVitalRecords.com eftersom jag har ett abonnemang hos dem och det är de som driver nätverket. Men dem berättar jag mer om en annan gång. Grupper Den första gruppen som jag gick med i är Sweden and Swedish Ancestry. Men ganska snart insåg jag att det inte funkar med med en enda grupp för hela Sverige. Så för två veckor sedan startade jag upp en för Skaraborgs län Skaraborg County Ancestry – Sweden och förra veckan blev gruppen Älvsborg County Ancestry – Sweden till. För att göra det enkelt att göra efterlysningar har jag lagt in diskussionerna kommunvis. Och för de som inte vet var vilken socken tillhör finns dessa uppräknade under respektive kommun. Syfte Syftet med grupperna är att fånga upp, hjälpa och skapa kontakt med svensk-amerikaner som söker sina rötter i respektive län. Kan dessutom släktingar få kontakt är det ett extra plus. Om man ska kunna göra det gäller det att göra det på ett ställe som de hittar till. Nu är inte grupperna endast för svensk-amerikaner. Alla som söker och pratar släktforskning i resp län är välkomna. Medlemskap Hur blir man medlem? Det är inte så svårt. Gå in på någon av de länkar som finns under rubriken Nätverk i min länklista. Du kan läsa vad som diskuteras men för att göra något inlägg själv måste man vara medlem först. Och det hoppas jag att många av er som läser detta blir så. Inspirera andra Önskar att det kunde vara fler än jag som är intresserade att starta upp och driva liknande grupper för övriga delar av Sverige. Hoppas att detta inlägg på min blogg kan inspirera fler att hjälpa till. Kanske letar du efter en person som utvandrade från Karlstad eller vill hjälpa svensk-amerikaner att hitta sina rötter.


text: Regeringen anslår i höstbudgeten drygt 5 miljarder över en fyraårsperiod till fler utbildningsplatser i bl.a. yrkesvux, yrkeshögskola och högskola för att möta den svaga konjunkturen . Att regeringen nu satsar på fler utbildningsplatser är givetvis välkommet. Samtidigt ska dessa satsningar ses i ljuset av att regeringen redan dragit tillbaka tidigare anslag till tillfälliga platser i högskola och yrkeshögskola. Generellt rör det sig alltså inte om nya pengar eller platser. Enligt Dagens nyheter har universiteten- och högskolorna redan fattat beslut om att skära bort sammanlagt 15000 utbildningsplatser de närmaste tre åren. Tillfälliga utbildningplatser är givetivis bättre än inga. Men är det inte dags för en mer långsiktig satsning på högre utbildning. Dessa satsningar bör göras permanenta.


text: Idag har det varit vår i luften, skönt, börjar rycka lite i benen, blåste dock lite småkallt på eftermiddagen men nu är vi på rätt väg, underbart, känner att energin är på väg igen :) Har idag ätit lite extra cocosfett, får se om det kan hjälpa till lite. Findus smördeg utan smör! Lysande. Läs även andra bloggares åsikter om energi, vårkänslor


text: Med sitt lysande läge i Bowen är Bluewater Harbour Motel en utmärkt startpunkt för dina utflykter i Whitsundays. Med 0.5 km till centrums nöjen och spänning åtnjuter detta 4-stjärniga hotell en utmärkt position i närheten av stadens största attraktioner. Det behändiga läget gör att man med lätthet tar sig från hotellet till stadens alla platser som man bara inte får missa. Bluewater Harbour Motel erbjuder oklanderlig service och alla viktiga faciliteter som behövs för att resenärer ska kunna stärka sig. På detta hotell kan gästerna använda sig av förstklassiga faciliteter som parkering, konferensavdelning , Wi-Fi i allmänna utrymmen, handikappanpassning, rökområde. Atmosfären på Bluewater Harbour Motel återspeglas i varje rum. TV, TV LCD/plasmaskärm, satellit/kabel-TV, kylskåp, internet är bara några av faciliteterna du kan använda dig av. I övrigt ser hotellets alla rekreationsmöjligheter till att du har mycket att göra under din vistelse. Bluewater Harbour Motel är en idealisk plats att bo på för resenärer som vill ha ett charmigt och komfortabelt hotell i Whitsundays.


text: Aktuellt Akavas Fjäder: En sund ekonomi garanterar kommuninvånarna service – Kommunernas fortsatta skuldsättning hotar kommuninvånarnas service, hela den offentliga ekonomins hållbarhet och kommande generationers välfärd. Redan nu är medborgarna i en ojämlik ställning, eftersom kvaliteten på och tillgången till kommunala tjänster varierar avsevärt mellan olika kommuner, säger Akavas ordförande Sture Fjäder. Enligt en enkät som genomförts av TNS Gallup anser Akavas medlemmar att det är viktigt att medborgarna är i en jämlik situation gällande tillgången till tjänster – oberoende av kommun. Politikerna står inför svåra val– Kommunmedlemmarna vill ha högklassiga tjänster, men det är bara ekonomiskt sunda kommuner som kan garantera detta. Eftersom kommunalskatten inte kan höjas hur mycket som helst, blir politikerna tvungna att fatta svåra beslut. Och besluten måste fattas snabbt, annars kan vi inte upprätthålla välfärdssamhället, konstaterar Fjäder. Det förutspås att en tredjedel av kommunerna kommer att befinna sig i stora ekonomiska svårigheter under nästa decennium. Merparten av Akavas medlemmar vill inte höja kommunalskatten i någon betydande grad. I synnerhet männen anser att det är det sämsta sättet att balansera kommunernas ekonomi. Avgiftsfria tjänster vill man bevara avgiftsfria eller åtminstone nästan avgiftsfria. Däremot finns en beredskap för att höja självriskandelarna. Akavamedlemmarna anser att i synnerhet social- och hälsovårdstjänsterna behöver bättre resurser. Kvalitetskraven för tjänsterna ska fastslås på det nationella planetAkavas medlemmar anser att högklassiga och kvalitativa tjänster är bland det viktigaste i kommunerna, och detta är inget man är beredd att pruta på. De önskar klara kvalitetskriterier för de tjänster som kommunerna ansvarar för. Akava anser att man måste fastställa minimiomfattningen för och kvaliteten på de tjänster som ligger på kommunernas ansvar. Förverkligandet måste styras, övervakas och utvärderas på det nationella planet. Strukturomvandling behövs för att upprätthålla välfärdssamhälletOrdförande Fjäder vill att grunden för välfärdssamhället består. – För att detta ska kunna ske måste vi dock genomföra strukturella reformer. Det finns säkerligen anledning att klargöra kommunernas uppgiftsfält. Akava understöder kommunernas strukturreform och hoppas att den kan genomföras enligt den planerade tidtabellen. Cirka hälften av dem som besvarat enkäten anser inte att större kommuner kan erbjuda mer högklassiga tjänster till ett lägre pris, men hälften tror att detta är möjligt. Kommunreformen tros medföra att arbetsplatser försvinner, arbetsresorna blir längre och att mer arbeten kommer att läggas ut på entreprenad. Akavas medlemmar berörs av kommunreformen i egenskap av anställda och skattebetalare men också som användare av tjänster. – Sannolikt är det högutbildade som i praktiken kommer att bli tvungna att genomföra reformerna. Den sakkunskap som kommunernas personal har både kan och bör utnyttjas när man genomför reformen, påminner Fjäder. Uppgifterna baserar sig på en enkät som genomfördes av TNS Gallup i mars 2012. Den besvarades av 1 039 medlemmar i Akava. I enkäten kartlades synpunkter i anslutning till kommunreformen och kommunala tjänster. Svaren har viktats för att motsvara Akavas medlemsorganisationer samt ålders- och könsfördelning. Akava är centralorganisationen för högt utbildade löntagare och yrkesutövare och består av 35 medlemsförbund. Akava agerar som intressebevakare och samhällelig påverkare för sina 570 000 medlemmar. En tredjedel av Akavas medlemmar arbetar inom kommunerna.


text: Vid Cameron Chai Industriella Nanotech har för en tid sedan förklarat att dess energi effektiva Nansulate som skyddande beläggningar ska inkorporeras av ett globalt livsmedelsförädlingföretag. Francesca Crolley, vicepresident av Näringslivsutveckling, sade att de ska beläggningarna förminskar värmer energiförlust från ånga leda i rör, är resistent korrosion -, förminskar ytbehandlar temperaturer se till arbetarsäkerhet och förminskar kondensation. Dessa särdrag gör dem en ideallösning för livsmedelsförädlingsektoren. Nansulate beläggningar är eftergivena med GM9540P Accelererad Korrosion Testar normal. Denna är en cyklisk teknik som framkallades av General Motors och inkorporeras nu av US-Marinen. Testa erbjuder förhöjda resultat som kan bestyrkas av faktiskt bruk. En obetäckt panel och Nansulate täckte paneler testades samtidigt. Efter cyklisk man har testat, fördriver den korroderade obetäckta panelen, de Nansulate täckte panelerna återstod fri korrosion, efter även 24 cyklar. Enligt U.S.-Avdelningen av Energi (DOE) över 45% tanka som bränns av U.S.-producenterna, är allra som van vid, skapa ånga. I ett nytt försök på DOEanvisningarna energi - besparingar från att isolera ångalineswere beräknad för att vara 2000 fot av diametern 4inch leda i rör därefter på 150 PSIG pressar. Årlig energi - besparingar beräknades på $84.130,88. Källa: http://industrial-nanotech.com/


text: Försvunnen flicka återfanns välbehållen Den 12-åriga flicka som försvann från sitt hem i Ronneby på midsommardagen, har hittats välbehållen. Flickan hittades enligt uppgift från anhöriga vid en bensinmack i Ronneby. Flickan hittades oskadd på måndagskvällen. – Det var en privatperson som kände igen henne, berättar Kurt-Erik Gunnarsson, inre befäl vid Blekingepolisen. Flickans familj slog larm till polisen i lördags kväll om att hon varit försvunnen sedan eftermiddagen. Och polisen tog försvinnandet på allvar och satte in omfattande sökresurser. Helikopter rekvirerades för spaning från luften. Samtidigt sökte flera hundpatruller i området kring flickans hem i Ronneby. Polisen gick också ut med en efterlysning till allmänheten med uppgifter om flickans utseende och klädsel. Och det gav alltså resultat. Strax före åtta i går kväll, ringde en privatperson till polisen och sa att han sett flickan nära bensinstationen OK Q8 vid Maxi. –Där kunde vi hämta henne och ta hem henne till familjen, säger Kurt-Erik Gunnarsson.


text: Gör som tusentals andra, medverka till den fantastiska stämningen på Bremens egen Oktoberfest! Ett härligt gung, klirr i ölglasen, sång och musik möter dig när du besöker Bremer Freimarkt. Denna tusenåriga tradition är mäkta populär och ligger dessutom på bekvämt avstånd från Sydsverige. Upplev den lilla storstaden med sitt breda shoppingutbud, de mysiga Schnoorkvarteren och de otaliga restaurangerna och pubarna.


text: Med denna bild av Nya Kyrkan i Jokkmokk i midvinterskrud önskar vi alla besökare en God Jul och ett Gott Nytt År. Måndagen den 26:e december är konsulatet stängt. I mycket brådskande ärenden kan du ringa 06 19 68 99 25 eller till ambassadens växel för vidare information 01 44 18 88 00. Läs mer under rubriken Sveriges Konsulat. Nästan hälften av all ätbar mat slängs varje år av hushåll och mataffärer inom EU. Detta samtidigt som 79 miljoner invånare lever under fattigdomsgränsen och 16 miljoner är beroende av hjälp från välgörenhetsorganisationer. Konserten i Gésu kyrkan i Nice på söndagen slog publikrekord. Intresset för den svenska konserten var så stort att över 300 personer letades sig till kyrkan. De blev rikligt belönande även om nära hälften fick stå. . I ett program sammansatt av Åsa Söderberg som även ackompanjerade framförde sångarna Karin Ingebäck, Anders Larsson, Tängerpojkarna med Karin och Rivierakören en både mäktig, gripande och vacker julkonsert. Kyrktaket lyftes till tonerna av O Helga Natt och lämnade ingen oberörd. Frågan om utlänningars rösträtt går i dagarna rätt höga i den Franska politiska debatten. Oavsett det har du som EU-medborgare rätt att rösta i de franska lokala valen och på de franska kandidaterna vid val av ledamöter till Europaparlamentet. För att utnyttja denna din rätt måste du skriva in dig i röstlängden i din kommun. I ett samarbete mellan staden Cagnes-sur-Mer och Sveriges Konsulat i Nice arrangeras denna oförglömliga kväll av lokalavdelningen av Röda Korset i Cagnes-sur-Mer på Casino Terrazur. M. le Sénateur-Maire, Louis Nègre, med vilken alla svenskar i Cagnes-sur-Mer liksom Rivieraklubben och Svenska Kyrkan alltid haft de bästa relationer var en av intiativtagarna till denna kväll. En kväll som följdaktligen kommer att gå i den fransk-svenska vänskapens tecken och som ger oss möjlighet att ytterligare stärka banden. De svenska organisationerna är givetvis representerade denna kväll. Våra svenska artister och musiker bjuder på ett exklusivt samansatt program med många av de mest uppskattade svenska och franska musikskatterna. Underhållning och musik av toppklass! "Vi gör det på franska" har föreställningen döpts till - men några språkproblem kommer inte att finnas. Att det är första Advent kommer inte heller att passera obemärkt - mycket vacker och stämmningsfull avslutning i sikte. Reservera Tisdagen den 13 december kl. 20.00 - då planeras en förhandsvisning av filmen JON -Same av Corto Fajal Biograf: Le Variété, Bd Victor Hugo, Nice Entré: prel. 6 € Filmen tar oss till Lappland ovan polcirkeln där, Jon, renuppfödare delar med sig av sin värld i Samebyn där nutid och dåtid försöker samsas och finna balans. Regissören Corto Fajal följde Jon och hans familj under ett år och ställer sig frågor kring detta livs skörhet, motsättningar, paradoxer men också dess rikedom. En film flerfaldigt prisbelönt vid filmfestivaler och rosad av en enig press som en genuint äkta och mycket sevärd film. Julen kan kännas avlägsen i det varma sköna höstvädret men ett säkert tecken på att den nalkas är den "Svenska" Granens ankomst till Nice. Från Västkustens Skogs AB mottogs idag för tionde året en stor gran som monterades upp på Place Masséna i Nice och som kommer att vara den centrala punkten i årets Julmarknad som särskilt ägnas åt detta jubileum. Julmarknaden öppnar den 3:e december men den svenska granen invigs lördagen den 10 december klockan 17.00. Detta jubileumsår kommer den svenska närvaron i Nice att markeras särskilt tydligt. Välkommen att delta i arrangemangen under helgen den 10/11 december - och uppmana alla dina franska vänner och bekanta att följa med och uppleva lite av svensk jul. För mer information om årets program, läs vidare nedan. Rencontre avec la Suède - 12 novembre 2011 - Maison des Associations - Cannes. Efter konferensen och föredraget bjuds in till lunchbuffet. Kostnad 15 €; (se artikel) Le buffet des pays et régions d’Europe Charcuteries - Jambon de Paris – Jambon de Parme Pâté de campagne – Saucisse de Francfort Rosette lyonnaise – Chorizo ... - Salades et entremets salés - Salade piémontaise – Champignons à la grecque Taboulé cypriote. Poissons - Darnes de saumon en gelée – Saumon fumé de Norvège Hareng de la Baltique – Accras de morue à la portugaise Viandes et autres plats suédois Köttbullar – Renne fumé – Purée d’airelles Fromages - Brie de Meaux – Gouda au cumin – Tome des Pyrénées - Desserts - Assortiment de pâtisseries Tarte aux pommes – aux abricots – aux mirabelles Boissons - Côtes de Provence rouge – rosé – blanc Bière d’Alsace et d’Allemagne Eau de source des Alpes – San Pellegrino Jus de fruits Vid Sverigedagen - Rencontre avec la Suède i Cannes den 12 november (läs artikel) som arrangeras av le Mouvement Européen har vi glädjen att få möta en av de främsta franska specialisterna på Skandinavien, dess civilisation och litteratur. Jean-François Battail, född 1939, är fransk språkvetare. Han är professor i skandinaviska språk och skandinavisk litteratur –langues et civilisations scandinaves - vid Université de Paris-Sorbonne. De senaste dygnens stora nederbördsmängder (80-190mm/24tim) orsakar översvämningar på många ställen speciellt i departementets västra delar. Enligt uppgift har inga människor kommit till skada men de materiella skadorna på byggnader och infrastruktur är betydande. Myndigheterna evakuerar personer som befinner sig i hus som kan hotas av översvämning.2 300 personer har hittills fått assistans. Nederbörden väntas fortsätta under dagen och klass 2 varning kvarstår i första hand till i kväll den 6 nov. Kustvägarna är avstängda på många ställen till följd av höga vågor. Röd vädervarning har ikväll utfärdats för tre departement, 12, Aveyron, 34, Herault, 48, Lozère - Väster och nordväst om Marseille. Denna mycket ovanliga åtgärd som i Sverige motsvaras av en klass 3 varning innebär varning för extrema förhållanden. Extremt väder väntas som kan innebära stor fara för allmänheten och mycket stora störningar i viktiga samhällsfunktioner. Allmänheten uppmanas att följa upp ny information på Internet, radio eller TV. Varningen nu gäller stora regnmängder och risk för översvämmningar. Undvik besök eller resor till området. För departementen Var och Alpes Maritimes gäller f.n. klass 1 varning - var uppmärksam på utvecklingen! Sedan omläggningen av rutinerna vid passansökan och ansökan om nationellt ID-kort passar många svenskar på att ansöka om dessa resehandlingar vid tillfälligt besök i Sverige. Under den kommande julhelgen blir det inte möjligt att söka pass eller nationellt ID-kort, varken vid ambassader eller polismyndighet. Under tiden 26 december till 2 januari läggs systemet om och all passhantering är inställd. Adresser till polismyndigheter i Sverige som utfärdar pass finner du här. Ladda ned värdefulla telefonnummer till din mobil! Innan du reser är det viktigt att du har förberett dig ordentligt för att göra resan så säker som möjligt. Om du ändå skulle råka hamna i en nödsituation, som du inte kan lösa själv, är det bra att veta var du kan få hjälp. Här kan du ladda ner viktiga telefonnummer till svenska ambassader och försäkringsbolagens alarmcentraler. Som ett steg på vägen. För telefonnummer vid besök i Frankrike klicka här Ladda UD:s reseapp i mobilen! Nödläge i utlandet - vem ringer jag? Hur är säkerhetsläget i Indonesien? Kan jag resa utan pass till Belgien? Behöver jag vaccinera mig mot gula febern om jag ska till Chile? Nu finns UD:s information från världens länder samlas på ett ställe - bara ett klick bort i mobilen. Så har vi kommit till tidpunkten för det så omtalade G20 mötet i Cannes. Under ett par dagar kommer världens blickar att riktas mot Cannes, Nice och Rivieran. Om det lämpliga i att förlägga den här typen av möten till städer diskuteras. Anhängarna menar att det ger ytterligare prestige till värdkommunen och ovärderlig PR. Motståndarna hävdar att ingreppen i det dagliga livet blir oproportionerligt stora. Oavsett uppfattning, obemärkt kommer det inte att passera. Vid sidan av G20 mötet anordnas toppmöten inom andra områden: B20, Business20 med målsättning att träffa en internationell överenskommelse om företagens sociala ansvar. L20, Labour 20, arbetsmarknadsmöte med alla ländernas arbetsministrar. G20YES, Young Entrepreneur Summit, skall lämna konkreta förslag till statscheferna för att förbättra de strategiska resurserna för entreprenörer. Söndag den 23 oktober, kl 18 i Holy Trinity Church, Nice Konserten arrangeras av Rivierakören, som startade sin verksamhet inom Cercle Nordique för tio år sedan. Kören är i dag helt fristående och har ca 25 medlemmar samt en repertoar ur den svenska sångskatten, utökad med nyare körmusik. Ledare för kören är Åsa Söderberg. Lördagen den 12:e november ägnas Sverige en heldag av Le Mouvement Européen i deras serie av presentationer av medlemsstaterna i den Europeiska Unionen. Jean-François Battail, professor vid Sorbonne Universitetet kommer att hålla ett anförande med historiska inslag om Sverige-Frankrike och Europa. De stora dragen i Sveriges Europa politik kommer också att beröras. Boka plats direkt hos Mouvement Européen per telefon 04 92 19 02 04/ 06 61 05 79 76 eller email@example.com Till den franska Cabaret-galan i Cagnes-sur Mer den 27 november söker vi kontakt med dig som vill ställa upp och vara värdinna/värd för publiken. Söndagen den 27 novemebr arrangerar staden Cagnes-sur-Mer och konsulatet en svenska-fransk cabaret gala till förmån för det lokala Röda Korset.. För att ta emot publiken, dela ut Sverige information och hjälpa till vid "Välkomstdrinken" söker vi kontakt med dig som har en Sverigedräkt elelr Folkdräkt och som tycker det vore roligt att ställa upp på detta evenemang. Kontakta konsulatet för ytterligare information per mail firstname.lastname@example.org eller per telefon 04 93 16 90 15. Upplev en annorlunda och fantastisk konsertmiljö och en fin konsert i den lilla byn CLANS, 55 kilometer från Nice i Tinée dalen (vägen mot Isola och Auron). Fredagen den 14 oktober kockan 21.00 ger Bränkyrka Motettkör sin stora konsert i byn. Detta arrangeman är ett resultat av det långvariga samarbetet mellan konsulatet och byarna i Vésubie och Tinée dalarna. Varför inte äta en "by-middag" och sedan avsluta med en konsert? En trevlig och garanterat ovanlig fredagskväll! VÄGBESKRIVNING HÄR Söndagen den 27 november inbjuds alla till en oförglömlig svensk-fransk cabaret föreställning i Cagnes-sur Mer. La Ville de Cagnes-sur-Mer och Sveriges konsulat i Nice samarrangerar en cabaret-gala till förmån för det lokala Röda Korset. En riktig "bro-byggar" kväll med de käraste sångerna och melodierna från bägge länderna kommer att ljuda i det nya Casinot Terrazur förnämliga auditorium. Casinot är beläget vid genomfartsleden till Vence. Ansträngingarna under senare år att höja trafiksäkerheten har haft stora framgångar om man ser till antalet omkomna som 1990 översteg 10 000 per år för att vid slutet av 2010 understiga 4 000. De regionala avvikelserna är stora vad gäller Alpes Maritimes där utvecklingen inte följer övriga landet utan visar på oregelbundenhet och framförallt på att av de omkomna i trafiken utgör fotgängare och motorcyklister mer än dubbelt så många jämfört med hela landet. Motståndet mot en omedelbar och "evig beskattning" av vinster vid fastighetsförsäljning blev så stort att regeringens förslag ändrades vid behandlingen i Nationalförsamlingen. Nu avser man införa reglerna från den 1 februari 2012 och genom ett system av olika avdrag skall vinsten bli skattefri om man ägt fastigheten i minst 30 år. Inom en snar framtid kommer EU länder att utbyta bilregistreringsuppgifter med varandra för att spåra förare som begått trafikbrott i ett annat EU land. Detta förslag stöds av Europaparlamentet och kommer troligtvis inom kort godkännas av Ministerrådet. I samarbete med Le Mouvement Européen arrangeras en Sverigedag i Cannes lördagen den 12 november. Det är en informationsdag om Sverige av idag men också om de historiska realationerna till Frankrike. Konferensenbörjar kl. 09.30 och avslutas med en buffé. Gästtalare och detaljprogrammet är i skrivande stund inte klart så vi återkommer längre fram med detaljer och anvisningar om hur man anmäler sig. Tipsa dina franska vänner och bekanta! Efter reformeringen av, bland annat, förmögenhetsskatten tidigare i år kom nu förslaget om att slopa det 10 procentiga avdraget från det femte innehavsåret, vid beräkning av realisationsvinst i samband med försäljning av fastighet som inte utgör säljarens permannetbostad. Ett nytt interaktivt redskap visar hur mycket EU spenderar i de olika medlemsländerna och till vad pengarna går. Redskapet visar även var pengarna kommer ifrån och hur den inhemska budgeten har utvecklats i jämförelse med EU:s. Här gör vi en jämförelse mellan Sverige och Frankrikes siffror. En sommar fylld av rekord. I vart fall när det gäller besökare och semesterfirare till kusten. Sommarsäsongen 2011 blev en lyckad säsong för turistnäringen i Alpes Maritimes, särskilt kustorterna och Nice. Prognosen pekar på dryga 10 miljoner och för Nice över 4 miljoner. Flera faktorer samverkade både sådana människan styr över och andra. Den ekonomiska/politiska situationen kring Medlehavet, förbättrade turistanläggningar och bättre infrastruktur och säkerhet, lättillgängligheten, det enorma utbudet av kulturprogram under sommaren och inte minst vädret anges som de väsentliga orsakerna till ”invasionen”. Reformeringen av förmögenhetsskatten innebär att sista dag för deklarationen av skattepliktig förmögenhet i år är den 30 september och inte som brukligt den 15 juni. Gränsen för skattepliktig förmögenhet per den 1 januari 2011 har satts till 1 300 000 €. Överstiger den samlade nettoförmögenheten detta belopp skall man alltså lämna in en deklaration och betala skatt i enlighet med den "gamla" skatteskalan det vill säga på värden överstigande 800 000 €. Personer bosatta utanför Frankrike ska endast ta med tilgångar som finns i Frankrike i beräkningsunderlaget. Offentligförvaltning och administration väcker ofta känslor hos de som behöver utnyttja deras tjänster och de behöver vi väl alla emellanåt. Den franska administrationen har väl ofta ansetts som ganska krånglig och svårbegriplig. Nu lanseras en internettjänst www.mon.service-public.fr som ska hjälpa oss att hantera en mängd administrativa rutiner. Det handlar inte om någon reform men om ett utomordentligt redskap som säkerligen kommer att underlätta tillvaron. För deklarationen av 2010 års inkomster gäller följande inlämningstider: Pappersdeklarationer skall postas senast måndagen den 30 maj Internetdeklarationer skall registreras på skatteverkets hemsida (www.impot.gouv.fr) senast den: 9 juni för deklarationsskyldiga bosatta i departement med siffrorna 01 -19 ( bl.a. Alpes de Haute Provence 04, Hautes-Alpes 05, Alpes-Maritimes 06, Ardèche 07 ) 16 juni för deklarationsskyldiga bosatta i departement med siffrorna 20 -49 (Korsika m.fl.) 23 juni för deklarationsskyldiga bosatta i departement med siffrorna 50 -974 ( Le Var 83, Vaucluse 84) Förmögenhetsdeklaration För personer bosatta i Frankrike har dagen för deklaration av skattepliktig förmögenhet per den 1 januari 2011 flyttats fram till den 30 september 2011. Anledningen är den reform som förbereds - som bland annat innebär höjda gränser för skatteplikt - och som skall fastställas av nationalförsamlingen under juni månad. Konnsulär fest blir nog den närmaste översättningen av det som i Lyon sedan lång tid blivit ett begrepp. Från att ett par konsulat med representation i Lyon gick samman och presenterade sina respektive länder i en stadsdel till den tredagras fest med 70 konsulat närvarande som nu äger rum vartannat år på Place Bellecour i centrala Lyon. Ett fruktsamt och lyckat samarbete mellan staden Lyon och den konsulära kårens lokala organisation. Bildgalleri! Det meddelas nu att vid årets firande kommer skådespelaren och författaren Frej Lindqvist att medverka vid samlingen. En av Rivierasvenskarnas bäst bevarade traditioner är firandet av Nationaldagen den 6 juni, tidigare Svenska Flaggans dag. Initiativet till denna festlighet togs av Rivieraklubben 1979 - för 32 år sedan m.a.o. - Traditionsenligt har firandet förlagats till Ile Saint Honorat utanför Cannes - vid några tillfällen har vädrets makter hindrat utfärden men man stannade då vid kaj. Programmet har inte ändrats mycket - men varför ändra på ett lyckat och uppskattat upplägg. En härlig båttur - rundvandring på den vackra ön - samling/gudstjänst - möjlighet till besôka av Benediktiernmunkarnas Kloster och sist men inte minst en gemensam måltid på Restaurant La Tonelle ( tidigare Chez Frédéric). I en tidigare artikel i anledning av Anne Stymnes besök och sammanträdet med Konsulatets kontaktgrupp för Kris -och Bredskapsfrågor angavs att mötet skulle börja klockan 14.00. RÄTT TID SKALL VARA 15.00! Ring gärna konsulatet 04 93 16 90 15 och anmäl dig - för att vi ska få en uppfattning om hur många som kommer. I samarbete med Scouts Guide och Association Alandado inbjuds du till en konsert i Antibes lördagen den 7 maj klockan 17.30. Adressen är 6 Bd Albert 1er, ingång från rue Niquet nära Place de Gaulle! Parkering finns i närheten. Caleido består av 16 professionella sångare, där flertalet har studerat musik på universitetet, samt har musiken som yrke. Vår repertoar sträcker sig över psalm, visa, gospel, acapella, negro spirituals, irländskt, jazz, folkmusik, ofta i egna arrangemang. Generalkonsul, Anne Stymne från Sveriges Ambassad i Paris gästar oss den 11-12 maj. Anne har efterträtt Håkan Hjort och kommer närmast från Ambassaden i Peking. Anne ansvarar för konsulära avdelningen vid Ambassaden. Torsdagen den 12 maj klockan 16.30 är det ÖPPET HUS på Stillegården då är du hjärtligt välkommen att träffa Anne som gärna vill lära känna oss svenskar som bor/vistats i Södra Frankrike. Anne kommer att delta i ett möte med konsulatets kontaktgrupp för kris- och beredskap. Denna grupp bildades under 2010 för att i händelse av allvarlig olycka bistå konsulatet med rapportering och assistans. Är du intresserad av att veta mer om konsulatets kris- och katastrofberedskap är du välkommen redan klockan 15.00. Idag presenterade budgetminister Baroin huvuddragen i reformeringen av kapitalbeskattningen. Förmögenhetsskatten blir kvar är det första man kan konstatera men såväl beloppsgränser, skattesatser som reglerna för beräkning och deklaration ändras – och möjligen redan i år - i vart fall vad avser det höjda gränsbeloppet och den föreslagna ”Exit” –skatten. Realisationsvinstbeskattningen blir oförändrad men en exit tax införs. Beskattning av liv-försäkringar blir oförändrad. Arvsskatten höjs för belopp överstigande 4 miljoner euro. Vid upprepade gåvor skall det löpa minst tio(nuvarnade sex) år för att mottagaren skall få fullt grundavdrag. Reduktionen av gåvoskatt relaterad till givarens ålder slopas. Exit- tax, beskattning av reavinster när man överför sitt skatterättsliga hemvist till annat land. Lördagen den 7 maj ger kören Caleido en konsert i Antibes i samarrangemang med den lokala Scoute föreningen vars medlemmar förbereder sin resa till Sverige i sommar. Boka in eftermiddagen den 7:e maj, tid och plats meddelas inom kort. Lördagen den 4 juni gästas vi av Storkyrkans kör under ledning av Gustaf Sjökvist. Kören ger en konsert i Saint Etienne de Tinnée (Auron) på lördag eftermiddagen. Ett utmärkt tillfälle till en heldag i natursköna Mercantour! Detaljer om konserten kommer snart. Diskussionerna kring den kommande skattereformen fortsätter och närmast kommer ett mer detaljerat förslag att läggas fram i slutet av denna månad. Det har spekulerats i om denna reform som avser att träda i kraft 2012 skulle ha inverkan på förmögenhetsskatten för innevarnade år. Klarhet om detta kommer vi kanske att få inom kort men för närvarande gäller att netto förmögenheter överstigande 800.000 € skall deklareras och beskattas enligt nuvarande regler. Den franska skattemyndigheten har nu offentliggjort tiderna för årets deklaration vad gäller inkomståret 2010. Senaste dag för avgivande av inkomstdeklarationen är den 31 maj 2011 om man är bosatt i Frankrike. Personer som är bosatta i annat EU-land och som skall deklarera franska inkomster skall lämna in sin deklaration senast den 30 juni. Uppgifterna du lämnar vid registrering till svensklistan kommer endast att användas om konsulatet/ambassaden behöver komma i kontakt med svenskar bosatta i södra Frankrike vid kris, större olycka eller naturkatastrof. Klicka här för att lära dig mer.


text: Arbetsgivare struntar i anställda I dag är det inte svårt att starta ett företag. Du kan anställa folk som utför tjänster åt dig mot betalning. Det finns många vägar att välja när det gäller anställningsvillkor på arbetsmarknaden. Tyvärr har väldigt många arbetsgivare helt tappat sitt intresse för spelreglerna på den svenska arbetsmarknaden. De ser enbart till sin plånbok kortsiktigt och struntar fullständigt i sina medmänniskor. Sverige har blivit hårt och tufft att leva i, många lever efter mottot "sköt dig själv och skit i andra". Men hur blir det om man själv behöver hjälp på något sätt? Många arbetsgivare struntar fullständigt i sina anställda och skriver inte ut arbetsgivarintyg vid avslutad anställning som behövs för att få tillgång till a-kassa. Just detta exempel gör att väldigt många måste söka socialbidrag. Arbetsgivarorganisationer slåss för att en lag inte ska införas om detta, den finns i Finland och skyddar arbetstagare under tio år. Människorespekt


text: Dinosaurierna Utdöda jätteödlor = dinosaurier För det första utgör dinosaurierna bara en bråkdel av alla utdöda reptiler. Till och med under "dinosauriernas tidsålder" (trias, jura och krita) fanns det åtskilliga reptiler, många av dem stora eller jättestora (eller små!) och nog så välkända, som inte alls tillhörde ordningen Dinosauria. Exempelvis de marina reptilerna, som ichtysaurier, mosasaurier och plesiosaurier, var avlägsnare släktingar till dinosaurierna än dagens krokodiler, leguaner och ormar. Inte heller fanns det några flygande dinosaurier - det är möjligt att flygödlorna, pterosaurierna, var nära släkt med dinosaurierna, men inte säkert. Före dinosaurierna uppträdde pelycosaurier och tecodonter, reptiler som i många fall var bra mycket större än några kräldjur idag, men dinosaurier var de inte. Sedan är det en annan sak, att om det hade funnits dinosaurier i haven eller luften - eller om de verkligen funnits, i vilket fall man inte hittat fossil efter dem än - så hade de säkert inte skilt sig nämnvärt från övriga reptiler där (nyckelordet är "konvergent evolution"). Och när dinosaurierna dog ut för 65 miljoner år sedan så försvann även många icke-dinosaurier, som plesiosaurierna och pterosaurierna. För det andra är beteckningen "skräcködlor" (som är just vad "dinosaur" betyder, efter grekiska δεινος deinos + σαυρα saura) missvisande vad åtminstone ödle-delen beträffar: Dinosaurierna är inte ödlor och ödlorna är inga dinosaurier. Ödlor är fjälliga kräldjur av mycket gammal stam. De äldsta ödlorna uppträdde mer än trettio miljoner år före dinosaurierna. Några få stora ödlor, som den människoätande komodovaranen, har kallats "kvarlevor från dinosauriernas tidsålder", men det är historiskt felaktigt att säga så. Ingen ödla har någonsin utvecklat de fågelliknande drag som är typiska för varenda dinosaurie. En stor ödla har aldrig liknat en liten dinosaurie, bortsett från några små och betydelselösa drag hos tänderna. Ödlor går aldrig med raka ben och långa steg på det sätt som kännetecknar dagens dinosaurieliknande och marklevande fåglar eller de fågellika dinosaurierna under mesozoikum. Robert T. Bakker En annan uppfattning som - lämpligt nog - verkar vara på utdöende, är att dinosaurierna dog ut på grund av sin storlek, dumhet och tröghet i förening, utkonkurrerade av de mindre, smartare och kvickare däggdjuren. I själva verket var det snarare så att dinosaurierna under hela sin existens höll däggdjuren på mattan, och det var först när den extrema händelse som nog var en meteorit på något mystiskt selektivt sätt gjorde slut på såväl dinosaurierna som jätteödlorna som våra för-förfäder fick en chans. Det har påpekats att det till stor del är tack vare filmen Jurassic Park (1993, efter boken som kom 1990), där dinosaurierna på ett övertygande sätt framställs som allt annat än efterblivna kromosom-klumpedunsar, som den gamla felaktiga och inte så lite vulgär-darwinistiska uppfattningen försvunnit. Velociraptorer På tal om Jurassic Park kan det dock nämnas att deras berömda velociraptorer, raptors, inte har mycket att göra med paleontologernas velociraptorer - de senare skulle knappt ha nått sina tilltänkta byten till midjan. Enligt bl.a. Wikipedia skrev Michael Crichton egentligen om den betydligt större Deinonychus, "which some scientists at the time called Velociraptor antirrhopus". We did take a little bit of artistic license with the Velociraptors from a design standpoint. Velociraptor is in the same family as Deinonychus. Deinonychus' head, as opposed to a Velociraptor, is a bit blunter, a little bit stronger. We pushed to the Deinonychus side of the design for our 'raptor-esque' animals. Stan Winston * Känns gubben igen? - Det är han som sitter på en plakett på rymdsonderna Pioneer 10 resp. 11. Referenser:


text: Började med en fika ”on the road”. Jag gjorde mackor på hembakt bröd och stekt ägg. MUMS! Väl framme kollade Milo programmet för hela parken. Givetvis lite karusellåkning, what else? Klappa getter. Milo vågade sig fram till några till slut. Jag tycker fasen dom är lite läskiga.... Min alldeles egna get! Den här satte sig för att titta på mig. Sååå söööt, hade nästan kunnat tagit med honom under armen. Den här luktade mest prutt och var sur. Milo var skiträdd för den också. Vi stannade till vid Havsrestaurangen som är en fiskrestaurang, det låg så vackert. Sååå sjuuukt god mat. Detta är grillad lax med hummerskum dränkt i hollandaisesås och pressad potatis! Alla var sååå nöjda med maten. Åker ni dit så passa på att äta på denna restaurang. Mamma och jag. Mamma håller i den mjukisfisk som jag vann genom att kasta ner burkar. Ungefär såhär besviken blev Milo när han insåg att detta var sockervadd och INTE en glass. Han trodde ju att det var en jättestor glass..... Såhär less var jag när Milo gråtit i 1 timma..... napp eller inte napp. Jag har den i väskan och den ropar: ”Stoppa mig i Milo mun”. Nappen vann kan man säga! Somnade på 1 sekund! När han vaknade till sedan blev det ett besök på vattenlandet. Dock så var vattnet väldigt kallt överallt så det blev inget långt badpass där inte... Min familj! Svårt att fokusera på det som bilden är tagen på. Det var ett gäng ”muppar” i bakgrunden! Gårdagen i bilder. Vi hade en helt underbar dag med lagom väder, god mat och en väldigt mysig park. Det roligaste var nästan att huxflux när jag kommer ut från ”Regnskogen” med Milo så står Thedde där. Han som inte skulle åka med. Jag fick med mig Elliot med inte Thedde som skulle golftävla med sin pappa. MEN, då står dom bara där. Både pappa Magnus och Thedde. Jag blev så glad så jag fick liten tår i ögat. Pappa Magnus hade missuppfattat dag på tävlingen som skulle vara idag (läs Söndag) istället. Fick skitdåligt samvete så han körde ända till Gävle och Furuviksparken. Så det blev hela tjocka släkten som florerade runt i parken, underbart!


text: ”Spelade ingen roll vad de andra klubbarna sa” Henok Goitom jublar över sin flytt till AIK - och bryr sig inte om pengarna han förlorar genom att spela i Sverige. – Vi fixade kontraktet på två sekunder, det är pengarna som är viktigast, säger anfallaren. SOLNA. Henok Goitom har länge kopplats samman med AIK. Nu är anfallaren klar för Solnaklubben och i dag presenterades han på Råsunda. Men trots att han är en stjärnvärvning kan fansen inte räkna med massvis av mål redan från start. – Jag är en sådan spelare som alltid gör det motsatta till vad motståndarna gör. Är det så att jag måste gå ner för att öppna ytor för andra så gör jag det. Det viktigaste för mig är tre poäng, inte målen i sig. Om någon ger mig en säsong med 0 mål och SM-guld så tar jag det vilken dag som helst, säger Goitom till FotbollDirekt.se. Nu berättar också 27-åringen om turerna innan affären gick i hamn helt. Enligt uppgifter till FotbollDirekt ville Serie A-nykomlingen Pescara och en spansk andradivisionsklubb ha Goitom. – Det kom massa erbjudanden eftersom att jag var klubblös, men jag sa till min agent att: ”Det spelar ingen roll vad de säger. Prata inte ens med dem, prata med AIK och fixa det på två sekunder.” Det var inte ens en förhandling, det tog en dag och det var som att två kompisar pratade med varandra. – Jag offrar alla de pengarna som Almeria är skyldiga mig, men valet har varit lätt. Det är bara AIK som jag vill spela för i Sverige och det finns inte ens en droppe i mig som säger att jag vill stanna utomlands, det här är det jag vill göra till hundra procent, säger Goitom. Vad säger du om det lag som AIK har nu? – AIK satsar ju, det är ingen tvekan om saken. Jag kommer tro på guld fram till att det matematiskt inte går att vinna längre, men sen gäller det att Elfsborg ska förlora också, men i fotboll så kan alla lag få svackor. Ser du allsvenskan som ett nedköp? – Nej, det gör jag inte. Jag tycker att man ska följa sin passion, och inte miljonerna hela tiden. Just nu har jag kommit till det stadiet i livet där man tycker att kärleken och passionen är det viktigaste. Almeria är skyldiga mig x antal miljoner och de hamnar i sjön nu, men det är inte de pengarna som är viktigast. Det viktigaste är att jag är här. Anton Zetterman – Martin Petersson


text: Knaus har länge varit kända i Sverige. Men, Knaus har inte fått den framgång man hoppas på och kämpat för, trots väl utbyggt nät av återförsäljare och fina produkter. Nu har man tagit ett ordentligt tag i situationen och byggt en vagn lämplig för det nordiska klimatet. En av detaljerna i den "nordiskt" byggda Knausvagnen är den uppvärmda garderoben som välkomnar oss direkt innanför den delbara stalldörren. Att kunna hänga upp ytterkläder redan i tamburen är mer än välkommet. Dessutom finns det, direkt till höger, ett utrymme under sittgruppen där man också kan placera skor. Detta arrangemang besparar oss en del städande långt in i vagnen. Vi kliver längst in i vagnen och till höger finns toalett och dusch som broderligt får dela på utrymmet - som känns helt okej. Duscha kan man göra utan att det känns trångt, och det finns gott om utrymme för benen när man sitter på porslinstoaltten. Själva toarullshållaren är lite finurligt undangömd i ett skåp, två små krokar för handdukar känns i minsta laget. Annars känns utrymmet ljust och fräscht med ett mindre takfönster, två lampor och dubbla speglar - en stor ovanför toalettstolen och en tredelad vid själva tvättstället. Den 150 centimeter breda dubbelsängen, med bra packutrymme inunder, delar på platsen längst bak i vagnen. Packningsutrymmet ovanför sängen finns i fem rymliga överskåp vilka i sin tur är försedda med distansskivor så att värmen, via luftspalter, fritt kan cirkulera bakom och i skåpen. Inte heller förvaringsutrymmena går av för hackor. Centrerat under diskbänken finns här tre lådor där de två nedersta är försedda med galler. På var sin sida av lådorna finns det två rejält tilltagna skåp och ovan diskbänken finns det fyra skåp, där ett är öppet utan luckor. Som om detta inte vore nog har man dessutom tagit vara på utrymmet både ovan- och nedanför kyl och frys. Lägg sedan till kryddhylla och utrymme för andra små pryttlar vid angränsningen till den stora sittgruppen. Man kan inte klaga på dåligt utrymme för köksattiraljer. Det enda lilla minuset i kanten får vagnen för att köksfläkt saknas. Vi nämnde precis den stora sittgruppen, för det finns faktiskt en liten också. Den är placerad mitt emot köket och den får som sagt lyda under benämningen "lilla sittgruppen" eller dinette som platsen för utspisning för två allmänt kallas. Ovanför detta utrymme finns ett bäddbart överskåp som på tio sekunder förvandlas till en säng som är ämnad för någon i den yngre generationen. Den stora sittgruppen gör verkligen skäl för sitt namn, för här kan många samsas utan att man behöver sitta på varandra. Med tanke på sittgruppens utformning (som ett U) får de allra flesta även första parkett när det är dags för tv-tittande - exemplariskt. Sex överskåp ger bra med plats för diverse packning men till skillnad från överskåpen i sovdelen finns här inte några distansskivor som skiljer packningen från vagnens yttervägg. En takarmatur, fyra mindre spotlights, en stor taklucka och tre väl tilltagna fönster ger bra ljus som i sin tur ger ett imponerande djup i hela vagnen. På vagnens utsida, som är i vitlackad kulhamrad aluminium, hittar vi lastlucka för utrymmet under sängen och på vagnens vänstersida vattenpåfyllning och elanslutning. På vagnens högersida finns tre stora svarttonade fönster, på vänstersidan två fönster. Det tredje fönstret finns inte, i stället ombesörjs ljuset i toautrymmet av en taklucka. Ett grått fält som ramar in fönstren går runt hela vagnen. Knaus Südwind Plus rullar på ett chassi från Alko, har tandemaxlar och en så kallad antislingerkoppling, AKS. Dragbalkarna är täckta av en plastkåpa vilket ger en viss elegans men det döljer också stödhjulet, så man får vara vaken när man vevar upp det och se till att det kommer rätt. Utrymmet i gasolkofferten som öppnas genom att locket dras utåt/framåt är inte helt lätt att komma åt. För att göra det måste man böja både knän och rygg och när man skall byta gasolflaska eller lasta/lossa något tungt önskar man nog att locket vore mer ur vägen. Sammantaget är detta en mycket fint utrustad vagn till ett mycket attraktivt pris. Luftspalter i överskåp, distansskivor i sofflådorna, garderob och skofack vid entrédörren, skärbräda i köket och taklucka i stället för väggfönster i toautrymmet, ja det är detaljer som passar den riktigt kräsne husvagnsägaren, och oss på H&C. Vagnen är cirka 100 000 kronor lägre prissatt än motsvarande nordiskbyggda vagnar. Ett pangpris vars knall borde höras från Tenhult via Kristinehamn och vidare ända upp till Dorotea. Av: Anders Wallsten och Torbjörn Stålenhag Anmäl dig till Husvagn & Campings nyhetsbrev så får du de senaste nyheterna i din mailkorg - varje månad. I campingkatalogen hittar du information om öppettider, priser, service och mer. Du kan även betygsätta campingplatser. Gå till Campingkatalogen


text: Många kommuner överväger att byta Microsofts Office mot Openoffice. Ett hinder på vägen är de många andra produkter som används och behöver anpassas för en mer öppen plattform. Därför har en projektgrupp från nio kommuner gått ut med en skrivelse till en rad leverantörer där de vädjar om anpassningar av produkterna. – Vi upplever ett ganska svalt intresse från deras sida för att öppna sina system. Många system är i dag hårdkodade för Microsofts Officepaket. När vi talar med supporten hos it-leverantörerna förstår vi att det inte pågår något arbete varken för att stöda ett öppet dokumentformat eller för att kunna öppna utdata i andra program än Microsofts, säger Göran Westerlund, it-chef på Alingsås kommun. De nio kommunerna har skickat ut en skrivelse till Aditro, Tieto, Pulsen, Bluegarden, EDP-konsult, Sirius IT, EBI-systems, Logica, IST och Kordab med kopia till Mats Östling på Sveriges Kommuner och Landsting, SKL. I brevet uppmanas leverantörerna av verksamhetssystem att öppna applikationerna så de inte har så hård knytning till Microsofts Office. Kommunerna meddelar sina leverantörer att de vid kommande upphandlingar av program och system tänker resa krav på mer öppenhet och stöd för både pdf och odf, det filformat som stöds i Openoffice. I sitt svar på kommunföreträdarnas begäran om en mer öppen inställning skriver Mats Feldt, utvecklingschef på Bluegarden, att de noterat ett stort intresse för Openoffice inom offentlig sektor. Bluegarden ska därför påbörja ett arbete med att anpassa företagets system HRM och HR-plus så de ska fungera bättre ihop med Openoffice. Det arbetet ska vara slutfört före årets slut. Även Esri S-Groups affärsområdeschef Hans-Göran Wilhelmsson håller dörren öppen, men han vill inte komma med löften eller tidsplaner för uppgraderingar. Han påpekar att företaget har installationer, främst geografiska informationssystem, hos mer än 230 svenska kommuner. – Vi har ett stort engagemang för att driva frågor om öppna standarder, både internationellt och nationellt. När det gäller IST medger vd:n Tommi Berkesi att produkterna i dagsläget inte stöder odf-formatet, bara rtf som är ett vanligt använt textformat. – Vi ser dock inga hinder för att använda Openoffice ihop med våra verksamhetssystem och vi vidareutvecklar produkterna kontinuerligt för att följa marknadens förändrade krav. Carl J Antonsson på Redpill Linpro anser inte att utväxling av filer för ordbehandling och kalkyl är ett oöverstigligt problem. Microsofts samarbetsplattform Sharepoint kan vara en betydligt svårare nöt att knäcka. – Den kanske största inlåsningsrisken utgörs av Sharepoint där modellen, som vanligt i den proprietära världen, baseras på att ”första dosen är gratis”. De organisationer som utan strategisk konsekvensanlays implementerar Sharepoint har inte bara exklusivt låst sig till Microsoft Office utan har även förbundit sig att avsätta rejält stora kostnader i framtiden.


text: Käkkirurgi Osteosyntesmaterial Kirurgiska instrument Medicon eG grundades 1941 genom en sammanslagningen av 6 företag som specialiserat sig på tillverkning av kirurgiska verktyg. Över 30.000 objekt produceras för närvarande vid Medicon eG ́s 14 produktionsanläggningar i Tuttlingenregion där tonvikten ligger väldigt mycket på traditionella metoder. Medicon eG och dess dotterbolag har idag 400 anställda. Medicon eG ett företag som certifierats i enlighet med EN ISO 13485:2003 och MDD 93/42 EEG, vilket garanterar att Medicon eG har en genomgående höga kvalitet i termer av produktdesign, utveckling och tillverkning i alla produktionsprocesser. Högsta prioritet ges till kvalitet i alla delar av företaget. För att besöka Medicons hemsida, klicka här. Beställ broschyr Kontakta oss och få vår broschyr direkt till brevlådan.