text: Minnen Klockan tre inatt var jag helt säker på att jag hade kommit på den bästa första meningen någonsin. Till en historia, till min evinnerliga text som bara är en lång början. Jag tog en klunk vatten och skrev inte ned den. Inte. Nej. Jag har glömt den. Glömt. Den. Nu lyssnar jag på en playlist med Nina Simone, Norah Jones och Lauryn Hills akustiska och har alltså glömt den. Min framtid hängde på klockan tre inatt och nu är det redan nio på morgonen. Bäst för alla vore det väl om jag bara satte mig vid mitt matbord (som jag har stulit, men det tar jag en annan gång) och läser i den tjocka boken som fårmigattgråta hela dagen så att jag klarar den här tentan.


source: fineweb

text: Då kan jag bocka av årets loppis här i byn, och trots vädret så var det mycket folk som kom förbi! Planerar redan nästa års byloppis och då blir det även ett café här hemma i Galleri Hönshuset (klicka) Ska bli riktigt kul måste jag säga =) En del blommor finns att plocka nu längs med dikeskanterna när man är ute promenerar, och tillsammans med “köprosor” så blir det finfina buketter att ställa på bordet tycker jag. En riktig färgexplosion! Gult är ju så fint! Nu är det inte långt kvar tills jag ska börja plugga lite smått, så jag har möblerat om lite i verandan. Där har jag datorn så där kommer jag och sitta mestadels, och matbordet står nu bredvid chiffonjén där datorn står, så jag har ett större skrivbord nära till hands! En del möbler har jag tagit bort också och de ska magasineras, som sen ska tas fram igen när vi har byggt om förstun och hallen! Idag fortsätter projektet ommöblering-städning- tvätta-trädgård! Ett (både roligt & tråkigt men mestadels roligt)evighetsprojekt som aldrig tycks ta slut =) Ha det gott och hoppas solen skiner hos dig idag också. Kram Pirre


text: Är du som jag och de flesta andra så dricker du mer rött än vitt. Låt oss sätta stopp för det nu genast och en gång för alla. Särskilt eftesom våren nu kommit på allvar. Här följer en mix av några av de bästa och mest prisvärda vinerna från mina provningar av nya årgångar. Låt oss börja med druvsorten sauvignon blanc – en druvsort som har en smakpalett som har beskrivits som en bantningskur. Mängder av grön frukt med tydliga inslag av krusbär, nässlor och paprika och i de bästa exemplaren dessutom en lite rökigt/kritig ton av mineral. I Nya världen kan den bli nästan löjligt fruktig med inslag av coctailfrukt. I Europa burkar den ofta ge viner med lite mer stram och mineralig stil. Och eftersom jag nyligen tipsade om ett gäng sauvignonviner från Nya Zeeland och Australien så håller vi oss i Europa den här gången. Les Fumées Blanches Sauvignon Blanc 2010 (22139, 73 kronor) har länge tillhört den svenska marknadens mest privsärda viner och. Den nya årgången är inget undantag. Druvorna till Jaques och Francois Lurtons moderna klassiker kommer nuförtiden från Gers sydväst om Bordeaux och vinet görs enligt den moderna vinkonstens alla regler. Doften är frisk, fräsch och grön (krusbär, lime och grön paprika) och smaken är lite frisk, ”stålig” och mineralig och går i samma gröna fräscha ton. Det är svårt att tänka sig något fräschare nu när vårvärmen sätter in! Les Fumées Blanches är dessutom bolagets bästa vita box! Loire brukar annars räknas som sauvignon blancs hemort och Domaine du Pré Baron Sauvignon Blanc 2010 (2712, 89 kronor) kommer från Touraine som ligger mitt i distriktet. Också här möts vi av en frisk och mineralig smak av grön frukt. Men förutom krusbären finns här dessutom en tydlig ton av nässlor. Men det är Pouilly Fumé och Sancerre som räknas till druvsortens främsta uttryck. Pouilly-Fumé Les Deux Cailloux 2009 (2227, 139 kronor) är ett bra exempel på varför. I doften är den lite rökig (kritdamm) och knuten. Men smaken är frisk, fruktig och stilfull. Här finns krusbär, mineral och grön frukt. Lysande är också Sancerre Les Baronnes 2009 (32253, 159 kronor) med en stram, frisk och rökig kalk/kritigaktig smak med grön frukt, citrus och krusbär. I båda de här vinerna finns en skärpa i smaken som nästan bara kan uppnås i Pouilly och Sancerre! Över till chardonnay som inte bara är världens mest odlade gröna kvalitetsdruva utan också lite av en vinmakares dröm. Du kan behandla den på en mängd olika sätt och den ger ändå ett hyfsat till bra vin. Däremot är det svårt att göra riktigt suverän chardonnay och under allt för långt tid misshandlades den genom att lägga vinet allt för länge på ny och rostad ek. Men har du en gång provat ett riktigt stort vin från Bourgogne så glömmer du det aldrig – men då ska man komma ihåg att råmaterialet (chardonnaydruvorna) är det bästa i världen och tål att lagras på små franska fat. (du kan läsa mycket mer om chardonnay och Nya Världen här!) Chablis har länge sett som ursprunget för chardonnay i sin renaste form. Distriktet räknas till Bourgogne men vinerna från Chablis har ganska lite gemensamt med Meursault och Pulighy-Montrachet längre söderut i Côte d’Or. Kalljäsning på ståltankar och traditionellt lite eller ingen eklagring är också suveräna förutsättningar för att låta druvsorten och le terroir (fransmännens ord för de unika geografiska betingelser som skapar och skulpterar ett vin) komma till uttryck. Få gör det bättre än friman Jean Marc Brocard. Jean Marc anser att ek maskerar ursprunget och Chablis rätta karaktär och hos firman är det bara grand cruvinerna som får se någon som helst lagring på ek – och då handlar det om stora gamla ekfat som inte ger någon direkt träsmak åt vinet. Brocards 09:or är lysande! Det gäller hans mer vanliga viner som Kimmeridgien Bourgogne 2009 (5521, 99 kronor) och Jurassique Bourgogne 2009 (5688, 99 kronor) är båda det kanske bästa uttrycket för chardonnay utan eksmak under 100-lappen. Kimmeridgien (efter den berömda kalkrika leran som utgör jordmånen i Chablis) är lite tyngre än vi är vana vid. Här finn en frisk smörig smak av tropisk frukt, rökig mineral och citrus. Eftersmaken är lång och häftig. Jurassique är lite stramare med mer citrus och gröna äpplen. Upp en prisklass och upp en kvalitetsklass hittar vi Chablis Domaine de la Boissonneeuse 2009 (5624, 155 kronor). Här är doften verkligen klassisk med rökig mineral/krita, krut och citrus. Smaken är mycket frisk och komplex med citrus, krita och mineral. I dagsläget tycker jag att den är snäppet bättre än Chablis Vielles Vignes Domaine Sainte Claire 2009 (5595, 169 kronor) som är lite smörigare men annars går vinet i samma stil. Chablis Premier Cru Beauroy 2009 (7125, 169 kronor) kommer från vingårdar som åtminstone officiellt ska vara bättre än Boissonneuse och Sainte Claire men jag är inte säker att jag skulle ge Beauroy bättre poäng i en blindprovning än de båda förra. Alla är riktigt bra till ungefär samma pris. Möjligen att premier cru-vinet har en något bättre intensitet. Men letar du efter hur chardonnay smakar utan ek så behöver du inte leta längre!


text: Fraktkostnad och leveranstider Vanligtvis skickar vi dina varor dagen efter att vi fått din beställning. I undantagsfall kan det dock ta lite längre tid men du ska normalt aldrig behöva vänta längre än en vecka. Vi tillämpar fast pris på 29 kr för leverans inom Sverige - oavsett storleken på beställningen. Det tillkommer ingen extra kostnad om en vara mot förmodan skulle vara slut och leveras i en separat försändelse senare. Vi anlitar vanligtvis Posten som speditör men kan om det är nödvändigt välja andra leveranssätt. Du betalar i så fall fortfarande bara 29 kr. Om du har specifika önskemål på fraktsätt försöker vi ordna detta, men i de fall detta medför extra kostnad eller merjobb för oss tillkommer en extra avgift.


text: Jag mår fortfarande inte helt okej men tabletterna hjälper. Klumpen i magen börjar lösas upp, men jag känner mig yr, svag och illamående. Den där ångestkänslan vill inte försvinna heller och gör att jag inte orkar nånting. Ögonen är svullna efter tre jobbiga dagar och halsen svider fortfarande. Vi får se om jag orkar ta mig utanför dörren idag. Har iaf bestämt mig för att behålla klänningen, den är alldeles för mycket jag för att släppa. När till och med Marcus tyckte jag skulle göra det så var det inget snack om saken. Han tyckte rumpan blev sexig och inte alls stor och att jag såg smal ut och inte tjock. Så nu är den min :) Usch, hemsk kväll igår. Tur jag hade Noel som låg vid min sida hela kvällen och gosade. Jag lovade mig själv för två år sedan att aldrig, aldrig mer såra mig själv på det sättet. Jag antar att jag är svag. Jag har ont och undrar när tabletterna ska verka medan jag försöker få i mig lite mer soppa, illamåendet gör det nästan omöjligt. Ska ta mig upp ur soffan och försöka städa upp här hemma, rastlösheten gör magkatarren ännu värre. Vi hörs när jag orkar. Det blev ingen sista natthelg för mig. Inatt på jobbet blev den där klumpen i bröstet större och ondare, till slut fick jag knappt ens ner vatten. Det blev akuten och diagnos magkatarr i matstrupen och bedövning som nästan fick mig att panika. Ligger i fosterställning i soffan och undrar om jag ens kommer få i mig soppan som står framför mig. I huvudet snurrar det runt och klumpen i bröstet gör det svårt att andas. Jag mår inte bra. Ensam med ångesten. Idag är det jag, chipspåsen och colan som trycker framför tv:n. Kolla vad fin min hy blivit :) Sol blandat med Mene&Moy produkter! Snacka om att det spårade ur igår, haha. Hade en kul kväll som slutade i för mycket sprit. Hoppas du kom hem ordentligt alex! Jag hade två grabbar som tog hem mig men som svek mig när jag låg över toalettstolen, haha. Men vart fasiken är min mobil? Fan om jag tappat den på Platå då är den nog tagen.. har beloppsgräns på den så är nog ingen fara. Får gå förbi där innan jobbet. Den här helgen är min sista natthelg, skönt som tusan :)


text: Du har bestämt dig för att banta och om du nu mot all förmodan skulle vara lika rik som kändisarna och ha privatkock och-eller ha råd att gå ut och äta varje dag skulle du vara lika snygg och smal som dom. Nu är det ju inte så, du gör det bästa av situationen med pulvershakes och fettfria sallader!Så nu när du är i den situationen att du ska gå ut på restaurang ska det bli så skönt att slippa laga mat, bara kunna peka på det nyttigaste och få det serverat utan att lyfta ett finger. Du har bestämt dig för kycklingsalladen med den fettsnålaste dressingen (på sidan om såklart!) och ett glas mineralvatten till det redan innan du gick ut MEN när du väl sitter på restaurangen och ser menyn (som du läser igenom bara för att ha någonting att göra medans dom andra bestämmer sig, du har ju redan bestämt dig) så ser du att den där jäkla salladen kostar 139 kr och mineralvattnet 29 kr, 160 spänn för lite sketen sallad och ett glas vatten med luft i, vem försöker du lura? Nej tack, du gör en helomvändning, beställer 250 grams biffen med extra bearneisesås, vitlökssmör och ett glas rött till det, hur ofta går man ut på restaurang, man måste ju få unna sig någon gång! Visserligen kanske det blev lite dyrare men det var ju gott och du blev ju i alla fall mätt.... *Alla som känner igen sig räcker upp en hand* Skämt åsido men det är väldigt ofta så, det blir aldrig riktigt vad man har tänkt sig och efter dessa ”helomvändningsmiddagar” så kommer ångesten vare sig man vill det eller inte. I dagsläget kan jag ALLTID njuta av maten när jag går ut och äter, rött (blodigt) kött med bearneisesås, vitlökssmör, broccoli i vitlökssmör, räkor med vitlökssmör, mums säger jag bara. Att kunna njuta av maten är livskvalité för mig som är en ”matjunkie” och det känner jag verkligen att jag kan göra nu!


text: Aug 12 Denna helgen har gått i matens tecken här. Igår hade vi nämligen grisfest här i byn och det var minsann inte det sämsta. Den lille goe griseknoen var lättrökt innan och fick sedan grilla i så där en 7 timmar och attans vad god han blev. Eftersom jag hade tagit på mig ansvaret till att fixa tillbehören till grisen för 60 personer så hade jag full fart i köket igår. Fick visserligen god hjälp av en av grannarna men för att kunna vara med så mycket som möjligt på festen så gjorde vi det lätt för oss. Det blev potatissallad, blandad grönsallad, tzatziki, bröd och brieostar med frukt. Några bilder fick jag inte till i all hast när maten väl kom fram, det hade inte varit läge att knö sig fram med kameran bland alla hungriga som gått i grilldoften i flera timmar. Väldigt gott och uppskattat var det i alla fall och vilken underbar dag och kväll vi fick. Strålande solsken och nästan vindstilla det har vi inte varit så bortskämda med i sommar. Idag har vi tagit det desto lugnare och njutit av fint väder och sill och potatis till lunch i solskenet. Eftersom kylskåpet gapade ovanligt tomt idag fick det bli ett restaurangbesök, Babas på Limhamn fick ett besök och det kändes som man förflyttats till 80-talet direkt. Plankstek och friterad camembert, vad säger ni om det? Kan det bli mer 80-tal . Ja nu är väl en hel del av er som tittar in här födda på senare delen av 80-talet så ni har väl kanske inte så stor koll på det . 80 talet kanske mest var nappflaskor och diverse pureer, men vi som var med vi minns den tiders menyer med lätt skräckblandad förtjusning. Fast det ska erkännas att kvällens middag var riktigt god!


text: I dag är det dan före dan före dan före dan före dan! Det är dags att lägga på ett kol på spenatätandet om man ska hinna blidka tomten innan julaftons dom ska falla. Mellan tuggorna kan vi ägna en tanke åt serbiska, ett av de större svenska invandrarspråken. Tillsammans med de närbesläktade slaviska språken bosniska och kroatiska finns det i Sverige drygt 108 000 talare. I världen finns det ungefär 12 miljoner människor med serbiska som förstaspråk. Översättaren har valt att skriva meningen med latinska bokstäver, vilket inte är ett självklart val. Angående alfabet för serbiskan skriver Nationalencyklopedin så här: Serbiska skrivs med kyrilliskt alfabet konsekvent enligt fonetisk princip (ett ljud svarar mot en bokstav), medan kroatiskans latinska alfabet innehåller vissa digrafer, vilket dock inte hindrar nästan full reversibilitet vid transkription mellan de bägge skriftsystemen. Wikipediaartikeln om serbiska medger dock att serbiska skrivs med både latinskt och kyrilliskt alfabet, även om det kyrilliska påstås vara vanligare. Den som läst andra luckor i julkalendern känner kanske igen den gamle farfar frost, på serbiska Deda Mraz, som får stå för jultomten. Detta vittnar om hur serbiskans lånvokabulär till stora delar byggs upp av lån från slaviska språk, som här ryska. Också turkiska och tyska är starka långivande språk. Spännande med serbiska är också att det har fyra olika grammatiska former som syftar på dåtid. Formen som heter imperfekt, vilket i princip är samma som den vi använder i svenskan (t.ex. tomten åt gröten), tycks vara den minst använda; den anses rent gammalmodig. Vid sidan om används formerna aorist, perfekt och pluskvamperfekt. Tack Maria Blagojevic för översättningen!


text: Kanske var det för att jag åter igen insåg någonting om mig själv och världen runt omkring mig. Att vi människor precis som Gomez är uppbyggda av samma saker, samma organismer, kuber eller vad man nu vill se det som. Och att allting egentligen är en mindre version av någonting väldigt mycket större. Som att zooma in i en levande dator eller någon typ av artificiell intelligens, och se små tetris kuber. Jag tycker att det är genialiskt, jag ser livet som någonting underbart och jag blev rörd. Under tiden jag spelade som Gomez så fattade jag faktiskt ett tycke för honom, och att sen få inse att syftet med hans äventyr är lika mystiskt som livet självt. A jag får rysningar bara jag tänker på det. Jag tyckte bara att det var så otroligt vackert, ett sånt lugn spred sig i mitt sinne och jag kunde bara känna oändligheten och djupet av universum. Nu pratar jag ändå om det första slutet, inte det andra utan det första. Det andra slutet sade ungefär samma sak fast tydligare. Det här spelet är lätt ett av de bästa spel jag har spelat. =)


text: MAX MAGNUS NORMANS SKULPTURER: Ute i den stora världen har projekt som "Art on the streets" och liknande pågått några år. Målade kor, björnar, hästar m.m. har dykt upp och dekorerat olika större och mindre städer. Så var det dags för vår håla att vara med på ett hörn. Sundsvalls stadssymbol är den röda draken, så därför var det naturligt för Lisa Renander och Julia Hamrin på företaget Xcited att välja draken som objekt för projektet här efter att ha blivit inspirerade vid ett besök till Kaiserslautern i Tyskland (där är fiskar objektet). Efter några turer designade Christian Beijer drakens grundform. 30 glasfiberdrakar beställdes från glasfiberdjursfabriken och företag fick köpa dessa för att sedan anlita en konstnär till att dekorera draken. En ypperlig idé som gav tillfälligt arbete åt många undersysselsatta konstnärer. Projektet bekämpades dock hårt av Västernorrlands länskonstnär (som har till uppgift att främja konsten i länet[!]). Flertalet medlemmar av KRO (Konstnärernas RiksOrganisation) ringdes upp och uppmanades att inte ställa upp på detta (smaklösa?) projekt. Man gick så långt i försöken att stoppa drakinvasionen att man till och med försökte få byggnadslovet för projektet indraget. Men som tur vad hade dessa politruker inte mycket att säga till om nu när det inte handlade om att bara trycka ner enstaka konstnärer utan ett projekt som hade alla förutsättningar att gagna staden både kulturellt, ekonomiskt och politiskt. "Min" drake; Drakonauten som beställdes av företaget Cybercom Group kom på andra plats av de trettio deltagande drakarna när folket fick rösta om sin favoritdrake. Det verkar vara någon slags godtycklig naturlag att den bästa nästan alltid kommer på andra plats. Eftersom drakarna är gjorda med tanken att barn och berusade personer ska kunna sitta på dem har det nära på blivit ett deltidsjobb att laga Drakonauten. Drakonautens devis är "Din guide i IT-rymden" det borde kanske vara "We come in pieces" (om inte IKEA redan tagit den, de har också en drake). När detta skrevs har jag nyss bytt kupa och gjort ett nytt headset till draken, tidigare har förutom otaliga lackskador även luftslangarna behövts åtgärdats. De tre populäraste drakarna är också de som fått mest stryk. Vinnardraken; drakmamman Elvira med ungar, är nu bara en ensam drakmamma och den kromade draken Terminator som kom på tredje plats blev vält häromveckan. Böset har den yttersta makten på Sundsvalls gator och det är inte många som känner sig bekväma på stan kvälls- och nattetid. Mina personliga reflektioner är att jag är tveksam till att folk ska klättra omkring på konstverk. Konsten är ett av de få heliga instanser - och kanke den enda legitima sådana sett ur ett humanistiskt perspektiv - som finns kvar i dagens samhälle och detta borde respekteras. Det har flera gånger iakttagits hur passiva, ibland roade föräldrar sett på när deras barn gjort sitt bästa för att sabba drakarna. Man behöver inte kunna ta på och hoppa på konst för att den ska vara interaktiv; även ett till synes statiskt konstverk interagerar med själen bara genom att bli iakttaget. Reflektionen är poängen. En annan insikt har slagit mig; och det är att böset som raglar omkring, gapande och vandaliserande, och de kulturella politruckerna är i grund och botten samma skrot och korn. En extrem odefinerad konservativ krafts högra och vänstra arm, skillnaden är att de intellektuella har sin utbildning som kamouflage medan böset har spriten. Deras motiv för att sätta käppar i hjulet för projekt som detta är desamma; mental atavism, ett längtande till ett fabulerat mer lättkontrollerat förflutet, ett drömland bestående mest av intighet, bort från ett svårgripbart nu som ständigt hotar att springa från dem. Klicka på knapparna under skulpturen för att vända och vrida på den. Notera att detta inte är fråga om någon massproduktion; det finns bara en av varje skulptur.


text: ..tre kreativa tjejer. Dels min fd klasskompis Katarina med bloggen Kattinka K som gör en massa vackert i betong! Bland annat denna fina, moderna och stilrena ljusstake. Katarina och även Annika, som arbetar med keramik, kommer att sälja sina alster bla på julmarknad i Kolsva på lördag den 5 dec samt på Dingtuna gård på söndag! Nästa kvinna är konstnären Kicki med bloggen Min skattkammare som gör de mest bedårande julkort med gammeldags hemtrevnad! Kolla detta med det gröna huset och det med zinkhinken! ..och det här kortet, ser ut som min hylla i lillstugan nästan! Så årets julkort hittar du här! Och sist men inte minst vill jag uppmärksamma min bloggvän Mia med vackra bloggen Lilla Blanka som hjälpt mej skapa ny rubrikstext, tusen tack Mia! Jag måste nog installera lite program i min dator snart: ) Ha en bra torsdag, nytt inlägg kommer i morgon fredag!!!


text: Palestinavänner, Vi har samlats här idag för att hedra minnet av al Nakba, den stora katastrofen. För 64 år sedan fördrevs hundratusentals palestinier från sina hem. Familjer splittrades, hem förstördes och det palestinska folket förlorade sitt land. Idag lever närmare en miljon palestinier i exil. Deras enda minne från sina hem som de tvingades lämna är kanske en rostig husnyckel eller ett blekt fotografi från en tid när de hade ett land. Under de 64 åren sedan al Nakba har läget i Palestina försämrats. Trots otaliga försök till att nå ett fredligt slut på den israeliska ockupationen, kan vi idag med stor sorg konstatera att freden är långt borta. Den israeliska ockupationsmakten har splittrat det palestinska samhället. Västbanken är ett lapptäcke av illegala bosättningar och checkpoints. Befolkningen i Gaza lever i dag i något som har kommit att kallas världens största utomhusfängelse. På grund av den israeliska blockaden är Gaza avskuren från omvärlden. Det råder brist på de mest basala livsnödvändigheterna som vatten och mediciner. Efter det israeliska anfallskriget vintern 2008/2009 står många huse fortfarande i ruiner. Byggnadsmateriell förs in mycket sporadiskt. Den israeliska ockupationsmakten förhindrar varje försök till att bygga upp ett fungerande samhälle i Gaza och på Västbanken. Det har gått 64 år sedan fördrivningen av det palestinska folket. Idag kräver vi att omvärlden och den svenska regeringen med kraft agerar mot den israeliska ockupationen. Vi kräver att Sveriges militära samarbete med Israel avbryts. Vi kräver att EU:s förmånliga handelsavtal med ockupationsmakten upphävs. Och vi kräver en internationell bojkott av israeliska varor och produkter. I Västra Götalandsregionen har Västtrafik upphandlat kontrollerna i kollektivtrafiken. Det vaktbolag som först vann upphandlingen var företaget G4S. G4S är ett vaktbolag med många intressen i den israeliska ockupationen av Palestina. Företaget förser Israel Prison Authority, de israeliska fängelsemyndigheten, med säkerhetssystem – både för användning i Israel och på ockuperat område. I dessa fängelser hålls många palestinska politiska fångar och rapporter om tortyr har förekommit. Ett av de fängelser som G4S säljer säkerhetssystem till är Ofer Camp, ett fängelse som ligger på ockuperat område, vid vägen mellan Jerusalem och Ramallah. Det är ett fängelse där Israel håller palestinska politiska fångar i förvar. Vänsterpartiet kommer att bevaka Västtrafik och G4S. Vi kommer aldrig att acceptera att ett valbokag som upprätthåller en ockupation tillåts verka i Göteborg och i Västra Götalandsregionen. Det gör vi av solidaritet med det palestinska folket men också för att ett sådant företag inte är värdig vår demokrati. Det palestinska folkets kampen är vår kamp. Genom vår solidaritet med dem, försvarar vi demokratin och grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. Vår solidaritet med det palestinska folket kamp är i grunden ett försvar av människovärdet. På samma sätt som vi kräver att våra barn och anhöriga ska ha en trygg och säker framtid, kräver att vi att palestinierna ska få samma rätt att bestämma över sin framtid. Palestinavänner, Låt oss också ställa krav på den svenska högerregeringen som aktivt motverkat Palestinas möjligheter att erkännas som en självständig och suverän stat. Vi ställer den svenska moderatledda regeringen tillsvars för detta agerande. Vi kommer inte att glömma deras svek och deras ovilja att försvara mänskliga rättigheter i Palestina. Vi kräver att de illegala bosättningarna på Västbanken upphör. Vi kräver att den vidriga och inhumana blockaden mot Gaza avslutas. Vi kräver att de palestinier som idag lever i exil tillåts återvända till sina hema. Vi kräver att den israeliska ockupationen upphör. Länge leve det palestinska folkets kamp! Länge leve Palestina!


text: Mirtez Masovic, född 1986-02-22 – mördad 2009-08-14 Av Pettersson Vi (jag) har den senaste tiden skrivit om personer som dött i olika bråk. Gemensamt för dem är att de har släkt, vänner och bekanta som tycker att jag skriver skit, att man ska hedra de döda och att de varit jättefina människor som aldrig gjort någon illa och inte förtjänade att dö. Visst, jag håller med ─ ingen person förtjänar att dö och man ska respektera de döda. Men mycket, mycket viktigare är att respektera de levande. Om ungdomarna som bråkar och slåss på gatorna visade respekt för andra människor och lämnade attityderna de fått i sina eller i sina föräldrars hemländer bakom sig så skulle vi slippa dessa onödiga bråk som ibland leder till någons död. Vill invandrarungdomarna bli respekterade måste de först lära sig att respektera. Förortskidsen som gapar ”respekt” får det när de gjort sig förtjänta av det. Mirtez Masovic som rubriken handlar om har också nära och kära som saknar honom men han levde ett liv som gjorde att andra tyckte att han förtjänade att dö som 23-åring. Masovic var en ökänd förbrytare och en av ledarna för den så kallade M-falangen i Malmö som stred om narkotikahandeln med K-falangen i Malmö. Flera mord, handgranatsattentat, skottlossningar på öppen gata, hot, överfall, bedrägerier, listan kan göras lång kan tillskrivas denna maffia. Ändå, fast de uppträder fullständigt respektlös mot det land som tagit emot dem och deras föräldrar, fast de är totala egoister som inte bidrar med något till samhället och inte visar respekt för några andra människor än sina egna så finns det folk som än idag lägger blommor på platsen där Masovic mördades och kan tänka sig att mörda för att hämnas Masovics död och så fortsätter vendettorna i evighet. ─ Jävla svin säger Pettersson, uppför er som folk, lär er språket och sederna i vårt land och försörj er hederligt så kommer ni att få respekt från mig och andra. Bilderna nedan tagna av Eva-Marie den 1 juni i år på den plats där gangstern Mirtez Masovic mördades för snart två år sedan. Saknad och älskad av några få, hatad av många.


text: Den första mars är det SIAD - Self Injury Awareness Day – för att uppmärksamma självskadebeteende. Med anledning av detta vill vi tipsa om projektet IKOS som lanseras denna dag. IKOS är ett informationsprojekt som syftar till att öka och sprida kunskapen om självskadebeteende genom att göra den lättillgänglig. IKOS vill vara ett nav i kunskapsutvecklingen och samla kunskapen om självskadebeteende på ett ställe, för att underlätta för dig som vill lära dig mer. IKOS har tre huvudsakliga målgrupper för vilka det finns anpassat material på hemsidan: vårdpersonal, drabbade & anhöriga samt media. Förhoppningen är att även du som på andra sätt kommer i kontakt med självskadebeteende ska finna hemsidan givande. IKOS är ett ideellt projekt som initierats av Thérèse Eriksson, beteendevetare. Besök IKOS på adress www.sjalvskadebeteende.se Den 15-16 maj i Stockholm En kunskapskonferens om hur rehabilitering, stöd i återhämtning och delaktighet för personer med psykiska funktionsnedsättningar har utvecklats under de senaste åren och kan fortsätta att utvecklas i framtiden. Med i programmet finns vår nya centrumchef Karl-Anton Forsberg samt vår före detta centrumchef Urban Markström. De leder var sitt seminarie med fördjupning av strategier för mer återhämtningsinriktade insatser. Januari 2013 - Det är mörkt, men blir ljusare för varje dag, och vi väljer att se på det nya fräscha -13-året som ett lyckoår (tills motsatsen eventuellt blivit bevisad). KUNSKC BYTER CHEF Efter att ha varit med från starten (och från innan starten) av KunskC slutade Urban sitt jobb som centrumchef vid sistlidna årsskifte. Han aviserade sitt frånfälle i god tid – för över ett år sedan, så vi har haft god tid att ta hand om våra bestörta känslor, och satsa offensivt framåt. Urban har varit väldigt viktig och väldigt drivande för KunskC, och till att börja med var det ju svårt tänka sig hur ett KunskC utan Urban skulle kunna finnas och verka. Urban är ju en väldigt både socialt och vetenskapligt kompetent person, med ett brett kontaktnät inom verksamheter och akademisk i socialpsykiatri-Sverige (och snart även i -Finland). Och med en osviklig känsla och ett stort engagemang för saken. (H)järnkoll medverkar i utställningen Helt sjukt! i Ljusgården, Umeå stadsbibliotek. Kvinnohistoriskt museum inbjuder till sin första utställning – Helt Sjukt! Utställningen belyser frågor kring vård, omsorg, makt och kön – förr och nu. Varför ses arbeten inom omsorg som ett kall för kvinnor och inte för män? Vem var egentligen Florence Nightingale? Vad tycker du själv är helt sjukt? Vem vill du nominera som hjälte? Besök den på www.heltsjukt.nu Utställningen produceras av Kvinnohistoriskt museum, som öppnar i Kulturväven i Umeå hösten 2014. Utställningen pågår till 9 februari och flera föreläsningar hålls.


text: När jag var liten så brukade pappa far köpa juice och ställa den i kylen. Det fanns två sorters juice. Den ena hette JO och den fick vi blanda själva med vatten. Det var den juicen vi barn fick dricka. Den andra hette God Morgon Apelsin och den fick vi inte dricka. Den var färdigblandad. Givetvis gillde vi den bäst, vi fick ju inte dricka den! Jag har alltid undrat varför man köper juice i en barnfamilj, och då syftar jag på juice som inte får drickas, men pappa far hävdade bestämt att då skulle den ta slut -så klart! Den var ju god. Han var nog rädd att inget få. Jag har alltid funderat på varför de inte bara köpte god juice, och mer av den, då hade ju alla varit nöjda, eller? Kanske kan det vara en ekonomisk fråga det här med juiceköpet.. Just den här historien kan vara grunden till att jag idag unnar mig det jag vill ha, oavsett pris. Jag tror faktiskt att det är så. Det finns ingen anledning till att dricka juice som man inte gillar. Än mindre köpa juice som inte är god när bättre finns att tillgå. I dag fördrar jag färskpressad juice. Jag köper apelsiner och pressar själv. Tropicana eller Brämhults kan också fungera, men mest om jag känner mig lat. I just detta fallet så kan jag tillägga att vattnet vi tvingades blanda JO-juicen med smakade fruktansvärt illa. Det kom från egen brunn på gården. Ja, det var scary! Värst var den juice med exotisk smak, kan jag minnas -alla andras favorit, men den var alldeles för söt och sliskig. Det var en fjäril på förpackningen. Fyy, jag kan ännu inte dricka exotisk juice... Eller jo, möjligtvis med alkohol och mycket is -but only on very rare occasions.


text: Alex Schulman meddelar att han slutar blogga. Schulmans blogg växte snabbt till Sveriges mest lästa. På aftonbladet.se gjorde han en dygd av att håna och förödmjuka kända personer. Droppen som fick bägaren att svämma över var när Schulman på bloggen attackerade sin Aftonbladet-kollega Jan-Olov Andersson, genom att kalla honom för en "usel skribent" och klargöra att han "skäms över att ha Jan-Olov Andersson som kollega”. Därigenom blev Schulmans position omöjlig och bloggen stängs nu ner. Det är fascinerande att det på bloggar är möjligt att skriva på ett sätt som är så vulgärt att det vore omöjligt i press eller i etermedier. Det är som om det som sägs på bloggen inte sägs på riktigt. Anonymiteten vulgariserar. I skydd av anonymitet eller pseudonymer blir det möjligt att vräka ur sig vad som helst, utan att behöva ta något ansvar eller bry sig om konsekvenserna. Jag har flera gånger funderat på att börja moderera kommentarerna på min blogg, t ex genom att inte tillåta anonyma inlägg eller plocka bort inlägg som innehåller invektiv eller inte håller sig till ämnet. Inte för att jag själv är särskilt känslig - men vulgära inlägg minskar bloggens läsvärde för andra människor. Hittills har jag valt att låta bli. Inte för att jag genom att tillåta fria kommentarer värnar yttrandefriheten. Det är min blogg och jag har det redaktionella ansvaret för vad som skrivs där. Men moderering tar tid från andra verksamheter och kan också bli ett hinder för en positiv spontanitet i kommentererna. Alex Schulman var inte anonym, men gjorde ändå vulgariteten till sin livsstil. I sin avskedsblogg markerar han distans till det han skrivit genom att markera distans till sig själv som bloggare: Är det verkligen jag som skrivit det där? Bloggkaraktären Alex Schulman har gjort sig skyldig till saker som jag själv finner motbjudande. "Han själv" är alltså någon annan än den "Alex Schulman" som bloggat. Det är också ett sätt att smita undan sitt ansvar. Göran Rosenberg - en sann intellektuell och vulgaritetens motsats - skriver läsvärt om Schulmans blogg i DN i dag.


text: Senast reviderad 2012-01-11 Vad gör man åt urinvägsreflux hos småbarn? Fråga Vår fem månader gamla son har sedan födseln behandlats med antibiotika för vad som från början var en urinvägsinfektion. Nu har man efter urinblåsröntgen konstaterat att han har reflux mellan urinblåsa och urinledare. Vi undrar om detta är vanligt hos små barn? Vet man vad det kan bero på? Om det inte växer bort, vilka åtgärder sätts då in? Svar Hos barn med UVI förekommer reflux, i större eller mindre grad, hos ungefär en tredjedel. Själva refluxen är något som man är född med, och ibland finns en ärftlig förklaring till detta. Någon annan orsak är inte känd. Reflux kan förekomma utan att man får infektioner. I så fall behöver man inte göra något åt det. Det är inte refluxen i sig som är riskabel för njurarna, utan infektionen. Målsättningen med behandling vid reflux är att minska risken för skador på njurarna, vilket görs genom att noggrant behandla och följa upp infektioner. Detta kan också innebära förebyggande antibiotikabehandling under lång tid. I enstaka fall kan det bli aktuellt med operation. Birgitta Ivarsson, Läkare, specialist i allmänmedicin


text: Att ha ångest med känslor av oro, rädsla och panik hör till livet, men ångesten kan vara olika intensiv hos olika personer. Det är vanligt att man får ångest när något svårt i livet händer, till exempel när man går igenom en skilsmässa eller får ett besked om en allvarlig sjukdom. Man kan också få stark ångest utan att man riktigt förstår varför, eller man anar kanske orsaken men förstår inte varför man reagerar så starkt. Kroppens alarmsystem Ångest är en del av det naturliga och livsnödvändiga alarmsystem som finns hos alla människor. Det fyller en funktion när man snabbt behöver samla kraft för att fly från en fara. Då aktiveras flera försvarsreaktioner som höjer beredskapen i kroppen. Musklerna spänns, hjärtat börjar slå snabbare och man andas intensivare. Det beror bland annat på att en ökad mängd adrenalin och andra stresshormoner kommer ut i blodet. Det är individuellt hur man upplever ångest och ibland kan det vara svårt att skilja på stark stress och ångest. Symtomen brukar kännas obehagliga men de är inte farliga. Ångesten kan ge flera kroppsliga symtom. Det är vanligt att man till exempel - får hjärtklappning - får svårt att andas - blir svettig i handflatorna, på fotsulorna och under armarna - känner som en klump i halsen eller magen - blir torr i munnen - får yrsel - får diarré - behöver kissa oftare än vanligt - känner sig svag i musklerna, darrar eller skakar. Om alarmsystemet är i gång och man reagerar aktivt, antingen genom att kämpa emot eller fly undan faran, får kroppen utlopp för reaktionen och spänningen går över. Ibland får man ångest i i form av en panikattack i ett sammanhang som man har svårt att fly från. Det kan till exempel vara på jobbet när man ska tala inför en grupp människor. Då finns spänningen kvar med olika kroppsliga symtom, till exempel hjärtklappning och svettning. Det naturliga är kanske att snabbt vilja bli av med de starka obehagskänslorna. Men om man stannar kvar i känslan av ångest kan man ofta märka att den först ökar och sedan minskar efter en stund. Olika starkt alarmsystem Alarmsystemet är olika känsligt hos olika människor. Om man har väldigt liten känslighet i sitt alarmsystem kan det hända att man underskattar hotfulla situationer. Har man däremot mycket stor känslighet kan larmets styrka bli för stor i förhållande till faran. Då kan man reagera starkt på alla hot eller påfrestningar man upplever och risken finns att man så småningom utvecklar en ångest man behöver söka hjälp för. Panikattacken brukar komma plötsligt En panikattack är stark ångest som kommer plötsligt och varar i minst några minuter. Det kan också kallas panikångest. Under attacken brukar man känna en intensiv rädsla, skräck eller obehag. Man kan få hjärtklappning, en tryckande känsla över bröstet och svårt att andas. Panikattacken kan ha samband med någon speciell utlösande situation, men den kan också komma spontant och utan förvarning. Panikattacker kan vara svåra att uthärda eftersom man kan få en känsla av att man kommer att dö. De kroppsliga symtomen är obehagliga, men det kan vara bra att veta att de inte är farliga. Man kan börja hyperventilera När man får en panikattack och det känns som att man inte kan få luft kan det göra att man börjar andas häftigare. Man börjar hyperventilera och om det pågår en längre stund kan det leda till att man får hjärtklappning, börjar kallsvettas och känner sig yr och ostadig. Man kan också känna som stickningar i huden på huvudet, händerna och fötterna och man kan bli rädd att man är på väg att svimma. Symtomen beror på att man andas ut mer koldioxid än vanligt. Genom att andas en stund med händerna kupade över munnen minskar mängden koldioxid som man andas ut. Det kan göra att de obehagliga symtomen gradvis minskar och går över. Ångest för att få ångest Även om en panikattack varar i bara några minuter kan man uppleva den som så obehaglig att man till varje pris vill undvika att den ska komma igen. Man gör allt för att undvika nya ångestupplevelser. Då kan man oroa sig mycket för att man ska få en ny panikattack. Rädsla för att dö eller bli tokig När man utsätts för starka och ovanliga upplevelser i kroppen kan man till och med bli rädd för att man ska dö eller bli tokig. Den starka obehagskänslan kan finnas kvar under lång tid efter man har haft panikångest. Ångest och psykisk sjukdom Man kan få ångest samtidigt med de flesta psykiska sjukdomar, men man kan också få ångest utan att man har någon psykisk sjukdom. Det finns ett starkt samband mellan ångest och depression. En depression kan också utvecklas som en följd av ångesten, framför allt om man har svår ångest under en längre tid. Kroppsliga sjukdomar kan ge ångest Besked om kroppsliga sjukdomar, till exempel cancer, kan göra att man känner stark oro eller till och med dödsångest. Det är också vanligt att man får ångest i samband med akuta astmabesvär och när man har hjärtsjukdomar som hjärtattack eller akut hjärtsvikt. Rädsla för att bli sjuk Man kan känna en stark oro och rädsla för sjukdom och utveckla ett slags "hälsoångest". Den som råkar ut för det blir väldigt uppmärksam på vad som händer i kroppen. Varje extraslag på hjärtat, varje tarmrörelse och muskelspänning uppfattas och tolkas som ett tecken på att något är eller håller på att bli allvarligt fel. I stället handlar det oftast om tillfälliga kroppsliga reaktioner på den egna oron, något som är ofarligt. Ångest utan att veta varför Om man har ångest utan att veta varför upplever man samma symtom och känslor av oro, rädsla och panik som om en verklig fara hotade. Skillnaden är att man då kanske inte förstår varför alarmsystemet är i gång. Därför brukar ångesten vara svårare att uthärda om man inte vet orsaken till den. Ångesten i sig gör det dessutom svårare att kunna bearbeta de problem som kan ligga bakom. En ond cirkel kan uppstå där man känner sig hjälplös och uppgiven. Något som i sig kan leda till ännu svårare ångest. Sömn och känsloliv påverkas Det är vanligt att man har svårt att slappna av och komma till ro när man ska sova om man har ångest. Det är också vanligt att man vaknar flera gånger på natten, så att sömnen inte blir sammanhängande. Ångesten kan också påverka känslolivet så att man kan ha lätt för att börja gråta, bli otålig eller lättirriterad. Man kan också bli rastlös och överaktiv. Alkohol och andra droger Om man får ångest kan det vara frestande att försöka dämpa känslorna med alkohol eller andra droger. Även om det lindrar ångesten tillfälligt brukar den bli ännu starkare när alkoholen eller drogerna slutar verka. Ångest när man slutar dricka Om man har druckit mycket alkohol under en tid och slutar med det kan man få ångest och symtom från kroppen som darrningar, svettningar och hjärtklappning. Man kan uppleva de kroppsliga besvären som så obehagliga att man inte vågar bryta sitt alkoholmissbruk. Samma problem kan man ha när man missbrukar andra droger. Liknande symtom kan man också få om man alltför snabbt avslutar en behandling med lugnande eller antidepressiv medicin. Självskadebeteende skapar problem För en del dämpas svår ångest av kroppslig smärta och det kan vara en orsak till att man skadar sig själv, till exempel genom att skära sig i armarna. Även om man upplever att den fysiska smärtan lindrar ångesten brukar ångesten bli ännu starkare när smärtan minskar. Därför är självskadebeteende ofta en kortsiktig lösning att hantera sina känslor på och som på sikt skapar nya problem. Ångest kan ge fobi och leda till ett undvikande levnadssätt Stark ångest kan ibland väcka skamkänslor och det kan göra att man inte vågar berätta om sina besvär för någon. Man kan vara rädd för att få ångest igen när andra ser på och kan då utveckla en fobi eller undvikande beteende. Det kan leda till att man börjar undvika vissa platser eller situationer, till exempel folksamlingar, köer, hissar eller främmande människor, eftersom detta kopplas ihop med ångesten.


text: Tinnitus kan vara mycket besvärande, jag förstår att det är jobbigt för dig. Du skriver också att du har prövat allt. Tinnitus är ett vanligt symtom. Man kan dela upp förståelsen av tinnitus i dels orsaken, det som utlöser tinnitus, dels i de symtom som tinnitusen ger upphov till, man brukar kalla det sekundära symtom. Orsaken är inte alltid lätt att fastställa, men en ganska vanlig orsak är någon form av skada på hörselnerven med hörselnedsättning. Andra orsaker som anses vara vanliga är muskulära besvär kring käkmuskulatur och nacke. De sekundära symtom som kan uppstå är oro, nedstämdhet, sömnproblem och koncentrationssvårigheter, ibland så uttalat att man kan kalla det för depression. Behandlingen av tinnitus består i att om möjligt göra något åt den bakomliggande orsaken. Detta är tyvärr ganska ofta inte möjligt, i alla fall inte fullt ut. I det läget får man inrikta behandlingen på de sekundära symtomen. Det har visat sig att många som har mycket besvär av tinnitus också är deprimerade och behandling med läkemedel mot depression kan då vara bra. Det finns också så kallad kognitiv behandling, där man bearbetar de reaktioner och tankekedjor som tinnitus ger upphov till. Denna typ av behandling kan minska besvären, alltså det lidande som tinnitus ger upphov till. Kognitiv behandling ges av psykologer, och det finns även utarbetat en modell för denna behandling via internet. Audiologiska institutionen i Uppsala bedriver detta, jag lägger en länk dit så kan du läsa mer där. På många håll i landet har man så kallade tinnitusskolor, som också är en sorts kognitiv behandling. Du skriver att du har besvär av spända muskler. I första hand tycker jag att du ska ta upp detta med en sjukgymnast. Om det är besvär kring käkmuskulaturen kan en bedömning hos tandläkare vara viktig. Problem i bettet kan ge upphov till muskelspänningar. Vid behandling av besvär från muskler i nacke och axlar kan man i vissa fall ha effekt av injektioner av bedövning och/eller kortison. Någon särskild behandling just riktad mot tinnitus känner jag dock inte till, utan hur man behandlar beror på var besvären i muskulaturen och muskelfästen sitter. Om det finns anledning att behandla med någon form av injektion kan du diskutera med din öronläkare, eller med en läkare på vårdcentral.


text: Världens litteraturhistoria av Göran Hägg Personligt, underhållande och överskådligt berättar Göran Hägg om litteratur i alla tider och i alla länder. Göran Hägg är författare och docent i litteraturvetenskap, beläst, berest och språkkunnig. Han skildrar världslitteraturens utveckling genom muntlig dikt och skrift i äldre tid; tal och läsning, sångens och musikens roll; hur människan genom litteraturen upptäcker nya verkligheter; hur litterära metoder uppkommer i samspel med läsarna; de tekniska och sociala villkoren samt litteraturens villkor i cyberrymden. Han ger också stort utrymme åt analys och exempel. 1996 gav Göran Hägg ut Den svenska litteraturhistorien som blev en stor framgång, inte minst i litteraturundervisningen. Den här och många andra böcker hittar du på www.bok.nu - personliga boktips baserade på din egen smak!


text: Ihop - min bok om kärlek, känslor, killar, tjejer En bok av Kicki Norman Kicki Norman är journalist och redaktionschef på Vecko-Revyn och har tidigare givit ut Den ultimata singelhandboken - nya sätt att hitta din drömprins på Bonnier Fakta. Detta är en bok på liknande tema, men utförd på ett mer lättsamt sätt, för en yngre målgrupp. Det är med en personlig touche och utgångspunkt som Kicki ger goda råd, tankar och idéer kring relationer mellan vänner och par. Med roliga listor, charmscheman och diagram gör Kicki sin egen vetenskap av känslor och beteenden. Det ska inte läsas på blodigt allvar, men man kan räkna med att ha nytta av det mesta här. Detta är inte en bok man behöver läsa från pärm till pärm, utan den är gjord för att bläddras i, skummas och gå tillbaka i; allt efter behov. Det som tas upp är bland annat: "så vet du vilken kille som passar dig", "så blir du poppis" och "så undviker du att vara pinsam" . En perfekt bok både att läsa högt i för kompisar och att stänga in sig på rummet med och läsa i ensamhet. Läs, skratta och lär dig nåt på vägen!


text: OM OSS Cefalù.travel, är en hemsida för reservationer av turistanläggningar, lägenheter mm. som KEFA.travel har hand om, som ligger i och runtom Cefalù. KEFA.travel är en enskild firma som erbjuder boknings tjänster för lägenheter och Bed & breakfast, och är bosatt i Cefalù (Palermo) på gata Via Gibilmanna 3. Hos oss hittar du stor erfarenhet inom turism och datavetenskap. Vi erbjuder er Lägenheter och Bed & breakfast runt om och i cefalù, vi har en ny teknikplattform och organisation för att genomföra och säkerställa samarbetet mellan olicka Våran hemsida visar lägenheter från olicka ägare vilket ger er en sörre valmöjlighet och disponibilitet på lägenheter för en kortare period i cefalù, detta säkerställer samarbetet mellan ägarna inom KEFA.travel. Varje ägare eller agent åt portalen på Internet, kan själva uppdatera tillgången och priserna på sina anläggningar, sköta sina egna reservationer och kolla på de reservationer som lämnats ut till andra anläggningar. Våran ambition är att erbjuda tjänster av hög kvalitet för att kunna ge våra kunder en enkelare vardag. Och vi kan göra detta med hjälp av vårat samarbete ihop med ägare av andra bed & breakfast och lägenheter runt om i Cefalù.


text: Libyskt regeringsförslag underkändes Den libyske premiärministern Mustafa Abushagur har tvingats dra tillbaka sitt förslag till ny regering, sedan kongressen vägrat att godkänna det. Talmannen Mohammed Magarief sade att Abushagur måste presentera en ny uppställning till söndag. Tidigare på torsdagen stormade mellan 100 och 150 demonstranter från staden Zawiyyah i västra Libyen den libyska nationalkongressen, upprörda över regeringsförslaget. Enligt demonstranterna representerade Mustafa Abushagurs förslag inte landet i sin helhet. Demonstranterna trängde in i plenisalen och stoppade sammanträdet, som skulle ta ställning till förslaget. Den största liberala koalitionen var inte representerad i den som lades fram i onsdags.


text: Så sött, så rart och så fint! Snuttegullepluttesnutteluttetuttenutteplutt. Fem dödsfall som kan vara kopplade till vårdplatsbrist* bara här på Sus förra året och nu vill politikerna utreda. Jag tror förvisso att det är fler, men det är verkligen osnyggt att spekulera för mycket. Man kan säkert få tag på rafflande statistik från Patientförsäkringen också angående allvarliga vårdskador kopplade till platsbrist, men jag misstänker att de ingår i den kostnadseffektiva kalkyleringen? Nyheten kom visst som en blixt från en klar himmel. Jösses! Som ett gäng mobbare som spelar ångerköpta och säger "Oh, jag visste inte att Sture skulle bli ledsen om vi misshandlade honom med ett järnrör. Vi trodde att han tyckte att det var roligt". Typ. Förlåt. Lite raljant idag, men de bad på något sätt om det. Våra sockersöta, av folket valda, tomtenissar. Puss på er, /Döden döden döden * mitt lilla sjukvårdsfall genererade stark kritik från Socialstyrelsen och kopplades direkt till vårdplatsbrist (utöver försumlighet och annat). Vi tar det en annan gång för det är så förskräckligt jobbigt att skriva om det bara.


text: Allan Borgvardt höll sin svit med två nya derbymål men mot ett Sleipner som lärt sig läxan räckte det inte till seger. "Randigt" kom tillbaka från två underlägen och räddade en poäng som kändes som tre. - Det här säger mycket om det som "Kenta" har gjort. Han har fått ihop truppen, vi jobbar stenhårt för varandra och visar en stark moral, summerar IKS-målvakten Robin Ahlberg. Robert Hagerts analys var mer eller mindre raka motsatsen. Smått bedrövad klev Sylviatränaren ut från sin plats i omklädningsrummet och var frän mot sina egna mannar. - Det var inte alls bra idag. Det är konstigt att vi inte visar en större vilja, suckar han. Hälls sena kvittering Inte blev det bättre av att Tobias Häll, som gjort det till en vana att göra viktiga mål mot Sylvia, satte kvitteringen fyra minuter från slutet. Allan Borgvardt som blev tvåmålssytt för tredje derbyt i rad kände inte heller någon glädje efter slutsignalen. - Jag hade hellre gjort noll mål om vi hade vunnit. Det finns att jobba med. Periodvis ser det okej ut men första halvlek är inte alls bra, säger den danske målkungen. Hos Sleipner som vaknat till på allvar efter en seg inledning var det muntrare tongångar. 0-5 och 0-5 var de nattsvartasvarta siffror som laget klev ut med i färskt minne från fjolårets möten med grannen på Nya Parken. Kent Hellströms taktik var att kliva upp högt och tidigt sätta press på bollskickliga Sylvia. Ett lyckodrag. Ahlberg gav domarna rätt - Vi ville vinna boll, vara aggressiva på mitten och flytta över med mycket folk mot bollsidan. Vi fick matchen dit vi ville. Fantastiskt att vi lyckas med det som vi har tränat på, fortsätter Hellström. Underhållningsmässigt blev det aldrig något derby som lyfte men oavgjort kändes ändå som ett rättvist resultat. Robin Ahlberg var ärlig och gav domarteamet rätt i de två situationerna som föranledde Sylvias två mål. Två situationer som diskuterades från läktaren om de var korrekta eller inte. - Vid det första är bollen inne och jag tycker inte att det är frispark när de gör 2-1, säger han. Två erkännanden som var större än matchen.


text: Jättemål om Stockholmsbomb börjar Tolv veckors rättegång, 250 möjliga vittnen bara på åklagarsidan. I Glasgow börjar på måndagen den kanske enda rättegången om självmordsbomben i Stockholm 2010. En fråga som kan få sitt svar är om dådet var en internationell komplott. Relaterat Den åtalade benämns Nasserdine Menni, men är också känd som Ezzedin Khaled Ahmed Al-Khaledi, Emmanuel Philipe Bernard, Izzeldin Fakhri, Ezzedin Menni och Azzedin Menni. Gåtfullheten stannar inte där. Han har uppgett tre födelsedatum: 11 november 1980, 17 juni 1964 och 17 juni 1974, och har pass från flera länder. Åklagaren Andrew Miller beskyller Menni för terrorbrott: att i flera år ha ingått i en komplott som ledde fram till Taimour Abdulwahabs bomb den 11 december 2010. Han riskerar livstids fängelse. Menni nekar till anklagelserna. Han är den ende åtalade, men i stämningsansökan nämns flera möjliga medhjälpare. Ringde Menni De båda bodde samtidigt i Luton i England, en stad som förekommer i flera utredningar om våldsbejakande islamism. Menni bodde dock i Glasgow då han greps den 8 mars 2011. Enligt åtalet försökte Abdulwahab ringa Menni flera gånger på attentatsdagen. En graverande uppgift gäller också försök att undanröja bevis. När polisen kom hem till Menni en vecka efter bomben bad denne att få tvätta sig inför sin bön. Han passade då på att radera Abdulwahabs kontaktuppgifter, samt bilder på denne, från sin mobiltelefon. I bevisningen framgår också att Menni överfört minst 60 000 kronor till Abdulwahab. Säpo vittnar Flera anställda vid svenska Säpo är kallade som vittnen och en som lär följa domstolsförhandlingarna noga är åklagaren Agnetha Hilding Qvarnström som leder den svenska utredningen. Utredarna här har kallat Abdulwahab ensamvarg och har inte sagt mycket om hans band till utlandet. – Det är något vi lär arbeta med fortsättningsvis och så får vi se vad det här i Skottland ger, säger Hilding Qvarnström. Hon säger sig inte veta särskilt mycket om den skotska utredningen, eller om Menni. – Vi har inte träffat honom. Skälet till det, antyder hon, är att det skotska systemet inte medger det före en rättegång. Men om det i Glasgow High Court framkommer saker med stark bäring på händelserna i Stockholm kan ett nytt läge uppstå, med eventuella förhör eller begäran om överlämning av Menni till Sverige. – Vi får se om det föranleder oss att vidta några åtgärder, säger Hilding Qvarnström.


text: Green Peoples nya mineralsminkserie är naturlig och ekologiskt certifierad av EcoCert. Vår sminkserie innehåller de mest utsökta ekologiska växtextrakter och naturliga mineraliska råvaror. Green Peoples ekologiska mineralsmink bidrar till hudens naturliga friskhet och skönhet. Lär dig mer om mineralsmink. Visste du att ditt favoritläppstift kan innehålla krossade löss och cancerframkallande ämnen? Läs mer om ingredienserna i våra läppstift. I Green Peoples ekologiska make-up-serie hittar du inga kvicksilverhaltiga ingredienser, formaldehyd, krossade löss eller cancerframkallande ämnen eller andra tvivelaktiga ingredienser som parabener, DEA, TEA, urea, propylenglykol, syntetiska dofter och färgämnen, PEG'er eller silikoner. Läs mer om fördelarna med ekologiskt smink och naturkosmetik.


text: HMB HMB (Beta-Hydroxy Beta-Methylbutuyrat) är en aminosyrametabolit av den essentiella och grenade aminosyran L-Leucin. L-Leucin är den aminosyra med enskilt störst effekt på stimulansen av muskelproteinsyntesen. HMB och L-Leucin motverkar effektivt muskelnedbrytning och har därmed en indirekt anabol effekt. HMB har egenskaper som gör att det passar vid alla typer av fysisk aktivitet, tag i samband med träning samt mellan måltider för att ge kroppen optimala förutsättningar för återhämtning och vävnadsreparation.


text: Follow Him To the End Of the Desert är en hiphopartist från industristaden Borlänge i Dalarnas mörka skogar. Han är den enda akten i sitt slag och har upplyst och predikat live på ställen som Debaser Slussen, Roskilde(DK), Peace and Love,Loppen(DK) med sina originella och intensiva liveframträdanden. I juni är det dags för första singeln “Time To Die” från kommande skivan “The Dalecarlian Book of the Dead”. Singeln är som ett soundtrack till varje dröm eller mardröm du haft om att döda någon du hatar. Detta är musik till begravningen av varje varghatare som själva har tagit många liv, om inte direkt så indirekt. Follow Him To The End Of The Desert spelar på Peace & Love i sommar och den första juni premiärvisas videon till singeln “Time to Die” på festivalens hemsida. Skivan som kommer till hösten innehåller gästartister som Peter Dolving (The Haunted), Prop Dylan, Henry Bowers etc. och produktioner av bland annat Snowgoons, Logophobia, That Swedish Guy & Efrik.


text: Bokningsinformation Du kan boka din resa hos oss dygnet runt här på vår webbsida, eller via telefon under kontorets öppettider. Här kan du få svar på de vanligaste frågorna kring din bokning. Vår affärsidé är att arrangera innehållsrika och prisvärda bussresor för mogna resenärer. Vi har ett stort utbud av välplanerade dags- och flerdagarsresor inom Sverige och Norden. Vårt mål är att alltid göra din resa till ett oförglömligt minne! SällskapsResor AB Box 2070 191 02 Sollentuna Telefon: 08- 5646 2080, måndag - fredag kl. 10:00-15:00 (stängt för lunch 12-13). E-post: This e-mail address is being protected from spambots. You need JavaScript enabled to view it Vi följer de lagar och regler som gäller för paketresor. Som resenär kan du ta del av villkoren i Paketreselagstiftningen här. Har du klagomål eller reklamationer är du välkommen att kontakta oss direkt. Som resenär har du också möjlighet att vända dig till Arn, Allmänna Reklamationsnämnden www.arn.se.


text: Barcelonas president, Sandro Rosell, är trött på de engelska storklubbarna och deras jakt på klubbens stjärnor och största talanger. Barcelona har länge haft problem att behålla sina spelare under 16 år i klubben - nu måste man slåss med näbbar och klor för att få behålla spelarna i A-laget också. - Manchester City gör nu mot förstalaget vad Arsenal har gjort mot akademin, de ringer spelarna och erbjuder dem drömlöner. Vi är världens bästa klubblag och andra klubbar vill försöka att kopiera vår framgång, säger Rosell till Marca. - Busquets är det senaste försöket från City och tidigare har de försökt att rycka i Messi, Valdés, Xavi och Puyol. Men alla har stannat tack vare makten i Barca. Vissa klubbar har frågat om Messi men Leo har personligen vägrat att förhandla. Men det är inte vara Rosell som är förbannade på de engelska klubbarnas agerande. Många supportrar har uttryckt sin irritation över att en talang som Cesc Fàbregas - för att ta ett exempel - lämnar klubben i tidig ålder för att sedan köpas tillbaka för stora summor.


text: Uniprice guidar dig till världens bästa och billigaste shopping! Uniprice är världens första och största globala samlingsplats för mode och prisjämförelse för kvinnor. På Uniprice.com hittar du över 600 000 produkter från 1 000 återförsäljare i ett 40-tal länder – och det ökar hela tiden. Vi har samlat alla världens nätbutiker på ett ställe för att göra shopping till ett enkelt nöje. Dessutom har Uniprice en stor prisjämförelsetjänst som tar fram de bästa priserna i världen på just den produkten du vill ha. I Uniprice hittar du allt du vill ha. Från kläder, väskor, skor, smink till allt för barnen och till hemmet. Det är helt enkelt ett smidigt, roligt och smart sätt att shoppa på! Du kan du även läsa de senaste nyheterna om mode och intressanta reportage om kända profiler.


text: UPPDATERAD: En flotte började brinna på Ön i Umeå sent på lördagskvällen. Först trodde SOS Alarm att det var en båt som brann. Båten bedömdes kunna sitta fast i en båtbrygga och brann mer och mer, enligt SOS Alarm. Polisen uppdaterade kunde efter midnatt meddela att det var en flotte som någon hade satt i brand. Enligt polisen är flotten troligtvis endast byggd för att brännas upp.


text: Mistral stänger och nyöppnar i Frankrike KROGNYTT: Vid årsskiftet byter Mistral Barnvagnsfabriken mot franska Pyrenéerna. När Mistral 2003 öppnade i Gamla Stan liknade restaurangen ingen annan. Den pyttelilla krogen var en av de första i Sverige med ett ekologiskt helhetstänkande. 2007 lämnade de lokalerna för att nyöppna med samma inriktning i gamla Barnvagnsfabriken i Enskede, 2009. Nu är det dags för nästa flytt – denna gång till betydligt sydligare breddgrader. Krögare Fredrik Andersson berättar: — Namnet Mistral tog vi från den vind som blåser i södra Frankrike. Nu tar vi vår matlagning dit. Till ett liv i ett varmare klimat med längre odlingssäsong. Där, från franska Pyrenéerna, ska vi fortsätta inspirera och brinna för det nära och äkta. Det kan inga gränser i världen ändra på. Mistral har öppet som vanligt fram till sista december i år.


text: Vilka taskiga mobilbilder jag bjuder på! Men bättre än ingenting alls I lördags var vi på Ikea och på listan stod detta skoskåp som heter STÄLL. Var lite rädd att det skulle se trångt ut där i hallen men jag blev faktsikt nöjd! Än så länge behöver vi inte förvaringen till skor utan vi får se vad det blir där, kanske lite post, vantar och sånt småkraffs som man samlar på sig. Nu kan jag lägga kritorna till svarta tavlan i den lilla skålen. Vi köpte även lite skåp ur beståserien som vi ska göra egan luckor till så det får ni se när det är klart! Skåpet står bakom soffan i vardagsrummet, tanken är att det ska vara korgar i skåpet så man kan slänga in lite leksaker och sånt om man behöver snabbstäda. Hehe mycket smart I morgon är det nationaldagen och vi är lediga! Vi får besök från Borås i morgon och det ska bli såå kul! De ska bo hos oss till nästa helg Då blir det två gravida under vårt tak, hur ska det gå!? wiie!


text: Ny vecka och vi fortsätter med Bröllopsyra här hos Fiffiga Systrar. Idag tänkte vi bjuda på Wedding Cupcakes. Ett riktigt fint alternativ till tårtan där varje gäst får en alldeles egen liten minitårta. Defenitivt succé och något som kommer att kommas ihåg bland gästerna. Vi har gjort vår alldeles egna variant på Wedding Cupcake och vi tycker att resultatet blev riktigt fint och gott. Det krävs att man lägger ner mycket kärlek på de här små godingarna. Det är några moment att klara av men bakelserna blir så vackra så det gör ingenting att det blir lite pill.. Stundas ett stort bröllop kan det vara ett hett tips att dela ut cupcakesbakningen till fyra-fem stycken som du litar på, eller varför inte samla ihop ett helt gäng med bakningsugna människor dagen innan bröllopet och baka cupcakes samtidigt som det tisslas och tasslas om den stora dagen.. Våra Weddingcupcakes har vanliga muffins som grund. Hallongrädde och lemoncurd som fyllning och vit sockerpasta som överdrag. Som kronan på verket toppas den med en ros med fina rosa pärlströsselkulor runt fästet. Fiffiga Systrars Weddingcupcakes Grundrecept Muffins 12 stycken 100 g smör2 ägg1.5 dl strösocker1 tsk vaniljsocker2 dl mjölk Ev. skal av en citron4 dl vetemjöl2 tsk bakpulver1 nypa salt Sätt ugnen på 200 grader varmluft eller 225 grader i vanlig ugnsvärme. Vispa ägg, strösocker och vaniljsocker pösigt. Rör ner smält smör, mjölk och eventuellt rivet citronskal. Blanda vetemjöl, bakpulver och salt och rör ner i smeten. Placera ut pappersformar i en muffinsplåt. (muffinsplåten gör att muffinsen blir höga och fina.) Fyll smet upp till 3/4 av formen. Grädda i mitten av ugnen cirka 10 minuter eller tills de är gyllenbruna och "torra" inuti. (Provstick med en potatissticka, den ska vara helt torr när när du dragit ut den) Låt muffinsen svalna. Till Wedding Cupcake behöver du: Vispgrädde Hallon Lemoncurd Vit sockerpasta Pärlströssel ev. ätbart lim Gör så här Vispa grädden rätt så hårt. Mosa hallonen och rör ner dem i grädden tills grädden färgats rosa och har en jämn ton. Skär muffinsen på mitten i två delar. Bred på ett lager med lemoncurd ( finns att köpa i mataffären eller gör du din egen) på båda delarna av muffinsen. På bottendelen av muffinsen brer du över ett lager med hallongrädde, ( snåla inte). Lägg ihop delarna så muffinsen blir hel igen. Täck nu muffinsens kanter med hallongrädde och även toppen, försök forma så runt du kan. Kavla ut sockerpasta med hjälp av plastfolie ( då fastnar inte pastan i kavlen). Sockerpastan ska vara rätt så tunn. Stansa ut rundlar med hjälp av en skål eller mått som blir lagom för att pastan ska kunna täcka muffinsen ( lite större än 1x1 dm). Täck muffinsen med sockerpastan och nyp försiktigt ihop pastan längs nedre kanten. Placera försiktigt bakelsen i en ny fin muffinsform. Gör rosor av sockerpastan. Hur du gör kan du se här. Fäst rosen med ätbart lim ( finns att köpa HÄR) Limma även fast pärlströsslet som en ram runt rosens fäste. Pudra över lite florsocker. Nu är dina weddingcupcakes klara! Att göra egna rosor är inte alls svårt och det är riktigt roligt. Vi har använt oss av sockerpasta eftersom vi ville ha riktigt vita cupcakes. Sockerpastan är riktigt smidig och lättjobbad och dessutom ett bra val med tanke på allergi eftersom den inte innehåller varken mandel eller nötter. Mer om sockerpasta och marsipan kan ni läsa HÄR. Muffinsformarna och pärlströsslet finns att köpa HÄR. Så vad säger ni? Klassisk tårta eller minitårtor till varje gäst? Vi firar starten på veckan med en liten Give Away! Strössel, servetter och muffinsformar från Allt ni behöver göra för att ha chansen att vinna är att skriva en kommentar på detta inlägg. Så där då har vi sparkat igång en ny vecka med BröllopsYran! Vi önskar er en riktigt fin måndag! Sockriga gräddkramar från oss! / Fiffiga Systrar


text: Man skjuten till döds i Göteborg Polisen har nu identifierat den man som hittades svårt skottskadad i Frölunda i går och senare avled på sjukhus. Ingen är ännu misstänkt för dådet och motivet är okänt. Mannen som hittades svårt skottskadad vid en spårvagnshållplats i Frölunda på måndagskvällen, och senare avled på sjukhus, har nu identifierats. — Det är en 26-årig man, hemmahörande i Frölunda, säger Thomas Fuxborg, presstalesman vid polisen i Västra Götaland. — Han är känd av oss sedan tidigare. Enligt polisen är motivet bakom skjutningen fortfarande oklart och de har ingen misstänkt. Larmet kom strax före klockan 22 på måndagskvällen. Flera hörde av sig och berättade om skottlossning. Man hade hört flera skott och när polisen kom dit hittades också flera hylsor. — Hur många har jag ingen uppgift om, säger Fuxborg. Inte heller vet man hur många som kan ha varit delaktiga i skottlossningen och vad som utlöst den. — Det fanns ganska mycket folk i rörelse i området och vi har hört en del av dem, och ska nu fortsätta med resten, säger Fuxborg.


text: Det var ett tag sedan jag var med i Fototriss nu, bland annat på grund av att en efterhängsen förkylning (influensa kanske?) har satt ner aktivitetsförmågan. Men nu börjar det återgå till det normala och när veckans tema är ”I fokus” slänger jag in tre mer eller mindre långsökta varianter. Uppifrån och ner: 1. I denna nattbild har jag försökt sätta fokus på att Malmö fått sitt första, och Sverige sitt andra, Starbucksfik. Inte helt okontroversiellt att denna stora kedja öppnar här om jag tolkar medieintresset runt det rätt. 2. Ombyggnaden av rådhuskvarteret i Kristianstad hamnar i fokus i många diskussioner om vad man egentligen ska använda skattepengar till och om det verkligen kommer att bli snyggt och värt pengarna till slut. 3. Detta är något jag själv vill sätta fokus på: somliga människors sätt att använda återvinningscentraler som sopstationer. Dåligt, dåligt! Och nu måste jag snart skynda vidare till jobbet. Som sagt: tillbaka till det normala. Fler bilder på temat finns här. Jah Hollis


text: supernördigt om musik som alla borde höra, minst en gång, helst flera. Gammalt och nytt, välkänt och anonymt. Tisdagsoldies: Lemonheads Jag hade på något helt overkligt sätt lyckats missa Lemonheads fram till och med förra veckan, då jag hörde dem av en slump. Tur för mig, för det här är ett riktigt bra band. Evan Dando, som är ende originalmedlemmen sedan väldigt många år tillbaka, startade Lemonheads redan under det tidiga 80-talet. Då spelade de någons slags punk med influenser både från hårdrock och country. Under 90-talet började Dando och hans kamrater odla en mer alternativ rockstil, vilket råkade passa perfekt när grunge-vågen kom i slutet av 1991. Men trots att bandets stil inte skiljde sig speciellt mycket från många andra stora amerikanska band under denna period så fick Lemonheads aldrig riktigt det kommersiella genombrott som många andra fick. Kanske berodde det på att deras singlar inte var riktigt lika catchiga som många andras, eller så kan det ha varit en marknadsföringsfråga. Bandet turnerade inte alltför flitigt under denna period, mycket beroende på Dandos problem med droger, vilket säkert medförde att de inte kunde nå ut till sina potentiella fans. 1997 lades bandet på is, men i mitten av 2000-talet tog Dando upp Lemonheads igen och har sedan dess släppt två album, ett med eget material och ett bestående av covers. Det är dock de saker som Lemonheads gjorde under 90-talet som de koms bäst ihåg för, och här har jag letat upp det riktiga esset; "Into your arms". Här, i bandets kanske största ögonblick rent försäljningsmässigt, har Dando skrivit en alternativ rocklåt med popambitioner, inte helt olikt många av Kurt Cobains stora ögonblick (tänk "About a girl", och inspelningen gör den verkligen rätt visa. Studioversionen finns på Youtube, men är inte inbäddningsbar, så jag lägger in en länk till den här nedan. Samt att jag lägger in en "fejk-livetagning", där sången framförs live men instrumenten är hämtade från playback. "Into your arms" är en av mina nya favoritlåtar, lite lustigt kanske med tanke på att den har några år på nacken, och är ett måste att lyssna på! Låten "Real Wild Child (Wild One)" är antagligen mest känd i Iggy Pops 80-talsversion, men jag föredrar nog egentligen senare liveinspelningar framför denna studioversion, mycket på grund av den inte så lite daterade ljudbilden som Iggy använder sig av här. I vilket fall så är inte någon av Iggys versionar av låten originalet, det spelades in redan 1958 av rockabilly-sångaren Johhny O'Keefe & the Dee Jays och det skiljer sig en hel del från Iggys version. Här är det nämligen just rockbilly som låten baseras på, något som tagits upp av bland annat Brian Setzer som också spelat in låten senare. Den nyaste versionen av låten jag hört är den Max Riviera spelat in, en låt som snurrat flitigt som reklammusik på svensk reklambaserad TV under 2010. Här har Max plockat bort både 80-talsfeeling och rockabilly och ersatt dem med en akustisk grund. Riktigt snyggt faktiskt. Här får ni då tre väldigt olika, men alla bra på sina egna sätt, versioner av en och samma låt. Inte illa. Stevie Ray Vaughan drog inspiration från både blueslirare som Albert King, jazzkatter som Kenny Burell och klassiska bluesrockare som Jimi Hendrix och fick till en liten blandning av alla dessa element in i sin egen stil. Han räknas dock främst som en modern blueskille och hade sin storhetstid under 80-talet i USA där han turnerade flitigt med sitt band Double Trouble. En del tycker att Stevie spelade Hendrix låtar bättre än vad orignalet själv gjorde. Det håller jag inte med om, men faktum är ofrånkomligt att han spelade sina egna låtar bättre än någon annan samt besatt en stil som få andra klarade av att bemästra under hans livstid. Vaughan brottades med en del alkoholproblem, men det var något helt annat som tog livet av honom. Den 26 augusti 1990 dog han i en helikopterkrasch, bara några timmar efter hans sista gig som avslutades med ett jam med Eric Clapton, Buddy Guy, Jimmie Vaughan och Robert Cray. Trots att Stevies liv avslutades i förtid så var det ändå med flaggan i topp efter att ha delat scen med dessa fyra andra blueslegender. Här har jag plockat fram den instrumentala låten "Scuttle Buttin'" där man kan höra Stevie Rays stilbildande spel i högform. Idag bjuder jag på en av Beach Boys mindre kända hits; "Wild Honey". Efter att ha tryckt ut trallvänliga låtar i några år sökte sig Brian Wilson mot mer konstnärliga lösningar, samtidigt som han sällan lät melodierna lida för detta. Några av dessa låtar lyckades med blandningen högkvalitativ konst och samtidigt lättillgänglig, medan en del av låtarna från denna period var svårare för publiken att smälta (men de hade sällan lägre konstnärlig klass för det, kanske snarare tvärtom). "Wild Honey" hamnar väl någonstans i mitten av dessa ytterligheter, då det är en harmoniskt sett ganska enkel låt och inte prövade publiken allt för hårt samtidigt som Wilson ändå vågade ta ut svängarna i arrangemanget, vilket gjorde att den kanske inte blev lika stor som exempelvis "Help me Rhonda". Sett så här i backspegeln tycker jag nog att den ligger i toppskiktet bland Beach Boys låtar, och det är inte illa med tanke på den höga kvalité som många av bandets låtar har. Best Coast är inte från Göteborg, ifall någon nu skulle tro det. Istället kommer trion från Los Angeles, och jag tror nog att vädret generellt sett är lite bättre där än vad den är på den svenska västkusten. Hur som helst har bandet nyligen släppt sin debutplatta, en surfpops-historia med stora garage och indie-ambitioner. Som någon slags blandning av 60-talets Beach Boys med 90-talets Hole, om vi nu ska ta och ringa in stora, kända band. Eller kanske som ett slags svar på ett mer kvinnligt Sonic Youth, då det är en sångerska och inte en sångare som är den viktigaste beståndsdelen i Best Coast. Skivan heter "Crazy For You" och öppningslåten "Boyfriend" sticker ut som en riktigt schysst låt. Mindre modern kanske, men desto mer högkvalitativ än mycket nymodigt skräp. Supremes, eller Diana Ross & the Supremes som de hette lite längre in i karriären (mycket till de bandmedlemmar som inte hette Diana Ross förtret), var en enormt framgångsrik vokalgrupp under 60-talet. De sålde enorma mängder skivor och inspirerade samtidigt både män och kvinnor att göra musik med liknande arrangemang, och var en stor anledning till att Motown hade pengar på kontot. Som vanligt på detta skivbolag så skrevs en hel del av hitsinglarna av Holland-Dozier-Holland (som antagligen var en ännu större anledning till Motowns feta plånbok). I slutet av 60-talet gick Diana Ross solo på riktigt, nu utan The Supremes, men gruppen levde vidare trots en del ändringar i uppsättningen och upplöstes inte förrän 1977. Det är dock musiken när Ross var med i gruppen som man minns bäst idag, och bland alla de fina låtar som Supremes hade på sin repertoar har jag här tagit fram superhiten "You Can ́t Hurry Love". En klassiker bland klassiker som "Baby Love" och "Stop! In The Name Of Love", som kanske känns som ett lite tråkigt och förutsägbart val. Men när man lyssnar till låten kommer man förhoppningsvis förstå varför jag valt just "You Can ́t Hurry Love". Den är nämligen precis så bra som alla megahitar borde vara. Sångaren i Dreamboy, Ludwig Bell, har gjort en "Annika Norlin". Alltså släppt en svenskspråkig soloskiva, och även om Ludwigs kanske inte är riktigt lika bra som Säkert!:s, så är den minst sagt lovande. Man känner lätt igen rösten, den bräckliga kvalitén och inte helt tonsäkra sången låter som vanligt när Bell tar i. Lite roligt är att denna skiva kommer ungefär samtidigt som Andreas Söderlunds solo-projekt kickar off, då just Söderlund producerade Dreamboys debutplatta. Om han har haft ett finger med i spelet även här vet jag inget om, men sant är i alla fall att de båda herrarna Bell och Söderlunds röster inte ligger helt långt ifrån varandra. Här har ni "Jag är en idiot" (nej, det är ingen Imperiet-cover) från Ludwig Bells solodebut "Jag har försökt förklara": Thunderclap Newman släppte bara ett enda album, 1969 års "Hollywood Dream", och när skivan kom ut sålde den inget vidare. Men skivan växte och desto längre tid som förflöt, desto fler hyllade den. Inte minst singeln "Something in the air", som man bland annat kan hitta som soundtrack i både filmer och tv-serier (senast igår hörde jag den under ett avsnitt av "My name is Earl", för ett tag sedan fann jag den också i filmen "Almost Famous"). Inte så konstigt, då det är en lysande låt som verkligen känns som något som spelades in i brytningen mellan 60 och 70-tal, samtidigt har den ändå någon slags aktuell släng över sig. Inte nog med att originalet är en riktigt fin inspelning, Tom Petty har också spelat in en riktigt lyckad cover. Den slänger jag upp som en tisdagsbonus. Måndagscovern: Just my imagination (running away with me) Temptations fick en gång i tiden en stor hit med den souliga "Just my imagination (running away with me)". Åtskilliga år senare tog Rolling Stones upp låten i sin repertoar, rockade till den rejält och fick själva till en fin version av denna klassiker. Det är nästan så att Temptations version kan te sig lite mesig jämfört med Stones version, då deras mjuka röster skiljer sig rejält från Mick Jaggers stökiga sång. Att sedan Keith Richards körar i refrängerna gör att låten får ytterligare en småslaskig känsla. Det roliga är att båda versionerna av låten känns högst innerliga och äkta, trots att så mycket skiljer dem åt. Denna förmåga som Rolling Stones har, att ofta lyckas att göra nya versioner av gamla låtar som känns precis som om de själva skulle ha skrivit originalet, är lika nästan lika mycket värd som deras förmåga att skriva egna storslagna låtar. Som ett axplock finns "Time is on my side", "Love in vain", "Stop breaking down" och just "Just my imagination (running away with me)". Idag avhandlar jag den person som kanske kommit att förknippas mest, och kanske bäst, med att modernisera bluesen till vad den är idag. B.B. King heter denne man, som genom att elektrifiera bluesmusiken utan att förlora dess rötter gav en helt ny dimension till musiken. King har haft en minst sagt lång karriär, och för bara några år sedan turnerade han städigt och gav fler spelningar per år än nästan vem som helst. Och då var gubben i 80-årsåldern, vilket måste räknas som en bedrift i sig. Att han verkar hålla sig i fin form rent spel och sångmässigt vittnar också om hans storhet. En storhet som inspirerat de flesta som håller på med modern blues, från Eric Clapton till Robert Cray. Här har jag plockat fram ett av hans guldkorn, "The thrill is gone", där man kan höra hans nästan jazzaktiga spel, samtidigt som han ändå håller hårt i blueslicksen. En lysande låt, som B.B. vanligtvis framför med lika stor passion kväll efter kväll. För ett tag sedan läste jag Nick Caves andra roman "Bunny Munroes Död" och var högst imponerad både av hans språk och hans berättarförmåga. Dessutom hade boken en handling som var riktigt bra. Samtidigt blev jag också påmind om att Cave faktiskt har gjort en hel del bra låtar. Så därför måste jag givetvis dela med mig av en av alla hans sånger. "Dig, Lazarus, Dig!!!" heter titelspåret från 2008 års album, och det är roligt att höra att Cave än idag skriver bra musik istället för att göra som många andra artister som lever på det de gjorde i det förgågna. Här gräver Cave djupt i sina rötter, det vill säga blues, postpunk och rock. Resultatet är riktigt bra. Trots att de haft ganska rejäla framgångar på andra ställen i världen så är Modest Mouse fortfarande rätt okända i Sverige. Vad det kan bero vet jag inte, dåligt smak, dåligt med PR, få konserter, avsaknad av stora hits kan vara några av de anledningar som jag kan komma på. Hur som helst fick de ett litet uppsving rent medialt för några år sedan när forne Smiths-gitarristen Johnny Marr sällade sig till de andra bandmedlemmarna och blev något förvånande en fast medlem av Modest Mouse. Låten som jag spelar idag är dock gjord innan Marrs intåg i gruppen. "Float on" är hämtad från 2004 års album "Good News For People Who Loves Bad News" (en albumtitel som helt klart kan mäta sig med Bob Hunds "Folkmusik för folk som inte kan bete sig som folk") och är en riktig indiedänga som passar perfekt för en fredagseftermiddag. Thelma Houston är egentligen mest känd för en enda låt, "Don ́t leave me this way", som är en cover på Harold Melvin & the Blue Notes original. Houston fick kontrakt med Motown redan 1971 och släppte en hel rad med singlar utan någon större framgång på topplistorna. Som tur är så satsade man ofta mer långsiktigt på artister förr i tiden, så Motown behöll Thelma och satsade på nya inspelningar. Vilket betalade igen sig till sist, då "Don ́t leave me this way" blev en dunderhit. Houston har aldrig riktigt lyckats följa upp succén och under nästan två decennier var det helt tyst om hennes artistkarriär. 2007 släppte hon till slut nytt material, men då på nytt skivbolag. Hur som helst så är hennes enda stora hit en riktig klassiker, som väl förtjänar sin plats här under. The Magic Numbers tredje fullängdare har varit ute i några veckor nu och jag håller fortfarande på att lyssna in mig på det. I början gick det lite trögt, och jag tyckte inte att låtarna höll samma höga klass som de som fanns bå bandets två tidigare album. Men "The Runaway" är en skiva som växer, och även om den kanske inte komma upp i samma standard som bandets tidigare verk så är det långt ifrån dåliga låtar som finns på skivan. "The Pulse" är en av de låtarna som verkligen växte efter några lyssningar och nu känns helgjuten. Stråkarna är vackert arrangerade, sången är lika mjuk och skön som vanligt och stämningen är minst sagt vemodig. På ett bra sätt. Lyssna själv och hör efter. Medlemmarna i The Expressions måste blivit lite smått förvånade när de för första gången fick se omslaget till deras debutalbum. Det stod nämligen inte deras namn på konvolutet, istället hade skivbolaget skrivit dit namnet "Guess Who?", vilket då blev bandets nya namn. Skivbolagets anledning till att döpa om bandet, som redan haft en liten hit med låten "Shakin' All Over" (en cover på Johnny Kidd and the Pirates låt som sålde som smör i Kanada i den nya version som Expressions hade spelat in) var att man skulle lura skivköparna att tro att det var ett annat känt band som låg bakom musiken, men som skulle ha gömt sig bakom ett nytt namn. Så var ju inte fallet, och jag vet inte hur många som gick på finten, men bandet fick i alla fall byta namn. Debuten släpptes i mitten at 60-talet, men det skulle dröja till slutet av samma decennium innan bandet spelade in sin bästa låt; "These Eyes". Här har bandet fått till en finfin soul-låt där allt är perfekt, från melodi och text till arrangemang och framförande. Några år senare skulle medlemmarna gå skilda vägar, innan några av dem återförenades i mitten av 80-talet under det bandnamn som deras skivbolag en gång gett dem. Så vitt jag vet turnerar de fortfarande, ibland helt utan originalmedlemmar (något som ter sig lite lustigt i mina ögon), och om de inte spelar "These Eyes" under dessa spelningar så tror jag att publiken blir minst sagt besviken. Howlin ́ Wolf spelade in originalet av låten "Killing Floor" på den tiden då blues fortfarande var skitig och farlig musik. När Jimi Hendrix kom gjorde han rockmusiken ännu bluesigare, skitigare och farligare än vad den varit tidigare. Därför känns det ganska logiskt att Hendrix spelade in "Killing Floor" i en ny, helt otrolig, version. Hendrix gjorde sin egen variant av riffet som låten bygger på, ökade tempot och fick in sin klassiska virvelvindskänsla över hela låten. Att han dessutom kryddade den med ett gitarrsolo så bra som något gör denna cover ännu bättre, och trots att den inte finns utgiven på något riktigt studioalbum med Hendrix så kan man hitta den på "BBC Sessions"-skivan (som förutom "Killing Floor" innehåller flera andra stora stunder, både okända låtar som liveversioner av Hendrix-klassiker). En lysande cover på en lysande låt. Tråkigt nog finns inte hela originalet på Youtube, men på Spotify kan man hitta den. Här kommer ett smakprov i forma av ungefär halva originalet, samt Hendrix cover i liveformat från Monterey-festivalen 1967, då BBC-inspelningen inte finns på Youtube (men givetvis går även denna att finna på Spotify): Little Walter var under sin livstid en av de absolut vassaste bluesmunspelarna i världen. Att han sen kunde sjunga också visade sig också vara en klar fördel för hans karriär. Hans karriär tog fart på riktigt när han började spela i Muddy Waters band, var han verkligen fick visa prov på hur bra han kunde spela munspel. Då det blev lite tid över på en studiosession med Waters spelade Little Walter in den instrumentala låten "Juke", som helt oväntat blev en hit och gjorde Walter till en stjärna även som soloartist. Därför började man på Chess records spela in låtar med Little Walter, nu både på sång och munspel, och en hel rad med hits kom ut ur detta arbete. Walter fick desto längre tiden gick mer och mer problem med sitt alkoholmissbruk, och att hans artisteri blev lidande var uppenbart. 1964 turnerade han lite med Rolling Stones, men Little Walter var mer eller en skugga av sitt forna jag efter att ha fokuserat mer på spriten än på sina framträdanden. Efter att ha deltagit i ett gatuslagsmål dog Little Walter av skadorna han ådrog sig, då han var på den förlorade sidan i striden. 1968 var året, och efter sin död räknas Little Walter som en av de mest inflytelserika bluesmunspelarna. Här har jag plockat fram låten "Last Night", där man både får höra prov på hans fina munspelsinsats samt hans fantastiska sång, något som ibland kommer i skymundan när man nämner Little Walters namn. Som vanligt på söndagar så kommer också en Spotify-länk: lyssningsknark Idag bjuder jag på en riktig rökare från Thin Lizzys digra katalog: "Waiting for an alibi". Här samsas Phil Lynotts lysande sång och basspel med lika perfekta gitarrslingor som vanligt när det gäller Thin Lizzy, samt ett trumspel som är så mycket rock n roll att man bara måste digga det. Och gitarrsolot sen, så perfekt avvägt att balansgången mellan melodiska linjer och virtuosa löpningar känns hur stadig som helst. Mitt i allt det här finns också en lysande låt, som så ofta när det gäller detta fantastiska band. Love Lake är ett så anonymt projekt att jag knappt vet någonting om vad som döljer sig bakom bandnamnet. En kille vid namn Anders Carlson spelar allt och sjunger, och genren känns som lite småskruvad indiepop, och jag tycker att musikne inte är helt långt bort från den som band som Vampire Weekend gör. Första officiella släppet heter i alla fall "Curses" och det är en högst angenäm låt att lyssna på. Enligt uppgift kommer Love Lake att släppa sin fullängdare i september. Den som lever får se. Tills dess får man hålla till godo med "Curses", här nedan har ni ett youtube-klipp med låten, letar man vidare lite kan man också hitta en gratis (och laglig) download på nätet. Four Tops var ett av Motows stora flaggskepp och hade stora hits som "I Can ́t Help Myself (Sugar Pie, Honey Bunch)" och "Loving you is sweeter than ever". Bakom framgångskonceptet stod fyra riktigt stabila sångare och Motowns klassiska låtskrivartrio Holland-Dozie-Holland och på 60-talet var de en riktigt het akt, både på skiva och på scen. Desto längre in i 70-talet man kom så verkar det som att Temptations tog över mer och mer av den popularitet som Four Tops hade haft. Gruppen spelade fortfarande in fin musik, som "Are You Man Enough", och sålde mer än hyfsat mycket skivor, men sin absoluta storhetstid måste ändå räknas till deras tidiga år. Då de bland annat släppte låten "Reach Out, I ́ll Be There", som är en av de absolut bästa soullåtarna någonsin och definitivt bland det bästa som Motown någonsin tryckt på en skiva. Spanska Delorean följer nu upp sin fina EP "Ayrton Senna" (som jag tidigare nämnt här) med fullängdaren "Subiza", en skiva som har ett lika soft sound som gruppens tidigare alster. Stilen är som vanligt elektronisk och dansant, solig house blandat med mer traditionell danspop och det låter riktigt bra. Första spåret på skivan heter "Stay Close" och är en riktig sommarnattslåt som jag mer än gärna skulle höra på utestälen runt om i landet. Här under har ni musikvideon. Efter det att Phil Collins lämnat Genesis anno 1985 för att satsa på en solokarriär så startade bandets basist och gitarrist Mike Rutherfordett nytt projekt: Mike & the Mechanics. Med i bandet fanns flera andra gamla rävar, men ingen som tidigare spelat i ett lika känt band som Rutherford, alltså var det ganska logiskt att döpa bandet efter honom. Men den som verkligen gav färg åt bandets låtar var sångaren Paul Young, som med sin säregna röst gjorde bandets vuxen-rock lite bättre än vad den hade kunnat vara med någon annan vid mikrofonen. Mike & the Mechanics hade flera hits under åren och för en gångs skull så går min smak ihop med skivköparnas, då min favoritlåt "Over my shoulder" också är ett av bandets mest framgångsrika alster. Och det är inte så konstigt, för det är en liten fantastisk melodi som grabbarna i bandet snickrade ihop till denna låt, så pass bra att man lät den fungera som vissel-solo också (något som jag är lite utav en sucker för, och även om det ibland känns lite överdrivet slickt (läs Scorpions - "Wind of Change") så kan det också vara otroligt snyggt (läs: Pugh Rogefeldts liveversion av "Vandrar i ett regn", hämtad från skivan "Ett steg till")). Paul Young dog år 2000 och bandets efterföljande skiva, 2004 års "Rewired", saknar verkligen hans röst. 1964 släppte Cornelis Vreeswijk sin första LP "Ballader och oförskämdheter". På den finns flera guldkorn, och ett av alla dessa heter "Tältet". Det är kanske inte Cornelis mest kända visa, men den tillhör toppskiktet av vad han skrev (och det vill inte säga lite, då mannen skrev en helt otrolig rad med bra låtar). 1989 släppte en annan herre sitt debutalbum. Skivan hette "...och stora havet", och namnet som stod framför titeln var Jakob Hellmans. En kille som inte gjorde mycket efter denna hyllade debut (fast just nu verkar han vara i ropet med en comeback, jag är dock tveksam på om det verkligen blir en ny skiva. Den som lever får se, som det brukar heta) utom några smågigs och ett fåtal covers på diverse hyllningsplattor. En av dessa covers vad Hellmans version av "Tältet", som spelades in till "Den flygande holländaren" som var en rejäl hyllningsskiva med 57 spår av Cornelis låtar i nya tolkningar. Jag har svårt att se någon annan av dessa tolkningar som bättre än just Helmmans version av "Tältet", där han beväpnad med endast en elgitarr och sång tar sig an denna fantastiska låt. Resultatet blev en riktigt fräsch version, som jag är säker på att Cornelis hade uppskattat om han hade hört. Jag uppskattar den, i vilket fall. Sonny Boy Williamsons historia är precis så där halvdunkel och byggd på mer eller mindre sanna legender som en äkta gammal blueslirares historia ska vara. Således vet ingen riktigt säkert när han egentligen föddes, eller vad han egentligen hette. Rice Miller kallades han i alla fall av sina medmusikanter, och var antagligen vad han kallade sig själv innan han gjorde en smått vansinnig sak. Miller tog nämligen namnet Sonny Boy Williamson, ett namn som en känd bluesmunspelare och sångare redan hette. Original-Sonny Boy ville dock inte turnera i södern, vilket öppnade upp en lucka för den nye Sonny Boy. Och när den kändare av de två blev mördad i Chicago så verkade ingen riktigt bry sig om att den senare hade tagit hans namn och turnerade runt som just en sångare och munspelare som spelade blues. Efter detta hann den senare Sonny Boy Williamson bli betydlgit kändare än sin namne, spela med blueslegender från så skilda tidsepoker som Robert Johnson och Eric Clapton. På en av hans sista inspelningar spelade en viss Jimmy Page elgitarr, vilket vittnar om att Sonny Boy verkligen jammat med legender. Precis som han själv blev en legend efter det att han dött av en hjärtattack år 1965. Och han blev inte en legend på grund av hans hårda leverne eller några skandaler, trots att han stod för båda dessa företeelser, utan för sin fina musik som man här under kan få ett riktigt bra smakprov på. "Good morning little school girl" heter låten och den är mer än lyssningsvärd. Franska Phoenix har en sångare som pratar typisk halvtaskig fransk-engelska (inte lika illa som många svenska politikers och tv-reportrars svengelska, men fortfarande dålig nog för att få en att rygga tillbaka). Lustigt nog sjunger han med riktigt bra uttal av samma språk. Tur är nog det, annars tror jag knappast att Phoenix skulle fått samma internationella genombrott som de fick förra året med skivan "Wolfgang Amadeus Phoenix". Bandet hade tidigare haft framgångar, speciellt med 2004 års singel "Everything is everything", men 2009 slog de verkligen igenom med dunder och brak. Mycket på grund av låten "1901". För om man tyckte att bandets låtar höll hög standard förr så lyfte de ribban med sitt senaste album och speciellt med just "1901", som är en riktigt fin liten poplåt. The Good, The Bad and The Queen blev snabbt kända i England och redan innan de hade hunnit släppa någon musik hade bandet hypats upp en hel del. Mycket beroende på att bandet var ett av Blur-sångaren Damon Albarns små projekt, samt att ingen mindre än Clash-basisten Paul Simonon också var en del av denna nya konstellation. I Sverige blev de aldrig lika kända, och de flesta rycker antagligen åt axlarna om man nämner bandets namn (vissa tänker nog istället på en viss Clint Eastwood-rulle med ett liknande namn. Knappast en slump, då Albarn verkar vara lite av ett Clintan-fan, då han döpte Gorillaz debutsingel till skådisens namn. Detta bandnamn ska dock anspela mer på alla olika sorters människor som finns i London snarare än en klassisk västernfilm), och trots att bandets enda skiva sålde bra i England och fick lysande recensioner i Sverige verkar det som att den ändå gick förbi de flesta i detta rike. Därför slänger jag här upp en av singlarna från The Good, The Bad and The Queens finfina skiva, så att man ska få en chans till. Här är "Herculean": Edwin Starr, som inte har något överhuvudtaget att göra med sin mer kända namne Ringo, hade egentligen bara en enda riktigt stor hit under sin karriär. Och den fick han under sin tid på Motown-etiketten, där han huserade under 70-talets första hälft. Låten hette "War" och måste ses som en klassiker idag, även om få kanske känner den vid titeln. Få andra av Motowns artister gjorde egentligen samhällsmedveten musik, med Marvin Gayes "What ́s going on"-skiva som bästa undantag, men här hade man en låt som var starkt kritisk mot vad som pågick vid denna tid då USA (då som nu) var ute och härjade med den sedvanliga ursäkten att skapa en bättre värld. Därmed kan jag tänka att bolagstopparna vid Motown var lite osäkra på om låten verkligen var värd att släppa, men om de varit tveksamma kring den småkontroversiella (så hemskt verkar det väl egentligen inte vara att sjunga "War, what is it good for, absolutely nothing") texten så lär musiken och framförandet övertygat dem om att detta var en låt som låg rätt i tiden. Om funderingarna var sådana som jag tror så gjorde skivbolaget rätt när de släppte "War" som en singel, för den blev en i raden av Motowns många list-ettor och Edwin Starrs största stund, i alla fall rent kommersiellt. Kanske kan succén med låten inspirerat Marvin Gaye till att spela in tidigare nämnda "What ́s going on" i slutet av samma år. Arcade Fire släpper i dagarna sitt nya album "The Suburbs", och jag har smyglyssnat lite på det i veckan. Vad jag hört är minst sagt lovande, inte minst i titelspåret som känns lite enklare och poppigare än majoriteten av bandets tidigare material. Här finns ett rakt sväng och en nästan folkig underton, men samtidigt känner man igen Arcade Fire, inte minst genom den lysande sånginsatsen. Stråkarna skäms inte heller för sig, och hela låten känns rakt igenom väldigt välarrangerad. Ett riktigt lovande smakprov från ett av sommarens riktigt stora albumsläpp, i alla fall i min värld. Förra veckan såg jag filmen "Fanboys", som i väldigt korta drag handlade om ett gäng supernördar som skulle försöka få se filmen "Star Wars Episode 1 - The Dark Menace" innan alla andra. Filmen får väl rankas som jävligt sådär (precis som "Star Wars Episode 1 - The Dark Menace"), men vad som var kul var att soundtracket hämtades från runt tiden innan just George Lucas fjärde Star Wars-film (ja, det är ju lite krångligt det där, men som de flesta säkert vet så börjar ju Star Wars serien på episod 4, och fortsätter sedan upp til numero 6 innan man får se början av historien som logiskt nog utspelar sig i episod 1) kom på bio, alltså slutet av 90-talet. Och då fick jag höra en låt som jag säkert hört förr men aldrig lagt märke till förrän nu; Spacehogs "In The Meantime". Tur var väl det, för det här är en sån där 90-talspärla som biter sig fast på ett ihärdigt vis för att aldrig vilja släppa taget, i likhet med andra 90-talsklassiker som Deep Blue Somethings "Breakfast at Tiffany ́s", Fountains of Waynes "Sink to the Bottom" och New Radicals "You get what you give". Spacehog släppte låten redan 1995 på skivan "Resident Alien" och fick en hit med den. Bandet hann med att göra ett album till, 1998 års "The Chinese Album", och turnera lite med Oasis och Black Crows (vad som är lite roligt med denna turnén är att det finns bröder i alla tre band, och i de två headlinarna bråkade bröderna ofta ganska rejält. Hur det var i Spacehogs fall vet jag inte) innan de splittrades. Kvar finns några riktigt bra låtar, och i alla fall "In The Meantime" kan mäta sig rent kvalitetsmässigt med Oasis och Black Crows stora stunder. För någon vecka sedan skrev jag om hur bra Janis Joplin gör Kris Kristoffersons låt "Me and Bobby McGee". Idag har jag hämtat en annan låt som Janis gör ännu bättre än originalet; "Piece of my heart". Något år innan Joplin gjorde låten till en superhit hade nämligen redan Erma Franklin spelat in den. Franklin ärprecis som Joplin en högst kompetent sångerska, som här spelade in "Piece of my heart" på ett ganska Motown-doftande sätt med mycket körer, blås och ett souligt sväng. Joplin skitade ner låten en del, speciellt med hennes gitarrists lysande spel, men man känner igen stora delar av originalet. Det är bara det att det känns ännu ärligare när Joplin sjunger låten än när Franklin gör det, vilket kan ha att göra med den tidigares rika erfarenhet av just vad låten handlar om, men det kan samtidigt bara bero på att Joplin var en mästare på att tolka texter och lägga exakt den känsla i melodin som passade låten. Hur som helst så är det en lysande cover, och ett mer än klart godkänt original. För att fira Lyssningsknarks 2-årsjubileum, och bloggens 710:e inlägg, så kör jag idag Blind Willie Johnsons klassiker "Dark Was The Night, Cold Was The Ground". En riktig bluesstandard, men till skillnad från många andra klassiker inom denna genre så saknar denna låt ord. Istället får man drygt tre minuters gitarrspel och hummande från en av gospelbluesens största. För Blind Willie Johnson låg någonstans mitt i mellan dessa två genrer, och korsade ofta bådas gränser i sitt sökande efter sitt eget sound. Willie föddes alldeles i början av 1900-talet och hans mor dog under hans första levnadsår. Istället gifte hans far om sig, och när Willie var sju år gammal råkade han komma ivägen när hans styvmamma och hans far bråkade. Styvmamman siktade på fadern, men istället råkade hon kasta lutvatten rakt i ögonen på Willie. Efter blev han blind och fick därför smeknamnet "Blind Willie". Istället för att skaffa sig ett arbete, vilket var praktiskt taget omöjligt för en blind man i början av 1900-talet i den amerikanska södern, så lärde sig Johnson att spela gitarr och blev till slut en lysande slide-gitarrist. Hans röst var egentligen en ganska ljus tenor, men istället för att utnyttja detta faktum så sjöng han ofta i lägre register. I "Dark Was The Night, Cold Was The Ground" kan man dock höra en ljusare röst än i vanliga fall när det gäller Blind Willie Johnson, och det är definitivt till låtens fördel. Den spelades in 1927 och handlar enligt legenden om Jesus korsfästning. Den är också kanske den låt som Blind Willie Johnson är bäst ihågkommen för idag, efter att han dog i slutet av 40-talet i sviterna av en lunginflammation. Och det är inte alls en dålig låt att bli ihågkommen för, snarare tvärtom. Och så är det Spotifydags, precis som det brukar vara på söndagar: lyssningsknark