text: ABC 80 var en persondator från svenska elektroniktillverkaren Luxor AB. Den lanserades 1978 och såldes till mitten av 1980-talet av Luxor – inledningsvis även av Scandia Metric – när persondatorrevolutionen precis kommit igång med andra persondatorer som Commodore PET, Apple II och TRS-80. Själva datorkonstruktionen gjordes av Dataindustrier AB med hölje, tangentbord och skärm från Luxor. ABC 80 uppfattades inte vare sig av företaget eller användarna som en hemdator, eftersom denna beteckning när den dök upp runt 1982 betecknade datorer utan skärm och kringutrustning som kunde anslutas till en vanlig TV. ABC 80 med sin avancerade 4680-buss och specialbyggda monitor räknades inte dit. ABC 80 slutade tillverkas i slutet av 1985. Uppbyggnad Namnet ska utläsas ”Advanced Basic Computer for the 1980s”. ”80” relaterar även till processornamnet – den byggde på 8-bits mikroprocessorn Zilog Z80 från Zilog och hade RAM samt ROM, vilket rymde en tolk för en egen dialekt av programspråket BASIC. Program och datafiler kunde sparas på kassettbandspelare och senare på diskettstation. För hantering av diskettenheten användes ett eget diskoperativsystem, ABC-DOS, och senare även CP/M. Datorns operativsystem var integrerat med BASIC-interpretatorn. Förutom i BASIC kunde programmering ske indirekt i maskinkod i form av datalistor i BASIC som kunde lagras och exekveras. Monitorn var en svart-vit TV som modifierats för ändamålet och visade vit text på svart bakgrund. På 80-talet försökte man lansera som en hemdator utan monitor men med en adapterlåda som gjorde att man kunde koppla in en vanlig TV. Skärmupplösningen var samma som till Text-TV och Teledata – och Högupplösande grafik saknades, men när man skrev ut ett speciellt kontrolltecken visades resten av raden i grafiskt läge, där sex pixlar per tecken kunde styras (2 på bredden, 3 på höjden). Eftersom kontrolltecknet tog upp en teckenplats per rad gav detta en maximal grafikupplösning på Detta grafikläge stöddes även av speciella Basic-kommandon, SETDOT och CLRDOT, som gjorde att användaren kunde arbeta med grafiken pixelvis. Även denna grafik var tagen från Text-TV/Teledata-standarden. Ljudet genererades av ett Texas Instruments SN76477-chip. De inställningar man kunde göra programmatiskt för att styra ljudet var mycket få, vilket i praktiken begränsade ljudet till ett litet antal ljudeffekter. För anslutning av kringutrustning såsom skrivare, fanns en RS-232-port. ABC 80 byggde på Dataindustriers datorbuss 4680 och kunde därför anslutas till alla de styr- och mätkort som utvecklats för deras tidigare produkt DataBoard 4680. Därigenom blev ABC 80 och dess efterföljare ofta en komponent i industriella styrsystem inom fabrik och processindustri. Utvecklingen av ABC 80 Karl-Johan Börjesson på Scandia Metric var den som fick idén att tillverka en svensk hemdator. Börjesson hade varit i USA år 1969 på en IEEE-konferens och sett mikrodatorteknikens potential, och man började snart att importera och sälja datorn Alpha LSI som tillverkades av Computer Automation i USA. Scandia Metric sålde cirka 1 000 av dessa datorer i Sverige speciellt till skolor för utbildning i datateknik, delvis som en OEM-produkt åt Facit, Cybernetic, Elektronlund och Datasaab. År 1977 hade Scandia Metric ett stort behov av en ny efterträdare till skoldatorn Alpha LSI. Börjesson åkte då åter till USA och köpte en Tandy TRS-80 men tyckte att datorn inte passade de tillämpningar han såg, och han kunde heller inte garantera de volymer Tandy krävde för att exportera datorn: Scandia Metric skulle vara tvungna att förbinda sig att köpa minst 5 000 datorer för att få agentur för TRS-80. Han kontaktade då Lars Karlsson på Dataindustrier AB (DIAB) som han visste hade konstruerat datorerna DataBoard 4680 och Seven S. Dataindustrier var också företagets största kund på mikroprocessorer eftersom Scandia Metric importerade och sålde CPU:n Z80. Gunnar Markesjö som var lektor på KTH visade också stort intresse: han hade år 1976 författat en lärobok om Alpha LSI i samarbete med Scandia Metric. Scandia Metric och DIAB ansåg sig ha kompetensen att konstruera datorn men saknade tillverkningskapaciteten. Förutom själva tillverkningskapaciteten för elektronik kunde Scandia Metric och Dataindustrier inte tillverka bildskärmar. Man sökte en samarbetspartner och hade att välja mellan Facit, Philips och Luxor. Facit fick inte tillverka datorer på grund av en antikonkurrensklausul i kontraktet med Datasaab efter att de sålt utvecklingen av minidatorn D12/D15, och Philips ansågs vara ett för stort och långsamt företag. Till följd av detta kom Luxor in i bilden och fick senare huvudrollen. Luxor tillverkade sedan tidigare bildskärmar åt Stansaabs terminal Alfaskop. Bengt Lönnqvist och Nils Grändås från Luxor besökte Scandia Metric den 2 februari 1978 för att diskutera tillverkning av en terminalskärm, men mötet kom att handla om tillverkningen av hela datorn. Den 16 februari hölls ett uppföljande möte där samtliga verkställande direktörer för inblandade företag deltog. Man beslutade vid detta första projektmöte att 5–10 prototyper skulle vara klara i mitten av maj och leveranser av den färdiga produkten skulle börja ske i början av november, till ett pris under 5 000 kr. Dataindustrier skulle stå för alla utvecklingskostnader av själva datordelen i utbyte mot 200 kr per såld maskin för sin del av arbetet. Man köpte också in Apple II, Commodore PET och Tandy TRS-80 för utvärdering. Den 27 februari bildades en styrgrupp för projektet "hemdator-80" HD-80 med Börjesson, Karlsson och Alf Björklund, och Bengt Lönnqvist tillsattes som projektledare. I mars bildades en projektgrupp med 10 personer på Luxor under Bengt Lönnqvist. Vid en omröstning i projektgruppen byttes projektnamnet till ABC 80. Andra namnförslag var PC-80 (personal computer 80), PD-80 (persondator 80), Elvira, Swea, Pearl och Ideal. I slutet av juli hade man producerat tre prototyper som fanns på Scandia Metric, Luxor och hos lektor Gunnar Markesjö som fått i uppdrag att skriva en lärobok för datorn. Dessa prototyper tycktes fungera bra. I augusti skrev Scandia Metric och Luxor ett avtal som gick ut på att Luxor skulle leda projektet och ansvara för formgivning, produktion och underhåll av produkten, liksom för framtida vidareutveckling. Scandia Metric skulle producera dokumentation, handböcker, diskettenhet och skrivare, samt programmera en rad olika demonstrationsprogram. Utvecklingen av ABC 80 tog 6 000 mantimmar (c:a 4 manår) och kostade totalt 1,2 miljoner kronor i dåtidens penningvärde. Utvecklingen av kringutrustning och konflikter mellan företagen När ABC 80 lanserades fanns ingen kringutrustning att köpa. Datorn bestod av tangentbord med mikrodatorn inuti samt Luxors specialutvecklade bildskärm. Först under 1979 blev den specialutvecklade kassettbandspelaren klar: tidigare fick kunderna helt enkelt använda vanliga musikbandspelare. Utvecklingen av kringutrustning så som diskettenhet och skrivare med mera fördröjdes under 1979 och ledde till samarbetssvårigheter mellan företagen. Scandia Metric hade svårt att utveckla diskettenheten FD-2 på grund av överhettning och i maj fick Dataindustrier istället leverera DataDisc 80, som tillverkades av Sattco. DataDisc 80 kunde initialt lagra 80 KB per skiva, och Sattco planerade flera uppföljare i konkurrens med Scandia Metric. Den skrivare (P 40) som Scandia Metric tagit fram var så dålig att Luxor valde att anpassa en Centronicsskrivare till ABC 80 men även dessa hade för låg kvalitet. På grund av problemen med kringutrustning slutade samarbetet mellan Scandia Metric och Luxor att fungera. Andra faktorer som knäckte samarbetet var att Luxor började utveckla programvara trots att detta enligt avtalet skulle utföras av Scandia Metric, och att Luxors försäljare började göra intrång på den marknad som enligt avtalet mellan företagen tillhörde Scandia Metric, exempelvis skolor och större företag. Scandia Metric började också exportera ABC 80 till det tyska företaget Techno-Term som utvecklat ett kortsystem med teknik som konkurrerade med DataBoard 4680, vilket ledde till att samarbetet mellan Scandia Metric och Dataindustrier sprack. Luxor hade även samarbetsproblem med Dataindustrier, framför allt på grund av att Gunnar Wedell valts in i Luxors styrelse. Wedell var VD för Datasaab och ansåg att ABC 80 var så lik Seven S, som nu sålts till Datasaab, att det såg ut som att Dataindustrier sålt samma dator två gånger: en gång till Datasaab och en gång till Luxor och Scandia Metric. Detta löste sig då det visade sig att Datasaab var helt ointresserade av att sälja eller vidareutveckla Seven S samtidigt som det fanns en klausul i avtalet mellan Dataindustrier och Datasaab som tillät att Dataindustrier utvecklade en bildskärm till DataBoard 4680, vilket i princip var ABC 80. Samarbetet mellan Luxor och Dataindustrier fortsatte, men både Luxor och Dataindustrier hade fjärmat sig från initiativtagaren Scandia Metric. Prestanda För att jämföra ABC 80 med andra samtida persondatorer gjorde Mikrodatorn år 1982 ett prestandatest med hjälp av åtta korta BASIC-program med namnen BM1 till BM8 från den amerikanska tidningen Kilobaud Magazine som även användes för test i den brittiska tidningen Personal Computer World för test av nya datorer. Resultatet var att ABC 80:s semikompilerande BASIC-interpretator visade sig snabbare än de flesta andra BASIC-dialekter i andra populära datorer, i synnherhet vid heltalsaritmetik. Jämförelsen mellan ABC 80 och andra populära maskiner följer nedan (tidangivelsen är i sekunder: ju lägre desto bättre): Tabellen illustrerar att ABC 80 var upp till 4,7 gånger snabbare än IBM PC vid heltalsaritmetik och upp till 2,5 gånger snabbare vid flyttalsaritmetik. På grund av en begränsning i exponentialfunktioner var ABC 80 långsam i testprogrammet BM8. (Bristen åtgärdades i ABC 800.) Jämfört med den billigare Sinclair ZX81 var ABC 80 15 gånger snabbare på att exekvera BM1, trots att ZX81 körde i "snabb mod" med grafiken avstängd. Kringutrustning Under 1979 kom kassettbandspelaren och den första diskettenheten till ABC 80, och under 1980 följdes dessa av mera kringutrustning, delvis utvecklad av oberoende tillverkare utanför Luxor och Dataindustrier. De viktigaste var: Bandstation Fristående 4680-bussexpansion med kortplatser, senare kallad ABC 890 Diskettenheter (samtliga använde 4680-bussen): FD2 (2 × 80 KB, 5 1/4") från Scandia Metric (1979) samt efterföljaren FD2D (2 × 160 KB, 5 1/4") DataDisc 80 (DD 80, 2 × 80 KB, 5 1/4") från Dataindustrier AB (1979) som även hade plats för fem expansionskort av 4680-typ DataDisc 82 och 84, identiska med DD 80 men högre diskettkapacitet (2 × 160 KB respektive 2 × 320 KB, 5 1/4") (1980) MX2 2 × 160 KB 5 1/4" Dataindustrier AB (1980) DataDisc 86 från Dataindustrier AB (DD 86, 2 × 500 KB, 8") (1980) DataDisc 88 från Dataindustrier AB (DD 88, 2 × 1 MB, 8") (1980) Minnesexpansion 32KB expansion direkt på maskinen (MyAB) Grafik 80-teckensexpansion (CAT ingenjörsbyrå) Färggrafik Datornätverk: CAT-net (CAT ingenjörsbyrå) med stöd för upp till 32 datorer, 16 skivminnen och 4 skrivare CP/M-expansionskort (MyAB) Marknadsföring Den 24 augusti 1978 visades datorn upp för pressen på Industrihuset i Stockholm. Uppvisningen filmades av Sveriges television och kom med i nyhetssändningen den kvällen, och datorns lansering noterades även i Dagens industri, Automation och Modern Elektronik. För att sälja datorerna förlitade sig både Luxor och Scandia Metric på sina etablerade försäljningskanaler: Luxor hade ett 50-tal radio- och TV-handlare i hela landet som skulle sälja till privatpersoner och mindre företag, varav ett 30-tal visade intresse att ta in produkten. Scandia Metric sålde direkt till skolor och stora industriföretag samt ELFA AB som man redan hade en etablerad relation med. Redan innan slutet av 1978 hade 200 ABC 80-datorer levererats. Luxor AB hamnade i finansiella svårigheter under 1979 och hade därför svårt att leverera så många datorer som beställts, och man låg flera månader efter med beställningarna. I slutet av februari hade man levererat 900 ABC 80, 1 000 fanns i order och 2 000 förfrågningar. Mot sommaren 1979 nådde man slutligen en punkt där man kunde lägga maskiner på lager istället för att direkt skicka alla exemplar vidare till kunder. Tillverkningskostnaden per dator var drygt 2 000 kr och priset från Luxor till återförsäljare var 4 600 kr utom till Scandia Metric som köpte datorerna för 3 200 kr, därtill behövde återförsäljarna betala 200 kr per maskin till Dataindustrier i Royalty. I slutet av december 1979 hade man sålt 6 300 ABC 80 vilket var 140 % av budgeten. Gunnar Markesjö och andra författare hade publicerat tre böcker om hur ABC 80 skulle användas: Bruksanvisning till ABC 80, Mikrodatorns ABC, och ABC om BASIC. För att skapa förtroende och öka efterfrågan på datorerna var det viktigt att det fanns mjukvara och kompetens på att använda ABC 80 i Sverige. Luxor annonserade därför efter datakonsulter som kunde hjälpa företag att anpassa ABC 80 både med hårdvara och mjukvara för att lösa olika praktiska tillämpningar, och skapade en aktiv kommunikation med utvecklarna. I slutet av 1979 fanns det c:a 100 oberoende mjukvaruleverantörer och 10 hårdvaruleverantörer som arbetade med ABC 80. Luxor satsade 10 % av marknadsföringsbudgeten på annonser och sponsrade återförsäljare med halva annonskostnaden när dessa annonserade om ABC 80. Man tog även aktiv roll i att koppla samman återförsäljare och utvecklingskonsulter. I slutet av 1979 var ABC 80 den populäraste svenska persondatorn, med betydligt större marknadsandel än Commodore PET, Apple II eller Tandy TRS-80. Det har uppskattats att Luxor vid detta tillfälle behärskade 70–80 % av den svenska marknaden för persondatorer. Inflytande Som svensk dator med svensk programvara erövrade ABC80 snabbt en stor del av datormarknaden i Sverige, på arbetsplatser och användes ofta som skoldator. Den hamnade även i många hem, eftersom priset, under var överkomligt. Programmering för användbara applikationer blev så enkelt för vanliga användare att massor av program spreds. ABC-klubben sände via närradio i Stockholmsområdet ut små program. Det var bara att spela in på band, stoppa in i bandspelaren till sin dator och sedan köra. Volymer Tabellen visar antalet sålda ABC 80 per år från 1978 till slutet av 1985. Därefter lade Luxor ned produktionen av ABC 80 eftersom den inte längre lönade sig. Totalt såldes alltså cirka 33 000 ABC 80 mellan 1978 och 1985. Efterföljare Redan från början stod det klart att ABC 80 behövde utvecklas till en förbättrad modell för kontorsbruk, under arbetsnamnet X2. Projektledare för X2 var Bengt Lönnquist på Luxor. Denna var ursprungligen planerad att introducerats under 1980 med 40-teckens bildskärm och färggrafik. Utvecklingen av X2 släpade efter och Dataindustrier hade redan 1979 introducerat ännu en efterföljare kallad X3, och internt på Luxor fanns även planer på en skolprodukt Läxor avsedd för skolor. X2 kom att bli ABC 800 och X3 som skulle haft produktnamnet ABC 900 blev aldrig klar innan Luxors ägare Nokia Data lade ner ABC-serien. ABC 800 utvecklades i samarbete med Dataindustrier, men Scandia Metric vad vid det här laget reducerade till en försäljningpartner för ABC 80. ABC 800 introducerades i april 1981 vid en pressvisning på Hotell Sheraton i Stockholm, med högre prestanda för kontorsändamål, 80-kolumners skärm, och färggrafik. Böcker om ABC 80 För studium av elektroniken i en ABC 80 finns boken Mikrodatorns ABC av Gunnar Markesjö. Den innehåller kopplingsscheman för hela datorn med funktionsbeskrivningar in i minsta detalj och förklaringar till varför olika lösningar valdes. Program och spel för ABC 80 Många av datorns program finns bevarade i ABC-klubbens mjukvaruarkiv, med källkod skriven i BASIC. Ariadne – labyrintspel. Hitta vägen genom varuhuset IrBeMa. Boccia – textbaserat Break Out Dot Race – bilspel, upp till fyra deltagare (på samma tangentbord). Gambit Glipp – en Pac Man-klon. Grottan Häng Me’ Masken – blir längre för varje sockerbit. Månlanda "Månsson" – ett populärt men primitivt flipperspel. Othello Schack Stickan – 21 stickor, dra 1-3 varje gång, den som tvingas ta sista stickan förlorar. Teddy – avancerad ordbehandlare som såldes av Liber som insticksmodul. Tic-Tac-Toe – Tre i rad Uppsjö Se även ABC 800 ABC 1600 ABC-klubben Datorns historia Referenser Externa länkar ABC 80-emulatorer för bl.a. Linux med SDL samt e-postlista Luxor ABC arkivet! En stor samling med dokumentation och mjukvara ABC 80-emulator för PC ABC 80-emulator för X Window System och Amiga Hogias PC-museum Sida dedikerad till ABC80 http://www.idg.se/2.10186/1.339871/legenden-bakom-abc-80 http://www.idg.se/2.10186/1.29486/datorn-som-forandrade-sverige Hemdatorer Persondatorer Datorer Sveriges datorhistoria Produkter lanserade 1978


source: wikipedia

text: A är den första bokstaven i det moderna latinska alfabetet. Betydelser Versalt A förkortning för ampere, enheten för strömstyrka i Internationella måttenhetssystemet. symbol för talet 10 i det hexadecimala talsystemet. beteckning för artilleriregemente. beteckning för attackflygplan. nationalitetsbeteckning för motorfordon från Österrike. stora A stod för ”Berömlig” (högsta betyg) i en äldre betygsskala i Sverige. Även högsta betyget i nuvarande system. i kemi en beteckning för masstal. inom bibliotekens klassifikationssystem SAB beteckning för 'bok- och biblioteksväsen', se A (SAB). den sjätte tonen i C-durskalan, se a (ton). beteckning för area inom matematiken. beteckning för en typ av pappersformat, A-format. beteckning för det kemiska ämnet adenin. beteckning för Arbeiderpartiet, de norska socialdemokraterna. fram till 1968 beteckning för Stockholms överståthållarskap. förkortning för Arbetsmarknadsdepartementet internationell beteckning för trängfartyg. en nivå av farmarligor i nordamerikansk baseboll, se Minor League Baseball#A. trafikplatssignatur för Alingsås och Anten. Betecknar 1-klassvagn i det svenska litterasystemet för järnvägsfordon. influensavirus typ A ett musikalbum, se A (musikalbum) Söndagsbokstav för normalår som börjar en söndag en megayacht, se A (megayacht). en segelyacht, se A (segelyacht). en megayacht, se A+. Gement a förkortning för acceleration. beteckning för SI-prefixet atto (10–18) förkortning för areaenheten ar, se ar (ytmått). förkortning för den brittiska och amerikanska areaenheten acre, se acre (måttenhet). förkortning för anno, latin för år. T.ex. ad betyder anno domino = efter Kristus litet a, med utmärkt beröm godkänd, näst högsta betygsgraden i Sverige innan sifferbetyg infördes, se Skolbetyg i Sverige. förkortning för artär (arteria) i anatomiska angivelser. En- och tvåvånings-a Det gemena a:et finns utformat i två versioner (allografer): det så kallade envånings-a:et med en "våning" (ɑ) och det så kallade tvåvånings-a:et med två "våningar" (a). Envånings-a är främst vanliga i flertalet teckensnitts kursiva varianter, i skripter och i kalligrafistilar (exempelvis Monotype Corsiva), samt i handstil, medan tvåvånings-a:na främst är vanliga i den raka varianten av flera teckensnitt. Vissa teckensnitt, så som Century Gothic, har envånings-a både i den raka och i den kursiva varianten, medan exempelvis teckensnitten Verdana och Arial i stället använder tvåvånings-a i båda varianterna. Historia Till det latinska alfabetet kom bokstaven A från den grekiska bokstaven "alfa", som i sin tur härstammade från den feniciska bokstaven alef, vilken i sin protosinaitiska förlaga varit en bild av ett oxhuvud. Oxe hette i de språken alef. Symbolen härstammar från en egyptisk hieroglyf med liknande utseende, dock annan betydelse och uttal. A används i olika skrifter som kyrilliska alfabetet (А), arabiska alfabetet Alif (ا), hebreiska alfabetet alef (א). Datateknik I datorer lagras A samt förkomponerade bokstäver med A som bas och vissa andra varianter av A med följande kodpunkter: I ASCII-baserade kodningar lagras A med värdet 0x41 (hexadecimalt), a med värdet 0x61 (hexadecimalt) och (utom för vissa nationella varianter av ISO/IEC 646) @ med värdet 0x60 (hexadecimalt). I EBCDIC-baserade kodningar lagras A med värdet 0xC1 (hexadecimalt), a med värdet 0x81 (hexadecimalt) och @ med värdet 0x7C (hexadecimalt). Övriga varianter av A lagras med olika värden beroende på vilken kodning som används, om de alls kan representeras. Referenser Externa länkar Latinska alfabetet


text: Amerikaner syftar vanligtvis – på svenska – på personer som är medborgare i USA, i andra hand på personer som bor på kontinenten Nordamerika eller världsdelen Amerika som helhet. För mer precision angående personer från Nord- eller Sydamerika, används begreppen nordamerikaner och sydamerikaner. Syftningen skiftar i andra språk och sammanhang. I till exempel Spanien, Italien och Portugal är ordningen den omvända: I första hand syftar "americano" på en invånare i Syd- eller Nordamerika. För fransmännen är det kontexten som avgör. Nordamerikaner med engelska som modersmål kallas angloamerikaner och deras land kallas Angloamerika. Se även Afroamerikaner Svenskamerikaner Amerikaner i Sverige Latinamerika USA:s demografi Referenser Noter Etniska grupper i Nordamerika Etniska grupper i Sydamerika


text: 13 april är den 103:e dagen på året i den gregorianska kalendern (104:e under skottår). Det återstår 262 dagar av året. Återkommande bemärkelsedagar Helgdagar Påskdagen firas i västerländsk kristendom för att högtidlighålla Jesu återuppståndelse efter korsfästelsen, åren 1800, 1873, 1879, 1884, 1941, 1952, 2031, 2036. Namnsdagar I den svenska almanackan Nuvarande – Artur och Douglas Föregående i bokstavsordning Aldor – Namnet infördes på dagens datum 1986 men utgick 1993. Artur – Namnet infördes på dagens datum 1901 och har funnits där sedan dess. Atle – Namnet infördes på dagens datum 1986 men utgick 1993. Douglas – Namnet infördes 1986 på 27 september. 1993 flyttades det till dagens datum och har funnits där sedan dess. Justinus – Namnet fanns, till minne av en filosof i Palestina, som halshöggs i Rom på 160-talet, på dagens datum före 1901, då det utgick. Föregående i kronologisk ordning Före 1901 – Justinus 1901–1985 – Artur 1986–1992 – Artur, Aldor och Atle 1993–2000 – Artur och Douglas Från 2001 – Artur och Douglas Källor Brylla, Eva (red.): Namnlängdsboken, Norstedts ordbok, Stockholm, 2000. af Klintberg, Bengt: Namnen i almanackan, Norstedts ordbok, Stockholm, 2001. I den finlandssvenska almanackan Nuvarande (revidering 2020) – Etel I föregående i revideringar 1929 – Etel 1950 – Etel 1964 – Etel 1973 – Etel 1989 – Etel 1995 – Etel 2000 – Etel 2005 – Etel 2010 – Etel 2015 – Etel 2020 – Etel Händelser 1055 – Sedan påvestolen har stått tom i ett år väljs Gebhard av Dollnstein-Hirschberg till påve och tar namnet Viktor II, men avlider två år senare. 1523 – Sedan den dansk-norske kungen Kristian II har blivit avsatt den 20 januari samma år tvingas han denna dag lämna Danmark och går i exil till Nederländerna. Tio år senare gör han ett försök att återta de nordiska tronerna (inklusive den svenska) under det danska inbördeskriget Grevefejden, men blir då tillfångatagen och får tillbringa resten av sitt liv (till 1559) i fängelse. 1598 – Den franske kungen Henrik IV utfärdar ediktet i Nantes, som stadgar att katolicismen ska vara Frankrikes statsreligion och förhindrar protestantismens vidare utbredning i landet. De franska protestanterna, som kallas hugenotter, blir dock garanterade trosfrihet, medborgerliga rättigheter och fri religionsutövning. Ediktet gör därmed slut på de franska religionskrigen, som från och till har varat sedan 1562. 1685 upphäver dock den dåvarande kungen Ludvig XIV ediktet, vilket leder till en stor utvandringsvåg av franska protestanter. 1714 – Den svenska staden Västerås drabbas av en stor stadsbrand. När staden återuppbyggs får den tyske trädgårdsmästaren Bernhard Johan Bohnsack i uppdrag att anlägga en ny stadsträdgård, vilket han gör på Munkholmen. Där börjar han odla de gurkor, som sedermera blir karaktäristiska för staden och ger den smeknamnet Gurkstaden. 1742 – Den tysk-brittiske tonsättaren Georg Friedrich Händels oratorium Messias uruppförs vid en välgörenhetskonsert i den irländska huvudstaden Dublin. Det blir omedelbart en stor framgång och Händel uppför det varje år vid påsk fram till sin död 1759. 1812 – En urtima riksdag öppnas i Örebro i Sverige och pågår fram till 18 augusti. De viktigaste händelserna under denna riksdag, som blir den sista som hålls utanför Stockholm, är att man inrättar Sveriges första värnplikt, den så kallade beväringen, och att man under sommaren sluter fred i det krig mot Storbritannien, som har varat sedan 1810. 1919 – Brittiska trupper dödar hundratals fredliga demonstranter i den indiska staden Amritsar, då general Reginald Dyer beordrar soldaterna att beskjuta folkmassan, som demonstrerar mot det brittiska styret i Indien. Enligt officiella uppgifter uppgår antalet döda till 379 och sårade till 1 100, men dessa uppgifter har ifrågasatts och antalet döda kan uppgå till så många som 1 526. General Dyer får, på grund av händelsen, sedermera öknamnet Slaktaren i Amritsar. 1975 – En grupp ur Kaetabmilisen dödar 27 palestinier genom ett överfall på deras buss i den libanesiska staden Ain El Remmeneh. Detta blir den tändande gnistan till det libanesiska inbördeskrig, som kommer att vara till 1990. 1985 – När det nynazistiska Nordiska rikspartiet håller en demonstration på torget i Växjö i Sverige utbryter ett omfattande slagsmål, när de blir ivägkörda av uppretade Växjöbor och tio av nynazisterna tar sin tillflykt till stadens järnvägsstation, där de låser in sig på toaletterna. 1990 – Efter 50 år erkänner Sovjetunionen officiellt den så kallade Katynmassakern, där medlemmar ur den sovjetiska säkerhetstjänsten NKVD på våren 1940 avrättade totalt 21 857 polska medborgare i skogarna vid Katyn utanför Smolensk i västra Ryssland. 2008 – 42-årige Per Anders Eklund, som är misstänkt för bortförandet och mordet på flickan Engla Juncosa Höglund vid Stjärnsund i Dalarna i Sverige en vecka tidigare, erkänner sig skyldig till dådet och visar polisen var han har gömt Englas kropp. Till sommaren åtalas Eklund för mordet och för ett annat mord i Falun 2000 samt ett våldtäktsförsök 2006 och till hösten döms han till livstids fängelse. 2017 – USA flygbombar med den hittills största icke-nukleära bomben kallat Massive Ordnance Air Blast (MOAB). Bomben släpptes på Achindistriktet i Nangarharprovinsen i östra Afghanistan, där målet var att förstöra ett tunnelkomplex som terrormilisen Islamiska staten (förkortat IS, ISIS eller ISIL) använde sig av. Bomben dödade 94 IS-soldater, varav fyra kommendörkaptener. Födda 1506 – Pierre Favre, fransk jesuit och teolog 1519 – Katarina av Medici, Frankrikes drottning 1547–1559 (gift med Henrik II) och förmyndarregent för sin son Karl IX 1560–1562 1593 – Thomas Wentworth, engelsk statsman, rådgivare till kung Karl I 1732 – Frederick North, brittisk politiker, parlamentsledamot 1754–1790, Storbritanniens finansminister 1767–1782, premiärminister 1770–1782 och inrikesminister 1783 1743 – Thomas Jefferson, amerikansk demokratisk-republikansk statsman och ambassadör, USA:s utrikesminister 1789–1793, vicepresident 1797–1801 och president 1801–1809 1753 – Frederick Frelinghuysen, amerikansk general och federalistisk politiker, senator för New Jersey 1793–1796 1769 – Thomas Lawrence, brittisk porträttmålare 1771 – Richard Trevithick, brittisk ingenjör, uppfinnare av världens första ånglok 1804 1793 – Rinaldo Rinaldi, italiensk skulptör 1808 – Antonio Meucci, italiensk-amerikansk uppfinnare 1811 - Paulus Genberg, biskop, ledamot av Svenska Akademien 1852 – F.W. Woolworth, amerikansk affärsman 1866 – Robert Leroy Parker, amerikansk tåg- och bankrånare med artistnamnet Butch Cassidy, ledare för Wild Bunchgänget 1876 – Are Waerland, finlandssvensk författare och hälsoideolog 1877 – Arvid Thorberg, politiker och fackföreningsman, LO:s ordförande 1920-1930 1879 – Redfield Proctor, Jr., amerikansk republikansk politiker, guvernör i Vermont 1923–1925 1882 – Bertil Brusewitz, svensk skådespelare 1884 – Anders Österling, svensk poet och översättare, ledamot av Svenska Akademien 1919-1981 1885 – Georg Lukács, ungersk kommunistisk politiker, filosof, författare och litteraturkritiker 1890 Eric Abrahamsson, svensk skådespelare, mest känd i rollen som Pessimisten i radioserien Optimisten och Pessimisten Frank Murphy, amerikansk demokratisk politiker och jurist, guvernör i Michigan 1937–1939, USA:s justitieminister 1939–1940 1892 – Arthur Travers Harris, brittisk fältmarskalk och flygmarskalk 1896 – Sigrun Otto, norsk skådespelare 1901 – Sven Rüno, svensk kompositör, textförfattare, pianist och kapellmästare 1905 – Harry Apelqvist, svensk verkmästare och socialdemokratisk politiker 1906 – Samuel Beckett, irländsk-fransk författare och dramatiker, mottagare av Nobelpriset i litteratur 1969 1907 – Harold Stassen, amerikansk militär och republikansk politiker, guvernör i Minnesota 1939–1943 1908 Yngve Nordwall, svensk skådespelare och regissör Hanser Lina Göransson, svensk operasångerska 1916 – Karin Lannby, svensk skådespelare, journalist och översättare 1919 – Howard Keel, amerikansk skådespelare och musikalartist 1923 – Barbro Nordin, svensk skådespelare 1924 – Stanley Donen, amerikansk filmregissör 1931 – Beverley Cross, brittisk pjäs- och manusförfattare 1932 – Orlando Letelier, chilensk politiker och diplomat 1933 – Ben Nighthorse Campbell, amerikansk politiker, senator för Colorado 1993–2005 1934 – Karl-Erik Bender, svensk affärsman och entreprenör, grundade företaget Benders och Stall & Stuteri Palema 1937 – Edward Fox, brittisk skådespelare 1939 Seamus Heaney, irländsk författare, mottagare av Nobelpriset i litteratur 1995 Paul Sorvino, amerikansk skådespelare 1940 – Jean-Marie Gustave Le Clézio, fransk-mauritisk författare, mottagare av Nobelpriset i litteratur 2008 1941 – Michael S. Brown, amerikansk genetiker, mottagare av Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1985 1942 – Bill Conti, amerikansk filmmusikkompositör 1944 – Jack Casady, amerikansk musiker, basist i gruppen Jefferson Airplane 1946 – Al Green, amerikansk gospel- och soulsångare 1949 Frank Doran, brittisk labourpolitiker, parlamentsledamot 1987–1992 och 1997–2017 Maria Hedborg, svensk skådespelare Cia Löwgren, svensk skådespelare 1950 – Ron Perlman, amerikansk skådespelare 1951 Peabo Bryson, amerikansk sångare Joachim Streich, östtysk fotbollsspelare 1952 – Jim Costa, amerikansk demokratisk politiker, kongressledamot 2005– 1953 – Stephen Byers, brittisk labourpolitiker, parlamentsledamot 1992–2010, Storbritanniens biträdande finansminister 1998, handels- och industriminister 1998–2001 samt transport- och regionminister 2001–2002 1954 – Lars Åby Hermansen, svensk scenchef, scenbyggare och skådespelare 1956 – Kent Johansson, svensk ishockeyspelare och -tränare 1960 – Rudi Völler, västtysk fotbollsspelare, förbundskapten för Tysklands herrlandslag i fotboll 2000–2004 1962 Hillel Slovak, israelisk-amerikansk gitarrist, medlem i gruppen Red Hot Chili Peppers från 1983 Jonas Bjerkén, svensk operasångare och musikalartist 1963 – Garri Kasparov, armenisk-rysk schackspelare 1964 – Davis Love III, amerikansk golfspelare 1969 – Christine Skou, dansk skådespelare och sångare 1974 Sergej Gontjar, rysk ishockeyspelare Johan Linander, svensk centerpartistisk politiker, riksdagsledamot 2002–2014 Ruben Östlund (regissör), svensk filmregissör 1976 Robert Biedroń, polsk politiker Jonathan Brandis, amerikansk skådespelare Patrik Eliáš, tjeckisk ishockeyspelare 1978 – Carles Puyol, spansk fotbollsspelare 2000 – Rasmus Dahlin, svensk ishockeyspelare Avlidna 862 – Donald I, 50, kung av Skottland sedan 858 (född 812) 1597 – Clas Eriksson Fleming, omkring 67, svensk friherre och riksråd, Sveriges riksamiral 1571–1595 och riksmarsk sedan 1590 (född omkring 1530) 1605 – Boris Godunov, omkring 53 eller 54, tsar av Ryssland sedan 1598 (född 1551 eller 1552) 1695 – Jean de La Fontaine, 73, fransk författare 1804 – Frederick Frelinghuysen, 51, amerikansk general och federalistisk politiker, senator för New Jersey 1793–1796 1826 – Carl Birger Rutström, 67, svensk numismatiker och riksantikvarie, ledamot av Svenska Akademien sedan 1812 1853 – James Iredell, Jr., 64, amerikansk politiker, guvernör i North Carolina 1827–1828, senator för samma delstat 1828–1831 1886 – Anna Louisa Geertruida Bosboom-Toussaint, 73, nederländsk författare 1909 – Henrik Tore Cedergren, 55, svensk telefontekniker, grundare av telefonföretaget Stockholms Allmänna Telefon AB (hjärtåkomma) 1929 – Joseph Weldon Bailey, 66, amerikansk demokratisk politiker, senator för Texas 1901–1913 1930 – Agnes Branting, 68, svensk textilkonstnär och författare 1934 – Richard P. Ernst, 76, amerikansk republikansk politiker, senator för Kentucky 1921–1927 1941 – Märta Måås-Fjetterström, 67, svensk textilkonstnär 1956 – Emil Nolde, 88, tysk målare inom expressionismen 1966 Carlo Carrà, 85, italiensk målare inom futurismen Georges Duhamel, 81, fransk författare 1993 – Sten Ardenstam, 72, svensk skådespelare 1996 – James Burke, 64, irländsk-amerikansk gangster, känd som Jimmy the Gent eller The Irish Guinea (lungcancer) 2001 – Jimmy Logan, 73, brittisk skådespelare 2008 – John Wheeler, 96, amerikansk fysiker 2009 – Björn Borg, 89, svensk simmare, bragdmedaljör 2012 Inge Bråten, 63, norsk längdskidåkningstränare Erland Cullberg, 81, svensk konstnär 2013 Hilmar Myhra, 97, norsk backhoppare Chi Cheng, 42, amerikansk basist i gruppen Deftones 2014 – Ernesto Laclau, 78, argentinsk postmarxistisk politisk teoretiker och statsvetare 2015 Bruce Alger, 96, amerikansk republikansk politiker Günter Grass, 87, tysk författare och konstnär, mottagare av Nobelpriset i litteratur 1999 Eduardo Galeano, 74, uruguayansk författare 2018 – Miloš Forman, 86, tjeckisk-amerikansk filmregissör 2019 – Paul Greengard, 93, amerikansk biolog, mottagare av Nobelpriset i fysiologi eller medicin 2000 Källor Externa länkar


text: Anders Celsius, född 27 november 1701 i Uppsala, död 25 april 1744 i Uppsala, var en svensk vetenskapsman och astronom, i tjänst som professor i astronomi vid Uppsala universitet. Han är idag mest känd för Celsiusskalan, den hundragradiga termometerskalan. En enhet för temperatur är därför uppkallad efter honom och betecknas med ett stort C: °C. Biografi Uppväxt och verksamhet Släkten Celsius härstammar från prästgården Högen ("Höjen") i Ovanåker, Hälsingland. Anders Celsius var son till astronomen Nils Celsius (1658–1724) och Gunilla Spole (1672–1756), dotter till professorn i astronomi Anders Spole. Även Celsius farfar Magnus Celsius var en framstående forskare inom astronomi och matematik, och farbrodern Olof Celsius d.ä. var en framstående filolog. Anders Celsius var elev till Eric Burman, som i sin tur varit elev och efterträdare till Anders Celsius far som professor i "högre matematik" (astronomi). När Burman avled valdes Celsius enhälligt 1730 till hans efterträdare som professor. Två år därefter företog han en resa utanför Sverige, som varade i fem år. Huvudändamålet var att grundligt studera mera framstående observatorier i Europa. År 1730 publicerade han Nova Methodus distantiam solis a terra determinandi (En ny metod för att bestämma avståndet mellan solen och jorden). Utomlands väckte han först uppseende genom sina i Nürnberg (1733) utgivna Observationes de lumine boreali ab A. MDCCXVI ad A. MDCCXXXII partim a se, partim ab aliis, in Suecia habitas (Iakttagelser över norrsken i Sverige från 1716 till 1732, dels av författaren själv, dels av andra). I Rom, där påven upplät sitt stora galleri på Monte Cavallo åt honom, gjorde han optiska experiment och fann bland annat, att månens sken i nedan är 8 gånger svagare än fullmånens, att solen har ett 320 000 gånger starkare sken än månen och att den på sin middagshöjd skiner med ett 130 gånger starkare ljus än vid synranden. Celsius stödde skapandet av Kungliga Vetenskapsakademien 1739, även om han inte var en av de ursprungliga sex grundarna, och var den som föreslog namnet Vetenskapsakademi, snarare än de första förslagen Ekonomisk vetenskapssocitet eller vetenskapsgille. Celsius och Samuel Klingenstierna blev de första invalda ledamöterna av akademien. 1730 valdes han in som ledamot i Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala. Parisprojektet I Paris deltog Celsius i en då intensiv vetenskaplig tvist angående jordens form. Somliga trodde som Newton, att jorden var tillplattad vid polerna, medan andra med Cassini tänkte sig den som en citron eller ett ägg. Astronomiska mätningar av en grad på en meridianbåge inom Frankrikes gränser som var gjorda av Picard 1670, var inte tillräckligt noggranna för att avgöra tvisten. För att lösa problemet behövde man två gradmätningar, den ena närmare ekvatorn, den andra närmare polen. Franska vetenskapsakademin bestämde sig för att bekosta sådana mätningar. En expedition under Bouguer sändes 1735 till Peru (dagens Ecuador) och var borta i sju år. På Celsius förslag (efter en idé av Polhem) valde man att sända en andra expedition under ledning av Maupertuis till Tornedalen 1736–37. I expeditionen deltog även Celsius, Anders Hellant och Jonas Meldercreutz. Observationerna var förenade med ansträngande strapatser. Inga vägar fanns, och det gällde inte bara att i månader leva ute i vildmarken utan också att frakta fina och dyrbara instrument genom skogar och myrar upp till svårtillgängliga fjälltoppar. Ett detachement av närmaste finska regemente kommenderades till hjälp. Soldaterna fällde skogen på åtta bergstoppar, och sedan uppsattes koniska signaler av barkade trädstammar. Resultaten från expeditionerna visade att en breddgrad är längre vid den lapska än vid den peruanska gradmätningen, vilket överensstämde med Newtons förutsägelser. Under vistelsen i Torneå ordnade Celsius en meteorologisk station där, vars journaler för tiden 1737–49 ännu finns bevarade. Uppsala observatorium Efter sin återkomst till Uppsala yrkade Celsius på uppbyggandet av ett observatorium där. Medel anslogs, och Uppsala astronomiska observatorium, det första i Sverige, blev färdigt 1741. Celsius fortsatte nu med iver sina observationer, genom vilka han spridde nytt ljus över läran om planeternas gång, kometerna, stjärnornas aberration, ljusets brytning i atmosfären med mera. Celsius bidrog även till att häva Sveriges tveksamhet med att slutligen övergå till den gregorianska kalendern. Celsius var övertygad om orimligheten i den gängse åsikten att väderleken skulle bero på planeternas ställning. Genom lättlästa skrifter försökte han utrota all den vidskepelse som särskilt beträffande himlakropparna och deras rörelser fanns inrotad hos allmogen. I populära skrifter lät han folk på ett enkelt och lättfattligt sätt få kännedom om vad vetenskapsmännen utforskat. Han gjorde omkring 6 000 iakttagelser över kompassens missvisning, dennas dagliga förändring, och den så kallade inklinationen. Tillsammans med sin svåger Olof Hjorter upptäckte han norrskenets inverkan på magnetnålen. Genom samtidiga observationer av Celsius i Uppsala samt Canton och Graham i London konstaterades, att de stora magnetiska störningarna inträffar samtidigt på långt från varandra belägna orter. Från och med 1729 publicerade han meteorologiska observationer från Uppsala. Tyngdaccelerationens skillnad med latituden mellan Uppsala och London bestämde han genom ett av Graham i London förfärdigat pendelur. Celsius utförde många mätningar inför skapandet av den Svenska generalkartan. Han var även en av de första som fäste uppmärksamheten på att Skandinavien långsamt höjer sig ovan havet, en process som pågått sedan isavsmältningen efter istiden. Denna landhöjning kallades på Celsius tid för vattuminskningen. Som förklaring föreslog Celsius den felaktiga hypotesen att vattuminskningen berodde på en över åren tilltagande avdunstning. Celsius som person Anders Celsius var en pionjär i Sverige för internationellt samarbete inom vetenskapen och hade ett rikt kontaktnät utomlands. Han hade också, enligt samtida vittnen, en vinnande personlighet som gjorde att han fick vänner vart han än kom. Utomlands mindes man honom länge i de städer han besökt under sin långa resa, och så sent som under 1770-talet träffade andra svenska resenärer på många där som mindes honom med glädje och beundran. Han beskrevs som "alltid glad och munter". Även om han var överhopad med arbete tycktes han aldrig ha bråttom men gjorde ändå sina uppgifter hastigt. Han hade enligt samtiden även ett rikt mått av humor, som ibland kunde dra mot sarkasm. Celsius avled år 1744 vid 42 års ålder till följd av tuberkulos, och är begravd i Gamla Uppsala kyrka. Celsius temperaturskala Idag är Celsius namn mest förknippat med den 100-gradiga Celsius-skalan, som han föreslog, och som bland annat används i internationella enhetssystemet. Celsius satte först nollpunkten vid vattnets kokpunkt, och satte fryspunkten vid 100 grader på skalan. Efter Celsius död vändes skalan om, så att fryspunkten inträffar vid noll grader och kokpunkten vid 100 grader. Hans noggranna termometerstudier visade hur fixpunkten vid vattnets kokpunkt är beroende av lufttrycket. Detta måste tas hänsyn till när en termometer ska graderas vid tillverkningen. Publikationer Celsius publicerade över hundratalet vetenskapliga och relaterade skrifter, bland annat 34 "avhandlingar" – dissertatio. De viktigaste av de många verken är: Arithmetica eller räknekonst (1727) Iakttagelser över norrsken i Sverige (1733) Nova methodus distantiam solis a terra determinandi (en ny metod att avgöra avståndet emellan solen och jorden) (1730) Tankar om kometernes igenkomst (1735) Bref om jordens figur (1736) Memorial om calendarii förbättrande hvad påskens rätta firande angår (1738). Observationer om tvänne beständiga grader på en thermometer. (1742) Dessutom utgav han almanackor för åren 1728–45. Hedersbetygelser Namngivning Förutom temperaturskalan och dess tillhörande enhet har Anders Celsius fått en månkrater uppkallad efter sig, liksom asteroiden 4169 Celsius. Månkratern heter Celsius och namngavs 1935 av Internationella astronomiska unionen. Det rymduppdrag som den svenske astronauten Christer Fuglesangs deltog i för ESA kallades för The Celsius Mission. Ett flertal gator i Sverige är uppkallade efter Celsius, bland annat i Stockholm, Göteborg, Malmö och Uppsala. Även försvarskoncernen Celsius AB var uppkallad efter Anders Celsius. Frimärken Anders Celsius finns på svenska frimärken. I häftet "Europa 82" från 1982 finns han avbildad tillsammans med en termometer. Referenser Noter Tryckta källor Anders Celsius i Svenskt biografiskt lexikon (Band 8, 1929) Litteratur sid. 145–[172]. Se även Celsius (släkt) Grad Celsius Celsiushuset Uppsala astronomiska observatorium Grannäs 4169 Celsius Externa länkar Uppsala universitet – Anders Celsius Olof Beckman (2001). Anders Celsius – ur tidskriften Elementa Gradmätningsexpeditionen till Tornedalen 1736–37 Svenska professorer i astronomi Svenska meteorologer Personer verksamma vid Uppsala universitet Uppsaliensare Alumner från Uppsala universitet Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala Ledamöter av Royal Society Svenska eponymer Personer under frihetstiden Svenska astronomer under 1700-talet Meteorologer under 1700-talet Svenska fysiker under 1700-talet Svenska uppfinnare under 1700-talet Forskare från Uppsala Gravsatta på Gamla Uppsala kyrkogård Födda 1701 Avlidna 1744 Män Ugglan SBH


text: Den australiska ökenskovelfotspaddan (Notaden nichollsi) lever större delen av sitt liv nedgrävd i marken i ökenområden. Enbart vid kraftiga regn kommer den fram för att fortplanta sig. Den har rund kropp och korta ben, och när den ligger i dvala omsluts den av ett kokongliknande hölje av flera lager ömsat skinn, vilket minimerar avdunstning. Utbredningsområdet sträcker sig från Western Australia över södra Northern Territory och norra South Australia till västra Queensland. Arten lever i låglandet upp till 100 meter över havet. Den vistas i halvöknar, i gräsmarker, i buskskogar och i träskmarker. Arten gräver till ett djup av en meter för att gömma sig. Fortplantningen sker efter regnfall. Honan lägger upp till 1000 ägg som fästas vid växter. Grodynglens metamorfos varar i två veckor. För beståndet är inga hot kända. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC). Referenser Australtandpaddor Groddjur i australiska regionen


text: Svenska adelsätter har funnits sedan medeltiden och har registrerats på riddarhuset sedan 1600-talet. Historia På Alsnö möte skrevs år 1280 i Alsnö stadga att den tjänstemannaklass som gjorde vapentjänst till häst skulle åtnjuta frälse, det vill säga skattefrihet. Dessa var föregångare till adeln men hade inte samma privilegier. För att en släkt ska räknas som svensk adel ska den ha erhållit svensk adelsvärdighet av den svenske regenten genom ett adelsbrev. För att vara representerad vid ståndsriksdagen krävdes att ätten var introducerad på Riddarhuset. När den siste mannen i en adelsätt dött är den utslocknad: om kvinnliga medlemmar av adelsätten fortfarande lever kallas adelsätten utgången på svärdssidan. "När den sista medlemmen dör stryks ätten i adelskalendern och i förteckningen över samtliga ätter i registret tar man bort markeringen som tyder på att ätten har levande medlemmar och skriver ett kors + samt årtalet när den dog ut på svärdssidan och något mera sker inte." (Riddarhusets kommentar) Sedan riddarhuset under 1600-talet instiftades att organisera och katalogisera Sveriges adel har 2 962 ätter introducerats. Omkring 80% av dessa är utslocknade. Några har också strukits fast de fortlever, till exempel friherrliga ätter som von Albedyhl, von Segerbaden och Wadenstierna. (Ätten har bott utomlands i över 100 år och har därmed förlorat säte och stämma på riddarhuset. Dock kan den adliga, kommendörsätten eller grevliga ätten vara representerad i riddarhuset.) Observera att alla ätterna först i vår tid har kallats vid "namn". Natt och Dag till exempel (kanske Sveriges äldsta riddarsläkt) förde redan under tidig medeltid en delad sköld i svart och vitt men de kallade sig inte Natt och Dag för det. I själva verket tvingades sentida ättlingar att börja använda detta familjenamn under 1700-talet. Medeltida ätter kallas därför efter vad skölden liknar, och inom parentes: till exempel (rosor under stjärna), eller (tillbakaseende ulv). Andra, som ätten Trolle, skrivs Trolle utan parentes men först när de själva börjar kalla sig det i något brev e.d. Högsta klassen av adelsmän (förutom kungen) under medeltid i Sverige är jarl, en uppenbarligen ärftlig värdighet. Jarlarna kommenderade över riddarna i riksrådet, som stod över de vanliga riddarna. Steget under var sven av vapen, (de förde alltså egen sköld) och sedan svenner, i allmänhet unga adelsmän som ännu inte dubbats till riddare. Idag finns obetitlad och betitlad adel. De betitlade adelsätterna är grevliga, och friherrliga ätter. Begreppet lågadel och högadel används inte av Riddarhuset men sammanfattningsvis kan sägas att högadeln utgjordes av de grevliga och de friherrliga ätterna jämte riddarklassen från och med 1778 inklusive de 300 äldsta adelsätterna och de så kallade kommendörsätterna ("obetitlad högadel"), medan lågadeln utgjordes av de resterande obetitlade ätterna. På Sveriges riddarhus har de olika introducerade ätterna ett nummer, där grevar, friherrar och obetitlad adel numreras åtskilt var för sig. I regel gäller att ju lägre numret är, desto tidigare har ätten introducerats i Sverige (utom för de 100 lägsta numren som lottades vid Riddarhusets instiftande). Nr 1 bland grevar, Braheätten, är dock utslocknad sedan 1930. Det finns dock exempel på att ätter har introducerats på en utslocknad ätts nummer. Obs! Listan nedan är de medeltida namnen men inte komplett. En del är inte namn utan anger sätesgård eller -by. Senare namnbildningar hade oftare prefix och/eller tvåstaviga kombinationer av typ Silfverhielm eller Tornérhielm. Ju enklare namnet låter, i synnerhet om det låter som något man snabbt kan måla på en sköld, desto högre ålder, alltså mellan 1000-tal och 1500-tal. Medeltidsätter och ätter adlade under 1500-talet Algotssönerna Ama And Aspenäsätten Bagge av Botorp Banér Bengt Hafridssons ätt Bengt Bossons ätt Bengt Mårtenssons ätt Bese Berndes kom till Sverige 1554 från Brandeburg, Johan Berndes d.ä. adlad 1574, utslocknad 1657. Bexton Bielke Bille skånsk hög och uradelssläkt Bjälboätten Blå Boberg Bonde Brahe Grevlig Nr 1, Utslocknad år 1930 med greve Magnus Per Brahe, slottsherre till Rydboholms slott. Bröms Buth Bååt Carpelan Creutz Ekaätten, utslocknad före 1553 Eketrä Erikska ätten, utslocknad år 1250, när Erik den läspe och halte avled. Fargalt Fleming Frille Fånöätten Geete Grip Gumsehuvud Gyllencreutz Gyllenstierna (friherrliga ätten G till Uleåborg utslocknade med Erik G. som dödades i slaget vid Poltava år 1709. Han hade två bröder där den ena var dödfödd år 1671, och den andre, fänriken vid livgardet Ludvig G. blev ihjälstucken år 1698 i Stockholm.) Gädda Hierta (Uradel, nämnd 1579) Hiort af Ornäs Hjortätten Horn Hålbonäsätten Hård af Segerstad Hästehufvud Jägerhorn af Spurila Jägerhorn af Storby, utslocknad Krumme Kurck Kurjalasläkten, utslocknad Kåse Kärling Lejonansikte, Bengt Nilssons ätt Lejonansikte, Hemming Ödgislessons ätt Lejonbalk Leijonhufvud Svensk uradel från Södermanland, med bland de fem äldsta ännu levande adelsätterna av rent svenskt ursprung Le moine (Lemoine eller Lemon) Lilliehöök af Gälared & Kolbäck Svensk uradel från Västergötland Lilliehöök af Fårdala nr.1 Riksrådsgrenen. Samma ursprung som adliga ätten Lilliehöök af Gälared & Kolbäck. Sedermera utgrenad i den Friherrliga ätten Lilliehöök nr.13 Marsvin, utslocknad Munck af Fulkila Muurlasläkten, utslocknad Mörner (tysk adel, ej medeltida svensk frälse) Natt och Dag (började skriva sig Natt och Dag på 1700-talet) Odygd, utslocknad Oxehufwud Oxenstierna Oxpanna Porse Posse Prytz Ribbing Rosenhane Rosenstråle Rålamb Silfversparre Siöblad Slatte Somme Sparre Stake Utslocknad med ogifte Harald Gustav Johansson Stake död 1795. (Andra uppgifter menar att ätten Stake utslocknade på svärdssidan den 31 augusti 1763 med majoren och riddaren Karl Magnus Stake) Stenbock Stjärnkors, utslocknad Stolpe, utslocknad Stålhandske adlad 1579 Stålarm, utslocknad Stång Sture, Flera ätter med oklart släktskap, eller släktskap på kvinnolinjer, bar detta namn. Alla är utslocknade. Svinhufvud af Qvalstad Svinhufvud i Westergötland Sverkerska ätten Utslocknad år 1222. Siste representant: Johan Sverkersson. Tanne Tavast Tigerstedt Tott, utslocknad Tre rutor af Slestad Tre rosor Grevlig, utslocknad Trolle Ulfsparre Ulvätten Upplänning Vasaätten Vinstorpaätten Örnfot [utslocknad på svärdssidan på 1470-talet, på spinnsidan mellan år 1505 och år 1511 Örnsparre Adlade under 1600-talet Silfverlåås Adlad 1647-03-18 (introd. s. å. under nr 377). Aminoff. Rysk medeltida bojarätt från Novgorod. Svenskt sköldebrev 1618-09-24. Adlig ätt nr. 456. En gren lever i Finland och tillhör detta lands adel. Björnberg Svensk släkt från Västergötland. Adlad 1646. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1647, som adlig släkt nr. 359. Armfelt, Släkt som härstammar från Jämtland. Adlad 1648. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1650 som adlig ätt nummer 458. Bohm. Adlad 1651-07-17. Introducerad 1652 som adlig släkt nr 540. Planting-Bergloo, ursprungligen från Tyskland. Anders Planting, född 1619, död 1682. Adlad 1655, introducerad som nr 628. Johan Lange, nobil Palmström, nr 867, född 19 juni 1621 i Rewhal (Reval). Död 1 januari 1686 Stockholm. Begraven i S:t Jacobs kyrka där hans vapen uppsattes. Adlades 16 december 1674 och introducerades på Riddarhuset 1675. Ätten anses utgången på manssidan 17 maj 1746. Johan Palmström kom att tjäna under drottning Kristina. Han är med all sannolikhet sekreterare vid drottningens kröning den 20 oktober 1650. Anckarström. Utslocknad med kungamördaren Johan Jakob Anckarström som dömdes att förlora "liv, ära och adelskap". (Termen lyder oftast: "miste ära, liv och gods). Ätten fick inte längre heta Anckarström utan bytte namn till Löwenström efter mördarens frus flicknamn Löwen. Ätten Löwenström utdog 1863. Ulf Melcher Axelsson adlades år 1620 men hade en enda son som var sinnessjuk. Ätten utslocknade med sonen. De Geer, Louis, adlad 1641. Ursprung Belgien och Nederländerna (vallon). Tre grenar, introducerade i slutet av 1700-t. Gyllensvärd Per Joensson Gyllensvärd adlades 1632. Introducerades 1638, som adlig släkt nr. 240. Gyllenpistol Utslocknad - Henrik Gyllenpistol adlades år 1646. Ätten introducerades 1647, som adlig släkt nr 347. Ätten utgången på svärdssidan 1692. von Witten af Stensjö - Casper Witte adlades år 1649. Klingstedt - Nils Jonsson adlades år 1660. Wijnbladh - Johan Winblad adlades år 1649. von Mentzer - Släkt som härstammar från Meissen, Sachsen, Tyskland. Liborius kom i svensk tjänst 1620 och adlades 1663 som adlig släkt nr 720. Stålhammar. Per Jönsson Hammar adlades år 1650. Ätten introducerades som nummer 476 men detta ändrades sedan till 496. Prytz. Breitholtz - Claes Breitholtz fick svensk adelskap 1650 och introducerades (nr 484) på Sveriges Riddarhus samma år. Hans bror Mauritz Breitholtz i Livland adlades 1653 men tog ej introduktion. Ätten tillhörde 1624 Livlands ridderskap. Crafoord- Skotsk släkt från Aberdeenshire. Hette tidigare Craufurd of Fedderate och kom till Sverige sannolikt under Karl IX:s regeringsår. Introducerades i Riddarhuset 1668, som adlig släkt nr. 743. Belfrage, Släkt som härstammar från Skottland med Giulielm Belfrage till Pennington och Tulliochie vid grevskapet i Kinross som äldste angivne stamfader. Introducerades i Riddarhuset 1668, som adlig släkt nr. 782. Leijonancker Adlig ätt no.778 Nobilit den 18 augusti 1666 - Introducerad i Riddarhuset 1668. Den från Skottland bördige Daniel Young (1627-1688) kom till Sverige på 1650-talet och adlades år 1666 till namnet Leijonancker av Konung Karl den XI för sina förtjänster som underleverantör till den kungliga svenska armén. Gyllenhaal, adlad 1652 samt introducerades på Riddarhuset 1672 under nr 814. Stierncrantz, adlad 15 februari 1674 samt introducerades på Riddarhuset 1675 under nr 854. Utslocknad. Schönström Adlig ätt no 1056. Släkten kom ursprungligen från Dalarna. Assessorn i Bergskollegiet, Peter Svedberg adlades Schönström 1683. Introducerades i Riddarhuset 1686. Släkten utslocknad på svärdssidan 1848.Se även Stierna, Stiernhielm och Swedenborg. Spens. Friherrlig ätt no 9, sedermera upphöjd i grevligt stånd. Den från Skottland bördige Sir James Spens upphöjdes 1628 till friherre av konung Gustav II Adolf med Orreholmen som förläning. Jägerskiöld - Claes Jägerhorn adlades 1686 och introducerades 1689 på nummer 1100. Claes Jägerhorn bytte i samband med introduktionen sitt namn till Jägerskiöld till åtskillnad från ätterna Jägerhorn. Vissa medlemmar av ätten skriver sig även Jegerschöld. Hiärne - Urban Hiärne adlades 1689 och introducerades på nummer 1149 samma år. Vissa medlemmar av ätten skriver sig även Hjärne. Bongenhielm Svensk släkt från Södermanland. Hette förut Bonge. Adlad 1694. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1699, som adlig släkt nr. 1352. Walkendorff - Tysk och dansk uradel från Bayern eller Tyrolen. Kom till Sverige via Danmark där den tillhörde högadeln, främst företrädd av rikets andre man efter kungen, righofsmester Christopher Valkendorff (1525-1601). En annan framstående medlem av ätten var hans farbror ärkebiskopen i Nidaros Erik Valkendorf (1465-1522). Ätten naturaliserades genom kunglig resolution given den 7 juni 1664 i Stockholm av konung Karl XI:s förmyndarregering, de introducerades i riddarklassen samma år den 30 juni, som ätt nr 25 i Riddarhuset, genom guvernören i Landskrona sedermera vice landsdomaren i Skåne Christopher Walkendorff till Ellinge (1621-1690). Crusebjörn - Svensk adel där Peter Kruse och Jesper Crusebjörn ingår. Åkerfelt, adlig ätt, härstammande från Johan Olofsson, vilken 1646 adlades och då fick namnet Åkerfelt och introducerades på Riddarhuset under nr 387. Släktnamnet har även skrivits Ackerfelt, von Ackerfelt och Åkerfeldt. Den på svenska riddarhuset introducerade ätten utslocknade 1836, enligt Riddarhusets förteckning Du Rietz - Grégoire François Du Rietz naturaliserade som svensk adel 1651. Ätten introducerades 1660, som adlig ätt nr. 666. Planting-Bergloo, 1682. Michaël Planting adlad med samma namn och sköld som sin farbror Anders. Introducerad som nummer 1016. Freidenfelt, svensk adlig ätt adlad av konung Karl XI år 1686, introducerad på Riddarhuset år 1689 som adlig ätt nummer 1102. Hellenstierna - Johan Heller, adlad Hellenstierna Adlad 1694-12-22 (introd. 1697 under nr 1321). Ekehielm, adlad 1647 som adlig ätt nummer 380. Utdöd 1751-02-06. Leijonhielm, adlad 1667 som adlig ätt nummer 784. Ättens sist levande manliga medlem upphöjd i friherrlig värdighet. Von Porat, adlad 1699 som adlig ätt nummer 1381. Adlade under 1700-talet Stenfelt adlades år 1719. Ätten introducerades år 1743 som adelsfamilj nummer 1867. Adlerbielke adlades år 1719. Ätten introducerades år 1720 som adelsfamilj nummer 1675. Heijkenskjöld adlades år 1761. Ätten introducerades år 1774 som adelsfamilj nummer 1983. Hiort af Ornäs släkten adlades år 1768 och introducerades på Sveriges Riddarhus år 1774 i Sveriges riddarhus, som adelsfamilj nr. 2012. von Bahr Släkten är en Pommersk släkt från Stralsund och adlades år 1719 och introducerades år 1720 i Sveriges riddarhus, som adelsfamilj nr. 1648. Adlerberg Johan Aron A. adlades år 1776 men dog redan år 1785 av att ha ätit gift. familjen bytte dock senar namn till Lindberg Montgomery. Urgammal engelsk-skotsk släkt. Ursprungligen från Normandie. Inkom till Sverige kring 1720. Naturaliserad 1736, en ytterligare släkt med samma namn adopterad år 1774 och introducerad med samma nummer. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1776, som adlig släkt nr 1960 Munck af Rosenschöld. Dansk släkt. Hette förut Munck. Adlad 1799. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1799, som adlig släkt nr: 2160. von Wachenfeldt. Tysk släkt Hannover, Mecklenburg. Hette förut Wachenhausen. Adlad 1688. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1723 som adlig släkt nr: 1743. Medlemmar av släkten skriver sig von Wachenfeldt, vissa även von Wachenfelt. Wadenstierna. Svensk släkt från Uppland. Hette förut Wadensteen. Adlad 1702. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1703. Som adlig släkt nr. 1387. Upphöjdes 1766 i friherrligt stånd men har inte för denna värdighet tagit introduktion på Sveriges Riddarhus. Är introducerad som adlig släkt nr. 98 på Finlands Riddarhus samt som Baroni i Baltikum. Swedenborg Svensk släkt från Dalarna. Ättlingar till Jesper Svedberg. Adlad 1719. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1720 som adlig släkt nr. 1598. Se även Stierna, Stiernhielm och Schönström. af Wetterstedt. Svensk släkt från Västergötland. Hette förut Wetterstedt. Samma släkt som adliga släkten med samma namn. Adlad 1772. Friherrlig 1806. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1776 som friherrlig släkt nr: 327. Endast huvudmannen har friherrlig värdighet. Mannerstråle. Finsk släkt från Ingermanland. Hette förut Neüman. Adlad 1759. Introducerad på Sveriges Riddarhus år 1776, som adlig släkt nr: 2069. von Schéele. Pommersk släkt adlades år 1768 och introducerades år 1776 i Sveriges riddarhus, som adelsfamilj nr. 2059. Seton. Skotsk uradel känd sedan 1000-talet, ursprungligen flamländsk. Introducerades på Sveriges riddarhus år 1785, som adlig ätt nr. 2139. Adlade under 1800-talet Dardel, schweizisk ätt, kaptenen i engelsk tjänst Georges-Alexandre Dardel kom till Sverige 1808 och adlades här 1810 med namnet Dardel, släktmedlemmarna skriver sig de Dardel, eller von Dardel. von Koch, majoren Nils Koch adlades år 1815. Reventlow, den danske författaren och juristen Einar Carl Detlef Reventlow flyttade från Danmark till Sverige och blev svensk adelsman (naturaliserades) 1860. Han introducerades 1861 på nummer 2335 och var sonsonson till den danske greven tillika generalen Christian Ditlev Reventlow. Adlade under 1900-talet Hedin Upptäcktsresanden Sven Hedin adlades år 1902 av kung Oscar II, och blev den sist adlade i Sverige. Konungen miste rätten att adla år 1974 när den nya regeringsformen trädde i kraft. Andra utslocknade ätter Adelheim Utslocknad. Brukspatronen Carl Fredrik A. avsade sig sitt adelskap och kallade sig Borgström. Han tog en överdos opium år 1806 och släckte därmed sin ätt. Bergenskjöld - löjtnanten vid Närkes regemente John B. var så deprimerad på grund av dåliga affärer och en alltmer belastad ekonomi att han 1867 tog sitt eget liv och därmed avslutade sin ätt. Ehrenskiöld - Carl Gustaf E. var ute och red när hans häst kastade av sin ryttare, som avled och därmed avslutade sin ätt. von Flygarell - Kornetten och vaktmästaren vid livgardet till häst, Carl Fredrik F., avled 1834 i kolera och slöt därmed sin ätt. Kanterberg - Johan Fredrik K. var löjtnant vid livdragonerna på Drottningholm. Han dog 1787 i en duell och slöt sin ätt. Plantenstedt - Hovrättsassessorn Olof P. dog 1721 efter att ha blivit överkörd på gatan och fått båda benen krossade. Med honom dog ätten ut. Stegman - Utslockande med översten Jakob S. som drunknade när skeppet Regalskeppet Stora Kronan sjönk 1676. Referenser Se även Adel i Sverige Svensk uradel Alfabetisk lista över på Riddarhuset introducerade svenska adelsätter Kronologisk lista över på Riddarhuset introducerade svenska ätter Genealogi för svensk adel Genealogi i Sverige


text: Alseda (uttalas all-seda) är kyrkby i Alseda socken i Vetlanda kommun i Jönköpings län belägen cirka 12 kilometer från Vetlanda i Emådalen längs landsvägen mot Målilla. Vid småortsavgränsningen 1995 hade folkmängden ökat tillräckligt så att en småort kunde avgränsas inom området. Vid nästa avgränsning år 2000 hade folkmängden minskat igen och småorten upphörde. Den 23 maj 1741 besöktes orten av Carl von Linné. Källor Orter i Vetlanda kommun Tidigare småorter i Sverige Alseda socken


text: Arlanda Express är det produktnamn under vilket A-Train AB med tåg trafikerar sträckan mellan Stockholm C och Arlanda flygplats, över Ostkustbanan och Arlandabanan utan mellanliggande stopp. Förbindelsen Arlanda Express invigdes den 24 november 1999. Restiden från Stockholm C till Arlanda, eller omvänt, är generellt 20 minuter, dock förekommer enstaka avgångar i morgon- och eftermiddagsrusning med något längre gångtid. Under högtrafik går tågen upp till var tionde minut, övrig tid var 15:e eller 30:e minut, utom nattetid. Stationer Vid ankomsten till flygplatsen stannar Arlanda Express först vid stationen Arlanda Södra, som betjänar terminalerna 2, 3 och 4, därefter fortsätter tåget till slutstationen Arlanda Norra, som betjänar terminal 5 och Sky City. Avståndet mellan de två underjordiska stationerna är ca 400 meter. Vid Arlanda har det även byggts genomgående tunnelspår för andra tåg, med stationen Arlanda C som nås från Sky City. Arlanda Express trafikerar dock inte den stationen utan endast Arlanda Södra och Arlanda Norra. Sky City är en byggnad mellan terminal 4 och 5 där även vidare information om fjärrtrafiken kan fås och biljetter köpas. Vid Stockholm C trafikerar Arlanda Express spår 1–2, med biljettkontor och taxiangöring vid Vasaplan, ca 100 meter norr om Centralhallen. Fordon Arlanda Express använder tågsätten X3 tillverkade av Alstom. Högsta hastighet för tågsätten är 200 km/h. Endast ett litet antal tågsätt, 7 stycken, har tillverkats. X3 är ett fyrvagnars motorvagnstågsätt som är permanent sammankopplat. Totalt är tågsättet 93,4 m långt och har en tomvikt av 193,2 ton, motsvarande 1,015 ton per sittplats. Vagnskorgarna (karosserna) är byggda av stålplåt. Totalt har tågsättet 16 axlar, varav hälften är drivna. X3 har totalt 190 sittplatser, i genomsnitt cirka 48 platser per vagn. Inverkan på resemarknaden Under 2017 reste 3,7 miljoner passagerare med Arlanda Express, enligt ett pressmeddelande från maj 2018 (i genomsnitt cirka 10 000 resenärer per dag). Arlandabanan, som också trafikeras av fjärr- och pendeltåg hade samtidigt 5,8 miljoner resande. Samtidigt hade Arlanda runt 18,1 miljoner resenärer (7 % fler än 2005), varav många byter mellan flyg. Marknadsandelen av markbundna resor till/från Arlanda (inklusive bil) är cirka 30-40 %. Det vanligaste resesättet till Arlanda längs marken är med bil (som oftast parkeras; mindre ofta hämtas/lämnas resenären). Av de anställda på Arlanda åkte runt 5 % med tåget år 2004. För resenärer mellan Göteborg och Stockholm är tåg och flyg konkurrenter. Ägarförhållanden Företaget som driver Arlanda Express heter A-Train AB, och har fram till 2050 ensamrätt på trafiken (en avtalsenlig förlängning med tio år gjordes hösten 2019). A-Train AB ägdes från och med januari 2004 till 100 % av australiska Macquarie Group, efter att tidigare ha ägts av det konsortium som byggde Arlandabanan. Sedan 2014 ägs A-Train av ett konsortium bestående av State Super, Sunsuper och SAFE. STC Pooled Fund (State Super) är en australiensisk pensionsfond som förvaltar pensionstillgångar för offentligt anställda. State Super äger 37,5 % av aktierna. Sunsuper Pooled Superannuation Trust (Sunsuper) är en av Australiens största pensionsfonder. Sunsuper äger 25 % av aktierna. State Administration of Foreign Exchange (SAFE) är ett underdepartement till kinesiska regeringen med ansvar för kinesiska statens utlandsplaceringar. SAFE kontrolleras av kinesiska centralbanken, som har uppdragit åt SAFE att förvalta dess utländska placeringar. Vid investeringar i fastigheter och infrastruktur i Europa företräds SAFE av det engelska dotterbolaget Ginko Tree Investment Ltd (GTIL). SAFE/GTIL äger 37,5 % av aktierna. Ekonomi Bolaget subventioneras av svenska staten och har fått 260 miljoner i subventioner. När Macquarie Group köpte Arlanda Express lånade de nya ägarna ut 450 miljoner kronor till Arlanda Express till en ränta på 13 procent. Därigenom stiger dotterbolagets finansiella kostnader, vinsten minskar och därmed betalar Arlanda Express ingen skatt i Sverige. Ränteutgifterna går till moderbolaget i Luxemburg där aktieutdelning beskattas lågt. Genom detta arrangemang betalade Arlanda Express ingen skatt mellan 2004 och 2011, utan fick i stället 76 miljoner tillbaka ifrån Skatteverket. Källor Externa länkar Läs mer om X3 på järnväg.net Arlanda Express Svenska järnvägsbolag Järnväg i Stockholms län Arlanda Bildanden 1999 Snabbtåg


text: Vitamin C omdirigerar hit. För artisten med detta namn, se Colleen Fitzpatrick. Askorbinsyra, mer känt som C-vitamin, är en organisk syra och antioxidant. Askorbinsyra kan syntetiseras ur glukos av de flesta växter och djur. Människor, vissa apor, marsvin och några få andra djurarter har emellertid en enzymdefekt som gör att dessa saknar förmågan att producera eget C-vitamin. Istället måste då detta intas via kosten. Födoämnen som innehåller höga halter av C-vitamin är till exempel potatis, grönsaker, citrusfrukter, sura bär, paprika, nypon, svarta vinbär, röda vinbär, jordgubbar samt en del inälvsmat såsom lever och binjurar. Askorbinsyra är värmekänslig. Vid den långvariga varmhållning och upprepade uppvärmning som kan förekomma då mat distribueras från centralkök, bryts efterhand askorbinsyran ned. Matens värde som C-vitaminkälla minskar då. 1937 fick Norman Haworth Nobelpriset i kemi för sitt arbete med att utreda askorbinsyrans struktur (det delades med Paul Karrer som fick pris för sitt arbete med vitaminer). Medicinpriset det året gick till Albert Szent-Györgyi för hans studier av askorbinsyrans biologiska funktioner. Askorbinsyra är vattenlöslig. Salter och estrar av askorbinsyra får ändelsen -at och kallas askorbater. Askorbinsyra finns i livsmedelsbutikers kryddhylla och en påse på 15 g motsvarar 200 dagsdoser á 75 mg. Som tillsats (antioxidationsmedel) i livsmedel har det E-nummer . Askorbinsyra namngavs på 1920-talet av Albert von Szent Györgyi och Norman Haworth som tog fasta på dess egenskap att motverka skörbjugg, eng. anti-scorbutic (scorbutic = något som har att göra med skörbjugg). Namnet Vitamin C är något äldre och härrör från en lista upprättad av Kazimierz Funk över näringsämnen, kallade vitaminer, som orsakade sjukdom hos människor som hade brist på dem. De fick sedan olika bokstäver som beteckning eftersom man inte visste deras struktur. Funktion i människokroppen C-vitamin är nödvändigt för bland annat bindvävens ämnesomsättning. Det underlättar järnupptagningen i magen (överför metalljonerna till enzymerna). Dess benägenhet att oxideras ger askorbinsyran en antioxidativ effekt på andra ämnen i kroppen. Rekommenderat dagligt intag (RDI) för vuxna är enligt svenska normer 75 mg/dag (85/100 mg för gravida/ammande). Det räcker dock med 10 mg/dag för att undvika skörbjugg. Se vidare RDI-tabell. Lindrig brist kan ge blödningar i tandköttet (vilket kan leda till tandlossning), försämrad sårläkning, trötthet, muskelsvaghet, ökad risk för infektioner. Allvarlig brist av askorbinsyra ger skörbjugg. Askorbinsyra är vattenlösligt, vilket gör att ett eventuellt överskott försvinner ur kroppen med urinen. Det finns exempel på att personer med benägenhet att bilda njursten får just njursten om de intar kroniskt stora mängder av askorbinsyra. Forskning har inte kunnat visa något samband mellan att inta antioxidanter såsom askorbinsyra och minskad förekomst av sjukdom. Antioxidanter i piller och kapslar har inte visat sig ha positiva effekter, utan kan vara skadliga i höga doser. Askorbinsyra tycks dock ha en viss effekt på sjukdomsförloppet vid förkylning. Användning i hudvård C-vitamin har exploderat i popularitet och används idag i mängder av olika hudvårdsprodukter såsom i ansiktskrämer, masker och serum. Mängder av fördelar, med tveksamt vetenskapligt stöd, attribueras till C-vitamin, i form av askorbinsyra, i husvård som t.ex. Skydda huden mot påverkan från solen , föroreningar och fria radikaler. Motverka pigmentering i huden som ex. ärrbildning och melasma. Sägs jämna till hudtonen. Sägs främja kollagenproduktionen m.m. Statistik avseende intag av C-vitamin i Sverige I Riksmaten - 2010-11 (en undersökning av kostvanor i den svenska befolkningen genomförd av Livsmedelsverket mellan 2010 och 2011) var det rapporterade genomsnittliga intaget av C-vitamin per dag genom kosten (kosttillskott ej inräknade) 96 mg för kvinnor, 93 mg för män och 95 mg för hela vuxna befolkningsgruppen i undersökningen. I samma undersökning uppgav också 21 procent att de intog kosttillskott i någon form, varav 9 procent uppgav att de intog C-vitamin-preparat. Reaktion i livsmedel Under våren 2006 fick allmänheten reda på att man upptäckt att en kemisk reaktion med en farlig produkt kan ske i livsmedel som innehåller askorbinsyra och natriumbensoat (E 211), typiskt läsk. När dessa två reagerar under värme med varandra bildas det mycket carcinogena ämnet bensen. Det förekommer dock mycket diskussion om huruvida de bensenhalter som uppstår i dessa reaktioner är relevanta ur risksynpunkt eller ej, eftersom inga mätbara mängder förekommer i många undersökta läsker och det finns andra, större bensenkällor såsom trafik. Källor Externa länkar Antioxidationsmedel Organiska syror Sockersyror Vitaminer Dihydrofuraner Furanoner


text: Apelsin (Ciʹtrus × auraʹntium Sinensis-gruppen (synonym Ciʹtrus × sineʹnsis)) är ett litet träd med vita blommor inom citrussläktet. Trädet har 5 till drygt 10 cm stora frukter med orangefärgat skal och saftigt sötsyrligt fruktkött. Apelsiner äts oftast färska, som juice och som marmelad. Dagens citrusväxter härstammar från ett tiotal vilda förfäder. Dessa har ofta korsat sig med varandra ute i det vilda, vilket gör att citrusfrukternas historia är dunkel. Historik Apelsinen är en kulturprodukt som härstammar från södra Asien och spred sig till Europa med hjälp av spanjorer under 1400- eller 1500-talet. Frukten blev snabbt eftertraktad i förmögnare kretsar där särskilda hus för apelsiner, orangerier, byggdes vid slott och herrgårdar. Etymologi Den äldsta benämningen härstammar från Indien på sanskrit: nāraṅga (नारङ्ग ). På persiska heter apelsinen nārang (نارنگ )och arabiska nāranj (نارنج ). På engelska och franska har namnet utvecklats till orange som också är namnet på färgen orange. På engelska används både orange och sweet orange, medan orange också kan användas närbesläktade frukter (som mandarin och pomerans). Andra språk speglar uppfattningen att det var portugiserna som förde apelsinen till Europa, albanskans portokall, grekiskans portokali och turkiskans portakal (πορτοκάλι). Svenskan fick kontakt med ordet via holländare och tyskar som skapat ett namn som syftade på fruktens förmodade ursprung: "Kinaäpple", som heter Apfelsine på lågtyska, varav svenskans apelsin. Odling Apelsinen odlas nästan uteslutande i områden med medelhavsklimat, till exempel i länderna runt Medelhavet, i Australien, Sydafrika och södra USA samt i Syd- och Mellanamerika. Apelsin föredrar ett subtropiskt, frostfritt klimat med temperaturer från 25–35 °C och väldränerade jordar. För kommersiell odling förökas apelsinen genom ympning på en grundstam av till exempel citron, citrontörne eller apelsin. Omkring 6–9 månader efter blomning är frukten mogen för skörd. Det dröjer 10 år innan träden uppnår full skörd, det vill säga cirka 90–130 kg frukt per år. Man man skiljer mellan blonda apelsiner med ljust, gulorange fruktkött, blodapelsiner, som har rött fruktkött, och navelapelsiner, med blont fruktkött med en liten krans av extra klyftor överst på frukten. Vanliga sorter band blonda apelsiner är ’Valencia’, ’Shamouti’, ’Cadenera’ och ’Berna’. Till blodapelsinerna hör ’Sanguinello’, ’Doblefina’, ’Moro’ och ’Spanish Sanguinelli’. Navelapelsinsorter är ’Washington’, ’Navelina’ och ’Newhall’. Produktion Import 2009 importerades 77 866 ton apelsiner till Sverige, inklusive pomeranser. Dessutom importerades 76 339 ton övriga citrusfrukter. Se även Blodapelsin (säljs även som röd apelsin) Källor Externa länkar Vinruteväxter Citrusfrukter Ap Växtindex


text: Alsike är en tätort i Knivsta kommun i Alsike socken. Orten uppstod som ett stationssamhälle vid Alsike station mellan Stockholm och Uppsala. Den har efter millennieskiftet vuxit kraftigt, då kommunen förlagt merparten av Knivstas nybebyggelse dit. Alsike är beläget i Knivsta kommun, vid Ostkustbanan cirka 4 km norr om centralorten Knivsta där närmaste järnvägsstation finns. Även Alsike kommer att få en station efter spårutbyggnader. Söder om Alsike ansluter riksväg 77 från Norrtälje. Alsike kyrka vid Mälaren (Ekoln) ligger cirka 6 km väster om Alsike. Befolkningsutveckling Samhället Orten växer öster om järnvägen, mot motorvägen E4. I Alsike finns skolorna Adolfsbergsskolan 5-9, Alsike skola F-6, Brännkärrsskolan F-4 och S:ta Maria skola F-4. I Alsike finns livsmedelsbutik, pizzeria, närlivs, gym och bank. I området finns mest villor och radhus men det finns även lägenheter. Alsikeklöver Alsike har givit namn åt växten Alsikeklöver, vars första fynduppgift återfinns i Carl von Linnés Swenskt Höfrö (Kongliga Swenska Wetenskapsacademiens handlingar 1742). Kända personer från Alsike Allan Ryding Referenser Externa länkar Alsikeklöver Orter i Knivsta kommun Tätorter i Sverige


text: Alsnö stadga är en stadga som utfärdades av kung Magnus Ladulås på Alsnö hus, troligen den 27 september 1280, i anslutning till ett möte med stormän där stadgans innehåll diskuterats. Alsnö stadga har av äldre forskning setts som det dokument som konstituerar ett världsligt frälse i Sverige. En nyare forskningsinriktning hävdar däremot att stadgan snarare ytterligare formaliserar och skriftfäster ett redan existerande system. Stadgans form och innehåll Alsnö stadga är utformat som ett öppet kungligt brev, det vill säga riktat till "allum þem mannum ær þettæ breff se och høræ" ("alla som tar del av brevet genom att läsa det eller få det uppläst för sig"). Det ursprungliga brevet är inte bevarat. Stadgan är känd genom två avskrifter på fornsvenska från 1300-talets första hälft. Båda texterna kommer från handskrifter där de utgjort bilagor till Västgötalagen. Den äldre, från omkring 1325, har tillhört den så kallade Vidhemsprästen. Stadgans uppställning är standardmässig för ett medeltida latinskspråkigt diplom från 1200-talets slut. Den svenskspråkiga förlaga som de bevarade texterna kopierats från var sannolikt en samtida översättning av ett latinspråkigt original. Stadgan är indelad i fyra artiklar. Artikel 1 är mycket utförlig, mer än tio gånger längre än någon av de övriga, och kan därför anses som stadgans huvudartikel. Den brukar ibland betecknas som "gästningsartikeln". Artikel 2 handlar om konungs edsöre, artikel 3 är den som ansetts konstituera eller åtminstone formalisera det världsliga frälset och därför ofta kallas "frälseartikeln". Artikel 4 handlar om kungliga ämbetsmäns olaga skatteuttag från bönderna. Artikel 1 Gästningsartikeln inleds med en problembeskrivning. Den kungör att det under en längre tid förekommit en ”osed”, nämligen att resande stormän med sina följen våldgästar bönder utan att göra rätt för sig. Enligt stadgan tömmer de böndernas lador men aldrigh æru þer swa rikir et þer willia eigh gistæ fatøkræ mannæ hus oc allæn sin cost hawæ vtæn pæningæ, oc nøtæ þet vp enæ littlæ stunð ær hin fatøke hawir længi arwuðþæt fore (ungefär: "aldrig är de så rika att de drar sig för att gästa en fattig mans hus och ta sig mat utan att betala och äter på en liten stund upp det som den fattige länge fått arbeta för"). Stadgan inskärper därför de bestämmelser som gäller för vägfarandes skyldigheter gentemot bönderna. Artikeln stadgar att det i varje härad ska finnas en rättare som anvisar de vägfarande ett övernattningsställe hos någon bonde som ska erhålla ekonomisk kompensation för gästningen. Bötesbelopp fastställs för den som tredskar mot rättarens beslut. Om en bonde vägrar att ta emot en gäst ska han böta tre mark penningar, av vilka kungen och den resande får vardera en mark, häradet 16 örtug och rättaren 8 örtug penningar. Om rättaren inte kan anvisa en lämplig övernattningsplats döms han att betala sex mark, två till den resande, två till kungen och två till häradet. Om en vägfarande våldgästar en bonde och inte betalar för sig räknas det som rån. Den skyldige har då en månad på sig att erlägga 40 mark i böter, annars döms han fredlös ("uthlægær") i hela riket. Allmänt klargörs att gästning innebär en skyldighet från vilken endast undantas kungen och biskoparnas egna gårdar samt de gårdar som ägs av riddare och väpnare som är i kungens tjänst. Artikel 2 Stadgans edsöresartikel innehåller ett bekräftande av Birger jarls tidigare, numera försvunna, stadgor om edsöresbrott. Den första bestämmelsen gäller straffet för den som dräper någon i annans gård, offrets egen eller tredje parts. En sådan dråpsman döms "vtlaghðer" vilket innebär landsförvisning. Han mister all sin egendom ovan jord och döms "biltog" (fredlös) över hela riket, vilket innebär att han saklöst kan dödas av vem som helst om han påträffas inom rikets gränser. Egendomen delas i tre lika stora delar som går till målsägaren, kungen och häradet. Målsägaren kan dock, om förlikning ingåtts, begära hos kungen att förövaren får lösa sin biltoghet mot en avgift om 40 mark penningar som går till kungen. Artikeln stadgar "samu hæmð" (samma påföljd) får den som dräper eller sårar någon i kyrka eller på tinget, som bryter ingången förlikning, lemlästar eller våldtar någon eller griper en man för annan mans gärning. Artikel 3 Stadgans tredje artikel är den omdiskuterade så kallade "frälseartikeln". Den meddelar att: "...ger vi alla våra män och vår käre bror Bengts män och alla deras brytar och landbor och alla dem som i deras gods finns, fria från all kunglig rätt. Dessutom alla ärkebiskopens svenner och alla biskoparnas svenner. Vi vill också att alla män som tjänar till häst att de skall ha samma frihet..." Det som diskuterats av forskningen är vad som ska innefattas i "kunglig rätt". Den vanligaste tolkningen har varit att uttrycket åtminstone täcker in de ordinarie ledungsskatterna och gengärden (den kungliga gästningsrätten). Ett annat problem är slutet på den mening som handlar om 'alla som tjänar till häst'. Den slutar nämligen: "...hwem sum þem þianaæ hælst" ("vem de än tjänar"). De historiker som vänt sig mot tanken att Alsnö stadga konstituerar frälset i Sverige har hävdat att det endast är denna detalj som var en nyhet vid stadgans utfärdande. De menar att en frihet från kungliga skatter och pålagor redan flera årtionden tidigare genomförts för de män som stod i direkt tjänsteförhållande till kungen. Alsnö stadga utvidgar enligt denna tolkning en redan befintlig frälsefrihet till att gälla även de lägre frälseskikten; de som tjänade kungens män innefattas nu också av stadgan i just begreppet "kungens män". Frälsets framväxt ses i denna tolkning som en långvarig flerstegsprocess där Alsnö stadga snarare bekräftar redan existerande förhållanden än skapar en ny samhällsklass. Artikel 4 Den sista artikeln förbjuder innehavare av förläningar att självsvåldigt pålägga bönderna något slags utgifter eller prestationer utöver de ordinarie. Extra gästning eller skjutsningar får inte förekomma utan att bönderna inom förläningen medger sådana genom beslut vid tingen. Om bestämmelsen inte följs resulterar det i förlust av förläningen och skyldighet att erlägga ekonomisk ersättning till de drabbade bönderna. Artikel 5 Dateringsproblemet Forskare noterade tidigt att de bevarade stadgetexternas självdatering till 1285 inte kunde vara riktig, eftersom det bland de närvarande vittnen som nämns i brevet finns två personer som dog redan 1281. Ärkedjäknen Bengt i Uppsala dog 9 september detta år och 25 oktober avled ärkebiskop Jakob Israelsson. Stadgan är högst troligt utfärdad före 9 september 1281. Det tidigaste möjliga datumet ges av stadgans inledning (intitulatio) där Magnus Ladulås tituleras "sweæ konungær oc gøtæ", en titel som togs i bruk någon gång mellan 15 maj och 9 juni 1279. Det dateringsförslag som fått stöd av de flesta forskare presenterades 1948 av Hans Jägerstad och bygger på antagandet att översättaren har missförstått den sannolika latinska dateringsfrasen MCCLXXX quinto Kal. oct. och läst den "MCCLXXX quinto Kalendis octobris" och felaktigt lagt ordet "quinto" till årtalet. Därmed har översättaren enligt Jägerstad lagt fem år till det riktiga årtalet 1280 och fått dateringen 1 oktober 1285. Enligt Jägerstad måste originalets dateringsfras med korrekt upplösta förkortningar ha varit "MCCLXXX quinto Kalendas octobris", vilket ger 27 september 1280. Dateringen får starkt stöd av ett bevarat originalbrev som visar att kung Magnus var på Alsnö 26 september. Ett stormannamöte där vid den tidpunkten passar också in i det politiska händelseförloppet med avrättningen av upprorsledarna i Stockholm en månad tidigare (20 augusti). Jägerstads dateringsförslag har accepterats som det mest sannolika av bland andra Jerker Rosén, Hugo Yrwing och Herman Schück. Även Erland Hjärne och Carl Göran Andræ har accepterat den som trolig även om de framhållit andra möjligheter. Det enda alternativa förslag som fått starkt stöd av framstående forskare är andra halvan av maj månad 1279. För denna datering framfördes 1911 en detaljerad argumentation av Sven Tunberg som 1951 i en debatt med Jägerstad vidhöll sin uppfattning. Det starkaste stödet har Tunberg fått genom att Jan Liedgren, som tidigare stött Jägerstad, 1985 ändrade sin uppfattning på grund av det så kallade Växjöprotokollet. Detta protokoll, daterat 15 februari 1280, handlar om de flera grova brott ("uariis et multis criminibus") som begåtts av Växjöbiskopen Ascer, en av Alsnö stadgas namngivna vittnen. Liedgrens ändrade ståndpunkt bygger på antagandet att Ascer knappast kan ha medverkat i ett sammanhang som Alsnö möte bara ett halvår efter det han befunnits skyldig till simoni och sexuellt umgänge med fyra kvinnor, av vilka två var gifta. Eftersom Ascer bevisligen var biskop ännu 1286 måste han ha då fått absolution av påven. Ett bevarat brev utfärdat av Ascer 24 juni 1283 i Orvieto under Martin IV:s pontifikat antyder att han själv reste till påven för att lägga fram sin sak. Liedgren menar att så tidigt som i september 1280 kan Ascer ännu inte ha fått absolution. Enligt gällande bestämmelser måste han ha legat under "lilla bannet" ("interdictio ingressus ecclesie") och därför kan Ascer inte ha medverkat i ett officiellt sammanhang på högsta riksnivå eftersom han inte tilläts utöva biskopsämbetet. Resonemanget står och faller med hur bokstavstroget den kanoniska rättens bestämmelser följdes i 1200-talets Sverige, en fråga som aldrig kommer att kunna besvaras. Källor Hans Jägerstad, Hovdag och råd under äldre medeltid. Den statsrättsliga utvecklingen i Sverige från Karl Sverkerssons regering till Magnus Erikssons regeringstillträde (1160-1331) (Stockholm 1948) Gabriela Bjarne Larsson, Stadgelagstiftning i senmedeltidens Sverige (Stockholm 1994) Jan Liedgren, "Alsnö stadgas språk och datering" i Rättshistoriska studier band XI (1985) Herman Schück Kyrka och rike - från folkungatid till vasatid (Stockholm 2005). Hugo Yrwing, Maktkampen mellan Valdemar och Magnus Birgersson 1275-1281 (Lund 1952) Noter 1280 Sverige under 1200-talet Svenska historiska lagtexter Svensk adel Edsöre Adelsrätt Adelsö


text: Alungarvning, också kallad vitgarvning, är en garvningsmetod där huden behandlas med kalialun och koksalt. Metoden ger ett smidigt och töjbart läder. Dess beständighet är däremot inte så god och metoden kan ses som lite av en konservering. I vatten löses de garvande ämnena ut. Vid behov kan dock lädret bättras på genom en omgarvning. Alungarvning har ofta kombinerats med andra metoder, till exempel med fett, för att få bättre hållbarhet. En populär svensk specialitet var det så kallade Svensklädret som kombinationgarvades med alun och vegetabiliska garvämnen. Alungarvade produkter har ytterligare en nackdel. De är känsliga för värme och tål det till och med sämre än rå hud. Referenser Se även garvning garvare Skinn


text: Alvastra () är en ort i Ödeshögs kommun i Östergötland, Östergötlands län. Beskrivning Orten är belägen vid södra foten av Omberg och landskapet domineras av åkerbruk på den bördiga Östgötaslätten. Historik På ett antal platser i Alvastra har arkeologiska utgrävningar förekommit. Alvastra har varit bebott sedan stenåldern, vilket Alvastra pålbyggnad vittnar om. Under vikingatiden fanns en större hallbyggnad där sedermera Alvastra kungsgård byggdes. Under medeltiden dominerades trakten av Alvastra kloster. Efter reformationen stängde klostret och idag återstår endast en ruin på platsen. Där uppförs Alvastra krönikespel varje år. De så kallade Sverkersgården och Sverkerskapellet är ruiner efter medeltida byggnader som i senare skede fått namn efter Sveriges kung Sverker den äldre, som mördades i närheten av Alvastra år 1156. År 1888 stod järnvägen mellan Ödeshög och Vadstena klar och i samband med detta uppfördes Ombergs turisthotell 1892. Hotellet brann 1912, men återuppbyggdes och invigdes två år senare. Järnvägens stationsbyggnad med väntsal och expedition lades öster om klosterruinen, invid dagens riksväg 50. Järnvägen lades ner i mitten av 1900-talet. 1910 lät författaren Ellen Key bygga sig ett hem vid Strand på Ombergs sydsluttning. Namnet Den äldsta kända namnformen för klostret är (in) Alvastro från 1208. Namnet innehåller ett fornsvenskt *vazter ’fiskeplats’. Förleden är att sammanhålla med förleden i Ål(e)bäcken, namnet på en bäck som genom Alvastra rinner ut i Vättern. Al-/Ål- innehåller sannolikt en motsvarighet till fvn. áll ’ränna’, med syftning på den djupt nerskurna bäckfåran. Tidigare publicerade tolkningar utgår från att namnet är en sammansättning av trädnamnet al och det fornsvenska ordet vastr (plural vastra, vastrar), som hör samman med verbet vada, och syftar på albevuxna vadställen över Dags mosses södra utlöpare. eller att al står för en religiös byggnad och att Alvastra betyder "kulthuset vid vadställena". Galleri Fotnoter Orter i Ödeshögs kommun


text: Atari ST var en av de populäraste hemdatorerna under andra hälften av 1980-talet och första hälften av 1990-talet. Baserad på en Motorola 68000 CPU på 8 MHz var dess främsta konkurrent Amiga 500 från Commodore. Atari ST utkom i flera olika modeller. Datorns operativsystem, TOS (”The Operating System”), baseras på GEMDOS och det grafiska användargränssnittet GEM (Graphic Environment Manager), båda utvecklade av Digital Research. Tack vare dess inbyggda MIDI-portar var den även mycket populär bland musiker. Den första modellen i Sverige var Atari 520 ST som släpptes 1985, strax innan Commodore lanserade sin första Amiga-modell, Amiga 1000. ST-modeller Atari 130ST - 128 KiB RAM. Prototyp som visades upp första gången 1985 på Winter Las Vegas Consumer Electronics Show. Atari 260ST - 512 KiB RAM, varav operativsystemet som lästes in i RAM från disk upptog nästan hälften och lämnade inte mycket mer än 256 KiB ledigt minne, därav namnet 260 ST. Atari 520ST - 512 KiB RAM. Atari 520ST+ - 1024 KiB RAM. Ersattes snabbt av Atari 1040STF. Atari 520STF - 512 KiB RAM. Atari 520STM - 512 KiB RAM. Atari 520STFM - 512 KiB RAM. Atari 1040STF - 1024 KiB RAM. Atari 1040STFM - 1024 KiB RAM. Atari MEGA ST - 1 MiB RAM. Atari MEGA ST2 - 2 MiB RAM. Atari MEGA ST4 - 4 MiB RAM. Atari 520STe - 512 KiB RAM. Atari 1040STe - 1024 KiB RAM Atari 4160STe - 4096 KiB RAM. Atari MEGA STe - Motorola 68000 CPU på 16 MHz. 1, 2, eller 4 MiB RAM. Atari STacy - En portabel Atari ST med en inbyggd monokrom bildskärm. Atari ST Book - Ersättaren till Atari STacy. ST står för sixteen thirtytwo vilket är databussens bredd i bit (16) respektive processorns interna registerstorlek i bit (32). Atari TT har 32 bitars databuss och processorn 32 bitars register. F står för inbyggd diskettstation och M står för inbyggd RF-modulator, vilket gjorde det möjligt att ansluta datorn direkt till en TV-apparats antenningång. ST- och STM-modellerna levererades även med extern nätdel, medan den i övriga modeller är intern. E står för enhanced, en förbättrad serie med en 12 bitars palett (4096 färger), blitterkrets för snabbare grafik och DMA-ljud som skulle bli en ”Amiga-dödare” då främst värsta konkurrenten Amiga500, dock släpptes den för sent för att hota Amigans försprång i rykte och användning. Även MEGA ST2 och MEGA ST4 är utrustad med en blitterkrets. Övriga modeller i serien Atari TT - Motorola 68030 CPU på 32 MHz. Atari Falcon030 - Motorola 68030 CPU på 16 MHz, 1, 2, 4, eller 14 MiB RAM. Klonsystem Utöver de officiella modellerna från Atari fanns även ett antal kloner: Medusa Hades040/060 Milan040/060 DirecTT Eagle Medusa T40 Medusa FireBee Specifikationer Samtliga modeller har: Inbyggda MIDI-portar. ACSI-port (ett SCSI-liknande gränssnitt) för hårddisk, tapestreamer och liknande. 192 KiB ROM där TOS och GEM ligger lagrat (från 520ST. Tidigare låg operativsystemet på disk och laddades vid start av systemets BIOS). RS232-gränssnitt. Centronics-kompatibel skrivarport. Tre olika grafiklägen: 320 × 200 i 16 färger (50/60 Hz), 640 × 200 i 4 färger (50/60 Hz) och 640 × 400 (72 Hz) i 2 färger (monokrom). Färgerna är valbara från en 9 bitars färgpalett (512 färger) på ST. Från och med STe-modellerna utökades paletten till 12 bitar (4096 färger) eller mer. De tidiga modellernas ljudkrets är en YM2149F från Yamaha. Externa länkar Hemdatorer St 16-bitarsdatorer