text: William Henry ”Bill” Gates III, född 28 oktober 1955 i Seattle i Washington, är en amerikansk datorpionjär och filantrop. Han är medgrundare till Microsoft och är sedan 2014 bolagets tekniska rådgivare. Han har nu lämnat det dagliga arbetet inom Microsoft till förmån för arbetet vid Bill & Melinda Gates Foundation. Enligt tidningen Forbes är Gates 2021 den sjätte rikaste personen i världen (efter Warren Buffett, Larry Ellison, Jeff Bezos, Elon Musk och Bernard Arnault). Biografi Bill Gates föddes och växte upp i Seattle, Washington. Hans far William H. Gates (1925-2020) var en framstående advokat. Modern Mary var styrelsemedlem i First Interstate Bank samt United Way och hans morfar var chef för en bank. Bill Gates har två systrar, Kristianne, som är äldre, och Libby, som är yngre. Gates gick i högstadiet i Lakeside School. Hans främsta skolämnen var matematik och naturorienterande ämnen. I åttonde klass köpte elevernas klassmammor en dator till skolan genom en loppmarknad. Gates blev intresserad av programmeringsspråket BASIC och fick hålla på med datorn under matematiklektionerna. Efter en tid fick skolan nya elevdatorer. Några elever hittade säkerhetsbrister i datorsystemet och då förbjöd skolan eleverna att använda datorerna på sommaren. För att ändå få möjlighet att använda datorerna erbjöd sig Gates och hans kamrater Paul Allen, Ric Weiland och Kent Evans att hitta fler säkerhetsbrister i systemet. Gates fick då gå på kurser i källkod för olika program som kördes på systemet. Vid 14 års ålder skapade Gates och Allen ett datorprogram och tjänade 20 000 dollar första året men när deras ålder avslöjades gick deras affärer sämre. Gates nådde den näst högsta graden inom Boy Scouts of America (pojkscouterna). År 1973 kom Gates in på Harvard-universitetet. Där träffade han sin framtida affärspartner Steve Ballmer. Hoppade dock av 1975. Under åren 1994 till 2021 var Gates gift med Melinda French. De har tre barn tillsammans, Jennifer, Rory och Phoebe. Deras gemensamma bostad var den moderna lyxvillan Xanadu 2.0 på över 1 000 kvadratmeter, belägen i Medina, Washington. Trots skilsmässan har Gates och French för avsikt att fortsätta arbeta tillsammans med Bill & Melinda Gates Foundation. Den 2 mars 2005 blev Gates utnämnd till honorär Knight of Order of the British Empire av drottning Elizabeth II. Microsoft BASIC I januari 1975, efter att Gates hade läst en tidningsartikel som handlade om Altair 8800, kontaktade han datorns tillverkare, MITS. Han talade om för dem att han och några andra arbetade med en BASIC-interpretator för Altair 8800. I själva verket hade de inte börjat skriva koden och hade inte ens en Altair-dator, utan ville bara väcka MITS intresse. MITS Chef, Ed Roberts gick med på att träffa dem för en uppvisning. Några veckor före mötet började de skriva programmet. De utvecklade en Altair-emulator som kördes på en minidator, och en BASIC-interpretator. När de visade upp vad de hade åstadkommit fick de ett avtal om att de skulle lansera interpretatorn som Altair Basic. Paul Allen anställdes av MITS, och Gates tog ledigt ifrån Harvard för att arbeta med Allen på MITS. I november 1975 startade Gates och Allen handelsbolaget "Micro-soft", och året efter döptes det om till "Microsoft". I februari 1976 skrev Gates ett brev till datorentusiaster där han försäkrade att det fanns en kommersiell marknad för datormjukvara, något som få trodde på. Han menade också att mjukvara inte skulle få kopieras utan tillstånd. IBM 1980 kontaktade IBM Microsoft och berättade att de var intresserade av en BASIC interpretator för deras kommande IBM PC. När IBM nämnde att de behövde ett operativsystem hänvisade Gates dem till Digital Research (DRI), tillverkarna av det populära operativsystemet CP/M. IBM:s förhandlingar med DRI gick dåligt och de fick inte någon licens. IBM nämnde licenssvårigheterna vid kommande möte med Gates och bad honom att fixa ett fungerande operativsystem, något som kanske är det viktigaste i Microsofts historia. Ett par veckor senare föreslog Bill Gates att de skulle använda MS-DOS (QDOS), ett CP/M-liknande operativsystem som Seattle Computer Products (SCI) hade skapat för liknande hårdvara. Microsoft köpte 86-DOS av SCI för endast 50 000 dollar, utan att nämna något om att IBM var en potentiell köpare. Efter att ha anpassat detta operativsystem till PC levererade Microsoft det till IBM som PC-DOS och fick som betalning ett engångsbelopp. Windows Tidigt på 1980-talet introducerade Microsoft en egen version av ett grafiskt användargränssnitt (GUI) baserat på Xeroxs och Apples. Microsoft lanserade "Windows", ett tillägg och alternativ till deras DOS system, för att konkurrera med andra grafiska operativsystem. Tidigt under 1990-talet hade Windows konkurrerat ut flera andra GUI:s, som GEM och GEOS, från marknaden. Lanseringen av Windows 3.0 blev en jättesuccé i och med att Microsoft sålde runt 10 miljoner kopior under de första två åren, och fastställde därigenom Microsofts dominans i operativsystemsförsäljningen. Genom att förinstallera datorer med Windows försäkrade sig Microsoft om att det så småningom skulle komma att bli det största mjukvaruföretaget i världen, vilket har gjort Bill Gates till världens rikaste man i flera år. Paul Allen lämnade Microsoft 1983 till följd av sjukdom och Gates jobbade som VD för företaget tills år 2000, när Steve Ballmer tog över positionen. Microsoft har tusentals patent, och Bill Gates har tio patent i sitt namn. Bill & Melinda Gates Med sin fru grundade Bill Gates stiftelsen Bill & Melinda Gates Foundation. Vänner till familjen säger att paret länge haft planer på att donera större delen av sin förmögenhet och Washington Post rapporterade 1997 beloppet av 90 procent av förmögenheten. I juni 1999 donerade paret 5 miljarder dollar till sin stiftelse. Bill & Melinda Gates-stiftelsen har bland annat donerat över 100 miljoner USA-dollar till hjälp för barn som lider av HIV/aids men även stipendier till minoritetstäta skolor i USA och sponsrat 90 procent av WHO:s försök att utrota polioviruset. I juli 2006 beslutade stiftelsen att ge 287 miljoner dollar till hivforskningen. Bland de 16 forskningsprojekten finns ett som leds av de svenska forskarna Gunnel Biberfeld och Rigmor Thorstensson. Bill Gates aviserade den 15 juni 2006 att han under en tvåårsperiod lämnar den dagliga verksamheten i företaget Microsoft. Från år 2008 ägnar han sig åt välgörenhetsstiftelsen på heltid. Titlar och utmärkelser Tidningen Forbes lista "The World's Richest People" utnämnde Gates till världens rikaste man 1996, 1998 till 2007 och 2017. Se även Cascade Investment, Gates personliga holding- och investmentbolag. Referenser Externa länkar Bill Gates webbplats hos Microsoft Bill & Melinda Gates Foundation Personer inom informationsteknik Amerikanska IT-entreprenörer Amerikanska företagsledare Amerikanska filantroper Personer med anknytning till Microsoft Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet Personer inom USA:s näringsliv under 2000-talet Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan Hedersdoktorer vid Karolinska Institutet Mottagare av Brittiska imperieorden Mottagare av Mexikanska Aztekiska Örnorden Mottagare av Frihetsmedaljen Alumner från Harvard College Personer från Seattle Födda 1955 Levande personer Män


source: wikipedia

text: Baldur's Gate är ett datorrollspel utvecklat av Bioware och utgivet av Black Isle Studios, som släpptes till Windows år 1998. Senare kom också en macversion. Spelet bygger på Advanced Dungeons & Dragons och utspelar sig i kampanjvärlden Forgotten Realms. Det är ett så kallat västerländskt, eller amerikanskt datorrollspel. Baldur's Gate är också en stor stad i Forgotten Realms, i vilken en stor del av spelets senare delar utspelar sig. Med detta spel började historien om guden Bhaals barn. En berättelse som löpte genom hela spelserien och slutligen fick sin upplösning i expansionen till Baldur's Gate II, Throne of Bhaal (2001) Handling I början av spelet får man utforma sin figur. Bl.a. får man välja klass, ras, livsåskådning (alignment, som speglar vad ens figur anser om lagar och ont/gott) och vissa grundfärdigheter. När spelet börjar är man cirka 20 år gammal och bor i borgen Candlekeep. Rollpersonens adoptivfar Gorion meddelar honom/henne att han/hon måste förbereda sig för en lång resa. Mer än så vill han inte säga och spelaren lämnas att själva göra sina förberedelser innanför borgens murar. I borgen bor även Imoen, en barndomsvän, som är mycket avundsjuk på rollpersonen för att denne skall ge sig ut och se den stora världen. Hon ber om att få följa med men oavsett vad du svarar så kommer det inte att ske. När spelaren anser sig vara redo möter han sin adoptivfader vid borgens portar och ger sig av. Dock hinner de inte långt på sin resa tillsammans förrän de hamnar i ett bakhåll. En stor man i rustning med attitydproblem, kräver att Gorion överlämnar sin skyddsling eller blir dräpt där han står. Gorion vägrar och blir sålunda mördad. Spelaren själv har inget att säga till om i det här fallet, rollpersonen flyr från platsen oavsett vad man själv önskar. När spelaren återfår kontrollen över sin figur befinner man sig mitt ute i vildmarken och möts av Imoen som rymt för att följa med. Därefter ligger vägen fri men Gorion nämnde att han hade vänner som väntade på ett värdshus åt nordöst, kallat The Friendly Arm Inn. Mycket händer under vägen, och allt som oftast kan du som spelare själv välja vilken väg du skall ta men i slutändan finns det bara ett mål: Att ta reda på vem som verkligen ligger bakom alla illdåd i och kring staden Baldur's Gate; Är det verkligen nationen Amn som ligger bakom det hela som ryktena säger eller upptäcker spelaren något mer ondskefullt? Spelsätt Baldur's Gate var det första spelet som byggde på Biowares Infinity Engine som senare kom att användas på andra spel som baserade sig på Dungeons & Dragons, till exempel Icewind Dale och Planescape: Torment. Spelet spelas ur ett isometriskt perspektiv och är i realtid men med möjlighet att pausa för att kunna genomföra vissa taktiska beslut under strider. Eftersom spelet baserar sig på Dungeons & Dragons följer det rollspelets regler till viss mån. Rollpersonsskapande och nivåer hålls intakta och det finns också en möjlighet att se tärningskasten som sker i bakgrunden. Spelet är relativt fritt och låter spelaren utforska kartan med endast några få förhinder. Spelaren kan också styra upp till sex figurer samtidigt. Flerspelsläge är även möjligt, då styr man minst en figur var (alla kan spela en var med då 6 stycken spelare eller så styr man några stycken vardera om man är färre). Tales of the Sword Coast 1999 släppte Interplay en expansion till spelet som innehöll fyra nya områden att utforska och en utökning på maximalnivån. Referenser Externa länkar Biowares officiella Baldur's Gate-sajt Datorspel 1998 Datorrollspel Datorspel baserade på Dungeons & Dragons Windows-spel Macintosh-spel Datorspel utvecklade av Bioware


text: Bandy är en bollsport, issport, lagsport och vintersport. Bandy spelas på en isbana mellan två elvamannalag med en boll och klubbor, dock använder målvakterna inte klubba. Det gäller att med klubborna få in bollen i motståndarlagets målbur samt försöka hindra motståndarlaget att göra samma sak i det egna lagets målbur. Det lag som gjort flest mål då matchen är över har vunnit. Oavgjorda matcher i utslagstävlingar avgörs med förlängning och, vid behov även straffslag. På organiserad nivå är tiden rullande, det vill säga den stoppas aldrig (ineffektiv tid), och delas upp på två halvlekar om 45 minuter vardera (på samma sätt som i fotboll; till skillnad från i ishockey, där man spelar effektiv tid). Om problem med sträng kyla eller om planen måste skottas ofta på grund av mycket snö brukar man komma överens om före matchstart att spela tre perioder om 30 minuter vardera, i mer extrema förhållanden har även 4x15 minuter tillämpats. I ungdomsmatcher är speltiden kortare, beroende på deltagarnas ålder. Bandy räknas till hockeysporterna. Sporten har sin största popularitet i Sverige, Finland, Ryssland och Norge, även om intresset sakta börjat sprida sig över världen. Än så länge har dock endast Kazakstan kunnat utmana de nyss nämnda länderna om bandyns VM-medaljer på herrsidan. På damsidan har bara de fyra kärnländerna blivit medaljörer. Kvinnor började i Sverige spela bandy under tidigt 1900-tal, och det finns film och fotografier på den tiden då kvinnor spelar i kjol. Den organiserade dambandyn slog igenom under 1970-talet. Damernas första officiella svenska mästerskap (SM) spelades 1973. Damernas första världsmästerskap spelades i Villmanstrand i Finland i februari 2004. Etymologi Ordet bandy sägs komma från walesiskan, och betyda "böjd klubba". Under 1800-talet kallades sporten även för ishockey i Europa. I Sverige blev bandy det vedertagna namnet runt år 1910. Spelet kallas poetiskt även för "leken med det lackröda nystanet" och "vinterns fotboll". Historia Allmänt Föregångare till dagens bandy spelades redan under medeltiden. På Island spelades ett spel som kallades knattleikr. I Ryssland finns uppgifter om en bandyliknade sport från medeltiden. Den moderna bandyn har sitt ursprung i de nordöstra delarna av England i Storbritannien i mitten av 1800-talet. Staden Bury on Fen antas vara sportens födelseort. 1875 spelades den första reguljära bandymatchen – "Hockey on ice" – i Crystal Palace i London. 1882 enades bandyklubbarna i Fen-distriktet om vissa gemensamma regler, och en officiell gemensam regelbok tillkom 1891 vid grundandet av National Bandy Association, Englands riksorganisation för bandy, och samma år spelades den första internationella bandymatchen mellan Bury on Fen och Haarlem i Nederländerna. Därefter spred sig sporten snabbt i övriga Europa. Då engelska turister besökte vinterkurorter som Davos och Sankt Moritz, spreds spelet och snart även till städer som Budapest och Wien. Snart kom spelet även till Norden och introducerades i Sverige 1895 av greve Clarence von Rosen. Det var en av sporterna som fanns på programmet för Nordiska spelen. Bandy spelades ursprungligen antingen med boll, eller en trätrissa (ungefär en puck), men sedan 1905 används alltid boll. Från början användes sjöis, men snart började man spola is på bollplaner på land. I de flesta länderna försvann intresset för bandy till förmån för ishockey, när ishockey 1920 blev en olympisk sport medan bandy inte blev det. I länder med milda vintrar var det också lättare att hantera ishockeyns mindre spelplan när konstfrusen is ännu inte användes. Intresset för bandyn levde kvar i Norden, utom Danmark, och i Sovjetunionen (framförallt Ryssland och Kazakstan). När sporten var uppvisningssport vid vinter-OS 1952 i Oslo, deltog endast Norge, Finland och Sverige. Sovjetunionen, som hade en del egna regler, blev intresserat av ett utbyte med de nordiska länderna när de såg dem spela i Oslo. De viktigaste regeländringarna som man kom överens om var att de nordiska kortare klubborna och större målen samt den sovjetiska sargen och offsiden skulle gälla. 1955 bildades så det internationella förbundet och Sovjetunionen och Sverige möttes i Moskva i en match som slutade 3–3. Därefter vann Sovjetunionen alla matcher de möttes i under många år. Det första världsmästerskapet spelades 1957 i Helsingfors med herrlag från Finland, Sovjetunionen och Sverige. Under flera decennier spelades sedan VM bara mellan dessa tre samt Norge, som VM-debuterade vid det andra mästerskapet 1961. Konstfrusna banor började användas under 1950- och 1960-talen. Från 1980-talet och framåt har sporten spridit sig till nya länder, mycket tack vare ivrigt missionerande från svenskt och ryskt håll. USA anslöt till VM under decenniet. Under 1980-talet spelades också de första landskamperna på damsidan. Bandy spelades för första gången på inomhusbana. Efter Sovjetunionens upplösning 1991 har flera länder som tidigare var delrepubliker i den unionen satt upp egna landslag. 1991 var också debutåret för Kanadas, Nederländernas och Ungerns landslag. Världsmästerskap för damer har spelats sedan 2004. Flera centraleuropeiska och ett antal östasiatiska länder har så småningom kommit att delta i VM, liksom ett afrikanskt land, Somalia. Kina arrangerade för första gången VM 2018; dam-VM i kinesiska Chengde det året blev det första VM:et någonsin som spelades på naturligt frusen sjöis. Under 2020-talet har det internationella utbytet stannat av, först på grund av covid-pandemin som gjorde att inga VM kunde spelas 2020 och 2021, sedan på grund av rysk-ukrainska kriget som ledde till att VM 2022, som skulle ha hållits i Ryssland, ställdes in. Bandyns historia i Sverige Bandyn introducerades i Sverige på 1890-talet och togs upp på programmet i de första Nordiska spelen 1901. Svenska mästerskap har spelats sedan 1907. Medan sporten från början var koncentrerad till framför allt Stockholm och Uppsala och spelades av officerare och akademiker, har den under 1900-talets gång spridit sig över landet och till alla samhällsgrupper. SM-finalen, Svenska bandyfinalen, har utvecklat sig till att bli en av sportårets stora händelser. Under åren 1913–1965 spelades finalen oftast på Stockholms stadion, sedan på Söderstadion i Stockholm 1967–1989. 1991–2012 var Studenternas IP i Uppsala spelplats för SM-finalen. Under åren 2013–2017 spelades SM-finalen inomhus, först på Friends Arena i Solna och därefter på Tele2 Arena i Stockholm, men 2018 återvände den till Studenternas IP. Säsongen 1970/1971 inrättade Sverige ett seriespel för damer som täckte hela landet, med två fyralagsgrupper och finalmatch mellan vinnarna, vilken fick svensk mästerskapsstatus säsongen 1972/1973. Det finns numera ett bandymuseum i anslutning till Hälleforsnäs gjuterimuseum i Sverige. Bandyns historia i Finland Finland var en del av Ryssland fram till 1917 och influerades därifrån i idrottssammanhang. Bandy var den första lagsporten som det spelades finska mästerskap i, från och med 1908 (finska mästerskap i fotboll spelades också för första gången 1908, men först några månader senare med hänsyn till årstiden). När Finland hade blivit självständigt inleddes landskampsutbyten med Sverige och med Estland och på 1950-talet var Finland med och bildade Internationella bandyförbundet (FIB). Finland är det enda landet vid sidan av Sverige och Sovjetunionen/Ryssland som har blivit världsmästare i sporten. Den högsta ligan, Bandyligan, är halvprofessionell. Bandyns historia i Norge Bandyn har funnits i Norge ungefär lika länge som i Sverige och även om den aldrig har varit lika populär där så har den en obruten tradition sedan sekelskiftet 1900. Norska mästare har korats varje år sedan 1912, förutom några år på 1940-talet på grund av andra världskriget. Fram till slutet av 1920-talet spelade man med sjumannalag och kallade också sporten för ishockey. När Norge var värd för olympiska vinterspelen 1952 och olympiska vinterspelen för ungdomar 2016 spelades uppvisningsmatcher i bandy mellan nordiska landslag. Norge var med och bildade Internationella bandyförbundet och har deltagit i de flesta VM-turneringarna. Den högsta nationella serien heter Eliteserien. Bandyns historia i Ryssland Även om bandyn i sin nuvarande form huvudsakligen går tillbaka till den sport som utvecklades i England på 1800-talet, så räknar man i Ryssland sporten som en rysk uppfinning och den kallas där också för rysk hockey. Anledningen är att en snarlik sport spelades i Ryssland sedan minst lika lång tid tillbaka som i England. Under sovjettiden var bandyn obligatorisk idrott under värnpliktsutbildningen, vilket ledde till att de flesta ryska män kom i kontakt med sporten. Sovjetunionen var med och bildade Internationella bandyförbundet och dess plats där togs över av Ryssland när Sovjetunionen upplöstes. Det ryska mästerskapet ses som en fortsättning på det sovjetiska mästerskapet, vars första säsong spelades under 1930-talet. Bandyns historia i Kazakstan Kazakstan var en del av Sovjetunionen när Dynamo Alma-Ata vann det dåvarande sovjetiska klubbmästerskapet för herrar 1977 (och Europacupen säsongen efter). Dynamo Alma-Ata blev också sovjetiska mästare 1990. Efter Sovjetunionens upplösning 1991 dröjde det inte länge innan Kazakstan bildade ett eget nationellt förbund, som blev medlem i Internationella bandyförbundet 1993. Landet har flera gånger lyckats ta brons i VM. Bandyns historia i Centraleuropa I början av 1900-talet spelades bandy i Nederländerna, Schweiz, Tyskland och Österrike-Ungern. Ett österrikiskt nationellt mästerskap avgjordes åtminstone en gång, år 1911, och vinnare blev D.E.G. Prag från Prag i nuvarande Tjeckien. På 1920-talet övergick många bandyspelare till ishockey i stället, men i Nederländerna levde bandyn kvar som en sällan spelad sport och i början av 1970-talet anslöt sig landet till FIB. Bandyn har så småningom återintroducerats i blygsam skala i Tjeckien, Tyskland och Ungern. I Ungern finns Városliget i Budapest som numera används för bandy och som invigdes under 1920-talet som världens första konstfrusna isbana. Bandyns historia i Nordamerika Bandyn introducerades i USA av svenskar i slutet av 1970-talet, och har fått fäste i Minnesota. Även i Kanada har man tagit upp sporten. Bandy i världen Bandy utvecklades i England och spelades i flera länder i Europa kring sekelskiftet 1900, men några decennier senare överlevde sporten huvudsakligen i Norden och Sovjetunionen. I Sovjetunionen utvecklades en del egna regler och bandyn ses sedan länge som en rysk nationalsport. De nordiska länderna möttes i landskamper. Vid vinter-OS i Oslo 1952 bestämde sig norrmännen för att ha bandy som demonstrationssport och Finland, Norge och Sverige spelade mot varandra. Detta uppmärksammades av ryssarna, som föreslog landskampsutbyte med de nordiska länderna. Den 12 februari 1955 bildades det internationella bandyförbundet av de nationella förbunden i Finland, Norge, Sovjetunionen och Sverige och reglerna standardiserades. Förbundet arrangerar världsmästerskap i bandy för herrar, som har spelats sedan 1957. Sedan slutet av 1970-talet spelas bandy även på organiserad nivå i Kanada och USA, och sporten har senare även blivit större i bland annat Ungern och Vitryssland. Norge gjorde debut i det andra världsmästerskapet 1961, USA 1985, Kanada, Nederländerna och Ungern 1991, Kazakstan 1995, Vitryssland 2001, Estland 2003, Mongoliet 2006 och Lettland 2007. Kirgizistan deltog 2012 men har därefter uteblivit. Armenien och Litauen anmälde intresse för deltagande 2011 men deltog ej. Japan deltar sedan 2012, Ukraina tillkom 2013 och 2014 gjorde Somalia och Tyskland debut. Intresse har även visats från Australien, Indien och Serbien. Seriespel bedrivs i flera länder. I Ryssland var grundserien tidigare indelad i östgrupp och västgrupp, men säsongen 2009–2010 spelades en rak serie. Sveriges högsta division var från premiärsäsongen 1931 indelad i norrgrupp och södergrupp, vissa säsonger även centralgrupp – men sedan säsongen 2007/2008 spelar man för första gången med en rak och landsomfattande elitserie. I Norge är serien rak och landsomfattande. Även Finland har ett omfattande seriespel. Många av de bästa nordiska spelarna värvas numera till ryska lag, där stor, intresserad publik och förekomsten av rika sponsorer har drivit upp de högsta spelarlönerna till miljonbelopp. Nationella bandyförbund finns eller har funnits i följande länder: Argentina, Armenien, Australien, Colombia, Estland, Finland, Indien, Irland, Italien, Kanada, Kazakstan, Kina, Kirgizistan, Lettland, Litauen, Mongoliet, Nederländerna, Norge, Polen, Ryssland, Schweiz, Serbien, Slovakien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern, Ukraina, USA och Vitryssland. Det finns också ett bandyförbund för Somalia, men även om det formellt tillhör den somaliska nationella idrottsrörelsen så bedriver det sin verksamhet i Sverige; det somaliska landslaget består av somalier som har utvandrat till Sverige och Kanada. Brasilianska issportförbundet frågade i juli 2009 Internationella bandyförbundet vad som krävs för medlemskap. Colombia och Slovakien blev medlemmar 2017. Internationella bandyförbundet har länge önskat få med bandy på det olympiska vinterprogrammet, men fortfarande vid vinter-OS 2018 fanns det inte med. Regler Domaren markerar med kort i olika färger att han meddelar straff för vissa förseelser: Gult kort delas ut till laget och ska ses som ett observandum för övriga spelare. Det delas aldrig ut för oschysst spel. Rött kort delas ut vid regelvidrigheter som resulterar i utvisning för resten av matchen samt kan innebära förbud att delta i kommande matcher. Blått kort delas ut för regelvidrigheter som spelförstörelse eller protester mot domare eller motståndare. Det resulterar i tio minuters utvisning. vitt kort delas ut för regelvidrigheter som spelförstörelse eller protester mot domare eller motståndare. Vitt kort resulterar i fem minuters utvisning. Under några år kring 2010 användes inte blå och vita kort i Sverige, men de har fortfarande varit en del av de internationella reglerna och använts i andra länder. Planen Bandy spelas på en plan gjord av is, med en kortsida på 60–65 meter och en långsida på 90–110 meter. Mitt på plan löper en 5–8 cm tjock röd linje från långsida till långsida Mitt på mittlinjen märks planens mitt ut med en punkt på 15 cm i diameter och runt den en cirkel med fem meters radie. I alla fyra hörnen ritas en kvartscirkel ut med en radie på en meter. Några centimeter utanför varje hörn ställs en hörnflagga med en flagga i spetsen i klar färg. Längs långsidorna löper en 15 cm hög, och fyra cm tjock sarg som löper ända ner till 1–3 meter från kortlinjen. Varje sargsektion är fyra meter lång. Fyra sargsektioner på fram- och baksida skall vara rödmålade, två stycken skall vara placerade på var sida om mittlinjen framför spelarbänkarna. Framför varje mål märks ett straffområde ut med en halvcirkel på 17 meters radie från målets mitt. 12 meter framför målets mitt märks en straffpunkt ut med en punkt på 15 cm diameter. På straffområdeslinjen märks två punkter med 15 cm diameter 17 meter från straffområdes skärningspunkt med kortlinjen. Målet är 2,1 meter högt och 3,5 meter brett. Två mål, ett mitt på vardera kortlinje, placeras mitt emot varandra på planen. Målen har ett djup på 1 meter upptill och 2 meter nertill. Ribban och stolparna skall var 5–8 cm tjocka och rödmålade. Stolpens baksida ska vara placerad mot kortlinjens bakre begränsningslinje. Spelet Bollen Bandybollen ska vara tillverkad i godkänt material och ha en lätt synlig färg (mörkröd, orange, rosa eller cerise). Bollen skall ha regelbunden studs och skall vara godkänd av det nationella bandyförbundet, i Sverige alltså av Svenska bandyförbundet. I en och samma match skall bara bollar av samma färg och nyans användas. Bollen finns huvudsakligen i två olika diametrar – den mindre på 60 mm och den större varianten på 62,4 mm. Även den så kallade ryska bollen på 63,8 mm är godkänd. Bollen väger 60 gram och består i regel av en korkkula som är täckt av gummi eller gummiliknande plast i cerise färg. Klubban Klubban ska vara böjd och tillverkad i ett godkänt material. Klubban får inte någonstans överstiga sju cm bredd, med eller utan lindning, och får inte vara längre än 127 cm. Böjen på klubban får inte vara vinklad (hookad) eller i liknande färg som bollen. Klubban är gjord av trä eller komposit och får inte innehålla metalldelar eller ha några vassa delar. Bladet på klubban finns tillgängligt i fem olika dimensioner där böj 1 är minst och 5 är störst. Vanligast inom spel på elitnivå är böj 4. Skridskon Alla spelare och funktionärer på isen ska bära skridskor. Dessa får inte ha några vassa kanter som kan vara farliga för andra spelare. Minskning av skridskoskenans tjocklek genom exempelvis valsning av skridskon är inte tillåten; däremot får den slipas nedtill för att ge en bättre glidyta (om eventuella vassa spetsar som uppstår rundas av). Utrustning Spelare Varje utespelare använder en bandyklubba gjord av trä eller komposit. Bladet på träklubbor har vanligen en glasfiberstrumpa utanpå träet. Klubban är bågformad och utplanad nedtill och har ett 1,2 meter långt skaft. Skridskor är nödvändiga för att kunna röra sig över planen. Till skillnad från ishockeyskridskor har bandyskridskor ingen plös bak och man åker oftast på hela skenan. Bandyskridskor skiljer sig från ishockeyskridskor också genom att bladet är något längre, vilket medger högre fart men å andra sidan kan inskränka möjligheten till snabba svängar något. Det passar bättre för bandyplanens storlek. Man bör även använda hjälm, munskydd, benskydd, armskydd, halsskydd och suspensoar för att skydda sig. Fram till att det blev hjälmtvång i Sverige säsongen 1965/1966 var kepsen den självklara huvudbonaden för utövarna. Under 1950-talet kom dock ett inslag av toppluvor att konkurrera. Kepsen kunde vara stoppad med bolster för att förhindra allvarligare skallskador. Publik Det har uppstått en kultur kring bandy, som innebär att åskådarna ofta följer vissa mönster i utrustningen de har med sig. Utöver sedvanliga supportersaker som halsdukar i lagfärger och flaggor med klubbsymboler, har man ofta haft med sig en bandyportfölj med värmande dryck i termos. Med tanke på sportens vinterkaraktär, klär man sig varmt i tjock ytterrock, overall eller dunställ. Träning Bandy kräver mycket god kondition. Därför är träningen mycket inriktad på konditionsträning och skridskoträning men är också inriktad på uppspelsövningar. Ett klassiskt moment inom uppspelsövningarna i bandy är den så kallade överlämningen. Två spelare åker mot varandra, bollförande spelaren lite längre "upp" i banan, och bollen petas sedan till den mötande spelaren. Detta används oftast för att snabbt byta sida på spelet och på det sättet komma förbi motståndarnas defensiva uppställning. Väder och vind För att kunna bedriva sporten under perfekta förhållanden, utan påverkan från vädrets makter, började man under 2000-talets första decennium bygga allt fler hallar för inomhusspel, precis som man gjorde inom ishockeyn under 1900-talet. Bland annat har spridningen av bandy till varmare breddgrader samt det uppmärksammade hotet om global uppvärmning och dess konsekvenser för vintersporten använts som argument då bandyn började "flytta inomhus". På ungdoms- och motionsnivå förutspås dock bandyn även i framtiden att på kallare breddgrader mestadels utövas utomhus. I Sverige byggdes den första bandyhallen, Edsbyn Arena, i Edsbyn, och invigdes den 22 september 2003. Senare har även flera andra orter byggt hallar, såsom Sandviken, Västerås, Örebro, Vänersborg, Trollhättan, Lidköping, Rättvik, Ale, Uppsala (träningshall), Vetlanda och Nässjö. Nya multievenemangsarenor i storstadsområdena, såsom nationalarenan Friends Arena och Stockholmsarenan Tele2 Arena, kan med sina öppningsbara tak fungera som både ute- och innearenor för bandy. Bildgalleri Se även Världsmästerskapet i bandy för herrar Världsmästerskapet i bandy för damer Europamästerskapet i bandy Bandy i Tjeckien Bandyboll Bandyhall Bandyklubba Bandyhistorik Bandyportfölj Lista över bandyspelare Positioner i lagsporter Russian Government Cup Ryska ligan i bandy Soloåkning World Cup i bandy Besläktade sporter Fotboll Ishockey Innebandy Landbandy Landhockey Shinty Referenser Externa länkar Kategori på ODP (svenska) Kategori på ODP (engelska) Sport Lagsport Bollsport


text: Borg kan syfta på: Borg – en befäst byggnad -borg – ett svenskt ortnamnsefterled Borg (namn) – ett namn och personer med namnet Borg (adelsätt) – kortlivad svensk adelsätt Borg (Star Trek) – en art i TV-serien Star Trek Borg (film, 2017) – en svensk biografisk dramafilm om tennisspelaren Björn Borg från 2017 Geografi Sverige Borgs socken – socken i Östergötland Borgs landskommun – en tidigare kommun i Östergötlands län 1863–1935 Borgs församling (före 1803) – en församling i Linköpings stift –1803 Norrköpings Borgs församling – en församling i Linköpings stift 1803–1887 Borg och Löts församling, 1887–1936 Borgs församling Borgs kyrka – en kyrkobyggnad i Borgs socken och Norrköpings Borgs församling Borgs distrikt – ett distrikt i Norrköpings kommun och Östergötlands län sedan 2016 Borg, Norrköping – en herrgård vid Motala ström i Norrköpings kommun Borg, Söderhamns kommun – gravfält och by i Norrala socken Norge Borgs hövdingahus – ett vikingatida hövdingasäte i Vestvågøy kommun i Nordland i Norge Borgs stift – stift i Norska kyrkan med biskopssäte i Fredrikstad Se även Borgen – flera Fingerborg


text: BSS kan syfta på: BSS – ett trådlöst nätverk med bara en accesspunkt, se Basic Service Set BSS – en rasistisk, högerextrem och nationalrevolutionär kampanjorganisation, se Bevara Sverige Svenskt BSS – en svenskspråkig privatskola i Björneborg i Finland, se Björneborgs svenska samskola BSS – datorsystem till stöd för affärsverksamheten, se Business Support Systems BSS – en vätska med en fysiologiskt balanserad pH och salthalt, se Balanserad saltlösning BSS – ett medicinskt klassificeringssystem för avföring, se Bristol Stool Scale BSS – IATA:s kod för flygplatsen i Balsas, Brasilien, se Balsas Airport BSS – en avdelning inom Järnvägsaktiebolaget Stockholm-Saltsjön 1937–1939, se Busstrafiken Stockholm-Södertörn Nordic BSS – en kristen TV-kanal


text: British Union of Fascists (BUF), (svenska: Brittiska unionen av fascister) var ett fascistiskt politiskt parti i Storbritannien 1932–1940. Partiet grundades av sir Oswald Mosley, tidigare minister för Labourpartiet i regeringen MacDonald. British Union of Fascist hade upp till 50 000 medlemmar. Mot bakgrund av Andra världskrigets utbrott kom partiet att förbjudas av regeringen 1940, och partiledaren Oswald Mosley hölls internerad fram till 1943. Betydelse för brittisk politik Som politiskt parti hade British Union of Fascists inga större framgångar; man lyckades välja in ett fåtal ledamöter i stadsfullmäktige men aldrig i några betydande städer. Partiet lyckades inte heller få någon av sina kandidater valda till parlamentet. Trots det samlade partiet ett betydande samhällsstöd, inte minst under 1930-talets tidiga år då tidningar som Daily Mail, Sunday Pictorial och Daily Mirror ställde sig bakom partiet. Den 15 januari 1934 lät tidningsmannen Harald Rothermere publicera en ökänd ledare, med rubriken Hurrah for the Blackshirts (Hurra för svartskjortorna) som fortfarande refereras som en del av Daily Mails politiska arv. I artikeln kallas fascismen för ungdomens parti, och Rothermere menar att det krävs nya demokratiska metoder och nya män för att regera i en ny tid. British Union of Fascist var kraftigt antisemitiskt och som övriga fascistiska partier motståndare till socialism och kommunism. I samband med det så kallade Slaget vid Cable Street i oktober 1936 kom partiet att spela en central roll för utvecklingen av den brittiska arbetarrörelsens utveckling, genom att socialister och kommunister upplevde att de enats när de förhindrade fascisternas demonstrationståg genom Londons East End. Efter slaget vid Cable Street minskade stödet för partiet kraftigt. I december samma år infördes även lagstiftning som förbjöd uniformer för politiska rörelser. Partiet kallades allmänt för The Blackshirts (svartskjortorna) efter de svarta uniformer man använde i verksamheten, och som hade inspirerats av de italienska fascisterna. Åren 1933–1936 gav BUF också ut en tidning med samma namn, The Blackshirt. Den nya ordningslagen innebar ett stopp för uniformeringen. Se även Oswald Mosley Slaget vid Cable Street Referenser Externa länkar OswaldMosley.com The Friends of Oswald Mosley Three Part audio slideshow on the Life of Oswald Mosley on www.20thcenturylondon.org.uk Fascism Historiska politiska partier i Storbritannien Högerextrema partier Politiska partier bildade 1932 Politiska partier upplösta 1940


text: Bilateralt avtal är ett avtal mellan två parter som innebär att båda i avtalet ingående parter har ömsesidiga förpliktelser och rättigheter gentemot varandra. "Bi" står för "två" och följaktligen är ett trilateralt avtal ett avtal mellan tre parter etc. Ett avtal innebär nästan alltid både skyldigheter och rättigheter och är sällan en ensidig utfästelse. Till exempel innebär är ett köpekontrakt både en skyldighet att sälja och en skyldighet att köpa samt naturligtvis motsvarande rättigheter att erhålla likviden respektive godset, tillgången eller vad det nu kan vara. Se även Lateral Multilateralism Multilateralt avtal Officiella dokument Juridiska termer


text: Ett barn är en människa som ännu inte har uppnått vuxen ålder. Ett barn av kvinnligt kön kallas flicka och ett barn av manligt kön kallas pojke. Barndomen är en period där individen utvecklas mentalt och kroppsligt, och via uppfostran och skolgång lär sig förmågor som är viktiga senare i livet. Det finns olika uppfattningar om både början och slut på barndomen. I vissa kontexter ser vissa även ett ofött foster som ett barn, och tidpunkten för övergången mellan barn och vuxen uppfattas olika beroende på kultur och tid. Nordisk familjebok från 1904 förlägger barndomens slut till pubertetens inträde. FN:s barnkonvention, formulerad 1989 och ratificerad av de flesta av jordens länder (i Sverige 2020), anger att varje människa under 18 år räknas som barn, om man inte blir myndig tidigare enligt den nationella lagstiftningen. I många kulturer genomförs övergångsriter, när barnet inte längre betraktas som barn. Definition och överförda betydelser I FN:s barnkonvention används ordet barn i betydelsen 'människa som inte fyllt arton år'. Ordet barn används också i betydelsen "son eller dotter", även när personen är vuxen, och detsamma gäller ordet barnbarn som betecknar avkomling i andra led. Man kan också i överförd bemärkelse kallas någons barn, om man gått i lära hos någon eller på annat sätt är någons skyddsling. I kristen tro kallas den troende ibland för "Guds barn", för att uttrycka den nära relationen till Gud Fadern. Barnets åldrar Barnaåren från födseln till det definitiva inträdet i vuxenlivet brukar biologiskt delas in i ett antal faser eller identiteter. Dessa noteras ofta som: Nyföddhetsperiod – födelse till 4 veckor Spädbarnsålder – födelse till 1 år Småbarnsålder / Koltålder – 1 till 3 år Lekålder / Förskoleålder – 3 till 6 år Skolålder – fram till puberteten Pubertet – cirka 8 till 13 år för flickor, cirka 9 till 14 år för pojkar Adolescens – mellan pubertet och vuxen ålder (se tonåring och ungdom) Graviditet och födsel Graviditetens längd räknas av tradition från senaste mensens första dag (dag 0+0), men om fostret undersökts med ultraljud används istället det då fastställda datumet – eftersom det anses säkrare – för att beräkna fostrets ålder. I genomsnitt överensstämmer de olika beräkningsmetoderna, men för den enskilda kvinnan kan metoderna ge något olika resultat beroende på när befruktningen faktiskt ägde rum. Någon konsensus finns inte om när fostret börjar vara ett barn. Det finns i olika kulturer och grupper olika uppfattningar, alltifrån att människan är ett barn redan från befruktningen, till att människan blir ett barn först vid födelsen. Ställningstagandet i denna fråga, hänger nära samman med ställningstagandet i abortfrågan. Förespråkare för fri abort menar att fostret under sin första livsfas inte är något barn, utan en del av kvinnans kropp. Motståndare till fri abort menar att även ett foster har rätt till sitt eget liv. Oavsett ställningstagande i abortfrågan används i dagligt tal uttryck som "bli med barn" och "ha ett barn i magen". Förlossningen är ett kritiskt tillfälle för både mor och barn. Globalt sett uppskattas mödradödligheten till ca 287 000, vilket innebar ca 210 dödsfall per 100 000 levande födslar. Skillnaden mellan olika länder är mycket stor. I Europa dör i genomsnitt 20 kvinnor per 100 000 födslar, i Sverige 4 kvinnor per 100 000 födslar. Motsvarande tal i de mest utsatta länderna är ca 1 000 per 100 000. (Siffror från 2010). I världen som helhet dör cirka 30 av 1000 barn under sina första levnadsveckor, de flesta av dem direkt efterfödelsen. Detta innebär totalt 4 miljoner barn per år. Även här är skillnaderna mycket stora. I Sverige är siffran endast 4, medan över 60 av 1000 nyfödda barn dör i de mest utsatta områdena (siffror från 2006). Barnets utveckling Utvecklingen och tillväxten hos den unga individen sker mer eller mindre kontinuerligt, något som skiljer sig från mer statiska fysiska kroppen hos en vuxen människa. Om barnet är friskt, får tillräckligt med näring och får leva i en någorlunda trygg miljö, styrs tillväxten av faktorer med koppling till generna. Ett stort antal hormoner styr utvecklingen, där de viktigaste är: tillväxthormon (från hypofysens framlob) skördkörtelhornomer könshormoner Genom att mäta längden och vikten på barnet, kan man studera den kroppsliga utvecklingen och eventuella avvikelser från normal utveckling. Så småningom ändras proportionerna mellan olika kroppsdelar. Snabbast utveckling sker under spädbarnsåret. Under puberteten tar den kroppsliga och mentala utvecklingen ny fart, genom den så kallade pubertetsspurten. Under adolescensen avstannar tillväxten sakta, allteftersom de kroppsliga formerna och mentala förmågorna stabiliseras. Barndomens slut I biologisk mening upphör människan att vara barn, när hon blir könsmogen. I en del kulturer markeras vuxenblivandet genom en övergångsrit. Inom judendomen markerar bar miszva och bat mitsva att en pojke respektive flicka uppnått religiös myndighetsålder 13 respektive 12 år. I svensk kristenhet har konfirmationen ofta markerat övergången från barn till vuxen. I den moderna västvärlden finns numera ett sådant välstånd, att tonåringar i allmänhet inte behöver bidra till familjens försörjning. I stället har skolgången förlängts. Som en följd av detta har under 1900-talet en särskild ungdomstid skapats, som en utdragen övergång från barndom till vuxenliv. Ordet "tonåring" för en speciell åldersgrupp började användas kring 1950, och sedan dess har tonåringarna blivit en viktig konsumentgrupp för speciella kläder, musik och konsumtionsvaror som markerar en kulturellt definierad ungdomsidentitet. Under adolescensen - perioden efter puberteten - fortsätter den kroppsliga och sociala utvecklingen. Aktuell forskning visar att en människas hjärna inte är fullt utvecklad förrän i 25-årsåldern. Barn enligt juridiken Traditionellt definieras barndomen på andra sätt inom juridiken än genom biologin. 18 år är via Barnkonventionen numera en internationell baslinje för när man ofta anser att ett barn blir vuxen. Olika länder har dock olika myndighetsgränser. Barn i svensk lag Enligt svensk lag övergår ett foster till att bli ett barn från och med 23:e havandeskapsveckan. Från 15 års ålder är i Sverige ett barn straffmyndigt, kan godtas som vittne och får rätt att idka sexuellt umgänge. Sexuellt umgänge med barn under 15 år är straffbart enligt brottsbalken. En 16-åring får lov att ingå arbetsavtal och bestämma över egna arbetsinkomster. I Sverige är myndighetsåldern 18 år där den myndige får full rättslig handlingsförmåga (förmågan att sälja, ingå i avtal och köpa). Inom juridikens mening kan 18 år traditionellt ses som en övergång till vuxen. Numera anses vuxen ålder inte vara uppnådd förrän runt 25 års ålder istället för 18 år. En av orsakerna är att hjärnan inte är färdigutvecklad förrän omkring 25 år. Historiskt fanns i Sverige fram till 1917 begreppen "äkta" respektive "oäkta" barn, för barn som fötts i respektive utom äktenskap. Sedan 1976 är barn juridiskt helt likställda oavsett föräldrarnas eventuella äktenskapliga status vid deras födelse. En person som inte är ett barns biologiska förälder kan under vissa förutsättningar adoptera barnet, det vill säga juridiskt förbinda sig till att i fortsättningen fungera som barnets förälder. I många länder i västvärlden – däribland Sverige – kan samkönade par adoptera barn. Barn som av olika anledningar inte kan vårdas av sina biologiska föräldrar och inte kan komma i fråga för adoption kan under en längre eller kortare tid vårdas i fosterhem. Enligt Föräldrabalken är barnets föräldrar ansvariga för barnets försörjning upp till 18 års ålder, eller upp till 21 års ålder om barnet går i grundskola, gymnasieskola eller liknande utbildning. Barnet i familjen Det vanliga i västvärlden är att barnet bor tillsammans med och vårdas av den ena eller båda sina biologiska föräldrar. Enheten mor, far och barn kallas kärnfamilj. I andra kulturer kan familjen omfatta mor- och farföräldrar eller andra släktingar och kallas då storfamilj. I traditionella kulturer har modern ansvarat för barnets mer direkta vård, medan fadern ansvarat för familjens försörjning. I ett modernt samhälle där såväl män som kvinnor förvärvsarbetar är det vanligare att föräldrarna delar på vårdnadsbördan, och även fadern ägnar sig åt det späda barnets praktiska vård. Om föräldrarna förvärvsarbetar kan de få hjälp med barnets vård av samhället som anordnar och subventionerar daghemsplatser. I en storfamilj hjälps man vanligtvis åt med barnavården. Omvårdnad I början av sin existens är barn fullständigt beroende av att försörjas, matas, kläs, värmas, undervisas och uppfostras av i första hand modern och fadern. FN:s barnkonvention uttrycker att även ungdomar är i behov av ett särskilt skydd och stöd, innan de som myndiga vuxna personer kan vara självständiga samhällsmedlemmar med eget ansvar på de olika områdena. Barnet är också för sin psykologiska mognad helt beroende av att få en god och kärleksfull relation redan tidigt i livet. Enligt anknytningsteorin är det till exempel viktigt att barnets föräldrar är både lyhörda för barnets behov och förutsägbara i sitt handlande, annars utvecklar barnet ingen grundläggande livstrygghet. Se också utvecklingspsykologi. Barnuppfostran Upplysningstiden kan sägas ha varit starten för uppfostran, då både John Locke skrev Some Thoughts Concerning Education och Jean-Jacques Rousseau skrev Émile eller om uppfostran. Innan det hade Johan Amos Comenius dock skrivit den första bilderboken för barn Orbis Pictus, vilken kan ses som en encyklopedi för barn. Under upplysningen skrevs dock inte endast böcker om uppfostran, utan de flesta böckerna skrevs för att uppfostra. Robinson Crusoe, De tre musketörerna med flera skrevs väldigt snart efter sin utgivning om för att kunna läsas av barn och ungdomar, så att de skulle ha bra förebilder att se upp till. I kulturen och genom historien Philippe Ariès, en fransk historiker, publicerade 1961 en studie av målningar, gravstenar, möbler och register från skolor. Han kom fram till att barn fram till 1600-talet hade behandlats som små vuxna. Sen dess har ökningen av forskning vad gäller historisk barndom ökat. Före Ariès hade George Boas publicerat The Cult of Childhood. Under renässansen ökade antalet avbildningar av barn i Europa. Den viktorianska tiden har beskrivits som startskottet för den moderna barndomen. Med den industriella revolutionen ökade barnarbetet men på grund av evangelikala kampanjer och ansträngningar från författaren Charles Dickens och andra, minskade barnarbetet senare i England, bland annat på grund av Factory Acts 1802–1878. Under den viktorianska eran betonades familjens roll och barnets fromhet. Generellt sett har den attityden levt kvar i västvärlden. Se även Filosofi med barn Barn (enhet) Barnspråk Barnuppfostran Oäkta barn Horunge Referenser Noter Externa länkar Barn Människans fortplantning Wikipedia:Basartiklar Släkt


text: Byestads gravfält ligger i Vetlanda socken och är Smålands största gravfält. Det dateras till yngre järnåldern. Gravfältet består av 325 synliga fornlämningar men de har ursprungligen varit fler. Området ligger i östra utkanten av Vetlandas tätortsområde i både öppen terräng och i skogsmark. Det sträcker sig från Byestad i nordost till Bäckseda i sydväst och binds samman av Emån. Genom vägdragningar, grustäkt och odling har gravfältet minskat i omfattning. Idag består gravfältet av 144 gravhögar, 172 runda stensättningar, 2 klumpstenar, 6 treuddar och en mycket ovanlig sexuddig anläggning. Den största gravhögen är 11 meter i diameter och 1,2 meter hög. Sexudden är 38 meter i diameter och har omkring 15 meter långa uddar. I mittpartiet är den 1,6 meter hög. Flera fornfynd har gjorts vid gravfältet, bland annat betsel, sölja, remändesbeslag och krukskärvor som dateras till vikingatiden. Namnet Byestad tolkas som ”Plats för övergiven by”. Det ligger i Östra härad i Njudung som är ett av de gamla småländska folklanden med anor i förhistorisk tid. Källor , Riksantikvarieämbetet. Fornminnen i Småland Gravhögar i Sverige Gravfält i Sverige Fornminnen från järnåldern i Sverige


text: Ordet "brädgård" kan också syfta på tecknet #, se nummertecken. En brädgård är ett område vid ett sågverk där sågat virke – plankor och brädor – läggs upp för att lufttorka. Ordet används också i dagligt tal för ett försäljningsställe för sågade trävaror och övrigt byggnadsmaterial. Tilt Tilt är ett gammalt brädgårdsmått (stycketal) med innebörden 10 stycken. Använt i Halland och Småland med tillämpning på brädor och läkt. Källhänvisningar Träindustri


text: Bergööska huset på Östra Storgatan 5 i Hallsberg är en villa ritad av arkitekten Ferdinand Boberg på 1880-talet. Historik Beställare var köpmannen Adolf Bergöö och detta är ett av Bobergs tidigare verk. Festsalen är dekorerad med livfulla väggmålningar av Carl Larsson, Adolf Bergöös svärson. Det finns ett återhållet drag av Dalarna i det Bergööska huset och det berodde på att både Boberg och Bergöö hade sina rötter i detta landskap; det var lite typiskt för Boberg att låta husen få en anstrykning av ägarens bakgrund och karaktär. Se även Carl Larssongården Externa länkar Om huset på Hallsbergs kommuns hemsida. Om huset på Föreningen Karin Bergöö Larssons Vänners webbplats 3dfoto - En virtuell rundtur i Bergööska huset Byggnader och anläggningar i Hallsbergs kommun Byggnadsminnen i Örebro län Villor ritade av Ferdinand Boberg


text: Denna artikel handlar om forntida blot. För nutida blot, se blot (nutid). Blot är ett offer i nordisk religion som syftar till att vinna gudars eller alvers välvilja så att de uppfyller dess önskemål, som genomför blotet. Med offrets blod beströk man gudabilderna. Offerdjurets kött användes till offermåltider. Etymologi Ordet är släkt med gotiskans blôtan i meningen "dyrka, tillbedja", och forntyskans bluozan, i betydelsen "offra" och "stärka". Troligen har ordet ursprungsbetydelsen "åkalla med besvärjelse eller offer". Innebörd De isländska sagorna talar om tre årliga blot: höstblot, midvinterblot och vårblot. Den främsta årliga offerfesten var midvinterblotet eller julen. Då offrades en galt åt Frej – julgrisen är ett minne av denna sed. Den som ville utföra någon bragd under det kommande året lade handen på galten, avgav löfte och tömde löftesbägaren. Det vanligaste människooffret var trälar eller krigsfångar, men det var inte det enda. Om gotlänningarna till exempel berättar deras gamla lag: "De blotade sina söner, döttrar och boskap under njutande av mat och dryck." Sagorna omtalar till och med att folket offrat kungar för att blidka gudarna. Offren leddes av husfadern; inga särskilda präster fanns. På somliga folkrika platser uppstod med tiden särskilda gudahus, där många människor samlades till offer, som förestods av någon storman eller kung. Adam av Bremen har skrivit lite om hur det gick till i Gamla Uppsala i Svitjod: Begreppet "nionde år" syftar till inledningen av det nionde året, det vill säga blot inträffade vart åttonde år. Det var sed i Svitjod att det i februari skulle vara huvudblot i Uppsala, enligt Snorre. Då blotades för fred och för kungens seger. Då hölls också alla svears ting, och det var marknad och handelsstämma, och den fortsatte efter att Svitjod blivit kristet. Disablot till exempel var för att utröna hur årets skörd skulle bli, medan riksblotet inte hölls varje år. Troligen hölls sista riksblotet 31 januari – 9 februari 1084 vid Uppsala tempel och eventuellt brändes templet sedan ner av kung Inge den äldre 1087. En källa från 1400-talet säger dock att kungen bara renade templet med eld och underförstått att det omgjordes till en kyrka, som senare ersattes av en stenkyrka. Den tyske historikern Thietmar av Merseburg skriver att danerna hade en huvudort på Själland vid namn Lejre, och där samlades de vart nionde år (läs var 8:e år) och bringade sina gudar blodiga offer i form av 99 människor men även hästar, hundar och höns. Det sista året som detta hölls ska ha varit år 932. Inga arkeologiska fynd förekommer som kan stödja detta, men heller ingenting som går emot det. Efter kristnandet I avlägsna skogs- och fjälltrakter blotades det långt in i kristen tid. När norrmannen Sigvat skald å Olof den heliges vägnar år 1018 gjorde en färd genom skogstrakterna i mellersta Västergötland, kom han sent en kväll till en gård och bad om natthärbärge. Men husfrun stod i dörren och vägrade honom tillträde, ty de hade alvablot därinne, sade hon. För dessa människor var skogarnas alver, "älvorna", som de senare kom att heta i folktron, mäktiga väsen som det var bäst att hålla sig väl med. Även människooffer ska på sina ställen ha förekommit ännu in på 1000-talet. En vinter år 1026 sände Olof den helige tolv män till Jämtland för att kräva skatt. De mottogs vänligt av Jämtlands lagman, men han sade sig inte kunna ge något svar angående skatten innan han frågat bönderna om deras mening. Han kallade därför jämtarna till tings. "Här var alla ense om att de inte ville betala Norges konung någon skatt; men sändebuden ville några låta hänga, andra ville ha dem att blota med", enligt Snorre Sturlasson. Ännu på 1800-talet har folk i avlägsna trakter av Småland trott sig kunna bota boskapspest genom att blidka "jordvättarna" med kreatur, som levande grävdes ned. Bygdeforskare berättar att en ståndsperson i Bohuslän så sent som på 1830-talet begravde en levande häst. Exempel på denna vidskepelse förekom i Jönköpings län ännu år 1843. Namngivna blothögtider Disablot (början av februari) Segerblot (vårdagjämningen) Midsommarblot (midsommar) Skördeblot (augusti–september) Höstblot (mitten av oktober) Alvablot (november/allhelgona) Midvinterblot (januari) Referenser Se även Blot (nutid) Externa länkar Om blot i Gutalagen och Gutasagan Ett vendeltida midvinterblot Fornnordisk religion Offer


text: Banér är en svensk uradelsätt från Uppland. Ätten Banér ansågs av äldre tiders genealoger vara dansk och av samma stam som danska ätten Banner (Høeg). Något samband mellan dessa ätter kan emellertid ej påvisas. Namnen Banner respektive Banér har för de båda olika släkterna hämtats från släkternas vapens utseenden (så kallade talande vapen). Ättens äldste med säkerhet kände stamfader var väpnaren Isak Björnsson (Banér), som var häradshövding i Olands härad i Uppland; han kallas häradshövding 9 september 1375 och är ännu i livet 5 november 1388. Ättenamnet antogs under 1500-talets andra hälft. Under perioden 1508–1813 ägde medlemmar av släkten Banér godset Djursholm i nuvarande Danderyds kommun i Uppland, och därför återfinns numera släktens stamvapen som en komponent i vapnet för Danderyds kommun. Sedan 1813 är istället Sjöö slott med tillhörande ägor släktens sätesgård. Godset, beläget söder om Örsundsbro mellan Uppsala och Enköping är idag ett av Sveriges största lantbruk. Ätten Introducerad 10 mars–4 april 1625 under nr 17 i andra klassen. Gustaf Persson Banér upphöjdes 1651 i friherrligt stånd. Släkten introducerades på riddarhuset 1652 som friherrlig släkt nummer 22 och fortlever än idag. Gustaf Adam Banér upphöjdes 1651 i grevligt stånd för sin faders förtjänster, introducerad på riddarhuset som grevlig släkt nummer 11, som han själv slöt när han dog 1698. Kända medlemmar Väpnaren Isak Björnsson (1300-talet) Isak Isaksson (Banér), (död efter 1425) Brita Isaksdotter, gift med Birger Nilsson (Sparre av Fyllingarum). Riksrådet Eskil Isaksson (omkring 1415–1488) Adelsdamen Sigrid Eskilsdotter (Banér) (död 1527) Riksrådet Nils Eskilsson (omkring 1480–1520) Riddaren Axel Nilsson (död 1554) Riksrådet Sten Axelsson (1546–1600) Fältmarskalk Gustaf Persson Banér (1618–1689) Riksrådet Gustav Axelsson (1547–1600) Riksrådet Svante Gustafsson Banér (1584–1628) Riksrådet Svante Svantesson Banér (1624–1674) Generalen Johan Gabriel Banér (1662–1706) Diplomaten Peder Gustafsson Banér (1588–1644) Claes Pedersson Banér (1620–1675) Överste Per Banér (1653–1709) Generalen Johan Claesson Banér (1659–1736) Axel Claesson Banér (1661–1742) Fröken Sigrid Gustafsdotter Banér (1592–1669) Riksrådet Axel Gustafsson Banér (1594–1642) Fältherren Johan Gustafsson Banér (1596–1641) Riksrådet Gustaf Adam Banér (1624–1681) Ämbetsmannen Karl Gustafsson Banér (1598–1632) Amiral Peder Axelsson (omkring 1540–1565) Lagmannen Knut Eskilsson (1440-talet, omkring 1517) Väpnaren Anders Isaksson (1400-talet) Referenser Externa länkar


text: Besserwisser (tyska besser, 'bättre' och Wisser, 'vetare'; 'en som vet bättre') är en nedsättande term för en person som anser sig veta bättre än andra. En besserwisser tenderar att ofta och gärna upplysa världen om sina (eventuella) kunskaper. Ordet viktigpetter är en ungefärlig svensk synonym. Efter Berlinmurens fall, och i än större utsträckning efter den tyska återföreningen, har en förvrängd form av ordet fått stor spridning, nämligen Besserwessi. Ordet uttrycker uppfattningen att de forna västtyskarna (Wessi) uppträdde på ett överlägset sätt och låtsades veta och kunna allt bättre än de medborgare som hade sina rötter i Östtyskland. Fiktiva besserwissrar Hermione Granger - karaktär från böckerna om Harry Potter och spelas av Emma Watson i filmatiseringarna. John Chronschough – huvudperson i Skollärare John Chronschoughs memoarer av August Bondeson. Sten Stensson Stéen – romanfigur skapad av John Wigforss och senare spelad av bland andra Nils Poppe. Bengt Erik Besserwisser – seriefigur skapad av Anders Mathlein. Serien har sedan år 2000 publicerats i bland annat Dagens Nyheter, Stockholm City, Galago, Resumé, Veckans Affärer, Allt om vetenskap, Axess och Biblioteksbladet. Mannen som visste allt (Mr Know-All) – huvudperson i en novell av W. Somerset Maugham. Se även Mansplaining Referenser Externa länkar "Bror Duktig vet alltid bäst" Dagens Arbete 2 januari 2006 Skällsord


text: Biografen i Örsundsbro ligger i Örsundsbro mellan Enköping och Uppsala och startades av snickaren Johan Edvard Johansson. År 1904 flyttade han med familjen till Örsundsbro, då ett nybyggarsamhälle med ett tegelbruk, ett par handelsbodar och ca 80 invånare. 1920 byggde Johan Edvard ett nytt hus, "Villa Strömsborg" och på tomten uppförde han även en snickeriverkstad. Fyra år senare, fick han idén att bygga om verkstaden till biograf, flytta ned alla maskiner och verktyg till den trånga och kalla källaren. Biografen invigdes 1925 och premiärfilm var Fyrtornet och släpvagnen. Biljetterna kostade 75 öre. Vid biografens öppnande och några år framåt visades stumfilm, ackompanjerat av pianospel. (Ljudfilmen hade kommit till Sverige redan på 1920-talet men det var först under 1930-talet, som den hade etablerat sig.) Biografen har aldrig haft någon fast projektor, filmvisningarna sköttes av kringresande biografmaskinister med egen utrustning. Filmerna på repertoaren var av olika slag. Mest visades svenskproducerat, Flickor i hamn, Kalle på Spången eller filmer med amerikanskt ursprung, Pin up girl. Populärast verkar de svenska filmerna med Edvard Persson ha varit. Biokvällarna föregicks alltid av affischering på strategiska platser i samhället, detta sköttes av Edvards barnbarn. Biokvällarna var mycket populära och biografen, som hade plats för 200 personer, var ofta fullsatt. I folkmun gick denna "snickarbod" till bio, med sina vita knutar, under namnet Palladium. År 1949 avled Johan Edvard, 80 år gammal och bion drevs vidare av sonen Elis men redan på 1950-talet minskade intresset för biografen. TV hade blivit mer allmänt spritt och biografdöden hade nått även Örsundsbro. 1961 visades film för sista gången och lokalen hyrdes ut till en målerifirma. Den 23 mars år 1987, bildades Föreningen Gamla Bion i Örsundsbro, med målsättningen att renovera och återställa biografen, så att dess historia kunde bevaras för framtiden. Med hjälp av frivilliga insatser och många sponsorer, kunde biografen återinvigas i maj 1992. Externa länkar Biografens webbplats Örsundsbro Byggnader och anläggningar i Enköpings kommun Kultur i Uppsala län Biografer i Örsundsbro


text: Biograf, även bio eller vita duken, är en lokal eller plats utrustad för regelbunden filmvisning där film visas för åskådare, vanligen mot betalning. Film visas traditionellt medelst projektering på filmduk, där filmprojektorn sitter placerad på en förhöjd position bakom publiken. Visning inomhus sker i rum byggda som teaterhus, kallade biosalonger. Etymologi Biograf kommer av grekiskans bios (βίος), "levande" och gráphō (γράφω), "rita, måla, skriva", dvs ungefär "levande avbildning". Ordet "Biografen" påträffades första gången i januari 1899 i en tidningsannons i Stockholm där det lovades "Lefvande bilder i naturlig storlek". Förmodligen var det filmprojektorns namn som avsågs i annonsen liksom i en annan annons från 1901 för filmvisning med "Elektro-Motor-Biografen". Redan på tidiga 1900-talet användes "biograf" och senare bara "bio". Det är endast i Sverige och Danmark som ordet används med denna innebörd.. Ett annat smeknamn för biograf är "vita duken". I främst Skåne kallas den ofta bia och åtminstone i Helsingforsområdet för leffa. Biografteater var en tidigt benämning. I de flesta andra språk används varianter av ordet "kinematograf", som cinema (engelska), cinéma (franska), kino eller Kino (norska och tyska), efter grekiskan κίνημα, kinēma, "rörelse", och γράφειν, graphein, "skriva", "teckna". Även varianter av respektive språks ord för "teater" kan förekomma. Ordet biograf har dessutom en annan betydelse; det är den personen som författar en biografi. Historia Den 1 november 1895 visades projicerad film för första gången för betalande publik. Detta skedde med hjälp av bröderna Skladanowski's Bioskop i Berlin. Senare den 28 december 1895 Auguste och Louis Lumières kombinerade filmkamera och projektor le Cinématographe. Visningslokalen var en orientaliskt inredd biljardsalong som kallades Salon Indien och rymde 120 personer i källaren på Grand Café på Boulevard des Capucines nummer 14, i Paris. Biografen presenterades som Cinématographe Lumière på affischer och var världens första bio. Priset premiärkvällen var 1 franc. Filmen som visades hette L'Arrivée d'un train en gare de la Ciotat (Tåget ankommer Ciotats station). I USA började TV påverka biografbesöken runt 1950, och i ett försök att konkurrera dammade man av flera olika vidfilmssystem från 1920-talet, nu i färg och med stereoljud. Även olika system för 3D-film introducerades, och publiken strömmade till, även i Sverige, där man också hade problem med biografdöden. I början av 1970-talet delade man upp vissa större biografer i flera mindre salonger, så kallade multibiografer (se Filmstaden) för att på så sätt öka publiktillströmningen och förlänga visningstiden för filmerna. Ändå slogs många singel-biografer ut i det man kallar biografdöden. Efter 1990-talet stabiliserades läget beträffande biobesök, trenden gick mot färre biografer men med fler salonger och med bättre teknik. Trots hoten från hemmabioanläggningar med högupplösande bildskärmar i jätteformat, DVD-filmer, tillgång till många TV-kanaler samt legal eller illegal nedladdning från internet, har antalet biobesök i Sverige legat på en stabil nivå sedan mitten av 1990-talet. Det visar en studie som utförts av SOM-institutet vid Göteborgs universitet, på uppdrag av Svenska Filminstitutet. I studien framgår att 83 % av den svenska befolkningen fortfarande tycker att film är bäst på bio, vilket är ett känt talesätt. Besökssiffrorna under år 2007 uppskattades till knappt 15 miljoner biobesök. År 2002 bildade stora filmbolag ett samriskföretag med namnet Digital Cinema Initiative, DCI, med syftet att ta fram en standard för digitalbio. Några år senare påbörjades övergången från distribution av 35 mm film till distribution av filer enligt DCP-specifikationen. År 2007 hade ett fåtal svenska biografer installerat digitala projektorer och år 2013 var övergången i stort sett fullbordad. Distribution av 35 mm film (undantaget en nisch-marknad) upphörde under 2013. Digitaliseringen innebar ett uppsving för biografbranschen eftersom även mindre biografer, som tidigare på grund av begränsad tillgång till 35 mm visningskopior gavs lägre prioritet av distributörerna, nu kunde premiärvisa storfilmer samtidigt som de stora kedjorna. Biograftyper Premiärbiograf: Enstaka, utvalda biografer som visar en films premiär, ofta i närvaro av några av filmens skådespelare. Multibiograf, multiplexbiograf eller flersalongsbiograf: Flera större och mindre biografsalonger på samma plats som kan visa ett brett utbud av filmer. Ofta kan en eller fler av salongerna vara premiärsalonger. Motsatsen är singel-biograf. Arthousebiograf. Detta är en biograf som visar kvalitetsfilm, ofta från Europa. Kvartersbiograf: Biograf med begränsad, ofta specialiserad repertoar, som vänder sig till en lokal publik. Drive-in-biograf: En biograf under bar himmel där film visas på en stor duk framför en parkeringsplats och där publiken sitter i sina bilar. Non-stop-biograf: Biograf som visar film fortlöpande och utan stopp ("non-stop"). 4D/5D-biograf: visar filmer i 3D men har dessutom stolar som rör sig, vindpustar, vattenstänk och dofter i salongen som utgör en fjärde dimension. IMAX-biograf: använder filmformat 70 mm och inspelning i IMAX-format vars bild projiceras mot en kupol och täcker hela synfältet hos besökaren. Numera sker IMAX-visningarna digitalt och visar företrädesvis storfilmer. Porrbiograf: En biograf som har huvudsakligen filmer med pornografiskt innehåll på sin repertoar. Hemmabio: En mindre privat biograf i hemmet med utrustning bestående av bland annat projektor, filmduk och ljudanläggning. Lokaler Själva biografen består av en entré, minst en foajé, biljettförsäljning med concession (godis, läsk och dylikt), ett insläpp där biljetten kontrolleras, salong och maskinrum. Tidigare gick en försäljare med låda på magen i pauserna genom raderna och sålde godis. Utanför biografen finns skyltskåp med filmaffischer samt en baldakin ovanför entrédörrarna som väderskydd och uppmärksamhetsskapare. Insläpp Insläppet används bland annat för att se till så att alla har giltiga biljetter och för att kontrollera publikens ålder. I Sverige finns flera olika åldersgränser, som har införts undan för undan. En biografanställd kan bli bötfälld, eller få fängelse upp till sex månader, om personer som inte har åldern inne släpps in för att få se filmen eller förevisar film som inte har granskats av statens medieråd för folk under 15 år. Salonger I salongen finns sittplatser, filmduken och ett antal högtalare men dessutom projektionsgluggen från maskinrummet där ljuset kommer från projektorn på väg till duken. Sittplatserna brukar vara placerade på ett lutande golv så att alla platser ska ha fri sikt fram till duken. Några få salonger har fortfarande THX klassificering, vilket ställer exakta krav på hur högtalarna är placerade, hur bra salongen är ljudisolerad, och hur stor duken är. Bildens storlek kan på vissa biografer ändras från maskinrummet genom att motoriserade eller handdrivna tygstycken blockerar delar av duken. Dessa tygstycken kallas dukmask. Flera biografer har mer än en salong knutna till varandra. Dessa kallas flerbiografer eller multiplex. Då försörjs salongerna från en foajé och en eller flera biljettkassor. Salongerna varierar i storlek från de minsta med 18 platser till riktigt stora på cirka 500 platser. Biografer med fler salonger ( i Sverige 2 - 18 salonger) har stadigt blivit fler och fler under de senaste 30 åren i takt med att biografbesöken minskat. Även mindre orter får nu biografer med flera salonger. Maskinrum Maskinrummet i en biograf är det rum där filmprojektorerna är placerade. Biografens maskinrum ligger mitt emot filmduken. Rummet är ljudisolerat så att projektorns ljud inte tränger ut i salongen. I maskinrummet arbetar biografmaskinisten. Hon eller han kan genom några små fönster se ut i salongen och på filmduken och kontrollera att filmvisningen fungerar utan anmärkning. Idag sker nästan all filmvisning digitalt, varför ingen separat maskinist behövs, filmerna startas från salongen eller via automatikens timer. De enda analoga filmvisningar som sker är visning av storfilmer i 70mm, då i Stockholm, Göteborg och Malmö. Bilder Se även Biografer i Sverige 16 mm film 35 mm film 70 mm film Bildformat (film) Biografdöden Film -- Film ur ett konstnärligt och socialt perspektiv Spelfilm Dokumentärfilm Animerad film Referenser Noter Källor Föreningen Svenskt Filmljud; Kortfattad svensk filmhistoria Vidare läsning Philippe BINANT, Au coeur de la projection numérique, Actions, 29, 12-13, Kodak, Paris, 2007. Charles S. SWARTZ (editor), Understanding digital cinema. A professional handbook, Elseiver, Oxford, 2005. Externa länkar Biografer


text: Allsvenskan, före säsongen 1981/1982 officiellt Division I i bandy, var tidigare beteckningen på Sveriges högsta division i bandy för herrar. Den första upplagan av Division I hade premiär den 6 januari 1931. Serien var oftast indelad i en norrgrupp och södergrupp, vilka de sista säsongerna var för sig bestod av åtta lag, som möte varandra två gånger, hemma och borta. Vissa säsonger har det varit fler lag och grupper i serien. Då norrgruppen och södergruppen var färdigspelade, vilket säsongerna 1987/1988–2006/2007 brukade ske kring jul eller nyår, gick de fyra högst placerade lagen i de båda serierna vidare och bildade Elitserien. Där möttes lagen i en enkelserie, och efter det var det dags för slutspel om svenska mästerskapet via kvartsfinaler, semifinaler och slutligen final. De lag som hamnade på platserna 5–8 i de båda grundserierna möttes istället i Superallsvenskan, som också var en enkelserie. I den gällde det främst att undvika att åka ur högsta divisionen, även om de två främst placerade lagen gick till slutspel om svenska mästerskapet. Den som åkte ur fick spela i näst högsta divisionen följande säsong. Mellan säsong 2004/2005 och säsong 2006/2007 gick de fyra främst placerade lagen till slutspel om svenska mästerskapet. Länge debatterades det att slopa systemet, och istället införa en enhetlig landsomfattande högsta division i Sverige vars spelprogram löper från premiären i början av november till slutspelet inleds i slutet av februari/början av mars. Så småningom började man alltmer planera detta, och den 17 mars 2006 beslutade Svenska Bandyförbundet att göra detta till verklighet. Säsongen 2006/2007 var en övergångssäsong mot en säsongslång landsomfattande högstadivision, efter att Sveriges högsta seriesystem i bandy sedan premiärsäsongen 1931 helt eller delvis varit geografiskt indelat. Den nya Elitserien startade säsongen 2007/2008, och Allsvenskan blev då Sveriges näst högsta division. Den 14 juni 2008 beslutade Svenska Bandyförbundet på sitt årsmöte att inför säsongen 2009/2010 minska ner Allsvenskan från tre 10-lagsserier till två 12-lagsserier, fortfarande geografiskt indelade. Sedan säsongen 2017/2018 spelas hela grundserien i Allsvenskan i en landsomfattande division i 22 omgångar mellan 16 lag. Spår av den gamla regionsindelningen finns dock kvar då det är dubbelspel mot egna gruppen och enkelspel mot andra gruppen. Vinnaren kvalificerar sig direkt för spel i Elitserien nästa säsong, medan lag 2–3 får spela kvalspel mot lag 12–13 i Elitserien. Allsvenska mästare 2021/2022 – Gripen Trollhättan BK 2020/2021 – Örebro SK Bandy 2019/2020 – IK Tellus 2018/2019 – Åby/Tjureda IF 2017/2018 – Frillesås BK 2016/2017 – Norra: Ljusdals BK Södra: IFK Motala 2015/2016 – Norra: Ljusdals BK Södra: Nässjö IF 2014/2015 – Norra: Katrineholm Värmbol BS Södra: Gripen/Trollhättan BK 2013/2014 – Norra: Tillberga Bandy Västerås Södra: Gripen/Trollhättan BK 2012/2013 – Norra: Örebro SK Bandy Södra: Gripen/Trollhättan BK 2011/2012 – Norra: Ljusdals BK Södra: IFK Motala 2010/2011 – Norra: Kalix BF Södra: Gais Bandy 2009/2010 – Norra: Tillberga Bandy Västerås Södra: IF Boltic 2008/2009 – Norra: Haparanda Tornio BF Mellersta: Tillberga Bandy Västerås Södra: Gais Bandy Skyttekungar 2018/2019 – Jonas Pettersson, Ljusdals BK, 55 mål 2017/2018 – Jonas Pettersson, Ljusdals BK, 46 mål 2016/2017 – Jonas Pettersson, Ljusdals BK, 51 mål 2015/2016 – Robert Karlsson, Lidköpings AIK, 50 mål 2014/2015 – Tony Eklind, Gripen/Trollhättan BK, 73 mål 2013/2014 – Lukas Persson, IK Tellus, 57 mål 2012/2013 – Lasse Karlsson (bandyspelare), Gripen/Trollhättan BK och Fredrik Brandin, Frillesås BK, 51 mål vardera 2011/2012 – Tobias Björklund, Ljusdals BK, 53 mål 2010/2011 – Tobias Björklund, Ljusdals BK, 56 mål 2009/2010 – Alexander Mayborn, Gripen/Trollhättan BK, 45 mål 2008/2009 – Miko Rytkönen, Haparanda Tornio BF, 58 mål Se även Elitserien i bandy Division 1 i bandy Säsonger Källor


text: Elitserien i bandy kallades säsongerna 1987/1988–2006/2007 fortsättningsserien i den högsta serien i svenskt seriespel i bandy för herrar. Den svenska bandysäsongens högsta seriespel för herrar började tidigare med Allsvenskan, som startade i november och var indelad i södra och norra serien. Efter slutspelad allsvensk serie kring årsskiftet gick de fyra högst placerade lagen i de båda serierna vidare och bildade därmed Elitserien. De övriga lagen fick spela i Superallsvenskan och kunde därifrån återkomma till finalspelet. Lagen i Elitserien möttes i en enkelserie och senare i SM-slutspel i kvartsfinaler, semifinaler och slutligen final. Lag 5–8 fick dock först spela åttondelsfinaler mot lag 1–4 i Superallsvenskan. Elitserielagen fick då i tur ordning välja sina motståndarlag. Seriesegrare Allsvenskan i bandy Återkommande sportevenemang med premiär 1988 Upplösningar 2007


text: Årets herrspelare i svensk bandy är en utmärkelse som tilldelas en framstående spelare inom svensk bandy. Priset delas ut av Svenska Bandyförbundet årligen sedan säsongen 1963/1964. Årets herrspelare genom åren Not: Föreningen som anges är den som spelaren tillhörde aktuell säsong. 1964 – Bernt "Bempa" Ericsson, Falu BS 1965 – Gunnar Ring, Örebro SK 1966 – Ulf Fredin, IK Sirius BK 1967 – Leif Sveder, IF Göta 1968 – Ulf Fredin, IK Sirius BK 1969 – Bernt "Bempa" Ericsson (2), Falu BS 1970 – Torbjörn Ek, Ljusdals BK 1971 – Bernt "Bempa" Ericsson (3), Falu BS 1972 – Håkan Ohlsson, Katrineholms SK 1973 – Bernt "Bempa" Ericsson (4), Falu BS 1974 – Bernt "Bempa" Ericsson (5), Falu BS 1975 – Stefan Johansson, Ljusdals BK 1976 – Sören Boström, Västanfors IF BK 1977 – Bengt "Pinnen" Ramström, IF Boltic 1978 – Torbjörn Ek, Västerås SK 1979 – Bengt "Pinnen" Ramström (2), IF Boltic 1980 – Per Togner, IF Boltic 1981 – Mats Carlsson, IF Boltic 1982 – Bengt "Pinnen" Ramström (3), IF Boltic 1983 – Ola Johansson, IF Boltic 1984 – Anders Bridholm, IF Boltic 1985 – Anders Bridholm (2), IF Boltic 1986 – Patrick Johansson, Vetlanda BK 1987 – Mikael Arvidsson, IFK Motala 1988 – Ola Johansson (2), Västerås SK 1989 – Hans Johansson, Västerås SK 1990 – Stefan "Lillis" Jonsson, Västerås SK 1991 – Jonas Claesson, Vetlanda BK 1992 – Jonas Claesson (2), Vetlanda BK 1993 – Ola Fredricson, IF Boltic 1994 – Per Fosshaug, Västerås SK 1995 – Mikael Forsell, IF Boltic 1996 – Jonas Claesson (3), Vetlanda BK 1997 – Hans Åström, Sandvikens AIK 1998 – Ola Fredricson (2), Västerås SK 1999 – Jonas Claesson (4), Hammarby IF 2000 – Jonas Claesson (5), Hammarby IF 2001 – Sergej Obuchov, Falu BS 2002 – Magnus Muhrén, Sandvikens AIK 2003 – Magnus Muhrén (2), Sandvikens AIK 2004 – Magnus Muhrén (3), Sandvikens AIK 2005 – Magnus Muhrén (4), Sandvikens AIK 2006 – Magnus "Kuben" Olsson, Edsbyns IF 2007 – Patrik Nilsson, Sandvikens AIK 2008 – Patrik Nilsson (2), Sandvikens AIK 2009 – Per Hellmyrs, Edsbyns IF 2010 – Andreas Bergwall, Dynamo Kazan 2011 – Andreas Westh, Bollnäs GoIF 2012 – Daniel Berlin, Sandvikens AIK 2013 – Daniel Andersson, Villa Lidköping 2014 – Christoffer Edlund, Sandvikens AIK 2015 – Johan Esplund, Västerås SK 2016 – David Karlsson, Villa Lidköping 2017 – Daniel Mossberg, Sandvikens AIK 2018 – Daniel Berlin (2), Sandvikens AIK 2019 – Johan Esplund (2), Villa Lidköping 2020 – Tuomas Määttä, Edsbyns IF 2021 – Erik Pettersson, AIK 2022 – Joel Broberg, Villa Lidköping 2023 – Erik Pettersson, Bollnäs GIF Se även Årets damspelare i svensk bandy Årets junior i svensk bandy Referenser Externa länkar Svenska Bandyförbundet - Årets Spelare (herr) Priser och utmärkelser instiftade 1964 Svenska bandypriser


text: Svenska bandyfinalen spelas årligen sedan 1907, numera normalt i mars. Det vinnande laget blir svensk mästare i bandy. Sedan 1977 avgörs damernas och herrarnas finaler på samma arena och samma veckoslut. Finalen avgörs i en enda match. Den spelas från och med 2018 – efter fem år i Solna och Stockholm – återigen på Studenternas IP i Uppsala, där den hade spelats sedan 1991. Tidigare återkommande finalplatser har framför allt varit Stockholms stadion och Söderstadion i Stockholm. Formatet med en enda final är något som innebandyn, med start 2002, och handbollen, med start 2005, tagit efter. Historik Svenska bandyfinaler har spelats sedan 1907 på herrsidan och sedan 1973 på damsidan. Det spelas numera även svenska finaler i bandy för juniorer, ungdomar, skolor, veteraner och så vidare. Finalspelet i de olika indelningsklasserna pågår i en vecka, och avslutades länge med damfinal på lördagen och herrfinal på söndagen. Från och med säsongen 2007/2008 spelades dock både herr- och damfinalen på lördagen, medan P-19-finalen spelades på fredagskvällen. Damfinalen spelades vid lunchtid på lördagen, följd av ICA-finalen för femteklassare i grundskolan, och därefter herrfinalen. Resterande ungdomsfinaler, det vill säga P-17 och F-17, spelades på söndagen. Inför säsongen 2009/2010 flyttades herrfinalen åter till söndagen, men inför säsongen 2014/2015 flyttades återigen herrfinalen till lördagen, och damfinalen till fredagen, samtidigt som en bronsmatch infördes på herrsidan. Förr om åren blev det omspel i finalen vid oavgjort resultat. På senare tid har detta ersatts av förlängning och eventuellt straffar. Straffar har dock ännu aldrig behövts. En gång har det hänt att mästerskapstiteln delats. Det skedde 1912 i herrklassen, den då enda existerande, när IFK Uppsala och Djurgårdens IF inte kunde spela om sin final på grund av det milda vädret. Åtta gånger har finalen spelats på sjöis: 1907, 1910, 1912, 1914, 1915, 1934, 1943 och 1949. På 1960-talet började man spela på konstis, innan dess var isen alltid naturligt frusen och beroende av kallt väder. Mellan 2013 och 2017 spelades finalen inomhus för att till finalen 2018 åter flytta ut till Studenternas IP. Från och med 1955 har det också spelats final om junior-SM och från och med 1973 om SM på damsidan. Med åren har man kommit att samordna dessa finaler med herrfinalen, så att evenemangen kan dra publik till varandra. Från 1991 och fram till 2012 spelades den svenska bandyfinalen på Studenternas IP i Uppsala. I november 2008 beslutades att finalen spelas där även 2010, 2011 och 2012. Göteborg hade uttryckt sin önskan, och det planerades bygge av en anläggning på Heden i Göteborg med plats för 30 000 åskådare. Den 31 mars 2011 klubbades beslutet att bandyfinalen från 2013 ska spelas på Friends Arena i Solna. Den 17 september 2014 meddelades att finalerna 2015–2017 ska spelas på Tele2 Arena. Den 8 maj 2017 meddelades att finalerna flyttas tillbaka till Studenternas IP. Kontraktet är skrivet för finalerna 2018–2021. I september 2023 beslutade Svenska Bandyförbundet att såväl herr- som dam- och ungdomsfinalerna 2024 spelas i ABB Arena i Västerås. Innan finalen flyttades till Studenternas IP 1991 spelades den 1990 på Rocklunda IP i Västerås, dit den flyttades från Söderstadion, där den spelades 1967–1989. Innan Söderstadion spelades finalen i många år, 1913–1965 med vissa undantag, på Stockholms stadion. Det historiskt sett främsta laget på herrsidan är Västerås SK med 21 SM-guld. Genom att ta titeln 1989 passerades IFK Uppsala som tidigare var mesta mästarna. Finaler, herrar Nedanstående publiksiffror gäller fram till 1971 endast för betalande åskådare, därefter totalpublik (betalande + fribiljetter). Högsta publiksiffran noterades 2013 på Friends arena i finalen mellan Hammarby IF och Sandvikens AIK, då 38 474 personer var på plats. För tittarsiffror på TV kan uppgifterna skilja sig åt mellan olika källor, beroende på vilken mätmetod som används. Källor: Anmärkningar Bronsmatch Bronsmatch har spelats en gång, 2015. Hammarby IF slog Villa Lidköping BK med 6–5 på tilläggstid inför 5 128 åskådare på Tele2 Arena. Finaler, damer Damernas finaler har spelats från och med 1973. Under ett par år innan dess spelades riksfinaler, som formellt inte hade SM-status. Mesta mästare Herrar Bland spelare har Sune Almkvist vunnit flest SM-guld. Han vann åren 1907–1920 11 SM-guld, spelandes för IFK Uppsala. Damer Bland spelare har två spelare vunnit 12 SM-guld vardera. De båda är Anna-Karin Olsson (mellan 1982 och 2004, spelandes både för IF Boltic och AIK) och Mikaela Hasselgren (spelande för AIK). Herr- och dammästare samma år Maratontabeller antal finaler Herrar Damer Finalplatser Albano, Brunnsviken, Stockholm (3 finaler) Boulognerskogen (Gavleån), Gävle Stockholms idrottspark Laduviken, Stockholm Norrköpings Idrottspark, Norrköping Perstorpsgölen, utanför Eksjö Recoverhallen, Uppsala (1 final) Rocklunda IP, Västerås Råstasjön, Råsunda Sandbäckstjärnet, Karlstad Stockholms stadion, Stockholm (50 finaler) Strömvallen, Gävle Studenternas IP, Uppsala (24 finaler) Söderstadion, Stockholm (23 finaler) Tingvalla IP, Karlstad Tunavallen, Eskilstuna Friends Arena, Solna (2 finaler) Tele2 Arena, Stockholm (3 finaler) Publikrekordet för svensk bandy sattes på Friends Arena den 17 mars 2013 då det var 38 474 åskådare på finalen mellan Hammarby IF och Sandvikens AIK. Damfinalerna har spelats i Stockholmsområdet och från 1991 Uppsala, utom 1973 och 1990 då de spelades i Västerås och 1975 och 1976 i Katrineholm. Numera spelas de på samma arena och antingen tidigare under samma dag som herrfinalen, eller föregående dag. Sjöisfinaler Åtta finaler har arrangerats på tillfrusna sjöar och åar, den senaste 1949. Eftersom sjöis kan vara osäker och ojämn och man numera har bra möjligheter till konstfrusna bandyplaner, lär det aldrig hända igen att man spelar finalen på sjöis. Den senaste finalen på sjöis gick av stapeln 1949, på Perstorpsgölen utanför Eksjö. Det kom uppskattningsvis mer än 17 000 åskådare, varav 14 809 betalade entré. 1907 – Gavleån, Boulognerskogen, Gävle 1910 – Albano-banan, Brunnsviken, Stockholm 1912 – Råstasjön vid Råsunda, Solna 1914 – Albano-banan, Brunnsviken, Stockholm 1915 – Albano-banan, Brunnsviken, Stockholm 1934 – Sandbäckstjärnet, Karlstad 1943 – Laduviken, Stockholm 1949 – Perstorpsgölen, Eksjö Inomhusfinaler Mellan 2013 och 2017 spelades finalen inomhus. De två första åren som finalen arrangerades inomhus, var man på Friends Arena i Solna, fotbollens nationalarena, och därefter var man på Tele2 Arena, som ligger närmare klassisk bandymark (Söderstadion, som har varit spelplatsen för 23 finaler, låg alldeles intill den plats där Tele2 Arena nu ligger). Anmärkningar Referenser Noter Allmänna källor svenskbandy.se – SM-finaler genom åren Externa länkar Bilder från svenska bandyfinalerna på Studenternas IP i Uppsala Svenska Bandyförbundet – Herrfinaler Svenska Bandyförbundet – Damfinaler Bandy i Sverige Lördag Bandy Söndag Återkommande sportevenemang i mars Återkommande sportevenemang med premiär 1907 Sportevenemang i Stockholm Sportevenemang i Uppsala


text: Detta är en lista över stora grabbar i bandy. Stora grabbar i bandy Nr 0 Sune Almkvist – IFK Uppsala Nr 1 Sven "Sleven" Säfwenberg – IFK Uppsala Nr 2 Gunnar Galin – IK Göta, AIK Nr 3 Gunnar Hyttse – Västerås SK Nr 4 Åke Nyberg – IK Göta, AIK Nr 5 Gustaf Bard – IK Sirius Nr 6 Birger Wejdeby – IFK Uppsala Nr 7 Einar Lindqvist – IFK Uppsala Nr 8 Algot Haglund – Djurgårdens IF, AIK Nr 9 Manne Johansson – Västerås SK Nr 10 Henry "Brinken" Klarqvist – Slottsbrons IF, IF Göta, Uddens IF, Sjödahlens IF Nr 11 Reinhold Lindberg – IK Sirius, IF Vesta, IFK Uppsala Nr 12 Martin Howander – IFK Uppsala Nr 13 Georg Johnsson – Västerås SK Nr 14 Einar Ask – IFK Uppsala, Sandvikens AIK Nr 15 Sigge Öberg – Hammarby IF Nr 16 John Larsson-Laurelli – Nässjö IF Nr 17 Hjalmar Klarqvist – Slottsbrons IF, Bollnäs GoIF Nr 18 Emritz Lindberg – Skutskärs IF Nr 19 Erik Jonasson – IF Göta Nr 20 Gunnar Jansson – IF Göta, Edsbyns IF Nr 21 Gösta Löwgren – IF Göta Nr 22 Erik Hansson, Kallur – IFK Rättvik Nr 23 Erik Eklund – Västerås SK BK Nr 24 Bernt Hellström – Västerås SK BK Nr 25 Sixten Jansson – IF Vesta, IFK Uppsala Nr 26 Bengt Larsson – IF Göta Nr 27 Arne Magnusson – SK Tirfing, Skutskärs IF Nr 28 Ragnar Nilsson – Slottsbrons IF Nr 29 Hilding Gustavsson – Reymersholms IK Nr 30 Edvard Andersson – Skutskärs IF Nr 31 Gösta Svensson – Nässjö IF Nr 32 Herman Jonasson – IF Göta, Edsbyns IF Nr 33 Nils "Nicke" Bergström – Nässjö IF Nr 34 Bertil Reuter – Västerås SK Nr 35 Henry Muhrén – Skutskärs IF Nr 36 Einar Tätting – IFK Rättvik Nr 37 Ture Vallo – Skutskärs IF, Västerås SK Nr 38 Bosse Nilsson – Skutskärs IF, Sandvikens AIK Nr 39 Ingvar Wasberg – Brobergs IF Nr 40 Rune Myhr – Brobergs IF Nr 41 Gustaf Danielsson – Brobergs IF Nr 42 Pontus Widén – Västerås SK Nr 43 Tage Sjöstrand – Västerås SK Nr 44 Erik Flodberg – Brobergs IF Nr 45 Leif Lindqvist – IK Huge Nr 46 Åke Igesten – Nässjö IF Nr 47 Folke Olsson – Brobergs IF Nr 48 Herbert Swartswe – Edsbyns IF Nr 49 Elof Johansson – Brobergs IF Nr 50 Evert Nilsson – Slottsbrons IF Nr 51 Åke "Plutten" Andersson – Hammarby IF Nr 52 Gunnar Zackrisson – Sandvikens AIK Nr 53 Alf Alfredsson – IF Göta Nr 54 Ragnar Lindberg – IK Sirius Nr 55 Nils "Nisse-Vitt" Andersson – Slottsbrons IF Nr 56 Einar Bergström – Västerås SK Nr 57 Bertil Bohlin – IFK Uppsala Nr 58 Adrian Brohlin – IFK Uppsala Nr 59 Harry Ericsson – IK Sirius BK Nr 60 Karl "Kalle" Funke, Slottsbrons IF, Nynäshamns IF, Noraskogs SK Nr 61 Arne Hansson – Skutskärs IF Nr 62 Birger Holmqvist – IK Göta Nr 63 Seth Howander – IFK Uppsala, Råsunda IS Nr 64 Georg Johansson-Brandius – IK Göta Nr 65 Erik Karlsson – Västerås SK Nr 66 Ruben Carlsson – IFK Uppsala Nr 67 Göte Karlström – Västerås SK Nr 68 Berhard Larsson – IF Göta Nr 69 Seth Månsson – IFK Uppsala Nr 70 Sven Nilsson – IK Sirius Nr 71 Henry Ohlsson – Västerås SK Nr 72 Russel Pettersson – IF Göta Nr 73 Eric Sköld – IF Linnéa Nr 74 Ivar Svanström – IK Sirius Nr 75 Hugo Söderström – IK Göta Nr 76 Harald Törnquist – Slottsbrons IF Nr 77 Henry Widing – IF Göta Nr 78 Louis Woodzack – IFK Uppsala Nr 79 Erik Flodin – Västerås SK BK Nr 80 Åke Mickelsson – Bollnäs GoIF Nr 81 Nils Hellström – Sandvikens AIK Nr 82 Hans Pettersson – Slottsbrons IF Nr 83 Olle Sääw – Örebro SK Nr 84 Martin Johansson – Bollnäs GoIF Nr 85 Karl-Erik Sjöberg – Bollnäs GoIF Nr 86 Ernst Hård – Forsbacka IK Nr 87 Orvar Bergmark – Örebro SK, AIK Nr 88 Yngve Palmqvist – Hammarby IF, IK Sirius Nr 89 Tage Magnusson – Örebro SK Nr 90 Tore Olsson – IFK Rättvik, IF Göta Nr 91 Olle Lindgren – Bollnäs GoIF/BF, AIK Nr 92 Jonny Lerin – IF Göta Nr 93 Rune Pettersson – Sandvikens AIK Nr 94 Uno Wennerholm – Nässjö IF, IF Göta, Tranås BoIS Nr 95 Sven Bergström – Örebro SK Nr 96 Elis Johansson – Edsbyns IF Nr 97 Paul Karlsson – Edsbyns IF Nr 98 Sven-Erik Broberg – Västanfors IF, IF Göta, Västerås SK, Hammarby IF Nr 99 Agard Magnusson – Sandvikens AIK Nr 100 Inge Cahlman – Skutskärs IF Nr 101 Sven-Åke "Majorn" Svensson – Slottsbrons IF Nr 102 Roy Berglöf – IF Göta Nr 103 Ove Eidhagen – Örebro SK, IK Sirius Nr 104 Sten Carlsson – Örebro SK, Nässjö IF Nr 105 Sven Olof Landar – Edsbyns IF Nr 106 Sture Strand – Skutskärs IF Nr 107 Karl-Erik Södergren – Örebro SK Nr 108 Tore Wikner – AIK, IK Sirius Nr 109 Torvald Åkerlöf – Forsbacka IK Nr 110 Gunnar Jansson – Västerås SK Nr 111 Gösta Kihlgård – Örebro SK Nr 112 Nils Wikman – Lesjöfors IF Nr 113 Sven-Åke Erixon – Örebro SK, IK Sirius Nr 114 Allan Arvidsson – Edsbyns IF Nr 115 Rune Sääf – trol. Fagersta AIK, Västanfors IF Nr 116 Gudmund Jernberg – Edsbyns IF Nr 117 Jörgen Forslund – Edsbyns IF Nr 118 Leif Fredblad – Gustavsbergs IF, Hammarby IF Nr 119 Ulf Fredin – IK Sirius Nr 120 Sigge Parling – IK Sirius, Forsbacka IK Nr 121 Lennart Backman – Katrineholms SK, AIK Nr 122 Curt Sedvall – Brobergs IF Nr 123 Roland Niva – Katrineholms SK Nr 124 Jens Lindblom – Hammarby IF, Ljusdals BK Nr 125 Kjell Jacobsson – Västanfors IF, AIK Nr 126 Lennart Ståhlberg – Edsbyns IF Nr 127 Kurt Nyberg – Edsbyns IF Nr 128 Göran "Dallas" Sedvall – Falu BS, Mjölby AI, Brobergs IF Nr 129 Åke Jansson – Katrineholms SK Nr 130 Jan "Habo" Johansson – Nässjö IF Nr 131 Rolf Jonsson – Edsbyns IF Nr 132 Sune Ericsson – IF Göta Nr 133 Gunnar Palmér – Ljusdals BK Nr 134 Gunnar Ring – Örebro SK Nr 135 Hans Nordin – Örebro SK Nr 136 Bernt "Bempa" Ericsson – Falu BS, IF Boltic Nr 137 Leif Sveder – IF Göta Nr 138 Matz Allan Johansson – Västerås SK, IF Vesta, Sandvikens AIK, IK Sirius Nr 139 Ove Almroth – Västerås SK Nr 140 Carl-Erik Askelöf – Falu BS, IK Sirius, Hammarby IF, Söderfors GoIF Nr 141 Jan Hermanson – Nässjö IF Nr 142 Örjan Modin – Ljusdals BK Nr 143 Jan-Eric Flink – Brobergs IF, Bollnäs GoIF, Sandvikens AIK Nr 144 Börje Andersson – Hammarby IF Nr 145 Håkan Persson – IK Sirius, Lesjöfors IF Nr 146 Bernt Örhn – Sandvikens AIK Nr 147 Benny Lennartsson – Örebro SK Nr 148 Sören Andersson – Örebro SK Nr 149 Håkan Spångberg – Västerås SK, Hälleforsnäs IF Nr 150 Torsten Sparv – Tranås BoIS Nr 151 Leif Wasberg – Edsbyns IF, Brobergs IF Nr 152 Lage Nordén – Ljusdals BK, Bollnäs GoIF Nr 153 Hans Carpman – Katrineholms SK Nr 154 Torbjörn Ek – Ljusdals BK, Västerås SK, IFK Kungälv Nr 155 Håkan Sundin – IK Sirius, Brobergs IF, Edsbyns IF, IFK Stockholm Nr 156 Bengt Eriksson – Bollnäs GoIF, Ljusdals BK, IFK Vänersborg Nr 157 Håkan Ohlsson – Katrineholms SK, Värmbols GoIF, IFK Vänersborg Nr 158 Per Jagbrant – Köpings IS, Värmbols GoIF Nr 159 Kjell Österberg – Katrineholms SK Nr 160 Tommy Axelsson – Katrineholms SK Nr 161 Benny Söderling – Hammarby IF, Essinge IK Nr 162 Claes-Håkan Asklund – Västerås SK, Tillberga IK Nr 163 Jan-Ivar Ekberg – IFK Nora, Örebro SK Nr 164 Lars-Göran Lindqvist – IFK Kungälv, Nässjö IF Nr 165 Tommy Nordenek – Kungälvs SK, IFK Kungälv, IFK Vänersborg Nr 166 Jan Ericsson – Falu BS Nr 167 Lars Olsson – Sandvikens AIK Nr 168 Göran Johansson – Villa BK Nr 169 Sören Boström – Västerås SK, Västanfors IF BK Nr 170 Björn-Olof Forsberg – Västerås SK, IF Boltic Nr 171 Håkan Karlsson – Bollnäs GoIF, Edsbyns IF Nr 172 Bengt "Pinnen" Ramström – Örebro SK, IF Boltic Nr 173 Lars-Ove Sjödin – Örebro SK, Västerås SK Nr 174 Jan Berlin – IK Sirius Nr 175 Stefan Karlsson – IF Boltic, Vetlanda BK, Brobergs IF Nr 176 Lars Ångström – Ale/Surte SK, IF Boltic Nr 177 Mikael Arvidsson – Villa Lidköping BK, IFK Motala Nr 178 Ola Johansson – IF Boltic, Edsbyns IF, Västerås SK Nr 179 Per Togner – IF Boltic, Vetlanda BK, IF Karlstads-Göta Nr 180 Thomas Fransson – Selånger SK, Vetlanda BK, Hälleforsnäs IF Nr 181 Bengt Carlsson – IF Boltic Nr 182 Anders Söderholm – Edsbyns IF, Sandvikens AIK Nr 183 Christer Kjellqvist – Villa Lidköping BK, IK Sirius Nr 184 Mats Carlsson – IF Boltic Nr 185 Hans Johansson – Edsbyns IF, Västerås SK Nr 186 Joe Lönngren – Edsbyns IF Nr 187 Anders Bridholm – Villa Lidköping BK, IF Boltic Nr 188 Björn Tömmernes – IF Boltic Nr 189 Kenth Hultqvist – IF Boltic, Vetlanda BK Nr 190 Patrick Johansson – Vetlanda BK, Selånger SK Nr 191 Per-Olof Petersson – IFK Motala Nr 192 Peter Olsson – IF Boltic Nr 193 Örjan Gunnarsson – IF Boltic Nr 194 Per Lennartsson – Vetlanda BK Nr 195 Kent Edlund – IFK Motala, Vetlanda BK Nr 196 Stefan "Lillis" Jonsson – Ljusdals BK, Västerås SK, Hammarby IF Nr 197 Per Fosshaug – IFK Vänersborg, Falu BS, Västerås SK, Sandvikens AIK, Tillberga Bandy Västerås Nr 198 Mikael Forsell – Villa Lidköping BK, IF Boltic Nr 199 Kjell Kruse – IF Boltic Nr 200 Kjell Berglund – IF Boltic Nr 201 Stefan Åkerlind – Sandvikens AIK Nr 202 Jonas Claesson – Vetlanda BK, Hammarby IF Nr 203 Ola Fredricson – Nässjö IF, IF Boltic, Västerås SK Nr 204 Niclas Johannesson – IF Boltic, IFK Kungälv Nr 205 Pontus Sundelius – Vetlanda BK Nr 206 Roger Karlsson – IFK Motala, Västerås SK Nr 207 Göran Rosendahl – Västerås SK, Hammarby IF, IK Sirius Nr 208 Hans Åström – Bollnäs GoIF, Sandvikens AIK Nr 209 Patrick Sandell – Vetlanda BK, IFK Motala, Hammarby IF Nr 210 Gert Johansson – Vetlanda BK Nr 211 Marcus Bergwall – IF Boltic, Hammarby IF Nr 212 Jonas Holgersson – Västerås SK BK, Hammarby IF Nr 213 Patrick Södergren – Bollnäs GoIF, IF Boltic, Sandvikens AIK Nr 214 Niklas Spångberg – Sandvikens AIK Nr 215 Magnus Muhrén – Sandvikens AIK Nr 216 Andreas Bergwall – IFK Kungälv, Västerås SK, Tillberga Bandy Västerås, Hammarby IF Nr 217 Michael Carlsson – Västerås SK Nr 218 Ted Andersson – Västerås SK Nr 219 Lars Gustafsson – Västerås SK Nr 220 Henrik Hagberg - Sandvikens AIK Nr 221 Anders Östling - Sandvikens AIK, Västerås SK Nr 222 Daniel Kjörling - Sandvikens AIK, Västerås SK Nr 223 Daniel Eriksson - Sandvikens AIK Nr 224 Andreas Eskhult - Hammarby IF, IK Sirius Nr 225 Stefan Erixon - Hammarby IF Nr 226 Stefan Söderholm - Sandvikens AIK Nr 227 Andreas Westh - Bollnäs GoIF, Sandvikens AIK Nr 228 Magnus Olsson - Edsbyns IF Nr 229 Daniel Liw - Edsbyns IF Nr 230 Anders Svensson - Edsbyns IF Nr 231 Anders Bruun - IFK Motala, Västerås SK BK Nr 232 Daniel Välitalo - Kalix BF, Edsbyns IF Nr 233 Daniel Mossberg - Sandvikens AIK Nr 234 David Karlsson - Eskilstuna BS, Vetlanda BK, Hammarby IF, Villa Lidköping BK Nr 235 Patrik Nilsson - Söderfors GoIF, Sandvikens AIK, Hammarby IF, Bollnäs GoIF Nr 236 Johan Esplund - Otterbäckens BK, IF Boltic, Villa Lidköping BK, Västerås SK BK Nr 237 Per Hellmyrs - Edsbyns IF, Bollnäs GoIF Nr 238 Olov Englund - Kalix BF, Hammarby IF Nr 239 Daniel Andersson - Nässjö IF, Villa Lidköping BK Nr 240 Hans Andersson - Edsbyns IF Nr 241 Daniel Burvall Jonsson - Brobergs IF, Edsbyns IF Nr 242 Jonas Edling - Edsbyns IF Nr 243 Daniel Berlin - Söderfors GoIF, Sandvikens AIK, Bollnäs GoIF Nr 244 Christoffer Edlund - Vetlanda BK, Sandvikens AIK Nr 245 Linus Pettersson - Sandvikens AIK Nr 246 Erik Säfström - Örebro SK, Sandvikens AIK Nr 247 Adam Gilljam - Brobergs IF, Hammarby IF Se även Lista över bandyspelare Stora tjejer i bandy Svenska bandyförbundet Referenser Bandyspelare Listor över idrottare Listor över svenskar


text: Sveriges förbundskapten i bandy är en heltidsanställd idrottsledare och tränare för Sveriges bandylandslaget. Svenska Bandyförbundet inrättade förbundskaptensposten år 1961. Innan dess hade tränare utsetts för varje landskamp eller turnering. I Sverige finns två förbundskaptener i bandy, en för herrlandslaget och en för damlandslaget. Sveriges förbundskaptener (Kaptensbytena sker vanligtvis mellan bandysäsongerna.) Herrlandslaget 1961–65 – Torsten Tegbäck 1965–68 – Uno Wennerholm 1968–73 – Walter Jagbrant 1973–75 – Curt Einarsson 1975–77 – Matz Allan Johansson 1977–85 – Håkan Sundin 1985–86 – Bengt Eriksson 1986–87 – Peder Emanuelsson 1987–89 – Curt Einarsson 1989–93 – Rolf Käck 1993–94 – Torbjörn Ek 1993–95 – Leif Klingborg 1995–99 – Stefan Karlsson 1999–05 – Kenth Hultqvist 2005–09 – Anders Jacobsson 2009–13 – Franco Bergman 2013–15 – Jonas Claesson 2015–19 – Svenne Olsson 2019–2022 Micke Carlsson 2022- Mattias Sjöholm Källor: Förbundskaptener för svenska damlandslaget 1975–1992 – Ann Elefalk, Hägersten Hans Bergman, Sandviken 1994–2000 – Hans Jeppsson, Stockholm 2000–02 – Miska Suves, Stockholm 2002–04 – Jens Alftin, Bollnäs 2004–08 – Roger Jakobsson, Enebyberg 2008–12 – Oscar Pettersson, Sollentuna 2012–13 – Jörgen Fröberg och Håkan Larsson 2013–14 – Jörgen Fröberg, Härnösand 2014–16 – Anna Jepson och Anna Lundin 2016–Magnus Nordin Källor: Referenser Bandy i Sverige


text: ''Detta är en lista över skyttedrottningar i svensk bandy. Se även Lista över skyttekungar i svensk bandy Externa länkar Svenska Bandyförbundet - Skyttedrottningar Bandy i Sverige Skyttedrottningar i svensk bandy Skyttedrottningar i bandy