text: World Cup i bandy () är en bandyturnering för klubblag från hela världen, som spelas årligen under ett veckoslut i oktober. Spelplatser Från och med starten 1974 och fram till 2008 spelades turneringen alltid i Ljusdal. Under 2008 års turnering flyttades semifinalerna och finalen till Edsbyn på grund av mildväder och dåliga isförhållanden. Därefter spelades turneringen i Sandviken från 2009. Från och med 2020 var turneringen tänkt spelas vartannat år i Sverige, och vartannat år i Ryssland. 2020 och 2021 ställdes turneringen in på grund av Coronapandemin och dess följder. Sedan 2003 spelas även en damturnering i Edsbyn. I Bollnäs spelar herrjuniorerna Mini World Cup sedan 1986. Turneringen Turneringen startar under vanligtvis under en torsdag och spelas sedan i dagarna fyra fram till söndagen. Matcher spelas under olika tider på dygnet, även nattetid. Turneringens namn Turneringens namn har varierat genom åren: Sedan 1980 har dock alltid World Cup funnits med, och detta kallas turneringen vanligtvis. 1974 - "DAF-cupen" 1976 - "DEX-cupen" 1980 - "Dex World Cup" 1984 - "World Cup Ljusdal" 1986 - "SJ World Cup" då SJ blev huvudsponsor 1999 - "Ljusdal Cup" då cupen blev utan huvudsponsor 2004 - "Polar Bandy World Cup" 2005 - "ExTe World Cup" Historik I slutet av oktober 1974 spelades den första cupen, DAF-CUPEN. Upphovsmannen var Björn Swartswe, dåvarande tränare för Ljusdals BK. Swartswe hörde ett av Sven "Plex" Petterssons referat från Tiomila i orientering och tyckte att något liknande, det vill säga en stor tävling som inleder säsongen, borde bandyn också ha. Volvohandlaren Göran Sundell hjälpte Björn med kontakterna in på Volvo som nappade på idén och sponsrade cupen med DAF-bilar de första fem åren. Spelet utökades med tiden från tre till fyra dagar och från 2006 utökades turneringen från 4 till 5 gruppspelsgrupper, och antalet lag från 16 till 20. 2006 spelades gruppspelsmatcher även i Edsbyn Arena i Edsbyn. 2008 minskades återigen antalet lag från 20 till 16. Mitt under 2008 års turnering flyttades semifinalerna och finalen till Edsbyn på grund av mildvädret och dåliga isförhållanden. Efter hot om bojkott från flera topplag i Sverige och Ryssland meddelade Internationella bandyförbundet i januari 2009 att man krävde att turneringen redan från och med 2009 skulle spelas inomhus, för att kunna garantera bra is. I maj 2009 meddelades att 2009 och 2010 års turneringar skulle spelas inomhus, i Göransson Arena i Sandviken, och genom ett samarbete mellan Internationella bandyförbundet, Ljusdal och Sandviken slöts senare en överenskommelse om att turneringen skulle spelas i Sandviken tills Ljusdal fått en inomhushall och återigen kunde arrangera cupen, med målet att det till 2011 års turnering skulle finnas en bandyhall i Ljusdal. När ingen hall fanns där skrev Sandviken ett kontrakt med FIB om att få anordna cupen 2011, 2012 och 2013. Ljusdal tilläts söka cupen 2014 om det då funnits hall att spela i på orten. Till 40-årsjubileet 2014 erbjöds Ljusdals IF, trots avsaknaden av inomhushall, att arrangera turneringen men tackade nej i mitten av augusti det året eftersom man menade att det hade behövts mer tid för att planera jubileet. Även de kommande åren spelades turneringen i Sandviken. I mars 2020 meddelades att turneringen i fortsättningen skulle avgöras i Sverige respektive Ryssland vartannat år. 2020 års turnering förlades till Krasnojarsk och var tänkt att spelas 17–20 december 2020, men ställdes in på grund av Coronapandemin. I maj 2021 meddelades att även 2021 års herrturnering skulle ställas in på grund av kollision med världsmästerskapet i Irkutsk, som flyttats till oktober på grund av pandemin. Utveckling Till den första upplagan hade man svårt att få ihop fullt antal lag, det vill säga 16 stycken. Bandyledare runt om i Sverige hade svårt att se nyttan av att spela bandy mitt i natten. En del tog dock cupen mycket seriöst och såg en rejäl chans att spela ihop laget på fullstor plan medan andra såg cupen mindre seriöst och mer som ett festligt avbrott i uppladdningen inför serieallvaret. I dag I dag är det många fler än de 16 lag som får vara med som vill vara med, och vissa år har man också spelat en så kallad B-turnering för lag från länder som USA, Kanada, Ungern och Nederländerna. Vinnare genom åren Herrar Damer Veteraner Resultat 2012 - Maratontabell Maratontabell enligt den gamla World Cup-organisationens poängberäkning, där en vinst ger två poäng och en oavgjord match ger en poäng. Totalt har 85 olika klubbar varit representerade i turneringen. Säsongerna 1974/1975-2016/2017 Pos = Position; Säs = Säsonger; S = Spelade matcher; V = Vunna matcher; O = Oavgjorda matcher; F = Förlorade matcher; GM = Gjorda mål; IM = Insläppta mål Källor Externa länkar World Cup i bandy Svenska Bandyförbundet - Tidigare segrare


source: wikipedia

text: Detta är en lista över Stora Tjejer i bandy. Utmärkelsen "Stor Tjej" motsvarar herrsidans Stor Grabb, se Stora grabbars och tjejers märke. Stora tjejer i bandy Anki Andersson - IK Göta Lena Lundin - IFK Kungälv Bandy Damlaget, IK Göta, Stångebro BK Mainy Norling - IK Göta Gunilla Ekeling - IK Göta Anna Wall - IF Boltic Damlaget Lena Larsson - IF Boltic Damlaget Helena Lundström - Sandvikens AIK Damlaget Tina Eriksson - IF Boltic Damlaget Ingela Bergqvist - IF Boltic Damlaget, IK Göta Eva-Lena Brattén - IF Boltic Damlaget Lena Kraméus - Västerstrands AIK Anna Olsson - AIK Bandy Dam Karin Redelius - IK Göta Ulrika Fröberg - Härnösands AIK Damlaget, AIK Bandy Dam Marita Säll - Ljusdals BK Damlaget, IF Boltic Damlaget, Västerstrands AIK, IK Göta Marie Halvarsson - Västerstrands AIK Anette Andersson - Kareby IS Damlaget, Västerstrands AIK Anna Andersson - Kareby IS Damlaget, Västerstrands AIK Eva Palm - AIK Bandy Dam, IK Göta, Edsbyns IF Damlaget Malin Heed - Västerstrands AIK Anna Klingborg - AIK Bandy Dam, Sandvikens AIK Johanna Pettersson - Sandvikens AIK Emma Kronberg - Västerstrands AIK Anna Jepson - AIK Bandy Dam, Sandvikens AIK Åsa Boström - AIK Bandy Dam, Västerstrands AIK Anna Lundin - Västerstrands AIK, Sandvikens AIK Mikaela Hasselgren - AIK Bandy Dam, Sandvikens AIK Petra Lindefors - Västerstrands AIK Linda Odén - Sandvikens AIK Maria Sverin - Sandvikens AIK Johanna Karlsson - Tranås BoIS Sofia Rådman - Sandvikens AIK Elin Sandgren - Kareby IS Sandra Carlsson - Kareby IS Frida Erlandsson - AIK Kristina Sigfridsson - IFK Nässjö Sigrid Simonsson - IFK Nässjö Hanna Dahlström - Kareby IS Lovisa Elovsson - AIK Camilla Johansson - Kareby IS Malin Andersson - Skutskärs IF Anna Widing - AIK Se även Lista över stora grabbar i bandy Källor Bandyspelare Stora tjejer i bandy Stora tjejer i bandy


text: Division 1 i bandy är en bandyserie i Sverige. Den var Sveriges högsta serie på herrsidan säsongerna 1931-1980/1981, näst högsta division säsongerna 1981/1982-2006/2007 och tredje högsta divisionen sedan säsongen 2007/2008. Fram till säsongen 1981/1982 hette Sveriges andra division i bandy Division II. Division I var de sista åren som Sveriges andradivision uppdelad i fyra regionala grupper, Norra, Södra, Västra och Östra, med vanligtvis ungefär 8 lag i varje serie. Inför säsongen 2007/2008, då serien blev Sveriges tredjedivision, minskades den till sex 10-lagsserier. Säsongen 2009/2010 delades serien in i fyra 10-lagsserier. Från och med vintern 2013 kommer det vara fem division 1-serier igen. Referenser Fotnoter


text: Med position avses i detta sammanhang vilken utgångsposition en spelare har i lagets formation på planen, i första hand i lagsporter. Den faktiska positionen kan skilja sig från match till match samt lag till lag, beroende på taktik och strategi. Det har över åren funnits många olika benämningar på dessa positioner; några av dessa tas upp i denna artikel. Moderna positioner Back Backar, eller försvarsspelare, ingår i den lagdel som benämns back- eller försvarslinje, och som har den bakre utgångspositionen i laget. Positioner: Högerback, mittback, vänsterback. Backarnas uppgift i exempelvis modern bandy, fotboll och ishockey är inte bara att förhindra målchanser och mål för motståndarna, utan även att delta i lagets anfallsspel, exempelvis vid kontringar. Backar är ofta pådrivare och i många lägen även de som styr både försvars- och anfallsspel. Mittbackarna i fotboll är ofta storväxta, för att användas både i försvar och vid anfall i "fasta" situationer, det vill säga där bollen skjuts från ett bestämt läge, till exempel vid frispark eller hörna. Därmed är mittbackar ofta skickliga i "huvudspelet" det vill säga, förmågan att nicka bollen. Ytterbackarna följer ofta med i lagets anfall, och finns ofta med i avslutssituationer på sista tredjedel av planen. Genom att jämföra hur specifika spelare (framgångsrikt) agerat i olika spelsituationer kan man procentuellt utröna huruvida en viss spelare bör ges prioritet i anfalls- eller försvarsspel. Vad gäller backar är de generellt sett så kallade 40/60-spelare, där den första siffran anger procentenheter deltagande i anfallsspel, och den andra procentenheter deltagande i försvarsspel. Mittfältare Mittfältare (MF) är generellt 50/50-spelare, och har normalt uppgift att spela både försvarsspel och anfallsspel. Positioner: Högermittfältare, innermittfältare, central mittfältare, offensiv mittfältare, defensiv mittfältare, vänstermittfältare. Mittfältarna är länken mellan ett lags anfallsspel och försvarsspel, de defensiva mittfältarna ligger i en position strax framför backlinjen och försöker vinna tillbaka bollen så högt upp på mittplan som möjligt medan de offensiva mittfältarna ligger i position strax bakom anfallarna, understödjer dem med passningar samt fungerar som en "andra offensiv". Forward Forwardar eller forwards, även anfallsspelare, är de i laget som spelar längst fram och vars främsta uppgift är att göra mål. De kan också ha som uppgift att vara så kallad "target player" det vill säga ta emot och hålla uppe bollen tills resten av laget, främst då mittfältarna, kommer upp högre i planen. Positioner: Högerforward, högerinner, central forward, center, vänsterinner, vänsterforward. Trequartista (samt vänsterinner och högerinner) är en position som "släpande" forward med en position, och länken, mellan mittfält och forwardar. Trequartista refererar till den tredje fjärdedelen framåt på fotbollsplan, där spelaren befinner sig och rör sig under anfall, utanför det mer aktiva spelet spelet, för att plötsligt göra sig spelbar. Vanliga uppställningar Antal backar, mittfältare och anfallare exklusive målvakten: Bandy: 3-4-3, 3-5-2 och 4-5-1 Fotboll: 3-5-2, 4-3-3, 3-4-3, 4-5-1 och 4-4-2. Även kombinationer som 4-2-3-1 förekommer, och blir allt vanligare. Positioner i bandy Målvakt Libero Högerback Vänsterback Högerhalv Vänsterhalv Högermitt mittmitt Vänstermitt Högertopp mittopp Vänstertopp Positioner i basket Startuppställningen i ett basketlag består oftast av dessa fem positioner som är formade enligt en 2-1-2-modell: Point guard Shooting guard Small forward Power forward Center Point Guard: Oftast lagets kortaste spelare,samt den boll- och passningsskickligaste spelaren. Har traditionellt rollen som spelfördelare och den som för upp bollen i anfall efter att övriga spelare har intagit sina anfallspositioner. Shooting Guard: Normalt lagets bäste distansskytt och 3-poängsskytt. Small Forward: Lagets bäst allround forward, lång nog att befinna sig under korgen och bollskicklig för att kunna göra poäng både från under korgen och 3-poängslinjen. Power Forward: En fysisk stark spelare som måste kunna vinna närkamper under korgen samt fånga och göra poäng på returer. Skall dessutom vara snabb nog för att kunna ta sig in under korgen för att göra poäng. Center: Normalt den längste spelaren i laget som skall kunna ta emot passningar under korgen för att göra poäng. Viktig returtagare. Positioner i handboll De vanligaste kombinationerna av anfallsposition / försvarsposition Målvakt Vänstersexa / vänsteretta Vänsternia / vänstertvåa Mittnia / vänstertrea / högertrea Mittsexa / vänstertrea / högertrea Högernia / högertvåa Högersexa / högeretta Positioner i fotboll 2-3-5 Ett äldre spelsystem var tidigare ofta 2-3-5, och följande positioner – med fasta spelarnummer, enligt listan – användes tidigare både i bandy och fotboll: Målvakt Högerback Vänsterback Högerhalv Centerhalv Vänsterhalv Högerytter Högerinner Center/centerforward Vänsterinner Vänsterytter (8,10) Mittfältare/innermittfältare (5,6) Libero Med tiden försköts positionerna något och gjorde uppställningen mer defensiv. Centerhalven fick rollen som en tredje back, medan någon vänsterinner och högerinner backade ner på mittfältet och blev offensiva mittfältare. Ett arv från denna uppställning är att tröjnummer 9 ofta används för att beskriva en målskytt ("nummer nio"), medan "nummer 10" syftar på en defensiv forward eller offensiv mittfältare som har rollen som framspelare. 4-4-2 Spelsystemet 4-4-2 praktiserades av England när de vann Fotbolls-VM 1966 och blev då det dominerande spelsystemet i världen och följande positioner – med exempel på spelarnummer – praktiseras av många lag än i dag i fotboll: Målvakt Högerback Vänsterback Central mittfältare Mittback Mittback Höger mittfältare Central mittfältare Centerforward Forward Vänster mittfältare Spelarna i höger resp vänster mittfältspositionerna ska utefter sin kant stödja anfallet vid anfall och försvaret vid försvar. Referenser Spelsystem (fotboll) Noter Lagsport


text: Årets damspelare i svensk bandy är en utmärkelse som tilldelas en framstående spelare inom svensk bandy. Priset delas ut av Svenska Bandyförbundet årligen sedan säsongen 1973/1974. Årets damspelare genom åren 1974 – Birgitta Söderström, IK Göta 1975 – Carina Lloyd, Katrineholms SK 1976 – Gunilla Ekeling, IK Göta 1977 – Ann-Christine Andersson, Katrineholms SK 1978 – Lee Hedström, Lotorps IF 1979 – Gun Carlsson, Katrineholms SK 1980 – Lena Lundin, IK Göta 1981 – Lena Ekeling, AIK 1982 – Maria Karlsson, Grästorps Skol IF 1983 – Helena Lundström, Sandvikens AIK 1984 – Mainy Norling, IK Göta 1985 – Anna Wall, IF Boltic 1986 – Tina Eriksson, IF Boltic 1987 – Lena Larsson, IF Boltic 1988 – Ingela Bergqvist, IF Boltic 1989 – Eva-Lena Brattén, IF Boltic 1990 – Eva Dahlström, Västanfors IF 1991 – Helena Eriksson, Västerstrands AIK 1992 – Åsa Fredin, Västerstrands AIK 1993 – Lena Krameus, Västerstrands AIK 1994 – Camilla Röhl, AIK 1995 – Zoe Trender, AIK 1996 – Anna-Karin Olsson, AIK 1997 – Marie Halvarsson, Västerstrands AIK 1998 – Miska Suves, AIK 1999 – Eva Palm, IK Göta 2000 – Ulrika Fröberg, AIK 2001 – Anna-Karin Olsson, AIK 2002 – Åsa Fredin, Västerstrands AIK 2003 – Johanna Pettersson, Sandvikens AIK 2004 – Åsa Fredin, Västerstrands AIK 2005 – Johanna Pettersson, Sandvikens AIK 2006 – Emma Kronberg, Västerstrands AIK 2007 – Emma Kronberg, Västerstrands AIK 2008 – Johanna Pettersson, Sandvikens AIK 2009 – Linda Odén, AIK 2010 – Anna Lundin, AIK 2011 – Anna Lundin, AIK 2012 – Camilla Johansson, Kareby IS 2013 – Sandra Carlsson, Kareby IS 2014 – Emma Kronberg, Kareby IS 2015 – Linda Odén, AIK 2016 – Camilla Johansson, Kareby IS 2017 – Malin Persson, Västerås SK 2018 – Camilla Johansson, Kareby IS 2019 – Malin Persson, Västerås SK 2020 – Frida Rutqvist, AIK Bandy 2021 – Tilda Ström, Villa Lidköping BK 2022 – Tilda Ström, Villa Lidköping BK 2023 – Tilda Ström, Villa Lidköping BK Se även Årets herrspelare i svensk bandy Årets junior i svensk bandy Referenser Svenska Bandyförbundet - Årets Spelare (dam) Svenska bandypriser Priser och utmärkelser instiftade 1974


text: Årets bandyarena var en utmärkelse inom bandy i Sverige som delades ut varje år mellan 1990 och 2014, i slutet av bandysäsongen (så utmärkelsen utdelad 1990 avser alltså säsongen 1989/1990 och så vidare).. Utmärkelsen brukade utdelas i samband med den årliga Bandygalan i mars. Årets bandyarena utdelades mot bakgrund av de arrangemang som har hållits och hur det sportsliga har fungerat på arenan. Kritik som har riktats mot utmärkelsen på grund av själva arenabyggets kvalitet eller ekonomi riktas alltså mot aspekter som inte tas med i bedömningen när Årets bandyarena skall utses. Årets bandyarena 1989/1990- Studenternas IP, Uppsala 1990/1991 - Rocklunda IP, Västerås 1991/1992 - Rocklunda IP, Västerås 1992/1993 - Skarpe Nord, Kungälv 1993/1994 - Rocklunda IP, Västerås 1994/1995 - Jernvallen, Sandviken 1995/1996 - Jernvallen, Sandviken 1996/1997 - Jernvallen, Sandviken 1997/1998 - Jernvallen, Sandviken 1998/1999 - Zinkensdamms IP, Stockholm 1999/2000 - Tingvalla isstadion, Karlstad 2000/2001 - Rocklunda IP, Västerås 2001/2002 - Slättbergsbanan, Trollhättan 2002/2003 - Vänersborgs isstadion, Vänersborg 2003/2004 - Edsbyn Arena, Edsbyn 2004/2005 - Edsbyn Arena, Edsbyn 2005/2006 - Zinkensdamms IP, Stockholm 2006/2007 - Utmärkelsen ej utdelad 2007/2008 - ABB Arena, Västerås 2008/2009 - Arena Heden, Göteborg 2009/2010 - Göransson Arena, Sandviken 2010/2011 - Sparbanken Lidköping Arena, Lidköping 2011/2012 - Sapa Arena, Vetlanda 2012/2013 - Arena Vänersborg, Vänersborg 2013/2014 - Sparbanken Lidköping Arena, Lidköping Priset verkar inte delats ut efter 2014. Källor Svenska bandypriser Priser och utmärkelser instiftade 1990


text: Bernt "Bempa" Ericsson, född 5 maj 1942 i Falun, är en svensk tidigare bandyspelare. "Bempa" gjorde A-lagsdebut för Falu BS den 16 februari 1958 i en match mot Edsbyns IF. Han gjorde landslagsdebut den 26 januari 1963 i Nässjö och svarade då för två mål mot Finland. Totalt skulle det bli 109 landskamper och 8 VM-turneringar för "Bempa". I sex av de åtta VM-turneringarna har "Bempa" blivit framröstad i "världslaget" och medaljskörden blev fem silver och tre brons. Han var med och vann Rossijaturneringen 1974. "Bempa" spelade sju säsonger i näst högsta serien och 17 säsonger i högsta serien där de tre SM-gulden var höjdpunkten på karriären. Han utsågs till Årets Man i Svensk bandy fem gånger . Karriär 1957/1958 - 1958/1959 Falu BS 1959/1960 IK Huge 1960/1961 - 1974/1975 Falu BS 1975/1976 - 1978/1979 IF Boltic 1981/1982 - 1982/1983 Slottsbrons IF Meriter Landskamper: 109 SM-guld i bandy: 1971, 1974 och 1979 Skyttekung i Division I: 1965, 1966, 1967, 1973, 1974 Årets man i bandy: 1964, 1969, 1971, 1973 och 1974 13 år i följd framröstad som högerinner i "Årets lag" Stor grabb nr 136 Övrigt Ett känt citat från "Bempa" är hans svar på frågan om varför han valde bandy före ishockey: "Släng en bandyboll och en ishockeypuck framför en katt. Vad tror du katten väljer?" Han är på ett frimärke som Boltic-spelare. Källor Födda 1942 Svenska bandyspelare Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke Män Levande personer Idrottare från Falun


text: Bandyportfölj är ett inslag i svensk bandys supporterkultur. Det är en portfölj med termos med varm dryck, till exempel glögg eller kaffe som ofta är spetsad med alkohol. Bandyportföljen var ett etablerat inslag på 1950-talet och kanske även tidigare. Trots att väskorna ofta har innehållit alkohol har de accepterats på läktarna. I samband med att arenorna fått serveringstillstånd för alkohol har de börjat förbjudas, dels av affärsmässiga skäl men även av tillståndsskäl. En ljusbrun dokumentportfölj av strukturerat skinn med två ytterfickor kallas ofta "bandyportfölj" vid försäljning eftersom modellen varit vanlig hos bandysupportrar. År 2013 grundades en tidskrift som specialiserade sig på bandy och den fick namnet Magasinet Bandyportföljen. Tidningen har initierat priset Guldportföljen till de bästa spelarna i bandyns elitserie. Priset delas ut av elitseriens tränare och lagkaptener. Referenser Bandy i Sverige Supporterkultur


text: Här listas bandyklubbar i Sverige. Bandyklubbar Bandyklubbar i Sverige


text: Bandyklubba är den klubba som används av bandyspelare för att spela bandy. Bandyklubbor ska vara gjorda av trä eller annat likvärdigt material. Träklubbor har ofta en glasfiber-strumpa på sig. En bandyklubbas bredd får ej överstiga 7 cm med eller utan bindning. Längden på en bandyklubba mäts längs yttersidan av böjningen, och den får ej överstiga 127 cm. Normalt får en bandyklubba ej vara hookad men i rinkbandy tillåts en hook på maximalt 4 cm. Om en utespelare deltar i spelet utan att ha klubba, eller om någon del av klubban är trasig så ska denna utvisas. Bandyklubban bör nå användaren till navelhöjd med skridskor på och klubbladet i backen. Några märken: Boden Carbon & Composites consulting CCM RELEASE Hej ICE-Power Jofa KOSA Linds Sportklubba Mobäcken Tillverkas i Sjotorp Sirius SportEwa Vänersborgsklubban X-bend (Reebok) Källor Bandyklubbor


text: En bandyboll är en boll som det spelas bandy med. I Sverige finns även det "röda nystanet", som en poetisk benämning för bandybollen. Ursprungligen spelades bandyn oftast med en ishockeypuckliknande trätrissa, även om boll ibland också användes, men runt 1904–1905 slog bollen definitivt igenom och ersatte trätrissan för gott. Under stora delar av 1900-talet var bandybollen röd och bestod ytterst av lindat snöre. Senare blev höljet av plast för bättre hållbarhet och jämnhet, och färgen har ändrats till orange och senare cerise (rosa) för att synas bättre, även om orangea bollar fortfarande är tillåtna enligt internationella regler. Historik I början av 1930-talet startade Sven "Sleven" Säfwenberg tillverkning av rödfärgade bandybollar. Uppsalabon Säfwenberg var då känd som målvakt i IFK Uppsala och Sveriges llandslag. Gamla bollen Storlek: 60 millimeter i diameter. Vikt: 60 gram. Egenskaper: Mer fartfyllt spel. Ett spel som passar kvicka, tekniska spelare. Nya bollen Storlek: 62,4 millimeter i diameter. Vikt: 60 gram. Egenskaper: Långsammare spel. Syns bättre för läktarpubliken och tv-tittarna. Den nya bollen infördes säsongen 2002/2003 i Sveriges högsta division i bandy för herrar, då Allsvenskan. Kosa tillverkar även en boll som är 65 millimeter i diameter. Den används för seriespel i Finland, men har ännu inte (2002) godkänts i Sverige. Bollbråket 2002 Orsaken till de diskussioner som då uppstod var att Svenska Bandyförbundet tillät Västerås SK att spela med den mindre bollen på hemmaplan, vilket då upprörde de övriga lagens tränare. De svenska klubbarna enades i mitten av 2002 om att skrota den mindre bollen, för att göra sporten mer publik- och TV-mässig. Men Västerås ansåg att laget spelade bättre bandy med den lilla bollen och att den fortfarande var godkänd av Svenska Bandyförbundet, och laget spelade därför med den på Rocklunda IP. Fakta från Svenska Bandyförbundet Godkännande av bandybollar inför säsongen 2002/2003. Två bolltyper fick nu permanent nationellt godkännande. Svenska bandyförbundet tillkännagav i utsänd information den 5 augusti 2002 att två typer av bandybollar fått ett preliminärt nationellt godkännande. De bandybollar som detta gällde var Jofa-bollen (62,4 mm) och den cerisefärgade ryska bollen (63,8 mm). De matchtester på stor bana som genomfördes i samband med 2002 års Hamar Cup i Norge utföll så att båda dessa bolltyper fick ett permanent nationellt godkännande för seriespel till säsongen 2002/2003. Det innebär att följande bollar godkändes för seriespel till säsongen 2002/2003: Kosa 60 mm (liten boll) Jofa 60 mm (liten boll) Jofa 62,4 mm Ryska bollen 63,8 mm Arrangören ska före varje match visa tjänstgörande domare att denne förfogar över minst 20 godkända bollar enligt Tävlingsreglemente – arrangörens skyldigheter. Det bör observeras att det ej är tillåtet att blanda olika bollsorter i en och samma match. Övergång till rosa boll Vid herrvärldsmästerskapet i januari-februari 2005 i Kazan i Ryssland användes för första gången en rosa boll. I Elitserien används en rosa bandyboll som standard vid TV-sända matcher från och med säsongen 2007/2008. Den 2 september 2008 meddelade Svenska Bandyförbundet att den rosa bollen skulle bli standard vid TV-sända matcher från och med säsongen 2008/2009. Bandyboll inom populärkulturen Den svenska klubben Frillesås BK har en hejaramsa där bandybollen är inkluderad: Källor Externa länkar Boll Boll Bollar


text: Bandyns historia som organiserad sport sträcker sig från andra halvan av 1800-talet. Sportens föregångare utgörs av sporter som spelades i England och andra länder sedan åtminstone 1700-talet och framåt. År 1813 Okänt datum – I byn Bury on Fen i England i Storbritannien berättas om byns bandylag, som varit obesegrade i 100 år. 1875 Okänt datum – Den första kända reguljära bandymatchen mellan två Londonlag spelas i Crystal Palace i London i England i Storbritannien. Spelet kallas vid denna tid "hockey on the ice",. 1891 Okänt datum – National Bandy Association bildas i England i Storbritannien. Okänt datum – Bury on Fen BC spelar den första internationella matchen i Nederländerna. 1894 10–11 februari – I samband med världsmästerskapen i hastighetsåkning på skridskor i Stockholm i Sverige demonstrerar britten Charles Goodman Tebbutt ett bollspel på is kallat "bandy" som blivit mycket populärt. Ett svenskt bandylag bildas inom Stockholms gymnastikförening. 1895 December – Bandyspelet introduceras i Sverige av greve Clarence von Rosen. 1896 18 januari - Stockholms Hockeyklubb bildas i Sverige. 1897 Okänt datum – Nederländerna instiftar bandyförbund. Okänt datum – Ryssland utarbetar spelregler. 1901 12 februari – Den första organiserade svenska bandymatchen spelas i Stockholm på Nybrovikens is mellan Stockholms Hockeyklubb och Uppsala Hockeyklubb. Man har nio spelare i lagen och använder gummiboll. Stockholm vinner med 4–1. Okänt datum – Bandy införs på Nordiska spelens program. Uppsala Hockeyklubb vinner turneringen. 1902 Okänt datum – Världens första bandyserie anordnas av Svenska Bollspelsförbundet. Åtta lag deltar. 1904 Okänt datum – Hela 16 lag ställer upp i Nordiska spelen. Upsala Gymnasisters Hockeyklubb med Sune Almkvist vinner. Okänt datum – Svenska spelregler utarbetas. Trätrissan ersätts med en boll. 1905 Februari – Uppsala HK vinner bandyturneringen vid Nordiska spelen igen, genom att finalbesegra Djurgårdens IF. 1906 Okänt datum – Svenska Fotbollförbundet tar över bandyn från Svenska Bollspelsförbundet. Okänt datum – Bandy införs i Danmark. Okänt datum – Bandy blir det officiella namnet på sporten. Tidigare hade hockey dominerat. 1907 17 mars – Första SM i bandy avgörs. Uppsala IFK finalbesegrar Gefle IFK med 4–1. Mars – Det ryska laget Sankt Petersburger AEV gästar Sverige och ett första inofficiellt svenskt landslag reser till Helsingfors och spelar mot St Petersburg EV samt finska Polytekarna. Okänt datum – I södra Skandinavien spelas internationell bandy av Malmö Hockeyklubb och Københavns Skøjteløberforening. 1908 Okänt datum – Första finländska segern över ett svenskt lag. Polytekarna vinner över AIK. Okänt datum – Norge börjar spela sjumannabandy, och gör så fram till slutet av 1920-talet. Okänt datum – Leipziger Sportclub i Tyskland noteras för målrekord genom att besegra Charlottenburger Sportclub med 40-2. 1909 Februari – AIK vinner Nordiska spelens turnering och även Svenska mästerskapet. Okänt datum – Dansk Bandy Union bildas. Okänt datum – Det nystiftade Nordiska Bandyförbundet antar enhetliga regler. Okänt datum – Rörskridskorna slår igenom. 1912 25 februari – IF Ready besegrar Christiana HK med 11–2 i finalen när första norska mästerskapet spelas. 1913 Februari Ett Europamästerskap i bandy äger rum i Davos i Schweiz med 8 deltagande länder, dock inga nordiska. England vinner. AIK triumferar åter i Nordiska spelen. 2 mars – IFK Uppsala vinner SM-finalen i bandy med 2–1 över AIK då finalen för första gången spelas på Stockholms Stadion. 1914 Okänt datum – AIK tar hem den Balckska pokalen permanent genom att besegra IFK Helsingfors med 5-4. 1919 16 februari – IFK Uppsala bärgar sitt tionde svenska mästerskap efter finalvinst med 8–2 mot IK Göta från Stockholm. 23 februari – I den första landskampen mellan Finland och Sverige vinner Finland med 4–1 i Helsingfors. 1920 17 oktober – Norges Bandyförbund bildas. 1921 6 mars – Sirius detroniserar IFK Uppsala i Svenska mästerskapet och vinner finalen efter omspel med 5–2 på Stockholms stadion. 1922 25 februari – Första internationella dambandymatchen spelas mellan Kronprinsessans Hockeyklubb och Åbo Simklubb på Stockholms stadion. Februari – Norge deltar vid Nordiska spelen, och förlora semifinalen mot Sverige med 1–13. 1923 11 februari – Sverige besegrar Finland på bortaplan för första gången, då man vinner med 4–3. 25 februari – Västerås SK vinner sitt första svenska mästerskap genom vinst över IF Linnéa med 2–1 i finalen på Stockholms stadion. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet ad interim ser dagens ljus. 1925 22 februari – IK Göta vinner SM-finalen med 7–5 mot Västerås SK. 5 april – Svenska Bandyförbundet bildas i Stockholm, med Sune Almkvist som dess förste ordförande. 1927 6 februari – Första officiella landskampen mellan Sverige och Norge spelas i Oslo, och ger svensk seger med 3–1. 1928 Okänt datum – Birger Gustafsson tillträder som förbundssekreterare i Svenska Bandyförbundet. 1930 2 mars – SK Tirfing besegrar Djurgårdens IF med 1-0 i finalen av svenska mästerskapet på Stockholms stadion. Tävlingen bojkottas av sex klubbar, som i stället spelar en sexlagsserie. 1931 6 januari – Division I i Sverige startar med 16 lag indelade i två grupper, norr och söder. 1932 6 mars – IF Göta från Karlstad blir nytt svenskt mästarlag efter seger över Västerås SK med 3–2 i finalen på Stockholms stadion. 1933 Januari–februari – Mildvinter i Sverige 1932–1933 framtvingar Division I-spel i fyra fyralagsgrupper. 26 februari – IFK Uppsala blir svenska mästare efter finalvinst över IF Göta med 11–1 i finalen på Stockholms stadion. Okänt datum – Sven "Sleven" Säfwenberg får Svenska Dagbladets guldmedalj. 1934 11 mars – Slottsbrons IF blir svenska mästare för första gången, genom att vinna omspelsfinalen över IFK Uppsala med 6-0 på Sandbäckstjärnet i Karlstad. Okänt datum – Västerås högre allmänna läroverk vinner den första svenska Läroverksturneringen i bandy. 1936 1 mars – Sverige spelar tre landskamper på en och samma dag utan att använda spelare från Slottsbrons IF och Västerås SK, vilka samtidigt spelar SM-final, där Slottsbrons IF vinner med 2–1. 1939 Januari–februari – Ny omstrukturering av Division I, som spelas i fyra grupper om sex lag i varje samt semifinaler och final. ref name="Bandyhistoria 1920–1943"/> 5 mars – IF Huge blir svenska mästare för första gången, genom att vinna finalen mot Nässjö IF med 2–1 på Strömvallen i Gävle. 1940 11 februari – En landskamp på Stockholms stadion till förmån för Finlands röda kors blir en stor publik och ekonomisk succé under Finska vinterkriget. Sverige vinner mot Finland med 2–1. 1943 7 mars – Andra omspelsfinalen om svenska mästerskapet måste över en natt flyttas till Laduviken på Norra Djurgården i Stockholm. Västerås SK vinner över Bollnäs GIF med 3–0. Januari–februari – Sveriges Division I har inför säsongen återigen omorganiserats till 16 lag i två grupper. Okänt datum – Kvalspel införs i Sverige. 1944 20 februari – Skutskärs IF vinner sitt första svenska mästerskap genom att besegra Västerås SK med 2–0 i finalen på Stockholms stadion inför en över 20 000 åskådare. 1945 25 februari – Sandvikens AIK blir nytt svenskt mästarlag efter seger med 3–2 mot Slottsbrons IF i finalen på Stockholms stadion. 1946 Ett lag från Helsingfors besöker Sverige och möter Stockholms stadslag vid en dammatch. 1947 16 februari – Brobergs IF stiger fram som ett nytt svenskt mästarlag och besegrar Västerås SK med 4–2 i finalen på Stockholms stadion. 1948 Okänt datum – Ett lag från Stockholm besöker Finland och möter ett lag från Helsingfors vid en dammatch. 1949 27 februari –Nässjö IF vinner sitt första svenska mästerskap genom vinst mot Edsbyns IF med 7–1 i finalen på Perstorpsgölen utanför Eksjö. 1950 Januari–19 februari – I Sverige går Lesjöfors IF obesegrade genom Division II, och vinner alla fem seriematcherna med målskillnaden 46–0. Laget tar sig sedan vidare till Division I genom att besegra Västerstrands AIK med 2-0 och Ljusdals BK med 5-4 i kvalspelet. Okänt datum – Gunnar Galin efterträder Sune Almkvist som ordförande för 25-årsjubilerande Svenska Bandyförbundet. 1951 18 februari – Bollnäs GoIF vinner sitt första svenska mästerskap. 6 000 personer kommer inte in på Stockholms Stadion under finaldagen. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet får sitt första kansli på Sibyllegatan i Stockholm. Börje Tegfors blir sekreterare. 1952 26 januari – Den svenske bandyspelaren Gösta "Snoddas" Nordgren noteras för en framgång då han sjunger sången Flottarkärlek live i Sveriges Radio. 17 februari – Edsbyns IF blir svenska mästare för första gången genom att besegra IK Göta med 1–0 i omspelsfinalen på Stockholms stadion. 20–23 februari – Bandy blir uppvisningsgren vid Olympiska vinterspelen 1952 i Oslo. Sverige vinner turneringen före Norge och Finland. 1953 1 mars – Edsbyns IF blir svenska mästare för första gången genom att besegra Nässjö IF med 5–1 i omspelsfinalen på Stockholms stadion. 1954 14 februari – På grund av världsmästerskapet i ishockey, som spelas i Sverige detta år, flyttas bandyns omspelsfinal om svenska mästerskapet till Tunavallen i Eskilstuna, där Västanfors IF blir svenska mästare för första gången genom att besegra Örebro SK 2–1. 28 februari – Sverige vinner en inofficiell fyrnationsturnering i Moskva före Sovjetunionen och Finland, och i och med detta återupptas bandyutbytet mellan Sovjetunionen och Sverige. 1955 Januari–februari Sarg runt bandyplanen införs vid tävlingsmatcher i Sverige, med inspiration från Sovjetunionen. Seriespelet i Sverige över en miljon kronor svenska kronor i intäkter. 12 februari – Internationella Bandyförbundet bildas i Stockholm. 12 februari – Den första officiella landskampen mellan Sverige och Sovjetunionen spelas på Stockholms Stadion och slutar 2–2 inför en rekordpublik på 15 000 personer. 20 februari –Örebro SK inleder sin mästerskapsrad med att finalbesegra Edsbyns IF med 7–1 på Stockholms stadion. Okänt datum – Junior-SM instiftas. 1956 Januari – Tvådomarsystemet har premiär vid tävlingsmatcher i Sverige. 2 december – Världens första konstfrysta bandybana invigs på Rocklunda IP i Västerås. 1957 Januari – Måldomarna, som signalerat för mål, hörna och inkast, avskaffas i andradivisionen i Sverige från säsongen 1956–1957. 22 februari–3 mars – Första världsmästerskapet i bandy vinns av Sovjetunionen i Helsingfors. Finland kommer tvåa och Sverige kommer trea. Bara dessa tre lag deltar. I bandyhistoriens första världsmästerskapsmatch vinner Finland över Sverige med 4–3. December – Avbytarsystem införs inför säsongen 1957–1958. 26 december – Division I i Sverige börjar spelas med premiär på annandag jul. Okänt datum – Bandyungdomens teknikmärke instiftas. 1958 Februari – Debut för dubbellandskamper. 1959 22 februari –Skutskärs IF besegrar Västerås SK med 2–1 i finalen om svenska mästerskapet på Stockholms stadion. Publikrekordet 28 848 åskådare noteras under finalen. 1961 Okänt datum – Gunnar Galin avgår som ordförande för Svenska Bandyförbundet och efterträds av Gösta Ellhammar. 1962 18 februari – Edsbyns IF blir svenska mästare för tredje gången genom att vinna finalen mot IK Sirius med 3–2 på Stockholms stadion. Okänt datum – Ungdoms-RM instiftas. Okänt datum – Första svenska juniorlandslaget skapas. 1963 16 januari – Första allsvenska elljusmatchen spelas i Katrineholm. Katrineholms SK besegrar Lesjöfors IF med 4– 2 på Backavallen. 16–17 februari – Semifinaler vid svenska mästerskapet spelas för första gången. 24 februari – Vid världsmästerskapet i Sverige ser bland andra Sveriges kung Gustaf VI Adolf Sovjetunionen besegra Sverige med 8–0 i finalen på Stockholms Stadion. Okänt datum – Svenska Bandyförbundets kansli flyttas till Katrineholm. Tord Östman anställs som kanslichef. Okänt datum – Förbundskapten inrättas i Sverige och teknisk kommitté och PR-kommitté bildas. Okänt datum – Walter Jagbrant blir landslagstränare för Sverige. Okänt datum – IFK Kungälv blir Västsveriges första lag i Division I. 1964 Okänt datum – Arne Argus blir Svenska Bandyförbundets fjärde ordförande. Okänt datum – Elitdomarkår etableras i Sverige. 1965 Okänt datum – Utvisningsstraff på 5 och 10 minuter och hjälmtvång införs. Okänt datum – Bandyboken ges ut i regi av Arne Argus, Lennart Sveder och Tord Östman. 1966 November – Sveriges högsta division inleds för första gången i november. Okänt datum – Första nordiska mästerskapet för juniorer spelas. 1967 12 mars –Örebro SK besegrar IF Göta med 3–1 när svenska mästerskapets final för första gången spelas på Söderstadion i Stockholm. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet tillsätter en damkommitté. Okänt datum – Plastbollen godkänns. Okänt datum – Spark till egen klubba tillåts. 1968 16 februari – Sverige besegrar Sovjetunionen med 5–3 i Uppsala vid en vänskapslandskamp, och tar därmed första officiella segern över Sovjetunionen. Okänt datum – I Finland vinner Sverige juniorernas första världsmästerskap. 1969 9 mars –Katrineholms SK blir svenska mästare för första gången, då man besegrar Brobergs IF med 5–1 i finalen på Söderstadion i Stockholm, efter att slutspel om svenska mästerskapet efter seriespelet börjat spelas. Okänt datum – Utmärkelsen Årets bandyledare instiftas i Sverige. 1970 Okänt datum – Pontus Widén väljs till Svenska Bandyförbundets femte ordförande. 1972 18 januari –Sovjetunionen vinner den första upplagan av Rossijaturneringen, en turnering som spelas i Sovjetunionen. 27 februari – Lars Olsson noteras för målrekord i Division I i Sverige med 41 fullträffar. 18 mars– Finlands Bandyförbund bildas, efter att den organiserade bandyn i Finland tidigare arrangerats av Finlands Bollförbund. Okänt datum – Sverige vinner juniorvärldsmästerskapet i Norge. Okänt datum – Utmärkelsen Vinterns gentleman instiftas i Sverige. Okänt datum – Licens med försäkring blir obligatorisk i Sverige. 1973 11 februari – Med 41 fullträffar tangerar Bernt Ericsson Lars Olssons målrekord för seriespelet i Sverige. 22 februari – Nederländerna går med i Internationella bandyförbundet, som första nya land sedan förbundet bildades 1955. 24 februari – Sovjetunionen vinner i Moskva sin åttonde världsmästartitel. 10 mars –IK Göta vinner det första svenska mästerskapet för dame genom att besegra Katrineholms SK med 9–6 i finalen på Rocklunda IP i Västerås. 18 mars – Västerås SK blir svenska mästare för herrar genom att i finalen besegra Örebro SK med 4–1 på Söderstadion i Stockholm, och vinner därmed sitt 20:e svenska mästerskap. Okänt datum – Amerikanska softbollförbundet inleder samtal med Internationella bandyförbundet om spridning av bandysporten till USA. 1974 29 januari – Sverige vinner för första gången Rossijaturneringen. 17 mars – Falu BS blir svenska herrmästare för andra gången genom att finalslå Katrineholms SK med 3-0 på Söderstadion i Stockholm. Oktober – Premiär för World Cup i Ljusdal. Okänt datum – Sverige vinner ungdomsvärldsmästerskapet i Sovjetunionen. Okänt datum – Premiär för Europacupen. Okänt datum – Premiär för sommarbandyskola i Västerås. 1975 25 januari – Då Sverige besegrar Sovjetunionen med 3–1 vid världsmästerskapet i Finland är det första gången Sovjetunionen förlorar en världsmästerskapsmatch. Men Sovjetunionen vinner till slut världsmästerskapet 1975 ändå. 16 mars – Ljusdals BK blir svenska mästare genom att i finalen besegra Villa Lidköping BK med 8–4 på Söderstadion i Stockholm. Okänt datum – Konstisbanor invigs i Edsbyn, Falun, Köping, Linköping och Mölndal, och därmed uppgår antalet konstfrusna bandybanor i Sverige till 27. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet firar sitt 50-årsjubileum vid Sundbyholms slott. Okänt datum – Pojkvärldsmästerskapet spelas för första gången. 1976 Okänt datum – Första vetenskapliga konferensen genomförs i Moskva. Okänt datum – Bandy–softbollutbytet mellan Sverige och USA inleds. Okänt datum – Munskydd och ansiktsmask blir obligatoriskt för målvakter. Okänt datum – Avbytarantalet utökas till 2 + målvaktsavbytare. 1977 16 januari – Bernt Ericsson gör sin 100:e A-landskamp, Sverige–Sovjetunionen. 20 mars – Brobergs IF blir svenska herrmästare genom att finalslå Sandvikens AIK med 3–1 på Söderstadion i Stockholm. 1978 19 mars – Edsbyns IF blir svenska herrmästare genom att i finalen besegra Västerås SK med 6–3 på Söderstadion i Stockholm. 1979 4 februari – Sovjetunionen vinner världsmästerskapet i Sverige före Sverige och Finland. 18 mars – IF Boltic blir svenska herrmästare för första gången genom att besegra Brobergs IF med 7–4 i finalen på Söderstadion i Stockholm. December – Den första bandymatchen i USA spelas i Edina, Minnesota mellan Sveriges juniorlandslag och svenska klubblaget Brobergs IF. Okänt datum – Internationella bandyförbundet flyttar sitt kansli till Sverige. 1980 December – I USA bildas bandyklubben Minneapolis Bandolier. Okänt datum – Första damlandskampen mellan Sverige och Finland spelas, Sverige slår Finland med 14–3 i Kemi. Sveriges Lena Bäck, till vardags i IK Göta, gör tre mål. Okänt datum – Första internationella landslagsturneringen i bandy för damer spelas i Örebro. Sverige, Finland, Nederländerna och Norge deltar. Okänt datum – Ansiktsskydd blir obligatoriskt i Sverige för ungdomar upp till 17 år. Okänt datum – Bandy introduceras i Polen. Okänt datum – Pär Höcklert, IFK Motala utses till Årets bandyledare i Sverige. 1981 Januari–februari – Första bandyserien i USA spelas. Minneapolis Bandolier vinner och blir amerikanska mästare. 15 februari – Sverige blir i Chabarovsk i Sovjetunionen för första gången världsmästare, efter att Sovjetunionen vunnit alla tidigare turneringar starten 1957. 29 november – Måldomarna, som signalerat för mål, hörna och inkast, avskaffas i förstadivisionen i Sverige från säsongen 1981–1982. Okänt datum – Ansiktsskydd blir obligatoriskt i Sverige. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet utses till Årets idrottsförbund av Sveriges centralförening för idrottens främjande. 1982 21 mars – IF Boltic blir svenska herrmästare genom att finalslå Edsbyns IF med 3-2 på Söderstadion i Stockholm. Okänt datum – Spel med plastklubba godkänns. 1983 20 februari – Sverige vinner världsmästerskapet i Finland genom att besegra Sovjetunionen med 9-3 i finalen. 19 mars – IK Göta blir svenska dammästare för åttonde gången genom att finalslå IF Boltic med 5-2 på Söderstadion i Stockholm 1984 15 januari – Sveriges Sören Boström spelar sin 100:e landskamp, då Sverige möter Sovjetunionen i Vetlanda. Okänt datum – Sverige vinner juniorvärldsmästerskapet. Okänt datum – Antalet konstfrusna bandybanor i Sverige uppgår till 36 stycken, sedan nya invigts i Bollnäs och Sollentuna. Okänt datum – Pontus Widéns minnesfond inrättas. 1985 Februari – Vid världsmästerskapet i Norge deltar för första gången USA, detta som femte land. 26 februari – Ingemar Aava, Selånger SK och Per Hedqvist, Brobergs IF vinner skytteligan i Allsvenskan med 39 fullträffar. Okänt datum – Sverige vinner pojkvärldsmästerskapet i Varkaus i Finland. Okänt datum – Håkan Sundin avgår som förbundskapten för Sveriges herrar, och ersätts av Bengt Eriksson. Okänt datum – Leif Odhe utses till Årets bandyledare i Sverige . 1986 16 mars – Vetlanda BK besegrar IF Boltic med 3–2 i finalen på Stockholms stadion och blir därmed svenska herrmästare för första gången. Man bryter därmed IF Boltics segerrad på sju raka svenska mästerskapstitlar åren 1979–1985. 1987 8 februari – Sverige vinner världsmästerskapet i Sverige genom att finalbesegra Finland med 7–2 22 mars – IFK Motala blir svenska mästare för första gången genom att vinna finalen mot IF Boltic med 3–2 efter sudden death på Söderstadion i Stockholm i Sverige. Okänt datum – Jonas Claesson, Vetlanda BK utses till Årets pojkspelare och Ola Fredricson utses till Årets junior. Okänt datum – Bengt Ramström tilldelas Riksidrottsförbundets Fair Play-trofé. Okänt datum – Svenska Bandyförbundet tillkallar ett extra årsmöte för att besluta om Allsvenskans serieutformning i framtiden. Okänt datum – Tredomarsystemet införs i Sveriges Division 1. 1988 Okänt datum – Projektet "Bandyn på offensiven" startas. 1989 5 februari – Sovjetunionen vann världsmästerskapet på hemmaplan genom att finalbesegra Finland med 12-2. Okänt datum – Genom höjda startavgifter avskaffas avgifter för dräktreklam samt 25 % av nettointäkterna för fördelning till SBF, SDF och förlustfonden,. Okänt datum – Rolf Käck ersätter Curt Einarsson som förbundskapten för Sveriges herrar. 1990 31 januari – Sverige vinner Rossijaturneringen i Novosibirsk. 18 mars – Västerås SK blir svenska mästare för herrar efter finalvinst över Sandvikens AIK med 6-3 på Rocklunda IP i Västerås. Okänt datum – 300 ungdomar deltar vid sommarbandyskolan i Västerås. Okänt datum – Svensk elitbandy noteras för en publikökning med cirka 50 000 åskådare jämfört med säsongen 1988–1989. 1991 Mars – Vid världsmästerskapet i Finland deltar för första gången Kanada, Nederländerna och Ungern. Sovjetunionen vinner turneringen. 1992 Januari–februari – efter Sovjetunionens upplösning i december 1991, deltar Oberoende staters samvälde (OSS) i några landskamper som Sovjetunionen hade varit inbokat för. Februari – efter Sovjetunionens upplösning i december 1991, gör Ryssland debut i Russian Government Cup 1992. Det blir också sista gången som ett landslag som representerar OSS spelar. OSS vinner gruppspelet men förlorar sin semifinal till Sverige, som sedan slår Ryssland i finalen. 6 juni – Ryska bandyförbundet blir formellt medlem i Federation of International Bandy och övertar därmed Sovjetunionens plats. Okänt datum – Domarkostnader införs i Sveriges Division 2 inför säsongen 1992–1993. Okänt datum – Sverige 49:e konstfrysta bandybana invigs i Huddinge med matchen Sveriges landslag–Pressens lag. 1993 6 februari – Kazakstan inträder i Internationella bandyförbundet. 7 februari – Sverige blir världsmästare i Hamar i Norge efter finalvinst mot Ryssland med 8–0. 1995 5 februari – USA arrangerar för första gången världsmästare. Delstaten Minnesota är arrangör, och Kazakstan, deltar för första gången. Sverige vinner turneringen. Okänt datum – Sverige vinner U-18-världsmästerskapet. 1997 9 februari – Sverige blir världsmästare genom att i finalen på Rocklunda IP i Västerås besegra Ryssland med 10-5. 54 000 åskådare beskådar turneringen. 26 oktober – Västerås SK vinner World Cup i Ljusdal genom att i finalen besegra Ljusdals BK med 4–1. Okänt datum – Västerås SK vinner Europacupen i Arkhangelsk. Okänt datum – Nytt seriesystem införs i Sverige från säsongen 1997–1998. 1999 7 februari –Ryssland vinner världsmästare i Archangelsk i Ryssland, vilket blir första ryska världsmästartiteln efter Sovjetunionens upplösning i december 1991. Okänt datum – 671 föreningar är anslutna till Svenska Bandyförbundet, inklusive 228 skolidrottsföreningar. 2000 5 februari – Sveriges förbundskapten Kenth Hultqvist föreslår att straffslag skall avgöra en semifinalmatch i herrlandslagsturneringen Russian Government Cup i Kazan i Ryssland mellan den ryska delrepubliken i Tatarstan och Sverige då isen är för dålig för spel, och hemmasupportrarna är på väg att storma planen. Tatarstan vinner straffslagstävlingen och går vidare, och Kenth Hultqvist tilldelas Riksidrottsförbundets och Svenska Sportjournalistförbundets Fair Play-pris för att han löste ett kritiskt läge med att riskera det egna lagets seger. 18 mars – AIK blir svenska mästare för damer efter finalvinst över Västerstrands AIK med 8-4 på Studenternas IP i Uppsala. 19 mars – Sandvikens AIK blir svenska mästare för herrar efter finalvinst över Hammarby IF med 8-5 på Studenternas IP i Uppsala. Okänt datum – Under sitt årsmöte beslutar Svenska Bandyförbundet att införa nya övergångsbestämmelser och samarbetsavtal för seniorer och ungdom från och med säsongen 2001–2002. Okänt datum – Den ryska 64-millimetersbollen godkänns för spel i internationella tävlingar. Okänt datum – Svenska Bandyförbundets styrelse beslutar att förbundskansliet skall ligga kvar i Katrineholm på obestämd tid medan som kansliverksamheten omorganiseras och Rolf Käck anställs som förbundets sport- och kanslichef. 2001 17 mars – Västerstrands AIK blir svenska mästare för damer efter finalvinst över AIK med 4-2 på Studenternas IP i Uppsala. 18 mars – Västerås SK blir svenska mästare för herrar efter finalvinst över Hammarby IF med 4-3 på Studenternas IP i Uppsala. Mars-april – Vid världsmästerskapet i Uleåborg i Finland, där en stor del av turneringen matcher spelas i Haparanda i Sverige, deltar för första gången Vitryssland. Ryssland vinner turneringen. Okänt datum – Internationella bandyförbundet beslutar att alla internationella turneringar skall genomföras med bollstorleken 63 millimeter. Okänt datum – Elitlicens införs i Allsvenskan. Okänt datum – Ekonominämnd tillsätts vid Svenska Bandyförbundet efter beslut under årsmötet. Okänt datum – Publiksnittet i Allsvenskan noteras till rekordhöga 1 745 åskådare per match. Okänt datum – Antalet föreningar anslutna till Svenska Bandyförbundet noteras till 363. 2002 Mars – Kalix BF och Nässjö IF kvalificerar sig återigen för Allsvenskan. 24 mars – Ryssland besegrar Ryssland II med 5–2 vid finalen av Russian Government Cup. 25 oktober – Internationella bandyförbundet beslutar att spela världsmästerskap för herrar varje år. 1957–1961 spelades turneringen vart fjärde år, 1961–2001 vartannat år. Okänt datum – Antalet konstfrysta bandybanor i Sverige noteras till 63, medan antalet aktiva bandyutövare noteras till 22 000. Okänt datum – Sören Persson, Edsbyns IF utses till Årets Bandyledare och Jonas Claesson, Hammarby IF koras till Årets PR-profil. Okänt datum – Seppo Vaihela, Kungälv omväljs till förbundsordförande och vid samma årsmöte avgår Christer Ericsson, Sundsvall och [[Jan-Erik Flink, Bollnäs ur förbundsstyrelsen. Okänt datum – Svenska Bandyförbundets utbildnings- och tekniska kommitté utbildar under året hela 250 bandyinstruktörer. 2003 Mars– Ett extra representantskapsmöte vid Svenska Bandyförbundet beslutar om införande av nya representationsbestämmelser i svensk bandy. Även de internationella övergångsreglerna anpassas efter Bosmandomen. 30 mars – Sverige vinner världsmästerskapet efter finalvinst mot Ryssland med 5-4 i Archangelsk medan Kazakstan vinner matchen om bronsmedaljerna mot Finland med 4–1. vilket gör Kazakstan till femte nation att ta medalj i ett världsmästerskap, sedan tidigare medaljer fördelats mellan Sovjetunionen/Ryssland, Sverige, Finland och Norge). Dessutom deltar för första gången Estland, och spelar i B-gruppen. 22 september – Den så kallade bandyhallen Edsbyn Arena i Edsbyn i Sverige invigs. Okänt datum – Internationella bandyförbundet flyttar sitt kansli till Katrineholm. Okänt datum – Rolf Käck utses till generalsekreterare för Internationella bandyförbundet efter avgående Arne Giving. Okänt datum – Fortums ungdomsstipendium tilldelas Åby/Tjureda IF. Okänt datum – Regionsdistrikten för administrationansvar för herrarnas Division 1-serier i Sverige. Okänt datum – Svenska Bandyförbundets årsmöte antar trafiksäkerhetspolicy. 2004 8 februari – Vid herrvärldsmästerskapet i Sverige vinner Finland sitt första guld genom tiderna, genom att besegra Sverige med 5–4 i finalen. 22 februari – Sverige tar guld i historiens första damvärldsmästerskap. Turneringen spelas i Finland och följande länder deltar: Finland, Norge, Ryssland, Sverige och USA. 20 mars – Publikrekord för dambandy i Sverige noteras då AIK besegrar Västerstrands AIK med 4–1 i finalen på Studenternas IP i Uppsala inför 3 174 åskådare. 21 mars – Edsbyns IF svenska mästare för femte gången. 26 september – FIB Champions Cup avgörs för första gången, och vinns av HK Vodnik som besegrar Edsbyns IF med 1–0 efter förlängning vid finalen. 2005 6 februari – Sverige vinner herrvärldsmästerskapet för åttonde gången genom att beserga Ryssland med 5-2 vid finalen i Kazan. 19 mars – Publikrekord för dambandy i Sverige noteras då AIK besegrar Västerstrands AIK med 3–2 i finalen på Studenternas IP i Uppsala inför 3 902 åskådare. 20 mars – För elfte året i rad noteras publikrekord för en SM-final på Studenternas IP i Uppsal (22 952) då Edsbyns IF besegrar Sandviken med 6-4 och blir Svenska mästare. 16 oktober]]– Edsbyns IF vinner första Svenska cupen efter finalseger med 5–4 över Sandvikens AIK efter straffslagstävling. 2006 28 januari – 5 februari: Vid herrvärldsmästerskapet i Sverige, en turnering som Ryssland vinner, deltar för första gången Mongoliet. Mongoliet deltar i B-turneringen, och vinner en match mot Estland med 4–3. 18 februari: Sverige vinner damvärldsmästerskapet i Minnesota i USA. 17 mars – Svenska Bandyförbundet beslutar att från säsongen 2007/2008 införa en landsomfattane elitserie, som blir Sveriges nya högstadivision. 18 mars – AIK blir svenska mästare för damer genom att i finalen besegra Västerstrands AIK med 4-2 på Studenternas IP i Uppsala. 19 mars – Edsbyns IF blir svenska mästare för herrar för sjunde gången genom att i finalen besegra Hammarby IF med 6-2 på Studenternas IP i Uppsala. Okänt datum – Seppo Vaihela avgår som ordförande för Svenska Bandyförbundet och efterträds av Håkan Ramsin. 2007 4 februari – Herrvärldsmästerskapet spelas i Kemerovo i Ryssland. Ryssland vinner turneringen efter 3-1-vinst mot Sverige i finalen. 18 mars – Edsbyns IF blir svenska herrmästare för sjunge gången efter finalseger mot Hammarby IF med 4-3 efter förlängning på Studenternas IP i Uppsala. 9 november – I Sverige startar nya Elitserien. Okänt datum – Seppo Vaihela väljs till hedersordförande för Svenska Bandyförbundet under årsmötet medan Håkan Ramsin väljs om som ordförande. 2008 27 januari-3 februari – Herrvärldsmästerskapet spelas i Moskva i Ryssland. Ryssland vinner turneringen genom att besegra Sverige med 6-1 i finalen, medan Finland slår Kazakstan med 8-3 i matchen om bronsmedaljerna. 13-16 februari – Damvärldsmästerskapet spelas i Borlänge, Grängesberg och Karlsbyheden i Sverige. Sverige vinner turneringen genom att besegra Ryssland med 5-2 i finalen, medan Finland slår Norge med 5-3 i matchen om bronsmedaljerna. 15 mars – På Studenternas IP i Uppsala spelas de svenska bandyfinalerna. IFK Nässjö vinner damernas final mot AIK med 2-1. Västerås SK vinner herrarnas mot Edsbyns IF med 5-4 och tar sitt femte raka guld. Okänt datum – Svenska Bandyförbundets kanslist Tord Östman avtackas efter 44 år. 2009 18-25 januari – Herrvärldsmästerskapet spelas i Sverige. Sverige vinner turneringen genom att besegra Ryssland med 6-1 i finalen i ABB Arena i Västerås, medan Finland slår Kazakstan med 7-5 i matchen om bronsmedaljerna. 21 mars – På Studenternas IP i Uppsala spelas de svenska bandyfinalerna. IFK Nässjö vinner damernas final mot AIK med 2-1. Västerås SK vinner herrarnas mot Edsbyns IF med 5-4. 2010 24-31 januari – Sverige vinner herrvärldsmästerskapet i Moskva, Ryssland före Ryssland och Finland. 24-27 februari – Sverige vinner damvärldsmästerskapet i Drammen, Norge före Ryssland och Norge. 21 mars – Hammarby IF blir svenska herrmästare genom att besegra Bollnäs GIF med 3-1 i finalen på Studenternas IP i Uppsala. 2011 23–30 januari – Ryssland vinner herrvärldsmästerskapet i Ryssland före Finland och Sverige. Februari – Bandy ingår som en av sporterna i Asiatiska vinterspelen. 19 mars – Kareby IS blir svenska dammästare genom att besegra AIK med 3-2 i finalen på Studenternas IP i Uppsala. 20 mars – Sandvikens AIK blir svenska herrmästare genom att besegra Bollnäs GoIF med 6-5 i sudden death på Studenternas IP i Uppsala. Mars – Svenska Bandyförbundet beslutar att från säsongen 2012–2013 flytta Svenska bandyfinalen från Studenternas IP i Uppsala till Friends Arena i Solna. Okänt datum – Bandyn byter TV-kanal från SVT till TV4. 2012 5 februari – Sverige blir herrvärldsmästare i Almaty, Kazakstan genom att finalslå Ryssland med 5-4 medan Kazakstan besegrar Finland med 10-5 i bronsmatchen. 26 februari – Sverige blir damvärldsmästare i Irkutsk, Ryssland efter finalseger mot Ryssland med 5-3. Finland tar bronset efter seger mot Kanada med 4-1. 24 mars – AIK blir svenska dammästare genom att besegra Sandvikens AIK med 6-5 efter förlängning i finalen på Studenternas IP i Uppsala. 25 mars – Sandvikens AIK svenska herrmästare genom att besegra Villa Lidköping BK med 6-5 i finalen på Studenternas IP i Uppsala. 2018 Januari – Damvärldsmästerskapet spelas i Chengde i Kina. Det är också första gången ett bandyvärldsmästerskap spelas i Kina, och på sjöis. 2020 Mars – B-divisionen av VM spelas, men A-divisionen, som var planerad att spelas en månad senare, skjuts först upp på grund av covid-19-pandemin och ställs slutligen in. 21 mars – Svenska bandyfinalen spelas inför tomma läktare på grund av pandemin. 2021 Inget världsmästerskap spelas på grund av covid-19-pandemin. 2022 Mars – VM skulle hållas i Ryssland i mars och april, men ställs in på grund av rysk-ukrainska kriget. När Ryssland invaderar Ukraina, meddelar först Finland och sedan även Sverige och flera andra länder att de inte ville delta i turneringen i Ryssland, varför Internationella bandyförbundet ett par dagar efter krigsutbrottet ställde in årets VM. Källor Externa länkar Bandytipset – The Game of Bandy Bandytipset – History of Bandy Historia Sporthistoria


text: Bollnäs GoIF (enligt klubbvapnet Bollnäs GIF; fullständigt namn Bollnäs GoIF/BF och i vardagligt tal Bollnäs Bandy) är en bandyklubb i Bollnäs, Sverige. Klubben bildades 1895 och har spelat ett stort antal säsonger i Sveriges högsta division i bandy för herrar. Totalt har man två SM-guld. Klubben vann även World Cup 2005. och 2019. Bollnäs är det äldsta laget i elitserien. Tidigare fanns även en fotbollssektion i föreningen, men den är numera en självständig förening, Bollnäs GIF Fotbollsförening. Historik Tidiga år Klubben spelade sin första bandymatch 1906 men från de första åren finns inte många resultat bevarade. Först en bit in på 1920-talet syns ett mer regelbundet utbyte ha kommit till stånd. År 1922 vann Bollnäs sin första distriktsmästerskap, genom att besegra Strands IF med 3-2, varefter "Giffarna" tog tio distriktsmästerskapstecken i följd. Den 1 mars 1931 vann man med 2-0 mot Kronobergs IK i en kvalmatch till Division I 1932. Framgångsrika år Lagets framgångar under 1950-talet sammanföll med Gösta "Snoddas" Nordgren sångarframgång med låten "Flottarkärlek" 1952. Andra framgångsrika spelare i klubben har varit snabbe Hans Åström, Magnus Granberg och 1970-talsikonen Lage Nordén. Under 2000-talet har Andreas Westh och Per Hellmyrs varit stabila byggstenar i laget. Publikrekordet på hemmaplan är från annandagsderbyt mot Edsbyns IF år 2000 då hela 8 151 åskådare såg Bollnäs slå Edsbyn på Sävstaås IP. Det tidigare rekordet på 6 845 åskådare var från annandagen år 1998. Innan dess var publikrekordet 45 år gammalt från en match på den gamla spelplatsen Långnäs IP. 2010-talet Bollnäs GIF står också för den största SM-finalpubliken utomhus sedan 1959, då 27 420 åskådare såg SM-finalen på Stockholms Stadion. Den siffran slogs när Bollnäs spelade SM-final år 2010 mot Hammarby IF på Studenternas. Den nu klassiska snömatchen bevittnade av inte mindre än 25 560 åskådare – då den högsta publiksiffran på 51 år i svensk bandy. Bollnäs tog sig alltså till final 2010 men föll med 1-3 mot Hammarby IF. Laget spelade återigen final 2010/2011, men föll med 5-6 i sudden death mot Sandvikens AIK. Den 30 maj 2014 gjorde klubben klart med nytt 3-årskontrakt för Per Hellmyrs och Daniel Berlin. Den 21 april 2016 gjorde klubben klart med Patrik Nilsson som kom från Sandvikens AIK där han på två säsonger hade gjort 101 mål. 2017 spelade man återigen SM-final, men förlorade med 1-3 mot Edsbyns IF. 2020-talet Den 18 oktober 2022 invigdes bandyhallen SBB Arena, som därmed ersatte Sävstaås IP som lagets hemmaplan. Spelartrupp 2019/2020 Referenser Externa länkar Bollnäs GIF Svenska bandyförbundet Bandyklubbar i Sverige Sport i Bollnäs Sportklubbar bildade 1895


text: Broberg/Söderhamn Bandy, tidigare Brobergs IF, är en bandyklubb som härstammar från kvarteret Broberg på öster i Söderhamn i Sverige. Klubben har vunnit fem svenska mästerskapstitlar, den första 1947 och den senaste 1977. Historia Det började med ett gäng grabbar som spelade bandy om vintern och fotboll om sommaren. Bandylaget brukade samlas på Färsjöns is för spel med boll och klubba. Många gånger var det en stor uppoffring på många timmar att få isen spelbar. Det berättas om en gång när man plogade isen och en fiskare satt och pilkade bredvid planen att trycket från snömassorna gjorde att vatten forsade ut på isen och gjorde den obrukbar. Man spelade på Färsjön i januari 1919. Den 19 april samma år bildades klubben Brobergs IF. En stor del av träningen bestod i snöskottning av bandyplanen. Framgångarna för klubben lät vänta på sig. På den tiden var det Söderhamns IF som var det ledande laget i staden. 1976 lämnade Brobergs IF den anrika Faxevallen från 1930 och spelade därefter på den nyare anläggningen Hällåsen till 2017. I oktober samma år invigdes inomhusarenan Helsingehus Arena. Bandy var under de tidiga åren bara en del av verksamheten. Klubben hade de mest skiftande grenar på sin repertoar. Nämnas kan till exempel fotboll, simning, vattenpolo, backhoppning, längdåkning och boxning. 1932 kvalificerade sig laget för första gången för spel i Division I, då Sveriges högsta division. Säsongen 1933 slutade man tvåa i Division I norra, efter Västerås SK. 1934 fick klubben sina första spelare i svenska landslaget, Ingvar Wasberg, Erik Fryklund och Gustav Ludvigsson. Under 1940-talet hade klubben en första storhetstid. Ernst Lindley, då ordförande i Söderhamns stadsfullmäktige, föreslog att klubben skulle byta namn till Söderhamn för att ge större PR till staden men klubben tyckte däremot att staden kunde byta namn till Broberg. Skämttecknare ritade om gevären i Söderhamns stadsvapen till bandyklubbor. Den 16 februari 1947 spelade man sin första svenska mästerskapsfinal, inför 24 210 åskådare på ett soligt Stockholms stadion, där man mötte Västerås SK. Brobergs IF vann den med 4-2 efter 3-1 i halvtid och blev Hälsinglands första svenska mästarlag. Då laget kom hem med tåg efter vinsten mottags man av invånare och Söderhamns blåsorkester vid centralstationen. I december 1979 spelade klubben den första bandymatchen i USA, då man mötte Sveriges juniorlandslag vid en träningsmatch i Edina, Minnesota. I oktober 2008 bolagiserades klubben . Efter att Nils Stefansson 2014 valts till ordförande i klubben inleddes ett samarbete mellan denna och RFSL Hälsingland. Broberg/Söderhamn Bandy blev därigenom den första föreningen i den svenska elitbandyn som tog ställning i HBTQ-frågor. Berömda/framgångsrika spelare Jan-Erik Flink Erik Flodberg Pär Hedqvist Göran Sedvall, "Dallas" Curt Sedvall Håkan Sundin Leif Wasberg Inge Sjölin Rolf Karlsson Ingvar Wasberg Daniel Jonsson Stefan Larsson Stefan Karlsson Rolf Käck Joakim Hedqvist Anders Erlander Robert Dammbro Magnus Fryklund Martin Söderberg Spelartrupp 2022/2023 Ledare Svenne Olsson Tränare Björn "Böna" Eriksson Andreas Westh Materialförvaltare Börje Andersson Frandy Patróza Fystränare Göran Härdin Magnus Fryklund Stefan Larsson Ola Melin Massör Kjell Jonsson Supporterklubbar BTG (Brobergs Tifo Grupp) SYC (Söderhamn Young Casuals). Kustgardet Källor Externa länkar Broberg/Söderhamn Bandy Bandyklubbar i Sverige Sport i Söderhamn Sportklubbar bildade 1919


text: Bandyfäste är en beteckning på olika orter och regioner där intresset för bandy är och historiskt sett under 1900-talet varit starkt. Norge Østlandet I Norge har bandyn varit störst på Østlandet, framför allt i städer som Drammen och Oslo, och SB Drafn från Drammen har vunnit 19 norska mästerskap för herrar mellan 1926 och 1991. Ryssland I Ryssland kan nog nämnas Archangelsk, Chabarovsk och området runt Moskva. Sverige I Sverige finns många regioner och orter där intresset för bandyn är och historiskt sett under 1900-talet varit starkt och där klubbarna skördat framgångar i svenska bandyfinalen. Hälsingland och Gästrikland Hälsingland är kanske det starkaste bandyfästet av dem alla. Här finns fyra elitklubbar, som alltid drar mycket folk till bandyarenorna. Landskapet kännetecknas av mindre samhällen och liten konkurrens från andra idrotter, vilket gör det lättare att få sponsorer. Här går bandytraditionen i arv och gamla bandyspelares barn håller bandyspelandet vid liv. Man kan till detta addera grannlandskapet Gästrikland med storklubben Sandviken AIK, som f.n. leder bandyns maratontabell, samt tidigare storlag som Skutskär och IK Huge. Klubbar Broberg/Söderhamn, 5 SM-Guld Edsbyns IF, 12 SM-Guld Bollnäs GoIF, 2 SM-Guld Ljusdals BK, 1 SM-Guld Sandvikens AIK BK, 9 SM-Guld Skutskärs IF Bandy, 2 SM-Guld IK Huge, 2 SM-Guld Västmanland Västmanland är ett traditionellt bandyfäste, särskilt i kraft av Västerås SK, som med 20 SM-guld är Sveriges mest framgångsrika bandyförening på herrsidan och Sveriges största bandyförening gällande antal bandyspelande flickor/damer. Landskapet kännetecknas av industriorter och brukssamhällen med relativt liten konkurrens från andra idrotter. Klubbar Västerås SK, 20 SM-Guld Västanfors IF, 1 SM-Guld TB Västerås Köpings IS Småland I Småland ] en gedigen bandytradition, med många duktiga ledare. Liten konkurrens från övrig idrott. Nässjö är en av de äldsta och mest anrika bandyklubbarna i landet och hade en svit med 40 raka allsvenska säsonger. Även i denna region går bandyn i arv, exempelvis i Vetlanda, där flera av de gamla bandynamnens barn nu spelar i A-laget samt i pojk- och juniorlagen. Klubbar Nässjö IF, 1 SM-Guld Tranås BoIS Vetlanda BK, 3 SM-Guld Uppsala Uppsala är kanske det största av de så kallade bandyfästen som finns i Sverige idag. Det finns idag ett 15-tal lag i Uppsala. Bandyn växte upp som en del av det akademiska livet och mycket riktigt heter Uppsalas bandyarena nummer ett också Studenternas IP. Klubbar IFK Uppsala IK Sirius IF Vesta UNIK BK Danmarks IF (spelar numera sina hemmamatcher i Uppsala) Västergötland I Västergötland spelas det bandy i lite större samhällen, med ett oerhört publikintresse och där varje match är som en familjefest. Regionen är dessutom svältfödd på andra idrottsframgångar. Stark tradition gör att bandyn är bygdens stora sport. Dock kan inte Göteborg riktigt räknas in; Gais spelade några år i Elitserien på 2010-talet men saknade stöd i staden där fotbollen är stark. Klubbar Gripen Trollhättan BK IFK Vänersborg Villa Lidköping BK Ale/Surte BK USA Minnesota Roseville i delstaten Minnesota i USA är USA:s största bandyfäste sedan bandy på organiserad förbundsnivå började spelats i USA åren kring 1980. Bandy är en ganska liten sport i USA, och mycket sällsynt utanför Minnesota. Källor Fotnoter Se även Fäste


text: Bruksvallen är en idrottsplats i Söderfors. På Bruksvallen finns fotbollsplan, konstfrusen bandyplan samt ett elljusspår. Bruksvallen är hemmaplan för Söderfors GoIF. Bandyanläggningar i Sverige Sportanläggningar i Tierps kommun


text: Bertil Adolf Bull Hedlund, född den 9 april 1893 i Falun, död 29 december 1950 i Stockholm, var en svensk konstnär och grafiker. Han var far till Jan-Henrik Hedlund. Tillnamnet "Bull" tillkom redan under skoltiden, då han var "undersätsig och påminde om en ungtjur". Redan i sina tidigare verk använde han sig av "Bull", men då sist i namnet - "Bertil Hedlund-Bull". Senare, när han på allvar tog upp sin grafiska produktion, ändrades ordningen till den som är känd idag. Hedlund var elev vid Tekniska skolan under åren 1911-1913 och 1914-1916 vid Konstakademien. 1917 studerade han vid Axel Tallbergs etningsskola. Han företog studieresor till Paris, Köpenhamn, Dresden och Berlin. Bertil "Bull" Hedlund ägnade sig först åt skulptur men övergick sedan till måleri och grafik. Perioden 1917–1919 skapade han en serie torrnålsgravyrer och etsningar. Han influerades mycket av Félicien Rops, Henri de Toulouse-Lautrec och vännen Axel Fridell. Motiven är ofta samtidsskildringar i impressionistisk stil, vid sidan av samhällssatiriska motiv. 1918–1924 vistades Hedlund mestadels utomlands och målade då främst oljemålningar. Först bodde han en tid i Köpenhamn, där han experimenterade med kubistiska målningar i André Lhotes stil och akvareller i Constantin Guys anda. Under fortsatta resor i Frankrike och Italien gled han alltmer över mot en mer naturalistisk stil och en av italienskt trecentomåleri influerad primitivism. Under hemresan genom Tyskland kom han att konfronteras med Otto Dix och George Grosz samhällskritiska konst. Sedan han återkommit till Sverige arbetade han 1923–1928 hos sin far körsnären Carl Adolf Hedlund i Falun och hans skapande inskränkte sig då främst till satiriska tillfällighetsteckningar. Sedan han 1929 återvänt till Stockholm arbetade han först som tidningtecknare, främst i tidskriften Fönstret. Samtidigt återupptog han måleriet, främst i form av historiska bilder i olja och gouache, som den raljerande Bilder ur Dalarnas historia (1930) och Pariskommunen (1931–1932). Under 1930-talet kom han att bli etablerad som bokillustratör, samtidigt som han fortsatte som grafisk konstnär. Grafisk produktion Den grafiska produktionen kan enligt Lindgren delas upp i två perioder: Åren 1914-1922 som domineras av torrnålsgravyrer med företrädesvis intima stämningsbilder. Åren 1933 och framåt som karaktäriseras av en mer frodig, och ibland burlesk berättarkonst. Tekniken är här ofta en blandning av torrnålsgravyr och etsning. Han tecknade med förkärlek motiv från café, varietéer, cirkuslivet, sociala satirer, symboliska ämnen och historiska skildringar. Hans gastronomiska intressen är väl företrädda. Han utförde även bokomslag, bokillustrationer och exlibris. Till exempel utförde han illustrationer till Thaïs och Drottning Gåsfot av Anatole France samt illustrationer till samtida svenska författare som Johannes Edfelt, Gunnar Ekelöf med flera. Ett välkänt blad av Bull Hedlund är Wienervals II (1937, Lindgren 96), där han låter unga kvinnor valsa runt med ålderstigna officerare. Något av det gamla Europas dödsdans. Ett annat typiskt blad är Rue de l'Ecole de Médecine (1938, Lindgren 114) som åskådliggör det något makabra skyltfönstret i en anatomisk butik vid Paris medicinska fakultet. Lindgrens förteckning över de grafiska verken omfattar 155 nummer, men den är inte helt komplett. Hedlund tillhörde grafikergruppen Falugrafikerna. Han är representerad i Dalarnas museum, Nationalmuseum, Uppsala universitetsbibliotek, Göteborgs museum, Moderna museet, Waldemarsudde, Norrköpings konstmuseum, Västerås konstmuseum, Kalmar konstmuseum och Helsingfors. Källor Nils Lindgren: Bertil Bull Hedlund, Sveriges allmänna konstförenings publikation LXI, 1952. I boken finns en förteckning över de grafiska verken. Rune Bondjers: Falugrafikerna, s. 88-103. Dalarnas museum och Gidlunds bokförlag 1990 Noter Externa länkar : Omslag till Svenska Turistföreningens årsskrift 1940 Gotland. Vidare läsning Svenska grafiker under 1900-talet Män Födda 1893 Avlidna 1950 Konstnärer från Falun Representerade vid Nationalmuseum Falugrafikerna Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek


text: Borlänge kommun är en kommun i Dalarnas län. Centralort är Borlänge, som är Dalarnas största tätort. Den södra delen av kommunen, som tillhör Bergslagsregionen, är kuperad medan nordvästra delen består av slättmark varigenom Dalälven flyter. Fram till 1970-talet var industrin dominerande men i och med att dess betydelse minskat har kommunen istället profilerat sig inom transport och handel. Sett över tid har befolkningsmängden ökat, även om enskilda år haft negativ befolkningstrend. Under mandatperioderna under 2010-talet har kommunen haft växlande styre där det största partiet, Socialdemokraterna, varit med i samtliga koalitioner. Administrativ historik Kommunens område motsvarar socknarna: Stora Tuna och Torsång. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn. I Stora Tuna landskommun fanns det två municipalsamhällen. Det första, Borlänge municipalsamhälle, inrättades den 29 maj 1891 och bröts ut den 1 januari 1898 för att bilda Borlänge köping. Det andra, Domnarvets municipalsamhälle, inrättades den 27 februari 1925 och bröts ut den 1 januari 1929 för att bilda Domnarvets landskommun. Borlänge stad bildades 1944 av Borlänge köping och Domnarvets landskommun. Vid kommunreformen 1952 inkorporerades Torsångs landskommun i Stora Tuna landskommun medan Borlänge stad förblev opåverkad. Borlänge kommun bildades vid kommunreformen 1971 av Borlänge stad och Stora Tuna landskommun. Kommunen ingår sedan bildandet i Falu domkrets. Kommunen ingår sedan 2013 i Förvaltningsområdet för finska. Geografi Kommunen är belägen i de sydöstra delarna av landskapet Dalarna. I väst-östlig riktning rinner Dalälven genom kommunen som i sydöst gränsar till Säters kommun, i väster till Ludvika kommun, i nordväst till Gagnefs kommun, i norr till Leksands kommun och i nordöst till Falu kommun, alla i Dalarnas län. Topografi och hydrografi Södra och sydvästra delen av kommunen är en del av Bergslagsregionen med kuperade och skogsbeväxta områden. Nordvästra delen av kommunen, i området kring Dalälven är det istället öppet slättområde på Tunaslätten. Badelundaåsen löper genom kommunen från nordväst till sydöst längs den så kallade preglaciala dalälvsfåran, en dalgång som är både bred och djup. Dalälven följer i stort sett den preglaciala dalälvsfåran och flyter in i kommunen från nordväst och ut från kommunen i öst. Sjön Runn, i närheten av Torsång, är tillflöde till älven. Även om Dalälven är helt reglerad så kan kraftiga regn, eller ökat vattenflöde, göra att områden längs älven översvämmas. Nedan presenteras andelen av den totala ytan 2020 i kommunen jämfört med riket. Naturskydd År 2022 fanns 21 naturreservat i kommunen varav nio var kommunala. Frostbrunnsdalen är ett naturreservat av de kommunala naturreservaten. I reservatet finns högt grundvatten som strömmar ut genom dalen och vidare ut i Tunaån. I reservatet finns "exklusiva" fjärilsarter som nätådrig parkmätare, springkornsfältmätare, gulryggig fältmätare och rotstreckad älvmätare. Rommehed är ett av de statliga naturreservaten som förvaltas av Länsstyrelsen i Dalarnas län. Området användes som Dalaregementets exercisfält under lång tid. Länsstyrelsen beskriver att "ett långvarigt trampslitage, i kombination med det torra och solexponerade läget och den lättdränerade sanden, har bildat en unik naturtyp". Detta gör att flora som fårsvingel, gulmåra, knytling, fältarv, femfingerört, kummin, röllika och rödven trivs. Administrativ indelning Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering indelad i Stora Tuna församling och Torsångs församling. Från 2016 indelas kommunen istället i två distrikt, vilka motsvarar de tidigare socknarna – Stora Tuna och Torsång. År 2015 fanns fortfarande samma församlingar som vid årsskiftet 1999/2000, vilket distriktsindelningen är baserad på. Tätorter Det finns åtta tätorter i Borlänge kommun. I tabellen presenteras tätorterna i storleksordning per den 31 december 2015. Styre och politik Styre Mandatperioden 2010 till 2014 styrde en minoritetskoalition bestående av Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Efter valet 2014 styrde de rödgröna tillsammans med det lokala partiet Omsorg för alla. Koalitionen förlorade tre mandat i valet 2018 varför en ny regnbågskoalition bildades vilket inkluderade Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Omsorg för alla, Centerpartiet och Liberalerna. Kommunstyrelsens ordförande / Kommunalråd Kommunfullmäktige Mandatfördelning i Borlänge kommun valen 1970–2022 Partiers starkaste stöd i kommunalvalet 2022 Exklusive uppsamlingsdistrikt. Partier som fått mer än en procent av rösterna i minst ett valdistrikt redovisas. Ekonomi och infrastruktur Näringsliv Industrisektorn dominerade det lokala näringslivet fram till slutet av 1970-talet. Andelen arbetstillfällen inom industrin har dock minskat och i början på 2020-talet sysselsätter endast omkring 14 procent av de förvärvsarbetande. Bland större industrier märks SSAB och Stora Enso Kvarnsvedens Bruk. Det finns ett större antal små och medelstora företag i kommunen, bland annat inom verkstadsindustrin. Det är också inom de relaterade sektorerna transport- och handel som kommunen kommit att profilera sig. Det är de förhållandevis goda förbindelserna inom järnväg, väg och flygplats som gjort denna profilering möjlig. Andra större arbetsgivare är kommunen, regionen samt Trafikverket. Infrastruktur Transporter Från nordöst till nordväst genomkorsas kommunen av E16 i en rak vinkel genom Borlänge. Från sydöst mot nordöst löper riksväg 70 och från sydväst till nordöst riksväg 50. Från öster mot sydväst löper Bergslagsbanan som trafikeras av Tåg i Bergslagens regionaltåg mellan Gävle och Örebro. Från nordväst mot sydöst genomkorsas kommunen av Dalabanan mellan Mora och Uppsala som trafikeras av SJ:s fjärrtåg och Tåg i Bergslagens regionaltåg. I kommunen finns också den internationella flygplatsen Dala Airport. Befolkning Demografi Befolkningsutveckling Utländsk bakgrund Den 31 december 2014 utgjorde antalet invånare med utländsk bakgrund (utrikes födda personer samt inrikes födda med två utrikes födda föräldrar) 10 337, eller 20,38 % av befolkningen (hela befolkningen: 50 715 den 31 december 2014). Den 31 december 2002 utgjorde antalet invånare med utländsk bakgrund enligt samma definition 5 378, eller 11,43 %. Utrikes födda Den 31 december 2014 utgjorde folkmängden i Borlänge kommun 50 715 personer. Av dessa var 7 849 personer (15,5 %) födda i ett annat land än Sverige. I denna tabell har de nordiska länderna samt de 12 länder med flest antal utrikes födda (i hela riket) tagits med. En person som inte kommer från något av de här 17 länderna har istället av Statistiska centralbyrån förts till den världsdel som deras födelseland tillhör. Kultur Arkitektur Kommunens snabba framväxt från bruksort på slutet av 1800-talet har präglat arkitekturen. År 1944 blev Borlänge en stad och då fick Gustav Linden i uppdrag att skapa en generalplan för Borlänge köping, Domnarvet och Borlänge stad. Jordbruksmark och trafikleder skulle skiljas de olika stadsdelarna liksom olika höjder och täthet i de olika delarna. Ett av ledorden var symmetri. Det som idag är stadskärnan är byggd i modern tid. Ett exempel är Kupolen, Dalarnas största köpcentrum som byggdes på 1990-talet. Hösten 2018 utsåg Arkitekturupproret Borlänge till "Sveriges fulaste stad" och ungefär samtidigt fick Bygg- och kartkontoret i uppdrag att påbörja arbetet med att göra en förstudie för ett nytt arkitekturprogram. I arbetet med programmet har invånarna involverats och ledorden blev "Hellre ful och trevlig än snygg och tråkig". En del av det nya programmet är träbyggnadsstrategin. Kulturarv Domnarvets industriskola, är en byggnad som ligger i stadsdelen Hushagen. Efter en byggnadstid på nio månader togs den i bruk sommaren 1932. Fastighetens ligger vid Utanforsvägen. Byggnaderna, ursprungligen två, numera sammanbyggda till en, ritades av arkitekten Osvald Almqvist. Byggnaderna räknas till ett av funktionalismens genombrottsverk i Sverige och är byggnadsminne sedan den 21 oktober 1985. Ornäs station, stationsbyggnad vid järnvägen mellan Borlänge C och Falu C, är belägen i Ornäs. Stationshusen är ett välbevarat exempel på de mindre stationer, som uppfördes i ett stort antal på de olika bansträckorna. Denna typ av station är numera sällsynt, då många liknande stationer rivits eller förändrats väsentligt. Stationen och dess miljö har därför ett högt kulturhistoriskt värde. Stationen är ett statligt byggnadsminne sedan den 29 mars 2018. Ornässtugan, eller Ornäsloftet, i Ornäs är en byggnad från 1504/05 och ett av Sveriges äldsta museer. Museiverksamheten började redan i mitten av 1700-talet. Den dåvarande ägaren, Jacob Brandberg, samlade in föremål som anknöt till Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna, där Ornässtugan hade spelat en viktig roll. Sedan den 25 januari 1935 är hela området med fyra byggnader – loftbyggnaden, bostadshuset, uthuslängan och smedjan – ett lagskyddat staligt byggnadsminne. Byggnaden ägs och förvaltas av Statens fastighetsverk. Här gömde sig enligt sägnen den blivande kungen Gustav Vasa undan de danska knektarna. När de var nära att hitta honom flydde han ut genom avträdet. Guidade turer ordnas sommartid. Torsångs kyrka är Dalarnas äldsta kyrka som byggdes under första halvan av 1300-talet. Kyrkan är byggd av gråsten med detaljer i hårdbränt tegel, vilka påminner om Västerås domkyrka. Kommunvapen Blasonering: Medelst vågskuror två gånger av blått, silver och rött styckad sköld, i första fältet ett järnmärke och i tredje en balkvis ställd yxa, båda av silver. Detta vapen fastställdes av Kungl Maj:t den 21 januari 1938 för Domnarvets landskommun. 1942 fastställdes ett vapen för Borlänge köping med en våg och en båt. När Borlänge stad bildades 1944 antogs Domnarvets vapen. Efter kommunbildningen 1971 fanns även vapen för Stora Tuna och Torsång att tillgå (I Dalarna hade även de flesta landskommuner vapen). Till att börja med användes en logotyp med ett gement b och en vågskura men 1978 beslöt man att låta registrera det gamla stadsvapnet för den nya kommunen. Se även Personer med anknytning till Borlänge kommun Referenser Noter Externa länkar Borlänge kommun Ekonomifakta - Statistik Borlänge kommun Sveriges kommuner Finska förvaltningskommuner


text: Bååtska palatset (även Seved Bååts palats) är beläget på Blasieholmsgatan 6 i Stockholm, och uppfördes 1662–1669 efter ritningar av Nicodemus Tessin d.ä. för riksskattmästaren Seved Bååth. Palatset är sedan 1874 Svenska Frimurare Ordens stamhus. Historik Seved Bååth hade fått tomten i gåva av drottning Kristina, på villkor att han skulle bygga något ståndsmässigt där. Byggnaden är gestaltad i holländsk-svensk barockstil och skulle bli typbildande för många av adelns hus i Stockholm. Efter Svenska Frimurare Ordens köp av fastigheten byggdes palatset till med två större längor mot Nybroviken och det nya stamhuset invigdes år 1877. Ytterarkitekturen på tillbyggnaden följer det gamla palatsets formschema. Palatsets stora festsal, nuvarande Oscarssalen går genom 1 1⁄2 våningar och är utomordentligt praktfull, med pilasterindelade väggar, spegelvälvt tak och rika stuckaturer, återställd av professor Sigurd Curman och Einar Lundberg, 1921–1922. Festsalen användes tidigare även av Strand Hotel, men sedan Orden sålt hotellet har förbindelsevägen murats igen. I palatsets vänstra flygel finns delar av palatsets äldre inredning bl.a. Kungarummets prakttak samt bildhuggeriarbete med Ehrenstrahl-influerade målningar. Från 1877 års inredningar kan nämnas Frimurarordens stora Riddarsal, en treskeppig basilika med katedralgotik med knippepelare och rosettfönster, allt utfört i stuck, papier-maché och trä men med en enastående kulissverkan, skapad av Emil Viktor Langlet. Mittskeppet är 23 meter högt och salen får dagsljus från rundfönster i den norra väggen. I palatset finns sedan 1785 Ordens arkiv och bibliotek, med material rörande frimureriet i Sverige från tidigt 1700-tal, dessutom ett i Europa unikt bibliotek med frimurarlitteratur. Här finns även en hel del konst, bl. a. av Per Krafft d.y., Gustaf Lundberg, Axel Jungstedt och David Tägtström. Orden äger en förnämlig samling av hallstämplade möbler, tillverkade av 1700-talets främsta möbeltillverkare. Bååtska palatset är Stockholms läns 164:e byggnadsminne och skall alltså bevaras för all framtid (september 2003). Bildgalleri Se även Ätten Bååt Palats Frimurarehuset, Göteborg Frimurarehuset i Kristianstad Litteratur Externa länkar Byggnader och anläggningar på Blasieholmen Privatpalats i Stockholm Byggnadsminnen i Stockholms kommun Byggnader ritade av Nicodemus Tessin d.ä. Byggnader avbildade i Suecian Ätten Bååt


text: Brinellgymnasiet i Nässjö är den enda gymnasieskolan i Nässjö kommun; den byggdes 1971 och en om- och tillbyggnation var klar 2008. Skolan är uppkallad efter Johan August Brinell (1849–1925), som var en internationellt ryktbar vetenskapsman med järnets metallurgi som specialitet. Här finns landets enda bowlinggymnasium. År 1993 byggdes en järnvägshållplats i anslutning till skolgården, för tågen som går mellan Nässjö och Eksjö (tågen har tidigare fortsatt till Hultsfred och Oskarshamn). Hållplatsen heter Brinellskolan och ligger omkring 2 km nordost om Nässjö centralstation. Kända elever Flera aktuella landslagsmeriterade allsvenska bandyspelare har studerat vid Brinellgymnasiet. Några välkända sådana spelare är: Ola Fredriksson – Nässjö IF, Västerås SK, BS BolticGöta Patrik Johansson – IFK Kungälv, Nässjö IF, Vetlanda BK, IFK Vänersborg Se även Bandy Bowling Idrottsgymnasium Nässjö högre allmänna läroverk Referenser Noter Externa länkar http://brinellgymnasiet.se/ Utbildning i Nässjö kommun Riksidrottsgymnasier Gymnasieskolor i Jönköpings län


text: Bessemerskolan är en av två (den andra är Göranssonska skolan) gymnasieskolor i Sandvikens kommun. Bessemerskolan har idag 5 högskoleförberedande program, 7 yrkesprogram med flera olika inriktningar samt 4 st introduktionsprogram. Skolan är ett riksidrottsgymnasium för orientering samt har nationella idrottsutbildningar med inriktning bandy och innebandy. Idag ryms det ungefär 1 100 elever samt 200 medarbetare på skolan. Skolan är belägen på Industrivägen 7 i Sandviken. Skolan har två caféer och en skolrestaurang. Några av skolans program finns i närliggande byggnader såsom Fordon- och Industriprogrammet. Musik läser sina karaktärer vid Kulturcentrum i centrum. Bessemerskolan har tidigare haft namnen Sandvikens gymnasieskola, Bessemergymnasiet och enheten Hammargymnasiet som låg i centrum, där idag Kulturcentrum finns. . Prins Daniel gick social linje på Hammargymnasiet 1989-1991. Gymnasieprogram Följande gymnasieprogram finns på skolan: Barn- och fritidsprogrammet (BF) Bygg- och anläggningsprogrammet (BA) Ekonomiprogrammet (EK) El- och energiprogrammet (EL) Estetiska programmet (ESEST) Fordon- och transportprogrammet (FT) Handel- och administrationsprogrammet (HA) Introduktionsprogrammen (IM) Industritekniska programmet (IN) Naturvetenskapliga programmet (NA) Samhällsvetenskapliga programmet (SA) Teknikprogrammet (TE) Vård- och omsorgsprogrammet (VO) Föreningsliv på skolan Sportsliga framgångar Skolans bandylag har vunnit Kronprinsens pokal i bandy 2008, 2009 och 2012. Det tidigare Hammargymnasiet vann samma turnering 1980. Källor Bessemerskolan Information om befintliga program Skolans idrottsutbildningar Externa länkar Sandvikens kommun Gymnasieskolor i Gävleborgs län Utbildning i Sandviken Riksidrottsgymnasier NIU-idrottsgymnasier


text: Svenska Dagbladets guldmedalj, ofta benämnd Bragdguldet, har sedan år 1925 delats ut av Svenska Dagbladet. Medaljen ges till "årets främsta svenska idrottsbragd". Enligt stadgarna ska medaljen delas ut i november eller december och kan ges till ett lag eller en individuell idrottare. En individuell idrottare kan dock bara tilldelas medaljen totalt två gånger. Detta har skett fyra gånger: Ingemar Stenmark (1975, 1978), Björn Borg (1974, 1978), Anja Pärson (2006, 2007) och nu senast Sarah Sjöström (2015, 2017). Dessutom har två personer vunnit medaljen dels som enskild idrottare, dels som del av ett lag. Johan Olsson mottog den 2010 som del av skidstafettlaget, 2013 som individuell, Jan-Ove Waldner den 1989 som del av bordtennislandslaget, 1992 som individuell. Historik Den första bragdmedaljen utdelades 1925. De första åren bestämdes pristagarna genom omröstningar bland tidningens läsare. Häcklöparen Sten "Sten-Pelle" Pettersson vann det första året, och även Sveriges regerande och tenniskunnige kung Gustaf V fick ett antal (60) röster. 1927 års Sven Salén utsågs till pristagare efter en intensiv kampanj med listor utlagda bland annat i stockholmska guldsmedsbutiker. Detta kampanjande ledde till att tidningen året därpå lät bilda en särskild prisnämnd, med uppgift att besluta om pristagare. Nämnden, betitlad Guldmedaljnämnden, kom så småningom att bestå av Svenska Dagbladets chefredaktör och sportchef plus tolv andra ledamöter. Vid två tillfällen ställdes bragdnämndens traditionella möte in. 1942 räckte det med en rundringning för att utse mångfaldige världsrekordhållaren Gunder Hägg till pristagare. Rundringning gjordes även 1959, då "amatören" Agne Simonsson valdes till förmån för "proffset" Ingemar Johansson (som sagt sig enbart tävla för pengarna, inte för äran). 1980 års pristagare Thomas Wassberg vägrade då att ta emot medaljen, med hänvisning till att VM-guldmedaljören Sven-Åke Lundbäck borde fått den två år tidigare. 2013 (ett år då Johan Olsson fick ta emot bragdguldet efter ytterligare en femmilsbragd) valde dock Wassberg att till slut motta priset. 1982 valdes Mats Wilander (vinnare av Franska öppna), efter en kamp mot främst Tomas Gustafson (Europamästare) och IFK Göteborg (vinnare av Uefacupen). Nämndens val väckte reaktioner (Malmö FF hade fått bragdguldet tre år tidigare, efter att ha förlorat en Europacupfinal). IFK-spelarna gratulerade Wilander via ett telegram med orden "Grattis Mats! Vi slog för många bollar i nät!" (alternativt formulerat som "”Vi slog för många bollar i nät. Medaljen är din. Tack för god match och grattis!") Åren runt millennieskiftet var Magdalena Forsberg en het kandidat till bragdguldet. Hon fick dock aldrig motta priset, trots sex raka världscupsegrar och fyra Jerringpris; bristen på OS-guld låg henne i fatet. 2005 blev hon dock själv medlem av juryn. I och med att tidningens sportredaktion lades ner 2012, väcktes farhågor för vad som skulle hända med priset. Tidningens sportchef Ola Billger meddelade dock i oktober samma år att det inte fanns någon risk för att priset skulle läggas ner. 2020 års idrottssäsong har till stora delar ställts på grund av covid-19-pandemin. Bragdguldet kommer dock att utdelas även detta år, bland annat på basis av insatser som gjordes i början av året. Tillkännagivandet av årets pristagare sker numera i regel den första tisdagen i december. Svenska Dagbladets guldmedaljörer 1920-talet 1925 – Sten Pettersson, friidrott 1926 – Arne Borg, simning, och Edvin Wide, friidrott 1927 – Sven Salén, segling 1928 – Per-Erik Hedlund, längdåkning 1929 – Gillis Grafström, konståkning, och Sven Utterström, längdåkning 1930-talet 1930 – Johan Richthoff, brottning 1931 – Sven Rydell, fotboll ("för avgörande insats i fotbollslandskampen mot Danmark på Stockholms Stadion") 1932 – Ivar Johansson, brottning 1933 – Sven "Sleven" Säfwenberg, bandy 1934 – Harald Andersson, friidrott 1935 – Hans Drakenberg, fäktning 1936 – Erik ”Kiruna-Lasse” Larsson, längdåkning 1937 – Torsten Ullman, sportskytte 1938 – Björn Borg, simning 1939 – Sven Selånger, backhoppning 1940-talet 1940 – Henry Kälarne, friidrott, och Håkan Lidman, friidrott 1941 – Alfred Dahlqvist, längdåkning 1942 – Gunder Hägg, friidrott 1943 – Arne Andersson, friidrott 1944 – Nils ”Mora-Nisse” Karlsson, längdåkning 1945 – Claes Egnell, modern femkamp 1946 – Arvid Andersson, tyngdlyftning 1947 – Gösta Frändfors, brottning 1948 – William Grut, modern femkamp 1949 – Gert Fredriksson, kanotsport 1950-talet 1950 – Lennart Bergelin, tennis 1951 – Rune Larsson, friidrott 1952 – Valter Nyström, friidrott 1953 – Bertil Antonsson, brottning 1954 – Bengt Nilsson, friidrott 1955 – Sigge Ericsson, skridsko 1956 – Lars Hall, modern femkamp, och Sixten Jernberg, längdåkning 1957 – Dan Waern, friidrott 1958 – Richard Dahl, friidrott 1959 – Agne Simonsson, fotboll 1960-talet 1960 – Jane Cederqvist, simning 1961 – Ove Fundin, speedway och Sten Lundin, motocross 1962 – Assar Rönnlund, längdåkning 1963 – Jonny Nilsson, skridsko 1964 – Rolf Peterson, kanotsport 1965 – Kjell Johansson, bordtennis 1966 – Kurt Johansson, sportskytte 1967 – Bröderna Fåglum (Erik Pettersson, Gösta Pettersson, Sture Pettersson och Tomas Pettersson), cykelsport 1968 – Toini Gustafsson Rönnlund, längdåkning 1969 – Ove Kindvall, fotboll 1970-talet 1970 – Gunnar Larsson, simning 1971 – Stellan Bengtsson, bordtennis 1972 – Ulrika Knape, simhopp 1973 – Rolf Edling, fäktning 1974 – Björn Borg, tennis 1975 – Ingemar Stenmark, alpin skidsport 1976 – Anders Gärderud, friidrott, och Bernt Johansson, cykelsport 1977 – Frank Andersson, brottning 1978 – Björn Borg, tennis, och Ingemar Stenmark, alpin skidsport 1979 – Malmö FF, fotboll 1980-talet 1980 – Thomas Wassberg, längdåkning (avstod från att ta emot medaljen fram till december 2013) 1981 – Annichen Kringstad, orientering 1982 – Mats Wilander, tennis 1983 – Håkan Carlqvist, motocross 1984 – Gunde Svan, längdåkning 1985 – Patrik Sjöberg, friidrott 1986 – Tomas Johansson, brottning 1987 – Sveriges ishockeylandslag och Marie-Helene Westin, längdåkning 1988 – Tomas Gustafson, skridsko 1989 – Bordtennislandslaget (Jan-Ove Waldner, Mikael Appelgren, Jörgen Persson, Erik Lindh, Peter Karlsson) 1990-talet 1990 – Stefan Edberg, tennis 1991 – Pernilla Wiberg, alpin skidsport 1992 – Jan-Ove Waldner, bordtennis 1993 – Torgny Mogren, längdåkning 1994 – Sveriges herrlandslag i fotboll 1995 – Annika Sörenstam, golf 1996 – Agneta Andersson och Susanne Gunnarsson, kanotsport 1997 – Ludmila Engquist, friidrott 1998 – Sveriges herrlandslag i handboll 1999 – Tony Rickardsson, speedway 2000-talet 2000 – Lars Frölander, simning 2001 – Per Elofsson, längdåkning 2002 – Susanne Ljungskog, cykelsport 2003 – Carolina Klüft, friidrott 2004 – Stefan Holm, friidrott 2005 – Kajsa Bergqvist, friidrott 2006 – Anja Pärson, alpin skidsport 2007 – Anja Pärson, alpin skidsport 2008 – Jonas Jacobsson, sportskytte (parasport) 2009 – Helena Ekholm, skidskytte 2010-talet 2010 – Svenska herrstafettlaget, längdskidåkning (Daniel Richardsson, Johan Olsson, Anders Södergren, Marcus Hellner) 2011 – Therese Alshammar, simning 2012 – Lisa Nordén, triathlon 2013 – Johan Olsson, längdskidåkning 2014 – Svenska damstafettlaget, längdskidåkning (Ida Ingemarsdotter, Emma Wikén, Anna Haag, Charlotte Kalla) 2015 – Sarah Sjöström, simning 2016 – Henrik Stenson, golf 2017 – Sarah Sjöström, simning 2018 – Hanna Öberg, skidskytte 2019 – Tove Alexandersson, orientering 2020-talet 2020 – Armand Duplantis, friidrott 2021 – Svenska hopplandslaget, ridsport (Malin Baryard-Johnsson, Henrik von Eckermann och Peder Fredricson) 2022 – Nils van der Poel, skridsko Guldmedaljnämnden Svenska Dagbladets guldmedaljnämnd – "Bragdnämnden" – är den jurykommitté som årligen utser vem som för sina idrottsprestationer belönas med Svenska Dagbladets guldmedalj. Nämnden består av fjorton ledamöter, som sitter/kan sitta som ledamöter fram till 67 års ålder. Ledamöter 2020 Agneta Andersson (2006–) Tomas Brolin (2013–) Anna Careborg, (2019–) ordförande Magdalena Forsberg (2005–) Carolina Klüft (2014–) Annichen Kringstad (1992–) David Lega (2006–) Ulrika Knape Lindberg (1989–) Anders Lindblad (2014–, sekreterare) Anette Norberg (2015–) Jörgen Persson (2018–) Tony Rickardsson (2016–) Mats Sundin (2013–) Karin Mattsson Weijber (2011–) Tidigare ledamöter Henry Allard (1960-1975) August Anderberg, handbollsledare (1928-1948) Carl-Gustaf Anderberg (1977-1992) Bo Bengtsson (1976-1980) Orvar Bergmark (1985-1997) Erik Bergvall (1928-1948) Matts Carlgren (1965–1984) Ola Billger (även sekreterare) Gösta Björck (1945-1955) Ernst Bredberg (1928-1947) Tore Brodd (1962-1984) Björn Ekblom Bo Ekelund (1934-1958) Tommy Engstrand (1982-2006) Conny Evensson (?–2016) Gunnar Ericsson (1965-1985) Bo Gentzel (?-2000) Karl Frithiofson (1971–1982) Toini Gustafsson-Rönnlund (1982-2005) Anders Gärderud (?-2012) Sven von Holst (1982-2015) Elis Håstad (1958-1959) Paul Högberg (1970-1979) Sten Insulander (1948-1970) Sixtus Jansson (1928-1948) Anton Johansson (1928-1948) Lennart Johansson (1987-1996) Fredric Karén (2013-2019) ordförande Ernst Killander (1928-1957) Lars-Åke Lagrell (?-2007) Albert Ledin (1949-1961) Gunilla Lindberg (1993-2014) Pontus Lindberg (1952-1971) Stefan Lindeberg (1996–2017) Sven A Lindhagen (1949-1965) Alex Lindman (1928-1940) Stina Ljunggren (1978-1991) Arne Ljungqvist (1983-1998) Victor Lundqvist (1928) Ulf Lönnqvist (1985-2003) Sten Pettersson (1945–1968) Clarence von Rosen (1928–1944) Einar Råberg (1928-1956) Bengt Saltin (1970-1988) Bengt Sevelius (1979-1999) Nils Stenberg (1969-1981) Håkan Sundin (1985-?) Rune Sundqvist (1954-1977) Sten Svensson, informationschef på Riksidrottsförbundet (1954-1967) Tommy Svensson (?–2016) Sune Sylvén (1981–2007) Torsten Tegnér (1928–1934) Sven Thofeldt (1945-1970) Bertil Uggla (1928-1945) Torsten Wiklund (1950-1971) Referenser Noter Webbkällor Bragdmedaljörer genom tiderna, på SvD.se Alla guldmedaljörer 1925-2015, på SvD.se Medaljörerna 1925–2014, på Sverigesradio.se Tryckta källor Svenska medaljer Svenska sportpriser Priser och utmärkelser instiftade 1925


text: En boll är ett, ofta klotformat, föremål som används i lekar, bollspel, bollsporter och vid viss fysisk och mental träning. Bollar finns i olika storlekar, material och hårdhet. Beroende på typ av boll och sammanhang så brukar bollen hållas, kastas, rullas, sparkas, studsas eller skjutas iväg med hjälp av redskap såsom racket, klubba, basebollträ eller biljardkö. Exempel på bollar som inte är klotformade är fjäderbollen som är försedd med en konstgjord fjäder och den amerikanska fotbollen som är rotationsellipsoidformad. Begreppet "boll" förekommer även i sammansättningar för någonting som mer eller mindre är klotformat, exempelvis chokladboll, tvättboll och hårboll. Se även Badboll Bandyboll Baseboll Basketboll Biljardboll Fotboll Golfboll Handboll Innebandyboll Jongleringsboll Kalle Stropp och Grodan Boll Medicinboll Spelredskap Referenser Externa länkar


text: Bredstorps IP är en idrottsplats i Tranås i Sverige. Anläggningen består av en konstfrusen bandyplan, som stod klar 1969 och invigdes den 30 januari 1970. Anläggningen består även av en ishall, en tennis/badmintonhall, en friidrottsanläggning samt ett antal bollplaner. En konstgräsplan för fotboll invigdes på Bredstorps IP den 1 augusti 2008. Den är hemmaplan för Tranås FF. Bredstorps IP är bland annat hemmaplan för Tranås BoIS i bandy och Tranås AIF i ishockey. Sportanläggningar i Tranås kommun Sportanläggningar invigda 1970 1970 i Sverige