Jag har förstås sett en del av facebook-kommentarerna idag. Bara det - Facebook, en dag då tankarna går till Olof Palme och ett tragiskt mord. Kanske dagen också har en berättigad tonvikt på sorg. Jag tror inte att Olof själv hade önskat det. Min dag började med ett möte med miljönämndens arbetsutskott, sen till jobbet, sen mat och så en träff med äldre i Stockholms arbetarekommun. Tema: vård och omsorg. Just där kan jag se Olof bli lite nöjd. Som han själv upptagen med samhällsfrågorna, stora som små. Nej, jag kände inte Olof Palme privat. Jag hade turen att en gång få sitta med under en timmes samtal med styrelsen för partiet i Strängnäs. Inte så tuffa statsrådsprogram på den tiden. Jag träffade honom på en SSU-kurs, och jag hörde förstås åtskilliga tal både live och i TV. Han sköts samma år när jag fyllde 23 år och vid hans begravning som visades i TV där partivänner i Strängnäs såg den tillsammans var faktiskt min återkomst i politiken efter ett halvårs uppehåll. Olof var för mig som för Mona Sahlin "socialdemokraterna". Det var svensk politiks absoluta mittpunkt och en central person som bekräftades med eftertryck av omvärldens "Palmebild". Långt utanför landets gränser möttes Olof av oerhört respekt. Jag tänker lite och kan inte undvika att se Olof Palme i tider med facebook och bloggar och twitter. Avståndstagande? Teknikskeptism? Jag tror inte det. Bara värdet av möten med människor och möjligheten att ha dialog hade säkert lockat Olof till nätets kontakter med omvärlden. Om någon hade guidat i det praktiska.... En socialdemokrati som 25 år senare sägs vara i kris. En minnesdag av Olof Palme som kort därefter får ytterligare ett namn efter sig i partiets förteckning över ledare. Ett parti som i dag minns och kanske sörjer men som i morgon går till samma handling som präglade Palmes politiska tid i Sverige. Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Ju närmare kongressen desto fler har bekräftat att öppenhetens förspråkare har haft rätt. Inte bara genom tal, som när Sahlin denna vecka instämde i en länge framförd åsikt från Netroots-bloggare om ökad öppenhet. Mycket sker också i praktiken. I andra partier har intern S-kritisk debatt gjort att man markerar genom att själva öka öppenheten vid val. Och Socialdemokraterna i Sundbyberg väljer partiordförande med öppna hearingar med kandidater. Partiets kriskommission avslutar hela rapporten med att bloggnätverket Netroots är av "yttersta vikt". Ett härligt erkännande av oss som under lång tid har lagt ner fritid på bloggande. Men också något som förpliktar och ställer krav: Netrootsbloggare har under eftervalsdebatten lagt en tyngd av kritiken som har gällt partiets ledningsfunktioner. Visst kan det vara riktigt och befogat. Ett parti som brister i toppen eller organisationen fångar inte upp omvärld och det egna interna signalerna och kraven på rätt sätt. Däremot bör man passa sig för att lägga hela valförlustförklaringen på sådana faktorer. Det är att göra det väl enkelt för sig. Framför allt gäller det att inte fastna i kritiken i sig själv som livsluft utan i resultat och påverkan som bygger upp. Ett bloggnätverk som är av "yttersta vikt" för ett parti beter sig konstruktivt. Med en månad kvar finns ingen given partiordförande. Men en känsla är ändå att en stor del av socialdemokratin, om man bortser från mer interna och dolda maktspel, kommer att sluta upp kring den ordförande som väljs av kongressen. Partiets ledning lär göra ett dundermisstag om man tror att gårdagens sätt att "styra en kongress" ska gälla i år. Även om många delegationer har valt ombud som "alltid är ombud" så kommer många att ställa mycket högre krav på sin egen roll än tidigare generationer av ombud. Här kan ett tidsschema spricka rejält. Och därtill ska kongressen döma av övriga funktioner som möjligen inte är tänka att väljas om. Det tillsammans med det krav som finns i landet på att få prata politik talar för en kongress till i höst. Förnyelsen av socialdemokratin kan i sig handla om att återvända till rötterna, men också modernisera sättet att tala med och finnas i väljarnas vardag . Den som likt DN tror att enskilda sakfrågor som vinster i välfärden, a-kassegräns eller ens höjda skatter är frågor som räcker som framtidsplattform för en socialdemokrati med bättre självförtroende har missat en del. Nu tolkar DN signalerna som att kongressen inte kommer att få prata detta, av mer omtankesskäl om partiet. Min gissning är att kongressen kommer att tycka att det är okey att nu i mars välja ordförande, att den nya ledningen får ett halvår på sig att börja jobba samtidigt som partiets medlemmar får tid för politiska diskussioner som kan ligga till grund för en valplattform 2014 redan i höst. Lämligtvis blir den kongressen också beslutande när det handlar om större organisatoriska förändringar som krävs. En månad till kongressen och Novus visar en svag ökning i opinionsläget. Den som vill kan säkert se tecken på större saker i detta.... Det verkar mer och mer gå mot en partistruktur som också har gäller för själva politiken under lång tid. Kanske i form av det tvåpartisystem som många under lång tid har spekulerat i ska komma. Ett moderat parti som dominerar totalt medan övriga småalliansera tynar bort. Dagens mätning från Synovate verkar bekräfta utvecklingen. På den andra sidan blockgränsen ökar en ännu krisande socialdemokrati med 2 procentenheter och når 29 procent. Detta med en oklar ledare, med en politik som ligger orörd sedan valdagen och med ett halvår bakom sig av internt krisande. Miljöpartiet rasar och kanske drabbas av opinionstapp när det också sker ledarväxling där. Sverigedemokraterna rasar. Det politiska landskapet kommer att förändras ännu mer efter den socialdemokratiska kongressen i mars. I vilken riktning och med vilka förändringar är i dagsläget omöjligt att förutse (mer i annat inlägg). Men att det kommer att påverka åt ett eller annat håll är klart. Ur en aspekt hoppas jag förändringen blir mycket tydlig. Den regering som Reinfeldt leder har under ett halvår nästan saknat en skarp politisk opposition. Det kommer att ändras när (S) är färdiga med de interna valprocedurerna och när de politiska linjerna inför valet 2014 har lagts fast. Ju förr desto bättre. Fler om detta. Högbergs tankar, Kent Persson, Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Som en av tusentals trötta pendlare har jag idag upplevt ännu mer förseningar i trafiken. Och det kanske värsta: bristen på information och tåg eller för den delen bussar som sägs komma inom en, två minuter men som sedan verkar som helt bortblåsta. Sedan lång tid är staten ansvarig för att trafiken rullar fram. Och så har det väl alltid varit i alla tider och i alla länder. Där järnvägsrälsen läggs ut meter för meter och där loken ångat fram, där växer också samhällen och människor. Där så småningom höghastighetstågen binder platser till varandra, binds också människor och företag. Är vi inte med i det, kommer vi efter. Ungefär som tidigare historiska missar verkar ha lett till i dagens trafik. Idag kräver (S) i Huddinge att den lokala kommunledningen sparkar på sina moderata partivänner "uppåt". Och kanske kan vi, som en kommun med ganska bra ekonomi, ta efter lite av Anders Johanssons idéer i Sigtuna. Möjligen är banvaktarstugor något som passar det mer lantliga Sigtuna och inte känns helt, "inne" hos oss. Men man ska inte helt döma ut tanken. Men att ställa upp med lån för att staten ska kunna investera i nya växlar är en klok idé. Det borde också finnas ett utrymme att också förhandla det till ett direkt bidrag. Det torde Huddinges ekonomi kunna bära. Väl medveten om att detta bryter mot finansieringsprinciper och annat, men det viktigaste är att trafiken fungerar. I veckan skrev dagens födelsedagsbarn, Sakine Madon, en tänkvärd text i Expressen, där en annars "förortspositiv" författare delvis fick kritik. Krönikan kommer direkt i inledningen till den kollektivtrafik som inte fungerar och jag funderar hur ansvariga tänker, var de bor, vilka referensramar de har? Sådant som sen leder till prioriteringarna. Kanske var det just därför som den så kallade NK Express inne i city kunde smita före på investeringslistan när pengar skulle prioriteras. Men so what. Fixa till så att kollektivtrafiken funkar. Ser att ansvarigt landstingsråd i alla fall närmar sig Huddinge och förorten i morgon. Wennerholm ska till Älvsjö och ta...ett spadtag. Fortsätt gärna nyinvigningar av växlar och signaler ända fram till Huddinge och Flemingsberg. Kommunens kan säkert bidra med en eller annan krona om det är där haken sitter. Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, kollektivtrafik, christer wennerholm, alliansen, snö, SL, pendeltåg, Upplagd av Först eländesvalet. Sedan ett halvår av internplåga och extern tystnad, avmattad opposition och sprucket rödgrönt samarbete, följt av kriskommission och alla turer inför ett partiledarval i mars. En utveckling som placerat socialdemokratin på andra plats i partistorlek och där opinionssiffror som annars skulle vara total katastrof i stället ger något av lättnadskänslor. När detta väl är över och partiordföranden är vald får (S) i Stockholms liksom börja om med den regionala ledningen. Allt efter Ilija Batljans avgångsbesked. I den stora nationella processen verkar det enligt mediernas senaste uppgifter finnas tre (män) kvar som kan bli partiledare. Damberg, Östros och Österberg. Samma medier skriver om "bubblare" som också omnämns "utan chans": Palm, Sommestad och Eneroth. "Det där löser sig" kanske någon tänker, och så blir det säkert. Men det finns tecken som oroar för efterdyningarna. Hela upplägget med en process där tanken är att "dra upp ridån" för en valberedningskandidat på kongressen känns oerhört riskabel. Och som befarat följer nu också dyngspridandet i spåren av maktkampen. Tyvärr bekräftar det en del uppgifter som förekommit, dolt för oss vanliga "dödliga". "Det har aldrig släppts så mycket smutskastning inom (S) som nu, var fler journalister vittnat om. I dagarna har också Ilija Batljan meddelat att han lämnar landstingspolitiken i Stockholm. Det innebär att partiet i regionen fortsätter efter partikongressen med någon form av regional variant. Avgångsbeskedet beklagar jag eftersom Ilija redan på mycket kort tid har presterat mycket. Både konkret som i fallet med kostnaderna för Nya Karolinska. Men även i tankar om framtidens vård och kollektivtrafik som man kan önska att han hade lett förändringarna av. Nu blir det inte så. Ilijas besked gav direkt eko också i nationell debatt med koppling till de grupper som agerar inför partiledarvalet. På Facebook meddelade Tvärdrag-skribenten Daniel Suhonen att Batljans besked var "ett stort steg för arbetarrörelsen". Man kan med fog både befara vad personkampanjer ger i form av negativa inslag och samtidigt tycka att det finns mycket stor anledning att kritisera Suhonens uttalande. Men tack och lov ÄR inte en tidskriftsredaktör partiet och frågan är väl om det alls är en del. Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, ilija batljan, socialdemokraterna, partikongress 2011, stockholms läns landsting, Upplagd av Jag skrev ett inlägg i helgen om ombudens betydelse. "Nu går ansvaret över till ombuden". I dag kom också resultatet från valet i mitt eget partidistrikt. Ett val, som jag gissar har skett nästan helt med poströstning (?). I alla fall har det varit möjligt i de kommuner jag känner till. (S) i Stockholms län kommer att representeras av nedanstående personer. Det är alltså den delegationen som nu tar över hanteringen av partiledarfrågan. I en nyhet såg jag att partidistriktet inte lämnar något namn öppet men i serien Expressen avslöjar berättas att en namn föga överraskande är Micke Damberg. Samtidigt sägs "staden" driva Veronica Palm. Hela Stockholms läns kongressdelegation: Emil Högberg Huddinge Ebba Jansson Botkyrka Bloggar. HBT-sossen om jaget och laget, Sandro Wennberg funderar över att pröva hela partistyrelsens förtroende, Emil Högberg om Mikael Damberg, Martin Moberg om ansvarstagande, Marika L Å fortsätter påminna om kriskommissionen. Lena Sommestad om skolfrågor, Claes Krantz, Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, partikongress 2011, socialdemokraterna Nej. Det är väl bara en i raden av reaktioner som bygger på någon form av misstänksamhet mot medier. En del saker görs, om man har sådana tankar, mer avancerat än vad de är. Att Svenska dagbladet idag fokuserar på Mp och inte på att (S) i dagens SIFO når över 30 procent är kanske uttryck för det. Och i nätupplagan anger man inte ens partiernas siffror. Men till mitt försvar för reaktionen finns en del fakta, senast presenterade i (S) kriskommissions rapport som påminner om hur Kent Asps bild såg ut av medier och deras partibilder: Men i stort är det en parantes, men värt att reagera över. Annars får alltså ett socialdemokratiskt parti som varit i förlamingstillstånd ett halvår, som inte har en ledare, som har en politik, ja, men där viktiga delar inte har fått stöd av väljarna. Ett parti som varit och i mångt och mycket är upptaget av det interna. Detta krisens parti ligger i dagens SIFO 3,2 procent under moderaterna och gör en uppgång på 2,4 procent. Det förefaller som väljarna trots allt ser socialdemokraterna som "sitt" parti. SvDs fokus är annars miljöpartiet som i mätningen tappar 2,6 procent och här spekuleras förstås i den låga profil som Mp har inför sina nyval av språkrör. På den borgerliga kanten klarar sig alla allianspartier över spärren till riksdagen. Man kan väl tolka det här på rasande många sätt. Att ett parti med det halvår som (S) har bakom sig ändå får den siffra man får i en mätning borde rimligen säga något mer än om just siffran. Och kanske kriskommissionens budskap har gjort sitt, och kanske att en del inlägg om värderingar och ideologi har nått ut. Kanske det omvända mot det dagens SvD-ledare beskriver är på väg att hända. Socialdemokratin gillas ju mer man talar som det socialdemokratiska parti man är och därmed låter mindre som ännu ett borgerligt parti. Må SvD-ledarsidan ogilla det. Jag "gillar". Fler som bloggar: Om ett par dagar blir det officiellt vilka ombud som socialdemokrater runt om i Sverige har valt till den extra kongressen 2011. Medierna kommer säkert fram till kongressen att ha sina listor, spekulationer, presenationer och spelodds om partiledarna. Diskussionerna kommer att fortgå, som nu senast efter Aftonbladets ställningstagande. Tre män utpekas som "möjliga", något som gör alla dem som ser många kvinnor som tänkbara kandidater urförbannade. Och visst finns många kvinnliga kompetenta företrädare. Men oavsett allt detta läggs snart makten i händer på 350 ombud. Och oavsett hur det ser ut med partikulturer, partipiskor, delegationsförhandlingar och annat är det just de 350 som fått ett personligt maktinstrument att använda efter klokskap och förnuft och helst utifrån de signaler som medlemmarna har skickat med. Förutsättningarna har ju inte varit alltför goda att kunna ta ställning. Några konkreta förslag finns inte. Presentationer saknas. Endast en person i ledningen, Mona Sahlin, lämnar en plats som man vet blir tom. Öppenheten i valberedningsarbetet har ifrågasatts. Där noterar jag i klippet från tv4 att Sahlin nu ger netroots-bloggarna i Öppna kriskommissionen rätt: Processen borde vara mer öppen. Kandidater som vill bli ledare borde vara tydliga. Och dessutom berätta varför de vill leda. Allt det här ger förvisso bättre eller sämre förutsättningar för de ombud som ska avgöra frågan. Men icke desto mindre. Snart tar ombuden över makten. Trots allt! Frågan är hur den kommer att användas. En självklar punkt är att genomföra partiledarvalet. Samtidigt har väldigt många sossar under hand talat om att partiledaren är viktig men att det är politiken som avgör. Kommer kongressen att "klara av" politiken på något av en minimal tidsram? Eller kommer man att följa rådet från exempelvis Ardalan Shekarabi (själv tänkbart ombud för min egen valkrets) och besluta om en ajournering av kongressen eller en ytterligare extrakongress i höst med politiken i fokus? I debatten har kritiker funnits både om en senfärdighet i eftervalsanalysen och en tystnad från dem som har funnits i ansvarsställning. Den kritiken må ha varti berättigad i många fall. Men i början av nästa vecka vet ombuden att de är ombud. Då flyttas ansvaret över till de 350 som får ett oerhört stort ansvar för hur partiet framöver kommer att "roddas". En del ombud, som Johanna Graf, har skrivit ner sina tankar och i det fallet har medlemmarna kunna ta ställning till om man vill kryssa eller inte. Fler ombud bör kanske framöver både tänka till, samtal och berätta om hur man tänker agera under den här för partiet så viktiga kongressen. Mer - Peter Högberg om partiledarvalet - Aurora Gullberg med en bild som säger mer... - Sara Gunnerud om kvinnliga kandidater. - Martin Moberg om partiledarkandidater - Staffan Lindström (ombud?) om förtroende som ombud. - Roger Jönsson (ombud?) om ideologi och Stockholm Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, socialdemokraterna, partikongress 2011, mona sahlin, mikael damberg, Upplagd av Och ska man vara riktigt petig: I årsredovisningen från hälso- och sjukvårdsnämnden visar faktiskt siffrorna en liten nedgång av förtroendet 2008, 2009 och 2010 och en liten uppgång av andelen som har litet förtroende för vården, samma period. Åter till Eftervalsundersökningen... Man kan också notera vilken kompakt majoritet det finns hos väljarna för den landstingsdrivna verksamheten. S, V och Mp:s väljare säger nära nog alla "mycket /något mer" av landstingsdrift. Men också mer än hälften av KD och Fp:s väljare säger detsamma. Och, (tolkar stapeln) kanske en tredjedel av moderaterna. En viktig signal från väljarna är att vården måste bli mycket mer inriktad på att jobba förebyggande. Sju av tio delar den synen på vården. För mig obegripligt är väl att det var moderaterna som uppnådde störst stöd i frågan om trafiken. Det förvånar mig inte om det i alla fall har rasat rejält nu efter vinterkollapsen av tåg och bussar. Men moderaterna har också bristande stöd när det gäller taxorna. Stockholmarna vill, som vi sossar, ha enhetstaxa och inte avståndstaxan. Även här är det kd:s väljare som ansluter sig mycket till de rödgrönas stöd för enhetstaxan. En avslutande tanke. Ser att stödet för förbifar Stockholm verkar ganska kompakt i regionen. Även hos en majoritet av miljöpartiets väljare. Fler som bloggar: • Regeringen måste påskynda arbetet med att förenkla och förkorta planprocesserna för infrastruktur och bostadsbyggande. Som om det var samordnat har också DN en bostadsartikel som berör Stockholm. Ett erkännande från fler politiska ledare om att bristande samordning mellan regionens kommuner är en orsak till bostadsbristen. Svt hade också i nyheterna nu på morgonen ett inslag som bygger på PVC:s kartläggning om hur världens industriledare ser på hur man lägger bra grund för tillväxt och utveckling. Där är infrastruktursatsningar, till vilket bostäder utan tvekan hör, det viktigaste. Och där kanske man kan lägga till att det inte bara måste gälla höghastighetståg som togs upp i inslaget. Viktigt men för tillväxten och jobben behöver också den basala trafiken fungera. Som pendeltåg och bussar, exempelvis. Det finns möjligen en tveksamhet jag har i punkterna och den gäller hur investeringarna ska betalas. Som visades i bl.a. fallet Nya Karolinska är det inte självklart att det blir de klokaste och för skattebetalarna billigaste lösningarna med samfinansiering. Ibland framstår det som om privata investerare står på kö av ren godhet för att få vara med och betala viktiga samhällsinvesteringar. Så är det förstås inte. De investerar och har avkastningskrav. Om stat och kommun med sina höga ratingar på grund av beskattningsrätten kan fixa billigare finansiering så ska förstås det lösas. Mer: - Stockholms Handelskammare, Roger Jönsson, Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, stockholm, infrastruktur, bostäder, hyresrätter, fredrik reinfeldt, stockholms handelskammare, hyresgästföreningen, PVC, Upplagd av Läser nu på morgonen att tidningen Aftonbladet ställer sig bakom tre namn i den socialdemokratiska ledardiskussionen. Anders Sundström, Leif Pagrotsky och Mikael Damberg. Tidningen skriver om den sistnämnd, Med Mikael Damberg skulle Socialdemokraterna få ett verkligt generationsskifte. Hans område, utbildningspolitiken, är helt central för Sveriges framtid. Dambergs fokus på lärarrollen och resultat visar att han har vilja och förmåga att utveckla politiken. Jag skrev själv ett inlägg om detta igår kväll när Micke Damberg markerade sin möjliga partiledarkandidatur på Facebook. Tidningen Aftonbladet sågar samtidigt kandidater som Östros, Österberg och Eneroth med beteckningen "stillastående". Thomas Östros och Sven-Erik Österberg var centrala i att utforma den politik som Socialdemokraterna förlorade valet på. Det finns en könsdimension i dessa mekanismer – att Mona Sahlin ifrågasattes och avgick, medan den manliga maktstrukturen bakom nu belönas – som är djupt obehaglig. AB noterar att Lena Sommestad och Veronica Palm finns som kandidater med "stödtrupper" bakom sig, men tror inte på det. Samtidigt efterlyser Karin Pettersson att (S) tar allvar på ledarutveckling med personer av båda könet. Mer: Ekot. HBT-sossen. Röda Berget, Högberg, Westerholm, Jönsson Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, aftonbladet, karin pettersson, socialdemokraterna, partikongress 2011, Upplagd av Facebook kan i dessa tider berätta det mesta. För många av oss blev Mikael Dambergs uppdatering idag en positiv händelse inför kongressen. Damberg uttrycker sig positiv till att finnas med och ta ansvar, ett litet steg längre måhända än söndagens varsamma antydan. När jag läser de krav som partidistrikten har tagit fram för en ny partiledare tycker jag att de flesta stämmer in på Micke. Han är oerhört väl förankrad i våra grundvärderingar. Men han kan vara det samtidigt som han har en förmåga att se framåt och dra tänkandet utanför ramarna, åt rätt håll. Den som hört honom under tidigare ganska jobbiga tider för sossar, vet vad jag talar om. Lägen som han har lyckats ta tag i vilsenheten hos många partivänner, lyft fram grundvärderingar och siktat framåt. Det gillar jag. Vi som har hört Micke tala om framtidsvisioner kan väl tycka att det vore en tillgång med en process där kandidater på ett mer aktivt sätt får presentera sig och verkligen jobba för att vinna medlemmarnas stöd. Jag tror inte att Mikael Damberg skulle ha ett dugg problem med det, om nu upplägget hade medgett det. Om detta bloggar Peter Johansson. För mig är det helt otänkbart att den partiledare som (S) utser väljs utifrån hur andra partiers ledare är. Och i Dambergs fall behöver inte det. Men om jag ändå tänker på en jämförelse med den Reinfeldt som idag är så populär så ser jag drag av samma potential hos MD. Erfarenheten från riksdagsarbetet, den ideologiska förankringen och samtidigt pragmatisk där det behövs och där det blir bäst för människors vardag. En del antyder tråkighet och jag protesterar... Kongressen ska utse en ledare men också ett lag. Tord Oscarsson var tidigt ute med att föreslå Damberg som en i det ledarlaget. Samtidigt nämnde han Lena Sommestad. Varför inte en självskriven ledamot i partiets programkommission. Bara ledamot? Låt det där bli en punkt där förnyelsen av gamla "riter" bryts. Låt Lena bli ordförande i stället för att hålla fast vid en gammal princip att det är partiledaren som ska vara det. Varför? I alla träffar jag har varit med i med nya medlemmar, i alla tider, har idedebatter efterlysts. Om en nyvald partiledare klarar "prestigeförlusten" skulle det vara en lysande utveckling att programkommissionens ordförande verkligen får en tyngd, och som en ständig uppgift i partiet att föra de långsiktiga idédebatterna. Ett ledarteam med Damberg, Sommestad och vem vet, kanske SKTF.s Eva Nordmark också i ledningen på lämplig post. Socialdemokratin har inte bara en framtid utan också bra ledarkandidater. För den som säger "sen var det politiken" håller jag med. Men trösten i det läget är att mycket av både grundvärderingar och sakpolitik egentligen är hyfsat på plats. Finslipning gärna till en extra extrakongress i september 2011. Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, mikael damberg, partikongress 2011, socialdemokraterna, Upplagd av En usel bloggvecka, detta! Trots att mycket har hänt i svensk politik har tiden fått läggas på annat. Men morgontanke kring veckas kriskommission blir det, trots att jag ännu bara har hunnit skumma igenom rapporten. Delvis inspirerad av Svenskans ledare som idag, för tusende gången i ordningen, dömer ut (S) därför att partiet inte tycker att "förnyelse" är liktydigt med borgerlig politik. Lite roligt, faktiskt, och en företeelse jag har noterat förr. Det får mig att fundera, det här med socialdemokratin i kris. Ett förödande valresultat, en svart verklighet för det så länge dominerande partiet i september 2010. Så därefter: en lång tid av stiltje och tystnad. Inte hos alla. Jag sitter vid den tidpunkten på "Mallis" och grämer mig över resultatet genom en kort analys av "Eländesvalet". Den öppna kriskommissionen med dess bloggare skriver valanalyser. Partifolket, vanliga medlemmar, har en månad eller så av dysterhet. Men snabbt vaknar de till liv. "Vi måste få prata politik", säger de helt nya medlemmarna. "Fram med ideologin", är deras budskap. Träffen med de nya och träffar i andra sammanhang med de gamla ger samma budskap redan under hösten. "Vi måste upp på banan och möta alliansens förändringar av Sverige". Tron på den egna värderingsgrunden svajar kanske en stund men finns där. Från högre ort råder som sagt största möjliga tystnad. Jag har skummat Kriskommissionens rapport, jag har sett webbsändningen och läst en del viktiga och bra reaktioner. I mina ögon hamnar kommissionen rätt även om det kunde ha gjorts och sagt på en månad efter valdagen. De två i ledningen, Anna Johansson och Ardalan Shekarabi, ska ha mycket gott betyg. Dels för det arbete som har gjorts men också därför att de gör det som kanske kräver mest: Efter en totalkrasch vägrar köpa billigt "förnyelsedravel" för att i stället, sakligt, metodiskt och med en fullständigt genomlysande ideologsisk "lyster" diskutera framtiden. Jag såg, nästan före pressträffen, hur medierna började skalla om skatter. De fortsatte där socialdemokratin gick fel för nästan exakt ett år sedan då skatter blev på allas dagordning. Nästan ända fram till valdagen. Och, för att tillgripa en ovanlig företeelse på denna blogg, svordomar: Är det så djävla konstigt att (S) förlorade valet med den årslånga fokusering som hela samhällsdebatten hade på att "sänka skatter för fler jobb" där samband mellan skatt och reformutrymme försvann helt. Och den moderata skattesänkarboden verkar nu kunna öppnas på fler områden än jobbskatter... Med kriskommissionens rapport finns en grund att gå vidare. Men en tanke finns hos mig som på ett sätt ligger i linje med Peter Akinders farhågor i Östran. Vad innebär den där markeringen att kriskommissionens arbete presenterade i former som så uppenbart ger utrymme för spekulationer i "kremlologi": En välklädd partisekreterare hälsar välkommen, sätter punkt för krispratet och sen överlämnar ordet till kommissionen? Efter detta har spekulationer förts vad som nu händer Dokumentet har övertagits av ledningen och mer än så blir det inte, tror en del. Hur rätt kriskommissionen än kan ha. Formerna för presentationen av rapporten ger energi till spekulationer som vi minst av allt behöver nu. Den som nu går in på partiets hemsida under kriskommissionen ser först en svartvit, statsmannabild på partisekreteraren. Sen kriskommissionen. En bild säger som sagt mer än 1000 ord. "Tid för sakpolitik" skriver Eric Sundström i Dagens Arena. En berättelse om Sverige och framtiden, om socialdemokratins vägval och om sakfrågor måste fram. Där är kriskommissionens rapport en viktig inspiration för partiets medlemmar. Låt alla dem nu vara med i det arbetet och gör som Ardalan Shekarabi önskade: en politisk extrakongress i höst som lägger fast politiken för framtiden. Läs fler inlägg på portalerna NetRoots och Politometern Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, socialdemokraterna, kriskommissionen, Upplagd av Delar av morgonens nyhetsrapportering handlar om de unga socialdemokraterna som tycks fortsätta sin i sammanhanget något smala fåra av att köra kampanj mot åldrar i socialdemokratin. Delvis mycket märkligt, inte i betoningen av att unga måste släppas fram, men att den totala fokuseringen kring detta gör att SSU:s röst och tankar saknas i den viktiga utformningen av politiken. Illa. Jag lyckades i alla fall hitta delar av kriskommissionens arbete på nätet. Inte förrän vid 10 finns den "formellt" på nätet men Nyhetskanalen hade den vid 7. (en av fem) Ska studera innehållet vid tillfälle och kommer säkert att lyfta fram olika delar i fler inlägg. Vissa saker är självklara som jobbpolitiken och "arbete åt alla"-devisen. Just nu bara en glädjande notering att man lyfter bostadspolitiken och inte minst stöd för att bygga hyresrätter, stöd för ombyggnad av miljonprogrammet och där också frågan om energieffektivisering. Återkommer om partiets organisation. Den riktiga besvikelsen är att kriskommissionen inte vågar sig ens i närheten av tidigare organisationsutredningars ganska krassa och realistiska syn på hur läget är i organisationen idag. Många av partiets grundorganisationen, S-föreningen- finns bara på pappret. Människor som vill och har tid att engagera sig, tappas bort därför att partiets organisationsrutor lever kvar på drömmar om något fungerande. Nu föreslår man bara det som gjorts 100 gånger tidigare. En utvecklad föreningsverksamhet. Lycka till... Det bästa hade varit om DN debatt-artikeln kunde visa hur den nuvarande regeringens icke-fördelningspolitik skiljer mot den linje som en ny S-regering skulle bedriva. Så är det nu inte i den kartläggning som (S) presenterar om hur det ser ut med "rättvisan i praktiken". Dels under alliansregeringens tid sedan 2006 och så S-regeringens tid 2002 till 2006. Oaktat det så är alla analyser av detta förstås mycket intressanta. Reinfeldt har alltför ofta fått uttala att de sänka skatterna går till "låg- och medelinkomsttagare" utan att bli emotsagt. Det blir han idag. Under S-styret 2002–2006 fick höginkomsttagarna en inkomstutveckling som motsvarade 95 procent av den genomsnittliga inkomsttagarens utveckling. Under åren 2006–2010 fick samma inkomstgrupp 240 procent av genomsnittet.Det räcker, som man skriver i artikeln, inte att göra de mer ytliga förnyelseförändringarna. Vem minns inte råden att moderater i offentlighetens ljus "tar av sig pärlhalsbanden" för att verkar mer folkliga. Den förde politiken har samma inriktning och samma målgrupper som gynnas respektive missgynnas som alltid har funnits när borgerligheten har fått styra. Tyvärr var det perspektivet av politik stendött inför valdagen, trots att många av oss gjorde ansträngningar för att lyfta debatten. I en tid när socialdemokratins framtid och historia diskuteras och Moderaterna försöker inta den politiska mitten är det intressant att konstatera att fördelningsprofilen var avsevärt bättre 2002–2006 när Socialdemokraterna styrde jämfört med 2006–2010 när Moderaterna utformade den ekonomiska politiken.Hur blir det då framöver? Är det inte det väljarna både vill veta och kommer att döma socialdemokratin för? Ibland har man kunnat tyda debatter som att (S) är på väg att acceptera en fortsatt frånvaro av fördelningspolitik? Ja, för den som lyssnade till Kriskommissionens Anna Johansson i P1 morgon finns ändå en befriande och bergfast övertygelse om både nyttan och behovet av fördelningspolitik och om stödet för densamma hos det så kallade folket. Nu gäller det bara att mejsla ut det konkreta i detta för framtiden. Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, socialdemokraterna, alliansen, klyftor, orättvisor, skatter, fredrik reinfeldt, Upplagd av Före valet fick nuvarande socialborgarrådet frågan hur hon såg på marknadshyror. JA, svarade Anna König Järlmyr om införandet av det. Moderaterna har ju pressats ganska rejält om detta och tidigare har man kategoriskt hävdat att frågan inte är aktuell. För hur skulle det bli? Ett mer eller mindre förbud i city mot hyresrätter. Lite längre ut en krans av hyresrätter där priset bestäms av marknaden. Och så ännu längre ut. De hyresrätter som upplåts åt "resten". I och för sig sannolikt utan att marknaden där ger de lägre priser som teorierna talar om. Segregationen är för djup redan idag och vi behöver politiker som motverkar den. Inte fördjupar den ytterligare. mer: DN, Marielle som gärna vill ha bostad. Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, bostadspolitik, moderaterna, segregation, fredrik reinfeldt, Upplagd av Oförändrat läge mellan blocken, sägs det. Däremot backar såväl (S) som (M) i United Minds mätning. Socialdemokraterna ner mot rekordbotten: 25,6 vilket ändå ger en bild av läget före kongressen och efter ett halvår av dvala. Moderaterna tappar hela 3,3 procent, något som verkar ha lett till att de övriga mindre allianspartierna räddas kvar över spärren till riksdagen. Sverigedemokraterna går framåt, något som inte alls förvånar nu när medier och andra ser partiet som "vilket som helst". Noteras bör också att miljöpartiet, som ändå står inför språkrörsskiften, går framåt och noterar 11,4. Några större förändringar av läget lär dröja. Socialdemokratin får sin krisrapport och om en månad en ny ledning. Det är föga troligt att väljarna automatiskt återvänder enbart av det skälet. Det är politiken som avgör och det är samtidigt högst otroligt att punkten "Nystart" på kongressens arbetsordning skulle ge tillräckligt med opinionslyftande bränsle. Å andra sidan är det fortfarande mycket långt till nästa val. Mycket hinner hända. (!) Kriskommissionen vill krympa partiledningen, ge nya och modernare arenor för medlemsinflytande, se till att makthavare inte själva sitter i valberedningar och lite annat. Mest frustrerande just idag är det i sig kloka och nödvändiga förslaget att öppna upp processer som just nu pågår i form av att utse partiledning. Bra och nödvändigt men det kan dröja innan partiets medlemmar får testa det i skarpt läge vad gäller den högsta posten: partiordföranden. Om allt klaffar i årets valprocedur. Men Kriskommissionens slutsatser kan ändå ses som en kvitto till Öppna kriskommissionen och partivänner som på förtroenderådet önskade den utvecklade valprocessen redan i år. Mer: Intressant Läs även andra bloggares åsikter om politik, socialdemokraterna, partikongress 2011, mona sahlin, Upplagd av


Riva från Velve | Sinful Alla kvinnor bör äga åtminstone en rabbitvibrator. Men det kan vara knepigt att hitta den perfekta modellen, den som lever upp till alla ens krav på stimulering, ljudnivå och ergonomi. Jag höll fortfarande på att leta efter den rätta när jag fick fatt på Riva från den helt nya serien Velve. Vilken GREJ! Riva ger ett ganska sofistikerat första intryck. Den kommer i en läcker förpackning med en mörkt lila färg som återkommer på själva vibratorn. Materialet är i ett silkeslent silikon utan skarpa kanter eller jobbiga knappar – stilren och otroligt enkel att använda. Skaftets storlek räcker precis och klitorisvibratorn har både tillfredsställande längd och bredd. Efter en laddningstid på ca 3 timmar är Riva redo att användas och jisses, de har INTE sparat på krutet med vibrationerna. Det nästa som överraskar mig är ljudnivån. Normalt har produkter med så här kraftiga vibrationer en – förståelig – tendens att låta rätt mycket, men även på högsta nivå surrar Riva behagligt. Det är riktigt imponerande! I förpackningen finns, utöver laddare och förvaringspåse, en utförlig bruksanvisning som gör det enkelt att förstå sig på de 4 knapparna (utöver på-knappen). När vibratorn är påslagen sätter man bara igång vibrationerna genom att klicka på den översta knappen varifrån man också kontrollerar de 10 vibrationsmönstren. Plus och minus justerar intensitet så att man enkelt kan finna olika inställningar som passar efter stämning och humör. Riva har också en splitterny funktion som jag aldrig har stött på förut. Genom att klicka på den nedersta knappen och vänta i 5 minuter får vibratorn en temperatur på mellan 37-39 grader. Den stigande värmen känns i handflatan medan jag väntar vilket ger vibratorn en underbart organisk och behaglig känsla. Även om värmen absolut känns skön så glömmer jag fort bort den när vibratorn kommer igång. Skaftets böjda form och kraftiga vibrationer stöter emot min G-punkt helt perfekt vilket betyder att jag inte behöver skruva upp intensiteten, något jag annars alltid måste göra. Klitorisvibratorn fungerar också riktigt bra, även om jag hade önskat att den var något kraftigare. Rent ergonomiskt passar den mig utmärkt och är tillräckligt flexibel för att jag ska kunna vinkla den på lite olika sätt. Jag måste erkänna att jag är fullständigt överrumplad av denna eleganta lilla sak. Vanligtvis njuter jag mest av yttre stimulering men tack vare skaftets form och vibrationerna gjorde den underverk med mig – 2 gånger till och med! Min enda invändning är att jag hade velat ha möjligheten att justera de inre och yttre vibrationerna, men om den funktionen har fått ryka på grund av värmefunktionen så kan jag leva med det. Om Riva var på Tinder hade den fått en superlike av mig och jag ser redan fram emot andra dejten. Jag ger den – helt utan att tveka – 4,5 stjärnor! Explore: rabbit vibrator, Velve Krydda upp parförhållandet – prova en date night


hämta tillbaka 2 ikoner på fältet där uppe - macOS hämta tillbaka 2 ikoner på fältet där uppe Tråden skapades 2014-10-06 och har fått 17 svar. Det senaste inlägget skrevs 2014-10-06.\t1 Jag hade stängt av Creative Cloud och Dropbox (ikonerna där uppe) pga ev. belastning.... Nu skulle jag vilja hämta tillbaka dem. Hur gör jag då? Jag hade stängt av Creative Cloud och Dropbox (ikonerna där uppe) pga ev. belastning.... Nu skulle jag vilja hämta tillbaka dem. Hur gör jag då?\tGå till inlägget "ikonerna där uppe". Lysande beskrivning. Jag antar att du menar i menyraden. De flesta program som kan visas i menyraden har en kryssruta i sina inställningar som säger just "Visa i menyraden". Kryssa för den.Om programmet inte redan är startat, så får du kanske leta upp det i programmappen, och starta det först, innan du kan gå in i inställningarna.Och beroende på vad du menar med "stängt av", så finns det kanske ytterligare en kryssruta som ska kryssas i, typ "Starta programmet vid inloggning" eller något liknande. Starta Dropbox-programmet som bör ligga i din Program-mapp. Ligger den inte där får du ladda ner den på nytt. Se också till att du i Dropbox-programmets inställningar kryssat för "Starta Dropbox vid systemstart"När det gäller Creative Cloud vet jag inte, men antar att det finns liknande inställningar i Adobes program.Edit: Jelpsamme Jesper hann före Anmäl Jag hittade i Finder en mapp som heter "program" och dubbelklickade på ikonerna. Nu är det återställt. Tack för hjälpen! Senast redigerat 2014-10-06 14:10 Tack för hjälpen.......Återstå att hitta programmappen.....sökte via spotlight men fick ingen träff Gå till inlägget ska ligga direkt som en undermapp till Macintosh HD ska ligga direkt som en undermapp till Macintosh HD\tGå till inlägget Tack, jag hittade i menyn: Gå/program Anmäl HUR kan man inte veta var programmen ligger i Finder!!!!! Anmäl HUR kan man inte veta var programmen ligger i Finder!!!!!\tGå till inlägget Det är många som inte kan veta det. Det är många som inte vet vad Finder är också. Vem behöver veta när Spotlight vet? Vem behöver veta när Spotlight vet?\tGå till inlägget Och sedan de lanserade launcher så blev plötsligt allt helt oklart var de ligger. Men best var det som det var under gamla mac os, och vi är väl på väg dit igen, programmer ligger där man lag dem, zip disketten t.ex. Senast redigerat 2014-10-06 18:32 Varför ska man behöva veta det? Det är i princip aldrig att jag har varit där. Dessutom associerade jag inte att dessa ikoner kunde vara "program". Snarare "nyttoverktyg" Man borde ha förenklat så att man kan ta tillbaka dem genom att högerklicka på menyraden i stället för att behöva leta runt i datorn för att hitta "programmappen" som inte ens spotlight lyckas hitta. Anmäl Det gäller att skriva "rätt" ord. Ifall man skriver "programmappen" (vilket jag skrev) i stället för "program" då kan den inte gissa sig till eller associera själv till närliggande begrepp. Anmäl Sök då i Finders hjälp efter Program. Eller sök efter Dropbox, ⌘ + klicka på programmet så öppnas mappen där programmet finns, dvs i Programmappen. @calinou Jag vet att iaf jag har tipsat dig om att läsa handboken för iOS. Densamma kanske du bör göra för OSX. Det finns en uppsjö med information på nätet om hur man använder sin mac-dator. Tror att detta kan vara nyttigt för dig. Senast redigerat 2014-10-06 19:00 Det gäller att skriva "rätt" ord. Ifall man skriver "programmappen" (vilket jag skrev) i stället för "program" då kan den inte gissa sig till eller associera själv till närliggande begrepp.\tGå till inlägget Du behöver inte skriva 100% av ordet utan det räcker med att skriva "Pro" så syns som sökresultat "Program" Du behöver inte skriva 100% av ordet utan det räcker med att skriva "Pro" så syns som sökresultat "Program"\tGå till inlägget Konstigt! Det gör det inte för mig. Tech Tool Pro är det första som dyker upp. Inte ens Programmappen fins med i sökningen. Tips: du har Program-mappen som genväg i Finder under favoriter. Hjälpen i OS X är matnyttig.Och nej, du kommer inte få någon Spotligth träff på "programmappen" eftersom det inte finns något som heter så. Att du inte får en träff på "program" däremot kan man ifrågasätta. (verkar vara fixat i Yosemite?) Kanske just för att det redan finns så många genvägar till Program. Tex i dockan (om du nu inte tagit bort den). Eller i Finder, Gå-menyn.Sen heter det starta program/appar/tjänster. Hämta är när man förflyttar något. Att man avslutar ett program som har en ikon i menyraden betyder inte automatiskt att dess huvudprogram avslutas. I vissa fall avslutar du bara programmet som ger dig en ikon däruppe, medans huvudprogrammet fortsätter jobba på.För övrigt anser jag att datorer skall belastas. Konstigt! Det gör det inte för mig. Tech Tool Pro är det första som dyker upp. Inte ens Programmappen fins med i sökningen.\tGå till inlägget Ok förlåt "Prog" räcker.


Betalade hyran för sent – nu måste Trosabon flytta - Hem & Hyra Betalade hyran för sent – nu måste Trosabon flytta 2 juli 2020 kl 08:30 Trosa Det hjälpte inte att Trosabon sa att han hade varit deprimerad. Han blev av med lägenheten efter att flera gånger ha missat att betala hyran i tid. Hyresnämnden i Västerås har beslutat att Trosabon måste flytta från sin lägenhet. Under ett års tid betalade mannen åtta månadshyror först efter att ha fått inkassokrav. Och trots att han i augusti förra året fick en rättelseanmodan från värden fortsatte han att slarva med hyran. Rättelseanmodan är en varning som kan leda till uppsägning om den inte följs. Agerandet ledde till att värden sade upp hyresavtalet i mars i år, med krav på att han skulle flytta senast den 30 juni. När ärendet var uppe i hyresnämnden i maj förklarade Trosabon att han hade varit deprimerad sedan oktober 2019, efter att en allvarlig händelse hade inträffat i hans lägenhet tidigare under året. På grund av detta hade han inte bott i lägenheten och heller inte hämtat posten. Han ska ha behandlats av läkare för sina psykiska problem. Under sammanträdet i hyresnämnden påpekade mannen att de två senaste hyrorna hade betalats i tid. Och även om han saknar egen inkomst så har han vänner som hjälper honom ekonomiskt. Läs ocksåNyköpingshem bäst i klassen Men Trosabons invändningar bet inte på nämndens ledamöter. Mannen blir av med kontraktet eftersom han har misskött sina förpliktelser som hyresgäst. Fastighetsägaren har dock gett uppskov med flytten, så senast den 30 september måste han vara ute ur lägenheten. Läs också Nyköpingshem sa nej till medlingsförslag Efter hyresbråket - så stor blir höjningen hos Gotlandshem Värden kräver att Karin ska förhandla hyran själv Du läser: Betalade hyran för sent – nu måste Trosabon flytta Nästa artikel: Betalade hyran för sent – nu måste Trosabon flytta


Chez Madeleine, Saint-Tropez - Omdömen om restauranger - TripAdvisor Hotell nära Maison Ocoa Frukost- och brunchrestauranger i Saint-Tropez Europa›Frankrike›Provence›Cote d Azur›Saint-Tropez›Restauranger i Saint-Tropez› Chez Madeleine 40 omdömen Nr 84 av 228 Restauranger i Saint-Tropez Franskt, Fisk och skaldjur Visa även KartaSatellit Kartan uppdateras inte. Zooma in om du vill se uppdaterad information. Återställ zoomning Uppdaterar karta ... Gå tillbaka till karta Hämta vägbeskrivning place aux Herbes, Saint-Tropez, Frankrike I dag 8:00 fm - 1:00 em Saint-Tropez, Cote d Azur 273 omdömen Boka La Terrasse Saint-Tropez, Cote d Azur 13 omdömen Boka Le Bistro de la Bastide Saint-Tropez, Cote d Azur 53 omdömen Boka Colette Saint-Tropez, Cote d Azur 81 omdömen Boka NBA american sport bar Saint-Tropez, Cote d Azur 55 omdömen Le Dit Vin Saint-Tropez, Cote d Azur 316 omdömen Mer Restaurant Le G' Saint-Tropez, Cote d Azur 651 omdömen Le Rubis Saint-Tropez, Cote d Azur 246 omdömen L'Escale Saint-Tropez, Cote d Azur 358 omdömen Visa alla restauranger med tillgänglighet Rensa allt Börja skriv på omdömet om Chez Madeleine Klicka för att sätta betyg Listan uppdateras ... Resenärer som tittade på Chez Madeleine tittade också på Saint-Tropez, Cote d Azur Cafe Madeleine Saint-Tropez, Cote d Azur Les Viviers Du Pilon Saint-Tropez, Cote d Azur Bar A Vin Alex Saint-Tropez, Cote d Azur Alla restauranger i Saint-Tropez (272) Besökt Chez Madeleine? Berätta vad du tyckte! Skriv ett omdöme 8:00 fm - 1:00 em5:00 em - 8:00 em place aux Herbes, Saint-Tropez, Frankrike Ort: Här ser du vad tidigare besökare har frågat samt svaren från representanter för Chez Madeleine och andra besökare. 1 fråga Ställ en fråga Frågor? Få svar från personal och tidigare gäster på Chez Madeleine. Riktlinjer för publicering Få meddelanden om nya svar på dina frågor. Fråga Vanliga frågor: Finns det glutenfria alternativ? Finns det en klädkod? Tillåts hundar på uteplatsen? Nära Chez Madeleine Topprankade sevärdheter i närheten 472 omdömen Citadelle de Saint-Tropez - Musee d'histoire maritime 788 omdömen St. Tropez Harbor 124 omdömen Place des Lices Market Visa alla saker att göra Topprankade restauranger i närheten 102 omdömen Clandestino Saint Tropez 476 omdömen Le Quai 648 omdömen Le Girelier


Hur du hittar rätt i dejtingdjungeln - Bröllopspresenten.se De allra flesta av oss vill inte vara ensamma men som vi alla vet är det inte så enkelt att hitta personen man söker. Du är inte ensam om att känna så här och kvinnan eller mannen i ditt liv kanske inte finns just i din stad eller ditt närområde, eller så har den personen tröttnat på kroglivet. Med lite tur kan du kanske hitta denna person via online dejting. Man missar det personliga mötet, att se personen man kommunicerar med, men å andra sidan kan det vara en fördel då du kan släppa fram tankar och ord som du kanske hade tvekat att använda i ett möte. Oberoende av din ålder så finns det otaliga sajter att söka det man saknar i livet, oavsett om det är en person att dela livet med eller att kanske hitta en temporär partner för mer tillfälliga kontakter. Det första du måste göra är att bestämma dig för vad du vill och vad du söker, efter du har kommit fram till ett svar, sök den sida eller de sidor som passar dig. En sida som hjälper dig att hitta rätt i denna djungel är dejtingsidor.nu som har samlat olika sidor där det finns nåt för alla. Med lite tur finns det nåt som passar dig likväl de alla andra som sökt och hittat sin vän på nätet. En stor skillnad mellan många av dessa sidor är kostnaden. Vissa sidor har ingen kostnad alls, andra har en engångskostnad medan andra har en kostnad beroende på hur mycket du väljer att vara aktiv på sidan. Gratissidor har sina självklara fördelar, nämligen att det är gratis. Detta innebär att du kan skicka och få hundratals meddelanden på en dag. Det kan ju vara smickrande i sig, men det kan vara svårt att sålla vilka som är seriösa och vilka som spammar. Ett meddelande på en sida som har en avgift visar på att personen på andra sidan menar allvar på ett helt annat vis. Bara du vet vad som är viktigt för dig. Man skall aldrig ge upp utan sök vidare, nånstans finns personen som söker efter dig, för natten, helgen eller livet? Det är sånt som man aldrig kan veta. Ge dig ut i dejtinglivet och lycka till.


Kommunens ”storsatsning” mot våld – korvgrillning och fika | Nordfront.se Kommunens ”storsatsning” mot våld – korvgrillning och fika HÖRBY. Kommunstyrelsen känner att våldet samt oroligheterna kring ungdomsgängen i Hörby nu har eskalerat. Som en ”lösning” på problemet kommer nu en ungdomssamordnare att anställas som istället ska erbjuda ungdomarna trevligheter såsom grillning och fika. Kommunstyrelsen i Hörby har i veckan beslutat att anställa en särskild ungdomssamordnare för att försöka få bukt med det ökande våldet samt oroligheterna som de sett bland ungdomarna i centrum. 250 000 kronor har avsatts till projektet som kommer att pågå mellan vecka 24 till 33. — Vi kommer att påbörja rekryteringen så fort som möjligt. Syftet är att få in ungdomar, som inte har något att göra, i aktiviteter och verksamheter där det behövs mer vuxenkontakter, säger kommunalrådet Susanne Meijer (S). Förslaget kommer också från socialchefen Eva Klang Vänerklint då även hon har sett att oroligheterna mellan de olika ungdomsgängen nu under våren har eskalerat, någonting som även har börjat påverka lokalsamhället negativt. — Ungdomssamordnaren har som specialuppgift att prata med ungdomarna. Vi måste kunna erbjuda trevligheter för dem. Vi måste tänka kloka och positiva tankar och göra något tillsammans för att lösa det här, säger hon. De aktiviteter som ungdomssamordnaren bland annat ska erbjuda för att stävja våldet är grillkvällar, matlagning, musikarrangemang samt fikaträffar. — Det kan handla om aktiviteter runt torget, som korvgrillning och tältaktiviteter. Vi kommer att jobba med civilsamhället och idrottsföreningarna kring detta, säger Meijer. Hela projektet görs i samverkan mellan flera olika aktörer, bland annat kommunen, näringslivet, föreningslivet, polisen och räddningstjänsten.


Situationen i Ukraina Med anledning av kriget i Ukraina kan det finnas många frågor och funderingar kring vad det är som händer och hur det påverkar oss i Sverige. Det är normalt att känna oro och att ha frågor om vad som händer och hur det påverkar oss. Tänk på att det är viktigt att vara källkritisk och att bekräfta information från flera håll. Skövde kommun har en särskild beredningsgrupp med anledning av omvärldsläget som följer utvecklingen ur ett kommunalt perspektiv och som samordnar kommunens arbete. Vi förbereder flyktingmottagande genom att förbereda tillfälliga boenden och att anpassa våra verksamheter efter rådande läge. Bland annat genom att förbereda skolor och förskolor på att ta emot barn och elever som har rätt till skolgång. Skövde kommun arbetar också med att se över den kommunala beredskapen inom ramen för ordinarie uppdrag och deltar i samverkan med andra myndigheter. Ukraina - Så kan du hjälpa till > Kommunen och Migrationsverket - vem ansvarar för vad? Kommunerna stöttar Migrationsverkets arbete med att tillhandahålla tillfälliga boenden för asylsökanden. Man kan alltså inte vända sig direkt till en kommun för att få boende och ekonomisk hjälp utan detta måste gå via Migrationsverket. Kommunernas ansvarar för skola och förskola till asylsökande. Kommunerna ansvarar också för boende och omsorg för ensamkommande barn, och kommunens överförmyndare förordnar god man till ensamkommande barn. Ensamkommande barn är behov av familjehem, vilket man kan ansöka om att bli via kommunen INNAN man tar emot ett barn. För att bli familjhem behöver man gå igenom en process för att bli godkänd, läs mer om den här. Information om svenskt flyktingmottagande - Migrationsverket Källkritik - sök bekräftad information Det är fullt förståeligt att det finns frågor kring det som händer och för att söka svar ska man vända sig primärt till de myndigheter vars ansvar det är att arbeta med Sveriges beredskap och säkerhet. Bekräftad myndighetsinformation finns samlat på krisinformation.se. Utöver krisinformation.se finns även information på följande hemsidor: Frågor och tankar från barn och unga På krisinformation.se finns mycket information om läget och om hur du kan få stöd och hitta information. Bland annat: Samlad information om omvärldsläget Information om hur du kan få stöd vid oro Du kan också läsa mer om hur du som vuxen kan prata med barn som är oroliga för omvärldsläget på Försvarsmaktens webbplats. Barn och ungdomar som har fått ett uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller som är asylsökande har rätt att gå i skolan och i förskolan. Kommunen ska erbjuda en placering på en skola inom en månad efter det att ansökan kommit in till kommunen. För förskola gäller inom fyra månader efter att ansökan kommit in till kommunen. Så här går det till att söka skola/förskola: 1. Registrera barnet/ungdomen hos Migrationsverket. 2. Om du vill ha hjälp med att ansöka om förskola, grundskola eller gymnsieskola kan du därefter kontakta Skövde kommuns kontaktcenter, antingen via telefon eller genom att besöka stadshuset i Skövde. E-tjänst finns att använda på skovde.se om man vill ansöka på egen hand. 3. Barn i förskola: Barnet skrivs in och börjar i respektive förskola där plats erbjuds. Kommunen ska erbjuda en placering på en skola inom en månad efter det att ansökan kommit in till kommunen. För förskola gäller inom fyra månader efter att ansökan kommit in till kommunen. 4. För barn i förskoleklass: Barnet erbjuds en skolplacering. När barnet fått en skolplacering genomförs ett inskrivningssamtal på den skolenheten där barnet placeras. 5. Barn/ungdom skola: Barnet/ungdomen placeras i en klass på en skola i kommunen. Mottagnings- och modersmålsenheten kontaktar familjen inför inskrivning. 6. På mottagnings- och modersmålsenheten samordnas mottagning, kartläggning och uppföljning av nyanlända elever i grundskola och gymnasium. Kartläggning och undervisning genomförs på enheten under elevens första åtta veckor i svensk skola. Efter ca 8 veckor sker övergång till den grundskola eleven kommer gå i. Du kan läsa mer om nyanländas rätt till utbildning på Skolverkets hemsida. Skövde kommuns information om krisberedskap, skyddsrum med mera. Vi får just nu många frågor gällande ukrainska medborgare och kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare (SFI). Läs mer här om vad som gäller för SFI.


Det här med dagis... 5 augusti, 2014 5 augusti, 2014 Tvillingforalder Det är mycket surr nu i facebookgrupper om det här med dagis. Grupperna jag pratar om är då alltså föräldragrupper för barn födda samma år som mina och det är aktuellt för många att antingen skola in barnen på förskola eller ansöka om vårdnadsbidrag, om man nu bor i en kommun som erbjuder det. Det konstiga är... det är olika regler och kostnader beroende på i vilken kommun man bor i. Borde inte sånt här vara riksbestämmelser? Jag och en ”granne” ett par kilometer bort, behöver alltså inte ha samma regler eller betala lika mycket! I vissa kommuner tvingas barnen ha sommarlov från dagis, men betala för platsen måste man ändå. I vissa kommuner får man betala för heltid även om man bara har barnet på dagis på deltid. I vissa kommuner kan du få ordna egen barnomsorg, eller ta hand om ditt barn själv, mot att du får ersättning, dvs vårdnadsbidrag. Här jämför jag då några kommuner i Sverige för att demonstrera skillnaden (beräkningar avser två syskon på 1-2 år); Pris heltid: 5% av inkomsten (3% + 2%) under 12 månader Maxtaxa heltid: 2.100 kr (1.260 kr + 840 kr) Deltid: Max 30 timmar per vecka Pris deltid: 3% av inkomsten (2% + 1%) Maxtaxa deltid: 1.260 kr (840 kr + 420 kr) Ramtid: 6:30-18:30 helgfria vardagar året runt Vid föräldraledighet för yngre syskon: Max 30 timmar per vecka Erbjuder vårdnadsbidrag max 3.000 kr per barn. Pris heltid: 5% av inkomsten (3% + 2%) under 11 månader Deltid: Max 25 timmar per vecka Pris deltid: Halv taxa (bör således vara 2,5% av inkomsten) Maxtaxa deltid: Halv taxa (Bör således vara 1.050 kr) Ramtid: 6:30-18:30 helgfria vardagar året runt, under 4 veckor på sommaren dock endast med intyg från arbetsgivare el. skola Vid föräldraledighet för yngre syskon: Max 15 eller 25 timmar Erbjuder inte vårdnadsbidrag. Vid föräldraledighet för yngre syskon: Max 15 timmar per vecka Pris heltid: 1,5%-5% av inkomsten (0,9+0,6% upp till 3%+2%) under 12 månader Pris deltid: ? Maxtaxa deltid: ? Ramtid: 6:15-18:30 helgfria vardagar året runt Deltid: Max 15 timmar per vecka Framgår inte om det erbjuds vårdnadsbidrag, så förmodligen inte. Deltid: Max 20 timmar per vecka Pris deltid: 70% av heltid (bör således vara 1,4%+ 0,7%) Maxtaxa deltid: 70% av heltid (bör således vara 1.470 kr) Ramtid: 6:00-18:00 helgfria vardagar året runt Är det inte konstigt (och orättvist) att det är så pass olika regler runt om i Sverige. Och då har jag bara jämfört 6 av de 290 kommuner vi har i detta land. ← Sovande barn


Talangen valde bort Sverige: ”Varit en del hat” - Omni Talangen valde bort Sverige: ”Varit en del hat” Halmstads BK:s talang Sead Haksabanovic, 18, meddelade tidigare i veckan att han tackat ja till att spela för Montenegros fotbollslandslag. Det innebär att han väljer bort Sverige, där han fått sin fotbollsutbildning. Haksabanovic säger till Sportbladet att beslutet var svårt men att han är redo för den ”stora scenen”. Han säger också att han fått många kritiska kommentarer. – Jag har fått höra en del och läst om en del hat mot mig. Det har varit kommentarer på Twitter och Instagram typ ”han är inte bra nog för vårt svenska A-landslag”, säger Haksabanovic till tidningen. Haksabanovic: ”En del hat mot mig” Aftonbladet Pappan kritisk mot Svenska fotbollförbundet (23 maj) Expressen Publicerad 26 maj 2017, 22:28


Gold Rally progressiv jackpott - recension på Casinon.com Gold Rally är en av spelutvecklaren Playtechs allra äldsta videoslots med en progressiv jackpott. Faktum är att spelet är ett av de äldsta jackpottspelen över huvud taget. Gold Rally lanserades faktiskt redan 2002 och har allt sedan dess varit ett av spelutvecklarens riktiga flaggskepp. Det beror varken på grafiken eller ljudet, som båda ärligt talat är något omoderna, utan på den utmärkta spelkänslan och det faktum att det alltid finns en progressiv jackpott på åtminstone ett par miljoner att vinna. Gold Rally är en slot som har betalat ut sammanlagt motsvarande flera hundra miljoner kronor genom åren. Gold Rally är en av få jackpottslots online som har en motsvarighet på riktiga casinon. Faktum är att Gold Rally först skapades för den verkliga casinovärlden. Där blev det en succé och sedan var steget till casino på nätet inte särskilt oväntat. Du kan spela Gold Rally på alla casinon som har Playtech som plattformsleverantör och på majoriteten av de casinon som lägger till slots från den här speltillverkaren. Nedan är några exempel på trygga svenska casinon att pröva lyckan på. Temat i Gold Rally är guldruschen i Kalifornien under mitten av 1800-talet. Symbolerna består av hackor, hästskor, guldvågar, dynamitgubbar och liknande. Vid sidan av hjulen finner du en bild av de guldletare du ska hjälpa. Det är tre märkliga figurer som verkar ha varit under jord lite för länge! Den ena ser nämligen tokigare ut än den andra. Grafiken är överlag mycket enkel. Det har givetvis en del att göra med att spelet har så många år på nacken, men dessutom har det funnits en idé från speltillverkarens sida med att skapa en så enkel slot som möjligt. Du ska inte räkna med några grafiska extravaganser när du klickar upp spelet! Även ljudbilden är minst sagt sparsam. Det är knappt Gold Rally bjuder på några ljudeffekter över huvud taget. Om det är en fördel eller nackdel låter vi dig bestämma. Det kan vara skönt att spela på en slot som inte låter som att den ska explodera mest hela tiden. Gold Rally liknar ingen annan videoslot. För det första har detta spel tre hjul, inte fem som är det normala. För det andra snurrar hjulen oberoende av varandra, ungefär som på Net Entertainments Jack Hammer om du är bekant med den videoslotten. För det tredje har Gold Rally insatslinjer som går både lodrätt, vågrätt och diagonalt. Med sin hjulställning med 3 x 3 positioner har Gold Rally åtta insatslinjer. För att justera dina insatser kan du bara välja hur många insatslinjer du vill aktivera, mellan 1 – 8. Myntvärdet är fast och uppgår till värdet 2 (beroende av valuta, till exempel 2 euro). Dessutom kan du bara spela ett mynt per insatslinje. Spelar du i euro blir lägsta möjliga insats 2 euro (en insatslinje) medan högsta möjliga insats blir 16 euro (alla åtta insatslinjer). Notera att du måste spela för maximal insats för att ha chans på den progressiva jackpotten. Det gör givetvis att det kan bli dyrt att jaga storvinsten, men för att vinna mycket gäller det också i regel att satsa lite mer. Jackpotten i Gold Rally slår ut ovanligt ofta. I genomsnitt slår den faktiskt ut ungefär 5-6 gånger per år. Den genomsnittliga jackpottvinsten uppgår till strax över 700 000 dollar, vilket motsvarar mellan 4-5 miljoner svenska kronor (beroende på valutakursen när du läser det här). När jackpotten precis har slagit ut börjar den om på helt utmärkta 75 000 dollar och det är en bidragande faktor till att jackpotten genom åren aldrig har slagit ut på ett belopp under 100 000 euro. Högsta vinsten hittills betalades ut i november 2013. Då gick en lycklig vinnare hem med cirka 4,7 miljoner euro. Topp 5 jackpottvinster på Gold Rally 1. 4,7 miljoner euro (30 november, 2013) 2. 3,7 miljoner euro (13 december, 2015) 3. 1,6 miljoner euro (16 maj, 2016) 4. 1,3 miljoner euro (27 juni, 2012) 5. 1,2 miljoner euro (13 februari, 2011) Så, hur gör man för att vinna jackpotten? Jo, miljonerna betalas ut till den spelare som fyller alla de nio fälten på hjulen med spelets scattersymbol. Den är i form av en guldvåg och med full skärm av sådana blir det storslam! Skulle du inte få precis alla positioner täckta av scatters kan du ändå ta hem en trevlig vinst. Det utgår nämligen även vinster för 8 ner till 5 symboler i successivt lägre omfattningar. Viktigt att komma ihåg är att det är ett måste att du spelar med maxinsats för att ha chansen att vinna jackpotten. Maxinsatsen är 16 euro/dollar/pund. Förutom jackpotten finns egentligen bara en extra specialfunktion i Gold Rally, men det är en riktigt bra sådan. Här finns nämligen en bonusrunda där du ska hjälpa spelets huvudkaraktärer att leta reda på guldfyndigheter. Bonusrundan aktiveras när en dynamitsymbol hamnar i vart och ett av de fyra hörnen. I bonusrundan visas en karta på en andra skärm. På kartan är ett antal röda kryss utmärkta. Din uppgift är nu att klicka på kryssen för att avtäcka vinster. Förhoppningsvis hjälper du guldgrävarna att sätta spadarna i jorden på rätt plats. Vinsterna kan bli ganska rejäla i den här bonusrundan, men det finns också en risk att du går tomhänt från det – precis som i guldgrävarbranschen generellt alltså! Gold Rally trailer Här är en kortare trailer på cirka 20 sekunder som visar hur spelskärmen ser ut när du spelar. Som du ser är Gold Rally verkligen ett mycket okomplicerat spel utan krusiduller. De nio separata hjulen återfinns till vänster medan insatserna och eventuella vinster presenteras till höger. Själva klippet nedan visar hur den spelomgången såg ut som gav vinsten på 3,7 miljoner euro (4 050 431 miljoner USD) i december 2015). Gold Rally är ett levande bevis på att videoslots inte behöver vara extremt komplicerade för att intressera oss spelare. Komplicerad är nämligen det minsta Playtechs Gold Rally är. Den enda specialfunktionen är ju bonusrundan. Här finns till exempel inga vilda symboler eller något free spins-läge. Spelkänslan är ändå riktigt bra och när man vet att det kan dölja sig en mångmiljonvinst bakom nästa snurr kan man nog ha överseende med spelets brister. Det gäller bara att ha råd med insatserna! Insats per omgång 2-16 euro


Det var i Storbritannien allt startade och det är fortfarande här som bolaget har sitt huvudkontor. Sedan ganska lång tid tillbaka är Blueprint emellertid en del av tyska Gauselmann Group, som är en veritabel jätte inom både landbaserade spel och online casino. Att Blueprint ägs av Gauselmann innebär faktiskt att utvecklarens slots finns att spela på över spelkabinett runt om i världen. När du spelar utvecklarens slots online spelar du normalt skattefritt. Vinster från bonusspins behöver omsättas 40x i 60 dagar. Blueprint Gaming är absolut ett välkänt spelföretag speciellt LIVE SBG, det ger användaren en mångsidig samt anpassningsbar mjukvaruplattform för att kunna administrera olika inställningar. Deras plattform kommer inom många olika språk för att begå det lätt för den som använder sig av deras spel att förut stå betydelsen av vad de utför. De har en lång erfarenhet att skapa spel i hög kvalitet när det kommer till grafik och läte. De tycker det ät viktigt att erbjuda den bästa supporten till casino operatörerna. Besiktning såsom visar gällande hur avsevärt pengar mot lirare Vad nytt inom kollektivavtalen. Sökningar relaterade kontra miljonlotteriet justera lotten miljonlotteriet beskåda anpassa lotten Web results ATG www. Föreskrift samt förutsättning Det är Maria som kommer beskåda gentemot att ni får ditt drömboende när ni vinner. Du väljer klocka en jätte urval av modeller hos flera bruten världens främsta billeverantörer. Det anser svenskarna försåvitt livet gällande den spanska kusten såsom bums kan bliva ditt tillsammans årets stora vinstnyhet: en eget boende inom Spanien. Ja, när ni utför ett kontant insättning gällande åtminstone kr odla aktiveras din belöning dessutom ni tillåts kr bonus att agera förut. Enklare fortfarande odla kan det egentligen ej bli. Alldaglig erbjuder flertal populära spelautomater såsom Lucky Zodiac därtill identiska, finns det faktiskt chans kontra det. Llama Gaming Casino Utvärdering därtill Bonuskod Förutom dom tre nysläppta filmerna finns det fem gamla filmer såsom släpptes mirakel slutet av talet därtill begynnelse bruten talet, logga in aktuell spelautomaten Casino. ←Download the best bonus casino Recensioner →Casino provspela säker betalning på nätcasino Casino bonus omsättningskrav Butterfly Staxx Alla casinon på nätet NYX games Euro utseende Euteller casino Nya slots 2021 Pugglepay casino


Festskrift til Stephan Hurwitz. | SvJT 674 Gillis EreniusFestskrift til Stephan Hurwitz. Kbhvn 1971. Juristforbundets forlag. 658 s. Förutom en utomordentlig samling avhandlingar inom huvudsakligen straffrätt och kriminologi, till vilka arbeten jag dristat mig att foga några randanmärkningar, har festskriften berikats med ett tiotal bidrag som ur olika synvinklar belyser den "innovation" vi skandinaver har anledning att känna stolthet över, ombudsmannainstitutionen. Förvisso kan inte alla som arbetar i fru Justitias hägn spänna över så vida fält som det förunnats föremålet för denna festutgåva. I hög grad gäller detta anmälaren, som beträffande bl. a. sist nämnda artiklar tvingats att stanna vid ett omnämnande. I en hyllningsskrift brukar författarna gärna citera föremålet för hyllningen. I detta fall har det inte varit svårt att inom discipliner som t. ex. straffrätt, processrätt, kriminologi, allmän rättslära och förvaltningsrätt finna arbeten av Stephan Hurwitz' penna. Mångsidigheten och rikedomen i Hurwitz' produktion får vi en fingervisning om då vi tar del av den omfattande innehållsförteckningen, som också vittnar om bokens starkt internationella prägel. Det är även i så måtto ett nöje att ta del av boken som den erhållit en mycket tilltalande typografisk utformning. Än en gång tvingas man emellertid konstatera att de skandinaviska språken är för närbesläktade för att irriterande "tryckfel" skall kunna undvikas. Att skriva "nuvårande" och därmed ge ordet en pikant västsvensk accent är lätt att överse med, men för den som i våra grannländer inte genast inser felstavningen måste ordet "lågbyråchef" väcka viss undran. Det är med största tillfredsställelse man konstaterar hur den nordiska juridiska litteraturen utökas i ett som det förefaller accelererande tempo. Här utgör festskriftsutgivningen ett viktigt inslag. Samtidigt synes det mig som om detta förhållande är en uppfordran att redan nu, på nordisk basis, tillskapa de bibliografiska hjälpmedel som är och alltmer kommer att bli nödvändiga. Vi saknar ju inte förebilder vare sig inom tysk eller anglo-amerikansk judikatur, där förstahandsintresset riktar sig mot "Karlsruher Juristische Bibliographie" respektive "Index to Legal Periodicals". Allt fler handlingar uppfattas som oriktiga på grund av att de är belagda med straff och inte straffbara därför att de är (moraliskt) oriktiga. Förhållandet att kriminaliseringen alltmer synes få karaktär av "spelregler", aktualiserar i hög grad spörsmålet om kännedom om de straffrättsliga normerna — ett ämne som av Inkeri Anttila tas upp till behandling i en uppsats om normkommunikation. Det är numera ej realistiskt att gå ut ifrån förhandenvaron av samma normkännedom som i det gamla mer statiska samhället. Anledning finns därför att närmare beakta det ökade behov av information som synes föreligga. Samtidigt som skäl talar för en effektivare normkommunikation nämner Inkeri Anttila den intressanta aspekten att viss positiv effekt stundom uppnås just på grund av brister i dylik information. Författaren ger ett intressant exempel på att myndigheterna ibland medvetet eftersträvar en dylik effekt. Problem rörande allmänpreventionen är något som Johs. Andenœs, som det synes, gärna uppehåller sig vid. Hans avhandling "Etiske problemer ved almenprevensjonen" är ännu ett värdefullt bidrag till den imponerandera den avhandlingar i ämnet av Andenæs' penna. I avhandlingens inledning behandlas kort allmänpreventionen som moralproblem. Vid analysen skiljer Festskrift til Stephan Hurwitz. 675 Anm. av Festskrift til Stephan Hurwitz 675Andenæs mellan allmänpreventiva överväganden som grundval för lagstiftning och dylika hänsyn vid domstols straffmätning. I en "exkurs" redogör författaren så för resultatet av en genomgång av samtliga høyesterettsavgöranden angående straffmätning under 1969. Att vi här rör oss på ett ytterst svårtillgängligt forskningsområde där det mesta förefaller vara omstritt inser man mycket snart. Andenæs' konklusion att straff på grundval av allmänpreventiva överväganden är etiskt försvarbart står i bjärt kontrast mot hans landsman Vilhelm Auberts uppfattning. I en helt nyligen offentliggjord artikel ("Allmänprevention — teori eller ideologi?")1 har den senare kommit till den slutsatsen att allmän preventionen mer har karaktär av ideologi än av vetenskaplig teori och att dess funktion knappast består i att framkalla, motivera straffrättsliga åtgärder utan snarare fungerar som en legitimation av domsutslag och reaktionsformer "framkallade av andra orsaker". Det sägs ofta att allmänpreventionen ej kan understödjas av vetenskapliga bevis. Även angående frågan på vem bevisbördan i detta hänseende skulle ligga är oenigheten stor. Väl är det så att straffandet överhuvudtaget mycket illa låter sig inrangeras i de institutioner som karakteriserar vårt moderna välfärdssamhälle. Det finns emellertid all anledning att taga fasta på ett par synpunkter som Andenæs i detta sammanhang framhåller, nämligen att vår bristande kännedom om allmänpreventionen kan överdrivas och att vi i frågor om social och ekonomisk politik sällan är i stånd att basera våra avgöranden på något som liknar ett vetenskapligt bevis. Så länge man inte har något annat alternativ kan det vara försvarligt att basera kriminalpolitiska avgöranden på common sense-resonemang. Men, och här håller man gärna med Andenæs, det är inte försvarbart att fortsätta i gamla spår utan att samtidigt göra allvarliga ansträngningar för att ersätta spekulation med vetenskapliga fakta. A. Vinding Kruses "Samspillet mellem straf og erstatning" innehåller enligt min mening "a timely message". Det ytterligt komplicerade forskningsfält författaren här beträder är alltför litet uppmärksammat. Särskilt för svensk rätt, med dess historiskt betingade nära sammankoppling mellan straff och skadestånd, är ämnets angelägenhetsgrad stor. Det vore i hög grad önskvärt att ett tvärvetenskapligt arbete kom till stånd. I detta sammanhang finns en mängd problem värda att tagas upp till behandling. Vinding Kruse rör sig på ett mer allmänt plan. I stora svepande drag möter oss här på ett intresseväckande och initierat sätt de verkligt stora och övergripande problemen. Även här kommer allmänpreventionen i förgrunden. Huvudproblemet är vilken kombination som skall användas. Skall det vara straff eller skadestånd enbart eller både och? Problemställningen blir då i grunden: Vilka synpunkter bör vara avgörande för valet mellan straff och skadestånd eller en kombination av dessa? Det är helt naturligt här som preventionsproblemen osökt anmäler sig. Vinding Kruse diskuterar åtskilliga lösningsförslag såsom exempelvis återinförande av botsystemet i modern tappning. Samspelet straff — skadestånd kan även betraktas ur en annan synpunkt. Angående för båda områdena gemensamma begrepp eller där åtminstone begreppsterminologisk överensstämmelse råder förefaller mig en tvärvetenskaplig forskningsinsats i hög grad befogad och förmodligen även ägnad 1 I "Kontroll av individen". Sthlm 1972. Prisma. 676 Gillis Ereniusatt undanröja mindre väl underbyggda föreställningar om begreppens innebörd på respektive områden. Att culparekvisitet i straffrätten skulle ha en mer subjektiverande prägel än i skadeståndsrätten är ett påstående som ej sällan möter oss. Är detta verkligen riktigt? Förutom culpabegreppet synes mig rättsstridighetsbegreppet och begreppen kausalitet och adekvans härvidlag vara väl ägnade för en dylik tvärvetenskaplig forskningsmetod. Anders Bratholms avhandling "politiet og legalitetsprinsippet" är en intressant studie i diskrepans mellan praktik och teori eller måhända rättare det eviga dilemmat: hög målsättning — krass verklighet. Bratholm hävdar — säkerligen med rätta — att polisen i Norge och sannolikt i många andra länder ofta ställer sig fri i förhållande till legalitetsprincipen. Polisens frihetsberövanden står härvidlag i centrum för intresset. I den mån polisen företagit frihetsberövanden utan stöd av lag, uppstår först frågan om ingripandet ändå har stöd i utbildad sedvana. Är så icke fallet kanske ingripandet kan betraktas som nödvändigt för att upprätthålla lag och ordning. Kan polisen härvidlag åberopa sig på nödrättsliga principer? En väsentlig orsak till att polisen i vissa fall är tämligen fri i förhållande till lagens krav, är att folk i allmänhet — inklusive lagstiftaren — är mer intresserat av en effektiv brottsbekämpning än av att reglerna följs. Det paradoxala inträffar att opinion och lagstiftare på samma gång önskar såväl en sträng legalitetsprincip som en flexibel praktisering av principen. Denna statens "dubbelmoral" kan väl vara praktisk men saknar förvisso inte sina betänkligheter. Ett remedium skulle självfallet vara en mer följsam lagstiftare. Men är det realistiskt på ett område som detta? Ett i detta sammanhang näraliggande remedium skulle väl vara en effektiv ombudsmannakontroll. Det förefaller mig därför vara en intressant uppgift att jämföra Bratholms material med motsvarande från Sverige, där ju ombudsmannainstitutionen har gamla anor. "Dolus eventualis — et vildskud". Så lyder den utmanande titeln på Alf Ross' avhandling. Än en gång har då denne framstående forskare givit sig i kast med att analysera ett av straffrättens svåraste problemkomplex. Det har hänt ofta de sista åren. Ross förefaller att som emeritus odla och energiskt hålla vid liv en "ungdomskärlek". Hans första offentliggjorda avhandling, publicerad för snart 50 år sedan, föll nämligen inom straffrättens område. Utgångspunkten för analysen är ett känsloladdat och gentemot dolus eventualis starkt kritiskt yttrande av Ragnar Bergendal vid det 22. nordiska juristmötet. Ross konstaterar att den form av dolus eventualis som ofta går under beteckningen den "positiva invilligelsesteori" eller "faktisk" dolus eventualis och som allmänt tycks vara lättare att fördraga av straffrättsteoretici i själva verket är identisk med den omstridda hypotetiska formen av eventuellt uppsåt. Sedan han vidare anser sig ha funnit att dolus eventualis i nyare tysk teori och praxis tycks utvecklas mot att bli allenast ett annat ord för medveten culpa, är det dags att i avhandlingen avliva dolus eventualis som varande grovt i strid med straffrättsliga principer och allmän moraluppfattning. För svensk rätts del står det sedan HD-avgörandet NJA 1959 s. 63 helt klart att den hypotetiska dolus eventualis vunnit burskap i rättspraxis. Så har uppenbarligen också Ross uppfattat rättsfallet. Men det måste vara en helt verklighetsfrämmande spekulation att, som Ross gör, framkasta att det Festskrift til Stephan Hurwitz. 677 Anm. av Festskrift til Stephan Hurwitz 677hypotetiska resonemanget i ett fall som det förevarande måhända i verkligheten är en maskerad form för mildhet i bedömningen med hänsyn till gärningsmännens ungdom. Det måste tas i betraktande att det här rörde sig om ett våldsbrott. Just vid våldsbrotten är det klart att åklagarens styrkande av uppsåtet efter den hypotetiska formeln är vanskligt. Samtidigt som det kan sägas att den hypotetiska formeln av eventuellt uppsåt är teoretiskt klar och drar upp en skarp gräns gentemot culpa samt att dess utformning har pedagogiska fördelar, måste det medges att den är långt ifrån invändningsfri. För det fall emellertid man inte önskar kraftigt utvidga den straffbara culpans område och införa t. ex. culpöst bedrägeri, culpös stöld etc., måste uppsåtets nedergräns fixeras på ett eller annat sätt. Frågan är då om man i det s. k. sannolikhetsuppsåtet nått en mer tillfredsställande lösning. Det kan enligt min mening ifrågasättas om man inte här löper lika stor risk som vid dolus eventualis enligt den hypotetiska formeln att medvetet culpösa handlingar stämplas som uppsåtliga. Ross framhåller ju själv att de praktiska lösningarna i Sverige inte skiljer sig nämnvärt från dem i de övriga skandinaviska länderna. Ligger det inte snubblande nära till hands för domaren att, då han skall avgöra om effekten eller gärningsmomentets förhandenvaro i handlingsögonblicket för den tilltalade varit övervägande sannolik, låta sin egen uppfattning av vad som var övervägande sannolikt bli utslagsgivande? Sv. Gram Jensen skriver om livstidsstraffet. Syftet med den bakom uppsatsen liggande undersökningen har varit att belysa i vad mån de som under åren 1933—42 i Danmark dömts till livstids fängelse företer något gemensamt drag av kriminologiskt intresse. Författaren har företagit en ingående "case"-studie där han har följt upp vad som hänt de dömda under straffavtjänandet och efter frigivande som följd av benådning. Intresset knyter sig i första hand till psykiska faktorer, faktorer som angår de dömdas bakgrund och deras eventuella tidigare kontakt med rättvisan. Som ett anmärkningsvärt fynd omnämnes att samtliga dömda tillhörde samma sociala skikt, även om detta skikt endast utgjorde ca. 25 % av totalbefolkningen. Artikeln avslutas med några kriminalpolitiska anmärkningar där den gamla tanken att avskaffa livstidsstraffet och ersätta det med ett tidsbestämt straff åter förs till torgs. Vad är ett politiskt brott? I relation till utlämning och asylrätt har begreppet politiskt brott knappast blivit preciserat. I stället synes det ha gjorts till föremål för en pragmatisk tolkning i det särskilda fallet. Att det politiska brottet inte klart kan definieras, hindrar emellertid inte att begreppet kan användas och att det har en utomordentligt stor betydelse för staternas sätt att handla. Vad Isi Foighel i sitt bidrag, "Politiske forbrydelser og udlevering" bl. a. vill visa är att begreppets användning kräver en analys av den konkreta situationen och den humanitära inställning till rättsliga problem som i dag håller på att bryta fram också på det internationella juridiska planet. Verner Goldschmidts avhandling "Kommunikation som middel til konfliktløsning" är en analys av en dansk FN-kontingents fredsbevarande verksamhet på Cypern. Undersökningen har begränsats till att endast röra själva konfliktlösningsprocessen och dess omedelbara politiska verkningar. Som Goldschmidt påpekar borde en undersökning av detta slag ge goda möjligheter att pröva räckvidden av vissa rättssociologiska generaliseringar. En 678 Gillis Ereniusintressant iakttagelse är att det synes riktigast att betrakta den danska kontingenten som en medlande part och inte som en domare. Denna medlingsverksamhet hade i stor utsträckning en informell karaktär. Verksamheten får härvidlag i princip den karaktär som man vid tidigare undersökningar funnit vara förhanden beträffande polisens verksamhet i mindre samhällen. Festskriftens enda rent processrättsliga avhandling är W. E. v. Eybens "Genoptagelse af straffesager". Avhandlingen ger en samlande översikt över den danska Klagerettens verksamhet under tiden sedan dess tillkomst 1939 till 1969. Det är väl känt att termen kriminologi används i många skiftande betydelser. Detta beror inte enbart på terminologiska oklarheter utan synes vara att i stor utsträckning tillskriva skiljaktigheter i sakligt hänseende. Stundom förefaller det ligga närmast tillhands att definiera kriminologien negativt, d. v. s. genom att angiva de grenar av brottsvetenskapen som faller utanför. Ser man till vad kriminologerna numera huvudsakligen sysslar med skulle man inte utan viss rätt kunna bestämma kriminologiens verksamhetsfält till victimologien och rättssociologien. Den intresseförskjutning man kan finna inom kriminologien baseras som det synes på upptäckten att vi alla är brottsliga. Eftersom vi alla är kriminella men man lätt kan konstatera att de flesta har ett blankt kriminalregisterutdrag och att de straffade knappast utgör ett representativt urval av hela befolkningen är fältet fritt för ett otal frågor. Vagn Greve har i sitt mycket välskrivna bidrag "Om anmeldelse af forbrydelser" koncentrerat sig till frågorna: Var sker tudelningen av befolkningen i en grupp av till synes fula getter och en grupp av som det förefaller vackra får? Och vad är orsaken till att urvalet inte är representativt? Som generell hypotes för sin undersökning uppställer Greve att målsägandens förhållande är minst lika betydelsefullt som gärningsmannens för frågan om den senare skall straffas. En annan hypotes är att de anmälda förbrytelserna inte utgör ett representativt urval av de begångna lagöverträdelserna. En tredje hypotes framställes i det Greve, säkerligen på goda grunder, förmodar att sannolikheten för att ett brott kommer att anmälas av målsäganden stiger i relation till dess grovhet. Greve valde att pröva sina teorier på butiksstölder. Materialet synes bekräfta riktigheten av den första hypotesen. Vad gäller övriga antaganden är materialet för litet för att man skall kunna draga några mer långtgående slutsatser. Resultatet av undersökningen pekar dock mot att hypoteserna var välgrundade. Dessa fynd, som för övrigt konfirmeras av andra liknande undersökningar, är väl intresseväckande. Det mest spännande återstår emellertid. Nämligen, vad kan dessa fynd ha för mer allmän betydelse? Då är vi genast ute på djupt vatten och mängder av frågeställningar möter. Den internationellt välkände kriminologen professor Thorsten Sellins stora intresse för sitt ämnes historia avspeglas i artikeln "A 'History of Thieves'". Den som i likhet med anmälaren haft förmånen att under författarens entusiastiskt sakkunniga ledning bli förevisad den kriminologiska vetenskapens "dyrgripar" som i stort antal återfinns i professor Sellins privata boksamling kan i vart fall inte undgå att gripas av den vitalitet förevarande essay utstrålar. I en ytterst fängslande framställning ("Vold og samfunnsstruktur") tar Nils Christie på det chosefria och frejdiga sätt som så ofta skänker en Festskrift til Stephan Hurwitz. 679 Anm. av Festskrift til Stephan Hurwitz 679extra krydda åt norska vetenskapsmäns alster upp våldskriminalitetens problem. Väl känt är det förhållande att våldsförbrytelserna i Norden — och här utgör Norge intet undantag — utgör allenast en liten del av den totala brottsligheten. I denna lilla del dominerar de mindre allvarliga typerna av brott. Just detta faktum synes göra Norden i detta hänseende till ett intressant forskningsfält för kriminologerna. Enligt Christies mening hänger våldskriminaliteten intimt samman med samhällsstrukturen i allmänhet. Väl har våldskriminaliteten i Norge visat en relativ stabilitet under många år. Författaren pekar emellertid på möjligheterna av att vi står inför en ökning av detta slags brottslighet. För Christie, som ser ett intimt samband mellan våld och samhällsstruktur, ter det sig därför väsentligt att lägga "forholdene til rette for nabolag hvor menneskene kjenner hverandre så godt at de opplever hverandre som medmennesker", pröva att "stoppe utflyttningen fra bykjernene, det kan lett lede over i amerikanske tilstander med idyll i villaforstedene og behov for panserbil i sentrum" och bekämpa "samværsenheter så store at anonymitet må bli følgen". Inom kriminologien har sedan långt tillbaka i tiden stort intresse knutit sig till undersökningar beträffande kriminaliteten hos en- och tvåäggstvillingar. Tidigare undersökningar ansågs ha klarlagt arvsanlagens helt övervägande roll som brottsorsak. Denna uppfattning kan knappast numera vinna gehör i vår "miljömedvetna" tid. Det som "tvillingmetoden" kan belysa synes vara samspelet mellan miljö och personlighet, där personligheten ingår som en oskiljbar produkt av arvsanlag och miljöpåverkan. Problem av hithörande slag tar Karl O. Christiansen upp i en studie rörande ett danskt tvillingmaterial, där tvillingarnas geografiska mobilitet får utgöra den variabla miljöfaktorn ("Mobilitet og kriminalitet blandt tvillinger"). Icke oväntat ger analysen till resultat att konformiteten med hänsyn till kriminalitet hos tvillingar av hänger i hög grad avtvillingarnas miljö. Till de kriminologiska bidragen hör vidare den belgiske professorn Paul Cornils artikel "Répression et criminalité". Cambridgeprofessorn Sir Leon Radzinowicz har i festskriften publicerat det tal han höll i Kyoto, Japan, i egenskap av generalrapportör vid FN:s 4:e kongress rörande "the Prevention of Crime and the Treatment of Offenders". Den välkände kriminologiprofessorn har betitlat sitt bidrag "Some Current Problems and Future Prospects of International Collaboration in Penal Matters". "The Rôle of Discretion, Diplomacy and Subcultures of Justice in Crime Control" är den lärda titeln på californiaprofessorn Donald R. Cresseys bidrag. Cressey behandlar här de evigt unga problemen om spänningen mellan lagens bokstav och dess tillämpning — vad på svensk botten redan Olaus Petri fyndigt formulerade: "En god och beskedlig domare är bättre än god lag, ty han kan alltid laga efter lägligheten". De subkulturer som utbildas hos domstolar, polis- och åklagarväsende i "the law in action" är föremål för författarens intresse. Han framhåller att denna "living law" (the law as it is conceptualized and operationalized in subcultures of justice) kan undergå drastiska förändringar "as the morality of the dominant interest groups changes" fastän "the law on the books" förblir oförändrad. Sådant som "discretion, diplomacy, to make 'deals' with criminals" får måhända oss att stegra oss och fråga om dylikt är förenligt 680 Gillis Ereniusmed "the administration of criminal justice". Som Cressey visar, är dylikt negotierande en väsentlig del av straffrätten utförd i praktiken. I själva verket synes det som om samhället genom sitt anslagsgivande till rättsväsendet mer eller mindre medvetet framskapar rättsliga subkulturer. "These limitations are society's way of asking the police to overlook some crimes and to settle others out of court." I detta sammanhang må anmärkas Ole Ingstrups artikel om internens rätt att läsa och skriva och Georg K. Stürups "Praktik contra lovændringer". Den senare är ett bidrag till belysning av målsättningens betydelse. Med hjälp av två ingående "case"-studier — en hänförande sig till den gamla och den andra till den nya straffelovens tid — visas hur enormt stor betydelse personkontakten har även för det fall lagen ändras i riktning mot "det ideala". Det är därför en vansklig fråga att besvara om rättens föranstaltningar verkligen är uttryck för en ändring av målsättningen. Slutligen finner vi bland de kriminologiska bidragen Preben Wolfs diskussion av sambandet mellan miljö, möjligheter och kriminellt beteende under titeln "Sociologisk teori og kriminologisk forskning" samt inte minst den framstående franske domaren och rättsvetenskapsmannen Marc Ancels eleganta bidrag "Où en sont les mesures de sûreté?". I sin tankeväckande uppsats "Frivillighet eller tvång" tar Alvar Nelson upp i hög grad aktuella men ack så svåra problem rörande samhällets bekämpande av asocialitet i olika former. Den ökande integrationen mellan kriminalvård och socialvård, en process som nästan enbart fått den formen att den som begått brott överförs till socialvården, aktualiserar frågan om tvångsingripandenas avskaffande och ersättande med en förebyggande "vård". Väl är problemet i högsta grad väsentligt. Vi rör oss emellertid på ett område där på vetenskapens nuvarande ståndpunkt värderingarna får en alltför stor betydelse och där som det synes mig debatten lätt tenderar att bli ideologiskt infekterad. Balansgången frivillighet — tvång, för det fullständiga avskaffandet av tvångsingripanden är väl ändå en utopi, kan väl knappast nå sin "fulländning" förrän, som Nelson i artikelns inledning nämner, samhället strävar efter att eliminera en moralistisk syn på socialvården och inriktar sina krafter på en seriös forskning. Knud Waaben tar i bidraget "Emotioner i retssproget" upp semantiska spörsmål. Han ger intressanta exempel på devalveringen av ords betydelse. Så konstigt det än kan låta för en modern människa förefaller det rimligt att hävda att införandet av tukthus ursprungligen indikerade ett genombrott av specialpreventiva förbättringstankar. Ordet tukthus har så småningom fått en så pejorativ karaktär att det måst ge vika för andra beteckningar som straffarbete och så småningom fängelse. Straff blir påföljd. Fängelse fångvårdsanstalt. Fånge blir intagen. Onekligen är brottsbenämningar många gånger så utformade att de får en onödigt pejorativ verkan. Från norsk och dansk rätt skulle man kunna peka på "uagtsomt mandrap". I svensk rätt finns flera exempel. BrB har ju konsekvent infört brottsbenämningar. Exempelvis mordbrand och misshandel kan vara missvisande. Mig synes det som "Emotioner i retssproget" är en angelägen artikel. Att semantiska frågor i högsta grad har relevans för juristen blev jag snart varse redan under min tingstjänstgöring. I mål rörande vårdslöshet i trafik svarade ofta den tilltalade nej på ordförandens Festskrift til Stephan Hurwitz. 681 Anm. av Festskrift til Stephan Hurwitz 681fråga om han medgav ansvar för vårdslöshet i trafik, medan det ej sällan inträffade att samme tilltalad på frågan "anser Ni att ni fört fordonet oaktsamt" svarade jakande. Det synes således i hög grad väsentligt att det juridisk-tekniska språkbruket så nära som möjligt överensstämmer med det allmänna. "Tricket" att "lyfta på slöjan" ger O. A. Borum stoff till sitt bidrag, festskriftens enda rent civilrättsliga artikel. Då begränsningen av det personliga ansvaret hos ett aktiebolag brukas på ett sätt som framstår som ett missbruk, tillåter sig domstolarna att se tvärs igenom de juridiska formaliteterna — vad man med ett målande uttryck i anglo-amerikansk rätt betecknar som "lifting the corporate veil" och i Tyskland kallar "Haftungsdurchgriff". Spörsmålet är livligt debatterat i såväl kontinental som angloamerikansk rätt och lösningsförslagen hör intimt samman med vederbörande rättsvetenskapsmans syn på rättssubjektiviteten hos konstruktionen "juridisk person". Praktiskt rör frågan huvudsakligen regleringen av de s. k. enmansaktiebolagen beträffande vilka faran för missbruk är störst. Vad är naturligare än att i en festskrift tillägnad Stephan Hurwitz ombudsmannainstitutionen får en framskjuten plats. Själv förste innehavare av folketingsombudsmannaämbetet har Hurwitz genom sin eminenta skicklighet kommit att få en avgörande betydelse för institutionens utveckling i Danmark. Detta inslag i festskriften har en stark internationell prägel, vittnande om den omfattande spridning institutionen som sådan erhållit. Härom handlar också den canadensiske professorn Donald C. Rowats exposé "The Worldwide Spread of an Institution". Frågan om institutionens införande i Holland tas upp i utrechtprofessorn J. G. Steenbeeks bidrag. Sir Edmund Comptons artikel "The British Ombudsman as an Instrument of Parliament" ger en initierad inblick i den engelske ombudsmannens, the Parliamentary Commissioner, verksamhet. Ett bl. a. för Danmarks del högst aktuellt problemkomplex tas upp av Max Sorensen då han i sitt bidrag diskuterar hur den danska ombudsmannainstitutionen kommer att kunna passas in i den europeiska gemenskapens rättssäkerhetssystem om Danmark blir medlem av EEC. Norges bidrag i denna del är Ingeborg Wilbergs artikel "Ombudsmannskontrollen med kommunalforvaltningen i Norge". Från svensk sida bidrar Alfred Bexelius med att diskutera offentlighetsprincipens betydelse för rättssäkerheten inom förvaltningen. I Povl Hansens artikel "Folketingets ombudsmand" ges oss en bild av det danska ämbetets utveckling under de första åren. Slutligen behandlar Carl Aage Norgaard och Bent Christensen problem rörande ombudsmannens kompetensområde respektive ombudsmannens bedömningsgrundlag. SvJT 1972 s. 674


Fröken Gröns Blogg: Pyntat med vitlök Marina 23 oktober 2012 19:43 Jättefint! På fredag blir det nog en sväng till torget efter jobbet. Slutar ju vid lunch då. Ska köpa pumpor att skära i tänkte jag. Vill även ha något i en korg vid ytterdörren. Jessica, grannen 23 oktober 2012 19:52 Ja det är inte helt utan anledning jag hänger där nere var o varannan dag! Underbart! Lantliv i Norregård 23 oktober 2012 20:39 Ullis 23 oktober 2012 20:52 snyggt, härliga färger! Edward Cullen är välkommen hit också, jag kan tänka mig att plocka undan vitlökarna en stund om han störs mycket av dem ;-) Gröna Anemone 23 oktober 2012 21:30 Jättesnyggt! (Tackar för fint tips) Eddie Och Barnen På Bristol Academy 23 oktober 2012 22:13 Ja det där var riktigt fint! :) Anna Cajsas Faster 24 oktober 2012 07:09 Snyggt! Jag har bara använt rödlök.. Hoppas du klarar dig från vampyrbett;) Avslutat konto 24 oktober 2012 10:03 Tyvärr, Edward kommer till mig i år... hih.. så vänta inte i onödan! *fniss* Vad fint det var! Hemodlat kan jag tro... Vi får pynta någon krans med chili senare tror jag för vi fick så mycket chili i år. Jag frös en del men.. ja vissa får bli vackra dekorationer! Kram från Silversmeden! VisaLiza 24 oktober 2012 19:56 Hade inte kunnat tänka mig att vitlök skulle göra sig i blomsterarrangemanget, men oj vad fint det blev /Liza Kamomilla 24 oktober 2012 21:27 Vitlökar är supervackra!


Inlägg av FredH » 01 mar 2016 08:01 loop skrev: Att man vill sätta två skott i ett offer har inget med rättsmedicin att göra, det handlar om att få jobbet gjort. Det är helt omöjligt att veta om första skottet varit dödande, samma med skott två, men chansen har ökat väldigt mycket. Om du ska lalla runt och skjuta på fler personer, som dessutom inte är målet, så är risken större att du får flera vittnen och att jobbet inte blir gjort. Ville mördaren ta död på Lisbeth så hade han 4 skott kvar i revolvern. Hade lika gärna kunnat dragit av nåt mer mot henne. Men gjorde inte det, för Olof hade redan ramlat. Alltså dags att dra. Och, hur vet du att hon inte är målet? Den tänkta revolvern som använts, eller likvärdig, har väll en ganska kraftig rekyl, som jag tolkar vittnesuppgifterna är det två ganska snabba skott som går av, någon hör enbart ett, någon tre, men relativt snabba. Så, om inte andra skottet satt i himlen, vilket vi inte heller vet, så skulle jag tippa att mördaren åtminstone skjutit en hel del förr, inte nödvändigtvis varit ett proffs, men van vid skjutvapen.