text: Paranoja o državnem nadzoru nad mediji Nadzor nad delovanjem medijev, ki ga je paranoični del javnosti spoznal kot prizadevanje države za prevzem oblasti nad njimi, bo mogoče s tem zakonom uresničevati le v smislu izvajanja medijske politike, nikakor pa ne ideološko-politične manipulacije javnosti. Na koncu zakonodajnega postopka lahko ugotovimo, da so določbe zakona o medijih v veliki meri skladne s cilji, ki si jih je zakonodajalec postavil že pred prvo obravnavo. Razburkana javna razprava, v kateri so sodelovali številni domači in tuji predlagatelji posameznih konkretnih rešitev, je pokazala, da je mogoče z demokratičnim dialogom z zainteresirano javnostjo doseči kompromisne rešitve, ki bo državi omogočala učinkovito izvajanje zakonskih določb, medijem pa visoko stopnjo avtonomije pri njihovem delovanju. Med najpomembnejšimi določbami so tiste, ki pomenijo pravno podlago za učinkovitejše izvrševanje ustavne pravice državljanov do svobode izražanja in do obveščenosti. Vzpostavljeni so pravni temelji za učinkovito vodenje medijske politike pristojnih državnih teles in regulatornih teles civilne družbe. Pravni položaj izdajateljev odpira medijem bistveno širše možnosti poslovanja, hkrati pa je glede razmerja med izdajateljem in uredništvom medija predpisana temeljna stopnja uredniške avtonomije. Odpravljena omejitev lastniškega deležaZakon rešuje pomembno vprašanje razkrivanja virov informacij z navajanjem še doslednejše ureditve v kazenski zakonodaji. Urejena je nedoslednost glede zakonodajnega urejanja pravice do odgovora in pravice do popravka (ustava ju določa kot dve različni pravici, zakon o javnih glasilih pa ne), kar bo le središčni pravni instrument za varstvo človekovega dostojanstva; nekaj jih namreč zakon predpisuje še na drugih mestih. Na novo je oblikovan sistem zaščite pluralnosti in raznovrstnosti medijev, tako da je odpravljena omejitev lastniškega deleža posamezne osebe v premoženju izdajatelja medija, hkrati pa so odpravljene ali pa vsaj omiljene tudi nekatere toge navzkrižne omejitve lastništva. Koncentracijo kapitalskih interesov bo moral za medijsko sfero po novem preprečevati posebej razdelani instrumentarij varstva konkurence za preprečevanje nastajanja monopolnih razmerij na medijskem trgu. V zvezi s tem so pomembne nekatere zaščitne določbe, ki bi lahko v določenem trenutku omogočile Sloveniji zavarovanje javnega interesa v zvezi z lastninskimi razmerji na tem področju. Država je seveda zavezana k spoštovanju načela nediskriminacije na območju Evropske unije, enakopravni položaj z domačimi osebami na področju slovenskih medijev pa je zagotovljen tudi drugim osebam v širšem, globalnem obsegu. Usklajevanje z evropskimi predpisiV smeri usklajevanja naše medijske zakonodaje, ki je v skladu z evropskimi predpisi korigirana z upoštevanjem javnega interesa Slovenije, so določene številne programske zahteve in omejitve. Evropski duh bo z uveljavitvijo tega zakona prinesel zlasti za naše televizijske programe marsikatero pomembno spremembo. Predvsem se bo po pričakovanjih zakonodajalca razvil kulturni vidik medijske problematike in se pokazal v večjem povpraševanju po izdelkih kvalitetnejše domače avdiovizualne produkcije. Ţe pred leti je Slovenija v predpristopnih pogajalskih izhodiščih na področju avdiovizualne politike napovedala ukrepe za vzpodbuditev avdiovizualnega produkcijskega sektorja, ki ima pomembno nalogo v zvezi z razvojem kulturne identitete, po drugi strani pa se lahko – kot v drugih razvitih državah – sčasoma razvije v še zdaleč ne zanemarljiv gospodarski segment. Zakon je s predpisanimi kvotami evropskih in slovenskih avdiovizualnih del in del neodvisnih producentov v programih slovenskih televizij, podprtimi z določbami o sofinanciranju produkcije teh del iz državnega proračuna in iz drugih virov, izrazito razvojno naravnan akt. Za tretjo obravnavo je ministrstvo za finance sicer vztrajalo, da vlada z amandmaji predlaga še črtanje proračunskega sklada za avdiovizualne medije in njegove poglavitne finančne vire (ki jih je najprej sama predlagala), vendar bo imel zadnjo besedo glede tega razvojnega vprašanja državni zbor. Zakaj ni sklada za medijeNenačelni javni napadi na zakonsko tvarino so že pred drugo obravnavo zakona izrezali iz besedila sklad za medije, ki je bil zamišljen kot podporni finančni instrument za vse medije, od tiska, radijskih in televizijskih programov, do elektronskih publikacij in tehnične (analogne in digitalne) infrastrukture. Poslanci so z dvigom rok za takšno rešitev potrdili, da so ta sklad poznali le iz časopisja: skoraj vsi novinarji so tedaj dosledno zavajali javnost, da gre le za »sklad za pluralizacijo medijev«, kar je bilo daleč od resnice. S posledičnim črtanjem tega sklada je slovenska politika dosegla dvoje: razbremenila je državni proračun za kar precej denarja, ki ga bo mogoče porabiti za druge namene (npr. državna podpora tehnološko manj razvitim in ekonomsko manj perspektivnim panogam), hkrati pa je žal odprla možnost, da se z zakonom o medijih zgodi podobno, kakor se je zgodilo z zakonom o javnih glasilih. Slednji je namreč določil, da država podpira razvoj medijev v javnem interesu, hkrati pa za to ni zagotovil niti tolarja. Takšen – za medije škodljiv – preobrat je bilo seveda mogoče izvesti predvsem po krivdi medijev, saj smo v objavljenih prispevkih o zakonu doslej zaman iskali podpore njegovim razvojnim zamislim. Ohraniti sklad za avdiovizualne medijeNe glede na zgoraj zapisano je pomembno, da se v zakonu ohrani vsaj proračunski sklad za avdiovizualne medije, saj bo lahko edini pripomogel k razvoju lokalnih, regionalnih in nepridobitnih radijskih in televizijskih programov, predvsem pa bo pomagal medijski politiki vzpodbuditi razvoj zasebnega avdiovizualnega sektorja. Zaradi predpisanih programskih kvot v televizijskih programih se bo namreč televizijska dejavnost podražila, nerazviti neodvisni producentski sektor pa bo moral ponuditi vsebine po primerljivejših evropskih cenah. Tukaj bi lahko proračunski sklad odigral pomembno vlogo, in sicer na dva osnovna načina: z vložki v izdelavo programskih vsebin bi zniževal ceno avdiovizualnih izdelkov, s strokovno selekcijo kvalitetnih predlaganih projektov pa bi lahko soustvarjal kvalitetnejšo programsko ponudbo domačih televizij. Po preteku srednjeročnega obdobja bi imeli okrepljen sektor neodvisnih producentov, ki bi se uvrstili med sodobne kulturno-gospodarske subjekte, in bi bili pripravljeni za izvajanje slovenskih avdiovizualnih storitev v informacijski družbi. Lahko bi se vzpostavila pravila konkurence, ki bi sama od sebe začela zniževati cene, proračunski viri pa bi se lahko postopoma usmerili v druge sektorje. Tu je bila ves čas glavna vsebinska ost zakona, ki je doslej v javnosti še nihče ni podprl. Javne razprave so v glavnem zgrešile poanto, ukvarjale pa so se z neaktualnim temami. Programi posebnega pomenaVzporedno z vzpostavljanjem novega razvojnega sistema za medije, zakon spreminja sistem razlikovanja med t. i. komercialnimi in nekomercialnimi radijskimi in televizijskimi programi, ki z vidika poslovnih razsežnosti ni mogel vzdržati resne zakonodajalske presoje. Namesto tega je uvedena skupina programov posebnega pomena za Republiko Slovenijo, ki z vidika lokalnih, regionalnih, nacionalnih in kulturnih interesov izpolnjuje posebno zahtevne programske naloge v javnem interesu, medtem ko ostalim programom takšnih programskih zahtev ne bo treba uresničevati v tolikšni meri. Zakon jim na drugi strani seveda določa ustrezne ugodnosti. Z zakonom o medijih se bodo v naši zakonodaji prvič pojavile določbe o (zelo liberalni) regulaciji digitalnih radijskih in televizijskih programov ter elektronskih publikacij, besedilo pa vsebuje tudi nekaj najosnovnejših členov o avdiovizualnih storitvah. Pred poglavjem o kazenskih sankcijah, ki ga zakon o javnih glasilih ne pozna (v prihodnosti bodo verjetno kar sodniki za prekrške zelo zaposleni), je predpisanih še nekaj določb o tujih dopisništvih in dopisnikih v Sloveniji. Kje se je zatikalo v pogajanjih z BrusljemV zvezi z usklajenostjo zakona z evropskimi smernicami, ki zavezujejo našo državo, še vedno ostaja odprto zadnje vprašanje: ali bo zakon določal pojem »slovenska glasba«, čemur Bruselj nasprotuje, ali bo obveljala doslej predlagana kompromisna rešitev (»glasba, izražena v slovenski govorici«), ali pa bo kdo od slovenskih kulturnih ustvarjalcev in ustanov, ki so jih predlagatelji povabili k iskanju boljšega izraza, takšen izraz tudi našel. V zvezi s pogajanji med Ljubljano in Brusljem je zelo zanimivo še eno dejstvo, da se je namreč na zahtevo pristojnega direktorata Evropske komisije pred tretjo obravnavo pomembno spremenila definicija slovenskih avdiovizualnih del. Slovenska ustava določa zavidljivo visoko raven zaščite italijanske in madžarske narodnostne skupnosti, torej so avdiovizualna dela v njihovem jeziku z medijskim zakonom utemeljeno izenačena s slovenskimi avdiovizualnimi deli. Težava pa se pojavlja zaradi načela nediskriminatornosti med osebami iz držav, članic EU. Na podlagi tega načela imata namreč producenta iz Italije in z Madžarske glede produkcije enake pravice kot producenta – pripadnika obeh manjšin v Sloveniji. Ali so torej dela vseh madžarskih in italijanskih producentov izenačena s slovenskimi avdiovizualnimi deli? Po kompromisni rešitvi, ki jo predpisuje zakon, so izenačena tedaj, ko so ta dela namenjena tema dvema narodnostnima skupnostma. Kljub tej rešitvi pa občutljiva misel lahko zazna pomembno poglobitev vprašanja varstva pravic manjšin v naši državi, zlasti po predvideni odpravi evropskih mej. Neutemeljen strah pred vmešavanjem državeV nasprotju s sedaj veljavnim zakonom bo novi že od vsega začetka praktično uporaben. Večkrat sem imel občutek, da se v ozadju številnih medijskih pogromov proti zakonskemu predlogu skriva tudi ta zavest. Ideje o programski in institucionalni avtonomiji medijev so bile v javnosti – po moji oceni – dostikrat zamešane z zastarelimi neoliberalističnimi idejami o popolni svobodi njihovega delovanja in poslovanja. Strah pred vmešavanjem države v posle medijev pa je bil v bistvu le zapozneli odmev na ideološko utesnjenost uredništev iz pretekle zgodovine in samocenzurnih refleksov številnih piscev tovrstnih javnih mnenj. Toda časi se spreminjajo; popolna liberalizacija medijev, ki je bila dosežena z uveljavitvijo paraliziranega zakona o javnih glasilih, je v državi že opravila svojo nujno nalogo: s sprostitvijo starih zavor je stekel hiter in bogat razvoj. Pritekel je svež kapital, razcvetele so pomembne gospodarske družbe. Odprla pa so se druga vprašanja, čisto nič ideološka po svoji vsebini: ali je v javnem interesu države kakršen koli razvoj, ali je vendarle treba zgraditi učinkovite mehanizme za izvajanje evropske, morda pa še celo slovenske medijske politike? Nadzor nad delovanjem medijev, ki je bil v paranoičnem delu javnosti označen kot prizadevanje države za prevzem oblasti nad njimi (!), bo mogoče s tem zakonom izvajati le v smislu izvajanja medijske politike, nikakor pa ne ideološko-politične manipulacije javnosti. Za take namene si je politika vedno znala (in si bo najbrž znala tudi vnaprej) utreti druge poti. S strani države bodo mogoči le t. i. demokratični pritiski na medije v smislu zahtev po njihovem zakonitem delovanju, in to vse dotlej, dokler bo država demokratična. Pozneje se bo napisal drugačen, bistveno krajši zakon. Ozka zakonska ureditev dostopa do informacij Zakon medijem in javnosti načeloma ne omogoča neposrednega dostopa do informacij in baz podatkov institucij oblasti – Pogrešamo ureditev, ki bi zavezala oblastne institucije, da morajo javnosti zagotoviti dostop do vseh informacij javnega značaja Z medijskim zakonom poskušajo oblasti obsežno in natančno določiti delovanje, organizacijo in obveznosti medijev do države in javnosti, z enim samim členom pa zakon zelo splošno določa obveznost državnih organov, da medijem in javnosti »posredujejo« javne informacije. Na veliko nesorazmerje med pozornostjo, ki jo oblasti namenjajo omejevanju svobode tiska, in določbami za zagotavljanje pravice javnosti do informiranosti o delovanju oblasti, kaže primerjava števila členov, ki so namenjeni pravici do popravka in odgovora, ki jim predlagani zakon posveča kar 19 členov. Z njimi podrobno opredeli, kje in kako bodo morali mediji objavljati popravke napak, ugovore in odgovore (posameznikov, organizacij ali organov). Določa tudi sodno varstvo zakonsko določenih pravic do brezplačnih objav na enakem ali enakovrednem mestu. Pot do samocenzurePravice javnosti do dostopa do informacij javnega značaja zakon opredeli v enem samem členu, kjer so obveznosti države določene povsem splošno: da morajo javne osebe dajati resnične, popolne in pravočasne informacije o vprašanjih s svojega delovnega področja. Zakon medijem in javnosti načeloma ne omogoča neposrednega dostopa do informacij in baz podatkov institucij oblasti. O vsebini informiranja po predlaganem zakonu odločajo oblasti, kar omogoča, da lahko prikazujejo predvsem podatke in informacije, ki so za oblasti koristne in prikrijejo manj ugodne ali neprijetne. Zaradi takšne ureditve bomo še naprej imeli informacije z raznimi oznakami zaupnosti, do katerih mediji in javnost z bolj ali manj utemeljenimi razlogi nimajo dostopa. Še naprej bomo imeli informacije, ki so sicer javnega značaja, a javnost zanje ne bo imela možnosti izvedeti. Kako morajo različne veje oblasti in z državo povezane institucije (skladi, zavodi ...) posredovati informacije, pa predlagani zakon ne opredeljuje natančno. Način »dajanja« prepušča posameznim institucijam, da uredijo z lastnimi akti. Praktično je trenutna ureditev – ob podobni veljavni zakonski ureditvi – zelo različna. V parlamentu imajo mediji in javnost zelo širok, neposreden dostop do informacij s pomočjo računalniškega sistema in za javnost odprtih služb. V parlamentu je več sob za novinarsko delo, za pomoč pri zbiranju informacij skrbi posebna služba za informiranje. Neposrednega dostopa do informacij o delu in poslovanju izvršne oblasti s pomočjo računalniškega sistema novinarji nimajo, tudi posebne sobe za delo akreditiranih novinarjev v stavbi vlade ni. Enako velja za ministrstva in druge z vlado povezane institucije. Gradiva in sprejete odločitve ministri in državni uradniki predstavljajo na tiskovnih konferencah, za zagotavljanje informacij skrbi poseben urad za informiranje, po ministrstvih pa največkrat predstavniki za stike z javnostjo. V zadnjem času se dostop do informacij o delovanju izvršne oblasti širi s predstavitvami na spletnih straneh, velike spremembe je internet prinesel pri dostopu do informacij o delu sodišč, dostopnih pa je vse več razsodb. Če državni organi ne bi bili pripravljeni dati informacij (omogočiti dostopa do informacij), sodno varstvo ni predvideno na enak način kot za medije, če ne bi bili pripravljeni objaviti popravka ali odgovora. Manjkajoča ureditev, ki bi zavezala oblastne institucije, da morajo javnosti zagotoviti dostop do vseh informacij javnega značaja, pomeni manj možnosti preverjanja za medije in več napak. Tako se povečajo zahteve po popravkih, ugovorih in odgovorih. Široka ureditev pravice do popravka in odgovora bo uredništva silila k samocenzuri. Do tega bo prišlo zaradi strahu, da ne bi medij z brezplačnim objavljanjem popravkov, odgovorov in mnenj, ki jih predpisuje zakon in ki tržne vrednosti medija ne bodo povečevali (ne bodo nujno berljivi in aktualni) utrpel finančne škode in si hkrati onemogočil objavljanje drugih pomembnih informacij ter mnenj (ki zaradi popravkov in odgovorov ne bodo objavljene). Cenzorska narava širokih določb o popravku in odgovoru, ki omejuje svobodo tiska in zelo ozka zakonska ureditev o dajanju (in ne neposrednem dostopu) informacij o poslovanju in delu oblasti pomeni očitno omejevanje svobode in moči medijev in tudi javnosti, manj javnega nadzora ter več možnosti zlorab in korupcije tistih, ki imajo moč in oblast. Naj lokalni radio ugasne? Predstavniki lokalnih radijskih postaj so se aktivno vključevali v razprave o novem zakonu o medijih, vendar so bili njihovi predlogi večinoma preslišani, kakor da jim je v državnem zboru vseeno ali pa res ne poznajo tega medija. Če zakon ne bo spodbujal pripravo teh programov, bodo vedno bolj glasbeni in vedno manj informativni. Lokalne radijske postaje v Sloveniji so del raznolike slovenske medijske scene, ki jo sestavlja več kot tisoč medijev. Med 74 radijskimi programi je 21 lokalnih informativnih-nekomercialnih (v nadaljevanju lokalne radijske postaje), 46 komercialnih in 7 javnih radijskih programov, ki jih izdaja RTV Slovenija. Enaindvajset postaj (med njimi dve študentski) s svojim signalom pokrivajo območje vse Slovenije. Od Murske Sobote do Nove Gorice, od Brežic do Jesenic lahko poslušate Murski val, Radio Slovenske Gorice, Radio Ptuj, Štajerski val, Radio Ormož, Radio Celje, Koroški Radio, Radio Trbovlje, Studio D, Radio Brežice, Radio Sevnica, Radio Univox, Radio Robin, Radio Alpski val, Radio Cerkno, Radio Kranj, Radio Sora, Radio Gorenc ali Radio Triglav. Radijska postaja potrebuje svojo frekvenco, ki jo podeljuje država in v devetdesetih letih 20. stoletja je po sprejemu zakona o javnih glasilih začelo oddajati več deset novih komercialnih radijskih postaj. Država ima na tem področju monopol, hkrati pa tudi z različnimi zakoni določa pogoje za njihovo delo: zakon o javnih glasilih, po novem o medijih, zakon o RTV, zakon o telekomunikacijah itd. Dragi lokalni radijski programiOd tega, kje in koliko so poslušane, je odvisno, kje bodo oglaševalci objavljali oglase, od katerih živi lokalni radio, tako kot večina drugih medijev. Bolje se godi le programom RTV, saj imajo poleg oglasov tudi RTV prispevek, čeprav so poslušalci lokalnih radiev prepričani, da tudi oni dobivajo sredstva iz prispevka, ki ga plačujejo. Oglaševalski kolač za radijske postaje se ne povečuje, pri tem imajo oglaševalske agencije vse večjo vlogo. Poleg tega so redki, ki vedo, kako radio deluje, četudi mislijo, da ga poznajo, saj ga poslušajo v avtu, doma, v lokalu ali službi. Na ceno oglasov vplivajo stroški za pripravo radijskega programa, ki so večji na lokalnih radijskih postajah, saj imajo več govornega programa, več poročil, izobraževalnih, kulturnih, športnih oddaj, manj glasbe in oglasov kot druge radijske postaje. Priprava takega programa je najdražja, saj je vloženega predvsem več novinarskega dela, ki ga tudi tehnika ne more nadomestiti. Obveščanje javnosti, pravica javnosti do obveščenosti, nepristransko in objektivno poročanje je v primežu legitimne zahteve: delati s čim manjšimi stroški. Obstajajo sicer olajšave za lokalne radijske postaje, a nekatere le na papirju. Vse skupaj ne odtehta veliko višjih stroškov za pripravo govornega programa. Poseben problem je plačevanje avtorskih pravic kolektivnim organizacijam, na primer Sazasu, kjer vlada prava zmeda, saj nekateri plačujejo, drugi ne, veliko je tudi tožb. Prav bi bilo, da se na sodišču postopki o avtorskih pravicah čim prej končajo. Poleg tega se na tem področju napovedujejo nove obveznosti, nekateri pa še obstoječih ne poravnavajo. Zanimivo bi bilo tudi izvedeti, kako v upravnih enotah izvajajo 161. člen zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ko izdajajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti, če izvajalec dejavnosti nima sklenjene pogodbe z ustrezno kolektivno organizacijo. Nenaklonjen zakon o medijihPredlog zakona o medijih je lokalnim radijskim postajam nenaklonjen. Na načelni ravni »lokalne programe posebnega pomena«, kot naj bi se imenovali, sicer podpira, vendar spodbud in olajšav praktično ni, prinaša pa nove obveznosti. Lokalne radijske postaje so si z dolgoletnim delom pridobile svoje mesto v lokalnem in regionalnem okolju, a so predaleč od centra, da bi tudi odgovorni spoznali, da so potrebne tudi zakonske spodbude, da bi še naprej lahko pripravljali program za poslušalce, saj obravnavajo njihovo življenje, probleme in jim omogočajo neposredno sodelovanje. To je pomembno tudi za slovensko državo, za krepitev lokalne demokracije, ohranjanje kulturne prepoznavnosti, slovenskega jezika ter civilno družbo. Lokalne radijske postaje so dopolnitev radijskim programom RTV, zato je bilo v razpravi o predlogu zakona o medijih tudi predlagano, da se 5 % zbranega RTV prispevka nameni za pripravo programov lokalnih radijskih in televizijskih postaj, vendar je predlog zbudil predvsem negodovanje in zgražanje, češ, kaj si pa mislijo, da so. Pričakovali bi vsaj argumentirano razpravo. Na lokalne radijske postaje se država oziroma politika spomnita predvsem pred volitvami ali v izrednih razmerah, ko je potrebno hitro priskočiti na pomoč. Celo po zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami so dolžne objaviti pozive, razglase in druga nujna sporočila v zvezi z nevarnostmi naravnih in drugih nesreč. Te radijske postaje objavljajo informacije s področja prometne in druge varnosti (pa ne samo opozoril, kje merijo hitrost), spodbujajo humanitarne aktivnosti. Izobraževanje, kultura, šport, zdravstvo, socialno varstvo so sestavni del programov. Redni gostje so invalidi, predstavljajo dejavnost Rdečega križa, Karitasa, Zveze prijateljev mladine, SOS telefone itd. S svojim delom v lokalnem okolju prispevajo k skladnejšemu regionalnemu razvoju, krepitvi dobrih odnosov s sosedi na območjih ob državni meji, torej namenjajo pomembno mesto civilni družbi. Zakon bo povzročil statusne spremembeLokalne radijske postaje so večinoma družbe z omejeno odgovornostjo ali delniške družbe. Rešitve v zakonu o medijih bodo povzročile tudi statusna preoblikovanja, če bodo te postaje želele zadržati lokalni informativni program. To bo svojevrsten pritisk na delničarje ali družbenike, ki so vanje vlagali tudi svoja sredstva in tudi za državo, ki je še vedno pomemben lastnik in bo morala povedati, ali se strinja s preoblikovanjem delniške družbe v zavod. Odgovoriti bo morala tudi na vprašanje, ali naj obdrži program ali pa jo zanima le dobiček, ne program. Odločati se bo potrebno med človekom in denarjem. Odločitev, ki je očitno težka le za nekatere. Ocenjujem, da bo prišlo do povezovanja, koncentracije, prodajanja lastniških deležev, do opuščanja lokalnih vsebin, saj je njihova priprava dražja kot oblikovanje drugih vsebin, na primer glasbenega dela programa in do presežka zaposlenih, predvsem novinarjev. Na trgu, kjer delajo mediji, se srečujejo različni interesi novinarjev, lastnikov, države. Pravice javnosti do obveščenosti se kažejo različno, tudi konfliktno. Vtis, ki veje iz predloga zakona, je liberalizacija brez varovalk, ki bi ščitile pravico javnosti do obveščenosti, četudi je nekaj določil, ki ščitijo delo novinarjev. Gre torej za premik v smeri koncentracije, centralizacije in polarizacije, zato se lahko zgodi, da bodo postopoma lokalne radijske postaje (njihovo število se že sedaj zmanjšuje) začele ugašati, odpuščati novinarje in tako postajati podobne drugim, kjer bo novinarjevo in tehnikovo delo nadomestil računalnik in odzivnik. So lokalne radijske postaje potrebne?Postavlja se vprašanje, ali so res lokalne radijske postaje sami sebi namen? Čeprav so maloštevilne, imajo žlahtno tradicijo, saj najstarejša oddaja že oseminštirideseto, najmlajša pa šesto leto. Ţe enajst let se srečujejo na festivalih, kjer tekmujejo v ustvarjalnosti, polovica izmed njih je novembra 2000 začela s skupnim nočnim programom. Volje za delo in idej jim ne manjka, a večna borba s stroški in želja po dobrem programu za poslušalce in tudi oglaševalce jih ne bo pustila nedotaknjene. Predstavniki lokalnih radijskih postaj so se aktivno vključevali v razprave o novem zakonu o medijih, vendar so bili njihovi predlogi preslišani, kakor da jim je v državnem zboru vseeno ali pa res ne poznajo tega medija. Če zakon ne bo spodbujal pripravo teh programov, bodo vedno bolj glasbeni in vedno manj informativni. Za lokalne radijske postaje bi bilo spodbudno dodeljevanje sredstev za posamezne oddaje (na podlagi javnega razpisa), olajšave pri plačevanju dajatev državi itd. Pravica javnosti do obveščenosti se ne uresničuje le v centru in v največjih televizijskih in radijskih hišah ter časopisih, ampak tudi v lokalnih radijskih postajah. Zato velja še enkrat opozoriti, da se ne bomo jutri čudili, zakaj lokalne radijske postaje, ki so živo povezane z dogajanji na lokalni in regionalni ravni in ki spodbujajo tudi kulturo dialoga in strpnosti, pogovor in sodelovanje, izginjajo z radijskih valov. Poslanci morajo pred dokončnim sprejemom zakona o medijih pretehtati posledice zakonskih rešitev, zato kaže upoštevati tudi predloge lokalnih radijskih postaj. Zatreti lokalne programe je lahko Zakon zahteva zelo velik delež lastne produkcije lokalnih radijskih in televizijskih programov – od 30 do 40 odstotkov dnevnega oddajnega časa, pri tem pa ne zagotavlja nobenega rednega dohodka. Srenja lokalnih programov se bo najbrž kar prepolovila. Ljudje iz prestolnega mesta, ki so oblikovali novi zakon o medijih, vidijo samo »nacionalko« in njene najostrejše »nacionalne« konkurente, vse skupaj pa predvsem v luči bojev za oglaševalce, ki jih v tako majhni državi ni veliko, niti so veliki. Lokalni in regionalni televizijski in radijski programi pa so bili zaradi tega – morda včasih tudi zaradi lastne slabše organiziranosti – vsa tri leta razprav o novem medijskem zakonu v senci spopadov med Radiotelevizijo Slovenija in ProPlusom. Predlagatelji zakona so prepričani, da so vse lokalne in regionalne televizijske in radijske postaje v zasebni lasti, ki jim nikakor ne gre omogočiti spodobnega razvoja. Zato jih poskušajo z vrsto določil v novem zakonu čim bolj omejiti. Vlada je med drugo in tretjo obravnavo zakona o medijih v parlamentu celo predlagala dopolnitev prvega odstavka 4. člena, kakršno je v drugi obravnavi sprejel državni zbor, v njem pa med pomembne programske vsebine štejejo tudi nekomercialne radijske in televizijske programe v regijah in lokalnih skupnostih. Vlada je predlagala črtanje te alineje, hkrati pa tudi črtanje v drugem branju sprejetega novega petega odstavka tega člen, ki določa, da Republika Slovenija podpira pri razširjanju programskih vsebin lokalne in regionalne televizijske in radijske programe. SprenevedanjeAmandma vlade se je skliceval na 82. člen predloga zakona, ki našteva v skladu s 4. členom (!) tudi »programe posebnega pomena« – ti pa v 4. členu sploh niso navedeni! Kako elegantno sprenevedanje. Kot drugi razlog za črtanje lokalnih in regionalnih programov iz 4. člena je vlada navedla, da »ne sodijo v najširšo definicijo javnega interesa«, saj v njem niso posebej našteti niti nacionalni radijski in televizijski programi. Razumljivo, saj pomenijo nacionalni programi že sami po sebi, po zakonu o RTV in po prispevku, ki ga plačujemo vsi odjemalci elektrike, izjemen javni interes, tudi če niso posebej našteti! Povsem drugačen je položaj lokalnih elektronskih programov. Ker tarejo vse približno enake nadloge, bom poenostavljal ter za lokalne in regionalne, televizijske in radijske programe uporabil pojem »lokalni programi«. Velik delež lastne produkcijePredlog zakona zahteva zelo velik delež lastne produkcije lokalnih programov – od 30 do 40 odstotkov dnevnega oddajnega časa, pri tem pa ne zagotavlja nobenega rednega dohodka. Hkrati pričakuje od RTVS samo 20 odstotkov lastne produkcije na dan (glej 85. člen predloga) za približno 16 milijard tolarjev z zakonom podprtega letnega prihodka. Če odštejete ure kupljenih tujih programov in nadaljevank po najvišji povprečni ceni 500.000 tolarjev, lahko izračunate tudi povprečen strošek za uro lastne produkcije na »nacionalki«. Tak račun pa pokaže vsaj to, da predlagatelji zakona nimajo niti najmanjšega pojma, in tudi vprašali še niso nikogar, koliko zares stane ena ura spodobnega televizijskega programa. O strošku za lastno produkcijo ene ure lokalnega programa nima več smisla razpravljati, zato bi se morali predlagatelju pravzaprav zahvaliti, da se je delež vsaj za nekatere (npr. nepridobitne programe) v drugi obravnavi zmanjšal na 30 odstotkov dnevnega oddajnega časa. Kako je bilo v dosedanjem zakonu?V dosedanjem zakonu o javnih glasilih v poglavju s pomenljivim naslovom Odgovornost države Slovenije za razvoj nekomercialnih javnih glasil in tehnično infrastrukturo se 3. člen začne takole: »Država Slovenija podpira razvoj nekomercialnih javnih glasil, pomembnih za uresničevanje pravice do obveščenosti državljanov Republike Slovenije in ohranjanje slovenske nacionalne in kulturne identitete ...«, tretji odstavek istega člena pa: »Vlada Republike Slovenije s posebnim predpisom uredi način in kriterije za sofinanciranje javnih glasil iz prvega in drugega odstavka tega člena.« Ali se je razumevanje vloge lokalnih programov v teh sedmih letih od sprejema zakona o javnih glasilih res tako korenito spremenilo? Po drugi obravnavi zakona je med merili v javnem razpisu za izdajo dovoljenja za izvajanje radijske in televizijske dejavnosti (novi 105. člen) ostalo tudi »zagotovilo, da lokalna skupnost podpira lokalni oziroma regionalni radijski ali televizijski program«. Čudno je, da med vladnimi amandmaji za črtanje kakršnih koli denarnih podpor lokalnim programom za 105. člen takega predloga ni. Čudno zato, ker je v predlogu zakona za drugo obravnavo v prvi alinei prvega odstavka 78. člena, ki govori o tem, kako lahko izdajatelj pridobi status lokalnega programa, pisalo, da »ustvarjanje in razširjanje programskih vsebin podpira lokalna skupnost«. Združenje lokalnih televizij Slovenije si je celo drznilo predlagati, naj lokalna skupnost gmotno podpira lokalni program, vendar je obveljalo stališče vlade in alinea je pred tretjo obravnavo v celoti odletela na smetišče. V obrazložitvi tega črtanja je predlagatelj zapisal, da se tako »poveča programska avtonomija teh medijev v razmerju do organov samoupravnih lokalnih skupnosti«. Še en šolski primer kabinetnega razmišljanja! Pri zahtevi iz prvega odstavka 78. člena, »da je v programu zagotovljeno objektivno in nepristransko obveščanje prebivalcev lokalne skupnosti ter uravnoteženo predstavljanje različnih mnenj in stališč o političnih, kulturnih, verskih, gospodarskih in drugih vprašanjih, pomembnih za njihovo življenje in delo« pride v poštev samo z zakonom zagotovljeno gmotno podpiranje takih vsebin, ki niso poceni. Če bomo morali ustvarjalci lokalnih programov kot do zdaj tudi v prihodnje klečeplaziti okrog lokalnih veljakov za morebitno naklonjenost in gmotno podporo za pripravo nepridobitnih lokalnih programov, je menda jasno, kako se jim bomo morali za to oddolžiti, oziroma kako »nepristransko« in »uravnoteženo« bo tako obveščanje! Omejitve pri oglaševanjuPri omejevanju vseh možnih virov, iz katerih bi se lokalni programi lahko vzdrževali, pa veljajo zanje pri oglaševanju enake omejitve kot za nacionalno javno televizijo. Lokalni programi ne smejo prekinjati radijskih in televizijskih programskih enot, kot so režirane oddaje, celovečerni in televizijski filmi in oddaje, ki imajo kulturni, umetniški, izobraževalni ali znanstveni značaj, s predvajanjem oglaševalskih vsebin, ne glede na dolžino trajanja (94. člen). Obseg oglasov in drugih plačanih obvestil v lokalnih programih ne sme presegati 15 % dnevnega oddajnega časa in ne 12 minut na uro, radijska in t. i. televizijska prodaja pa sploh nista dovoljeni (5. in 6. odstavek 98. člena). Razen prednosti pri podeljevanju dovoljenj za izvajanje radijske in televizijske dejavnosti (4. odstavek 105. člena) so po drugi obravnavi predloga zakona ostala za lokalne programe tudi posebne znižane tarife za uporabo avtorskih del (2. odstavek 82. člena) in znižane stopnje pristojbin za frekvence oziroma za »razširjanje programskih vsebin«, kot je zapisano v 108. členu predloga zakona po drugem branju. Vlada na ti dve olajšavi nima pripomb, ker si je zagotovila, da tarife in pristojbine določa s podzakonskimi akti, samo upamo pa lahko, da jih v tretji obravnavi ne bo imel kdo drug. Kdo bo financiral omrežje za oddajanje?Ostajata nerešeni vsaj dve pomembni olajšavi. V dosedanjem zakonu o RTV Slovenija določa 14. člen v 3. odstavku: »Iz državnega proračuna se financira (med drugim): del stroškov za izgradnjo, vzdrževanje in obratovanje omrežja za oddajanje in razširjanje programov RTV Slovenija in lokalnih nekomercialnih programov.« In v 4. odstavku: »Sredstva, zbrana z naročnino, se uporabljajo za ustvarjanje, pripravljanje, oddajanje in razširjanje programov RTV Slovenija ter za vzdrževanje in obratovanje oddajno prenosnega omrežja, potrebnega za oddajanje in razširjanje lokalnih nekomercialnih RTV programov.« Ti dve določili pomenita, da plačujejo lokalni nekomercialni programi zdaj samo tretjino stroškov za gradnjo in vzdrževanje oddajniške in prenosne mreže, tretjino plača država iz proračuna, tretjino pa zavod RTVS iz prispevka za program. Po vsej verjetnosti se bo zlasti RTV Slovenija poskušala v noveli zakona RTVS te obveznosti otresti, zato bi jo morali zagotoviti že v zakonu o medijih, ki mu je zakon o RTVS podrejen. Združeni lokalni radijski in televizijski izdajatelji pri Gospodarski zbornici Slovenije so se zato obrnili na poslance, ki lahko vlagajo amandmaje celo med tretjo obravnavo zakona, naj predlagajo dopolnitev 82. člena za financiranje izgradnje, vzdrževanje in razširjanje lokalnih in regionalnih programov ter za vzdrževanje in obratovanje oddajno prenosnega omrežja lokalnih in regionalnih programov iz republiškega proračuna in iz RTV prispevka. Zunaj interesa lokalnih skupnosti in državeTako ostajajo lokalni programi večinoma prepuščeni sami sebi – niso ne v interesu lokalnih skupnosti niti v »vsebinski in pojmovni razsežnosti« interesa Republike Slovenije. Če bo prihodnja Agencija za telekomunikacije in radiodifuzijo Republike Slovenije dosledno vztrajala na določilih novega zakona o medijih, se bo srenja lokalnih programov najbrž kar prepolovila. Morda si kdo, navzlic ustavni obljubi pravice do obveščenosti, prav to tudi želi. »Mokrocvetoče rož‹ce poezije ...«, če si za lokalne programe lahko sposodim Prešerna, je kaj lahko hitro zatreti, prignati jih do današnje gledanosti in priljubljenosti pa traja leta! To bo konec Radia Študent Sprejetje zakona o medijih za Radio Študent lahko pomeni, da mu namesto denarja, ki ga sedaj služi sam, ostane hipotetična možnost, da se poteguje za dodelitev statusa programa, ki sodi med dejavnosti, ki jih podpira Republika Slovenija iz proračunskih sredstev. Takšna vrnitev k državnemu koritu, če bi bila sploh uresničljiva, pomeni nedvomno korak nazaj. Če pri sprejetju novega zakona o medijih ne bodo upoštevani predlogi Radia Študent, bo njegova uveljavitev povzročila konec najstarejšega in največjega »radia skupnosti« (community radio) v Evropi, ker 80. člen predloga zakona in še nekateri drugi ukinjajo 32 let obstoječi Radio Študent v njegovem sedanjem statusu, organizacijski obliki in možnosti za pridobivanje zadostnih prihodkov za delovanje. To posledično ogroža možnost ustvarjanja in izobraževanja 230 sodelavcev in prizadevanja za čim kvalitetnejšo tehnično opremljenost radia. Radio Študent je kljub temu, da je nepridobitna civilnodružbena organizacija s pametno poslovno politiko v zadnjih petih letih postala najmočnejši radio skupnosti znotraj AMARC-Evrope (Evropskega združenja radijskih postaj skupnosti). Kakšna bo škoda za študentske radijske postaje?Za urejanje pravnega položaja študentskih radijskih in televizijskih programov je predlog zakona o medijih v 80. členu določil, da je študentska organizacija lahko izdajatelj radijskega in/ali televizijskega programa, če programske vsebine ustvarjajo in razširjajo študentje in so pretežno namenjene študentski javnosti, in če uporablja presežek prihodkov nad odhodki samo za izvajanje dejavnosti, za katero je ustanovljena, v skladu s svojim temeljnim pravnim aktom. In da status študentskega radijskega ali televizijskega programa v skladu s tem zakonom z odločbo dodeljuje in odvzema agencija za radiofuzijo ter o tem obvešča pristojno ministrstvo. Glede na to, da Radio Študent ni in tudi v prihodnje ne more biti študentska organizacija, ki je po določbi 1. odstavka 80. člena edina lahko izdajatelj radijskega in/ali televizijskega programa s statusom študentskega, temveč druga pravna oseba, katere ustanovitelj oz. soustanovitelj je študentska organizacija, Radio Študent ne more pridobiti statusa izdajatelja študentskega radijskega programa, ker ta pravica ni prenosljiva z izdajatelja na ustanovitelja in/ali pravno osebo, ki jo je kot ustanovitelj ustanovil. To bi pomenilo, da Radio Študent ne bo mogel urediti svojega pravnega statusa študentskega radijskega programa v skladu s tem zakonom, kljub temu da je po določilih drugih veljavnih lex specialis, in sicer (1) zakona o zavodih, študentska organizacija lahko ustanovitelj oz. soustanovitelj Zavoda Radio Študent, ki bi lahko opravljal radijsko in/ali televizijsko dejavnost kot nepridobitno dejavnost, kot to trenutno počne, in ima po (2) zakonu o skupnosti študentov (1. odstavek 8. člena) študentska organizacija pravico, da lahko za dosego svojih, v temeljnem aktu določenih ciljev organizira gospodarske in druge dejavnosti v skladu s predpisi, ki urejajo upravljanje teh dejavnosti. Ravno to ji onemogoča 1. odstavek 80. člena novega zakona o medijih, ki ukinja možnost delovanja Radia Študent kot izdajatelja študentskega radijskega programa z vsemi pravicami in obveznostmi, ki iz tega statusa izhajajo. Odpovedati sodelovanje vsem, ki niso študentiPredlagano zakonsko določilo, po katerem programske vsebine izdajatelja radijskega in/ali televizijskega študentskega programa »ustvarjajo in razširjajo študentje«, je zastavljeno rigidno in pomeni nerešljive težave v praksi. Radijska postaja, ki nenehno deluje 365 dni v letu, je namreč preveč kompleksen, tehnično-tehnološki, delovni in organizacijski sistem, da bi njegov program lahko producirali samo študentje. V sedanji praksi Radia Študent je razmerje med študenti in drugimi avtorji programskih vsebin 130 proti 100. Določba, po kateri bi se morali odpovedati sodelovanju s stotimi izkušenimi, visoko izobraženimi in uveljavljenimi avtorji, ki na radiu nastopajo tudi v vlogi pedagogov in mentorjev, bi povzročila radikalen upad kakovosti in obsega programa, pri katerem bi bila cinična vsaka skrb zakonodajalca, da bi lahko Radio Študent z njim dosegel presežek prihodkov nad odhodki. Takšen amaterski študentski program bi nedvomno povzročil padec poslušanosti in izgubo pomena, ki si ju je Radio Študent v desetletjih zagotovil v našem in širšem medijskem ter kulturnem prostoru. Študentskost nekega medija ne zagotavlja dejstvo, da ga ustvarjajo in razširjajo samo študentje, temveč zvrst, namen in izbor programskih vsebin. Zato morata biti namen ustanovitve in razlog obstoja študentskih radijskih in televizijskih programov, kot je to v primeru Radia Študent, vzpostavitev komuniciranja in dialoga tako znotraj študentske skupnosti kot navzven z drugimi javnostmi ter zadovoljevanje specifičnih potreb študentske populacije, kot so izobraževalne, znanstveno-strokovne, kulturne, umetniške, zabavne in informativne potrebe. K njihovem kakovostnem zadovoljevanju lahko prispeva ustrezno usposobljen in motiviran sodelavec, ki se pozna nalogo študentskega radia; vendar mora radio vseeno še vedno ostati študentski medij. Če uporabimo analogijo, bi morali v otroških radijskih in/ali televizijskih programih vsebine ustvarjati in razširjati samo otroci, pri mladinskih časopisih bi morali pisati samo tisti mlajši od npr. 27 let, na radiu romske skupnosti pa bi morali delati samo Romi. Absurdnost zakonske rešitve, ki jo uvaja 1. odstavek 80. člena novega zakona o medijih, je tako očitna, da ne potrebuje nadaljnjega komentarja. Prepovedana oglaševalska dejavnostDrugi odstavek 60. člena predloga zakona o medijih pravi, da je izdajatelj lokalnega, regionalnega, študentskega in nepridobitnega radijskega in televizijskega programa ne sme opravljati oglaševalske dejavnosti, razen za potrebe oglaševanja v svojem radijskem in televizijskem programu. V tržnem gospodarstvu je bistvena razlika med profitnimi in neprofitnimi oblikami poslovanja v tem, kam gre morebitni presežek med prihodki in odhodki. Radio Študent si je kot civilnodružbena in nepridobitna organizacija v zadnjih petih letih prizadeval vzpostaviti in ohraniti neodvisnost od virov financiranja z organiziranjem lastne dopolnilne dejavnosti. Ta je združljiva z našimi studijskimi in kadrovskimi zmogljivostmi, ki so primarno namenjene produkciji nepridobitnega študentskega radijskega programa. Po veljavni klasifikaciji dejavnosti sodi v oglaševalsko dejavnost, bolj natancno v produkcijo radijskih oglasov za zunanje naročnike in njihovo prodajo na trgu. Celoten presežek prihodkov nad odhodki, ki ga ustvari, uporablja Radio Študent le za kritje visokih stroškov produkcije in predvajanja nekomercialnega radijskega programa. Zato bi uveljavitev 2. odstavka 60. clena zakona o medijih v praksi pomenila finančni polom Radia Študent v Ljubljani, katerega slaba polovica prihodkov prihaja prav iz te dejavnosti. Dolocilo, da lahko opravljamo produkcijo oglasov za potrebe oglaševanja samo v svojem radijskem programu, bi bilo več kot slaba tolažba, saj nekomercialnost, alternativnost in visoka kulturna zahtevnost programa slabi zanimanje gospodarskih subjektov zanj. Enako velja za katero koli drugo študentsko radijsko postajo. Sprejetje takšnega zakona o medijih bi za Radio Študent pomenilo, da mu namesto denarja, ki ga sedaj služi sam, ostane hipotetična možnost, da se poteguje za dodelitev statusa programa, ki je z vidika javnega interesa posebnega pomena za slovensko kulturo in kot takšen sodi med dejavnosti, ki jih podpira Republika Slovenija (82. člen predlaganega zakona) iz proračunskih sredstev. Za prevladujočo miselnost in prakso na Radiu Študent bi bila takšna vrnitev k državnemu koritu, če bi bila sploh uresničljiva, nedvomno korak nazaj. Predlagane reštiveVodstvo Radia Študent je skupaj z vodstvom Študentske organizacije Univerze v Ljubljani kot njegovim ustanoviteljem pravočasno in po predvideni proceduri posredovalo ministrstvu za kulturo kot pristojnemu predlagatelju zakona o medijih usklajeni predlog, da se 80. člen predloga zakona o medijih (drugo branje) briše v celoti zaradi neustreznosti za reševanje statusa in položaja obstoječih študentskih radijskih medijev pri nas (RŠ in MARŠ) in da se v celoti nadomesti z besedilom, ki določa, da: S O R O D N E T E M E mediji in pravo Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža


source: fineweb

text: Prednastavljena domača stran s hitrimi povezavami Ko prvič zaženete Firefox, kadar kliknite na gumb za domačo stran ali pa kadar odprete novo okno, vas pozdravi prednastavljena domača stran. Vsebuje priročno iskanje z Googleom in hitre povezave do prenosov, zaznamkov, zgodovine, dodatkov, sinhronizacije in nastavitev. Če ste ob zadnjem obisku imeli odprte zavihke, jih bo Firefox za vas ponastavil z enim samim klikom na domačo stran. Table of Contents Kako si nastavim domačo stran za Firefox? Prednastavitev v Firefoxu vam pokaže domačo stran Firefoxa, koga zaženete, ko kliknite na gumb domov ali pa ko odprete novo okno. Če ob zagonu Firefoxa, ob kliku na gumb domov ali pa ko odprete novo okno, te strani ne vidite, ponastavite domačo stran takole: - Na vrhu okna za Firefox kliknite na gumb in nato kliknite Na vrhu okna za Firefox kliknite na meni in nato kliknite V meniju kliknite na meni in izberite Na vrhu okna za Firefox kliknite na meni in izberite - Izberite pano . - V okvirju za zagon kliknite na - Kliknite , da zaprete MožnostiKliknite , da zaprete MožnostiZaprite Preference Kako z domače strani do prenosov, zaznamkov, zgodovine, dodatkov, sinhronizacije in nastavitev Ko zaženete Firefox ali odprete novo okno, se vam pokaže domača stran z naslednjimi gumbi na dnu: - Prenosi: Kliknite, da se odpre Okno za prenos. - Zaznamki: S tem odprete zaznamke v oknu knjižnica. Glejte Zaznamki za več o tem. - Zgodovina: Ta možnost odpre zgodovino vašega brskanja v oknu knjižnica. Glejte Kako zbrišete nedavno zgodovino za brskanje, iskanje in prenose in Kako odstranim eno samo spletno stran iz svoje zgodovine? za več o tem. - Dodatki: hiter dostop do skrbnika za dodatke. Več o tem včlanku Kako uporabiti razširitve za Firefox. - Sync: Kliknite tu, da si uredite Sync in vzamete svoja gesla in zazname s seboj na pot. Glejte Kako si uredite Firefox Sync? in Kako si uredite Firefox Sync? za podrobnosti. - Nastavitve: Hiter dostop do nastavitev za Firefox. Več o tem v Okno Možnosti Kako vzpostavim svoje zavihke in okna na stanje ob zadnji uporabi Firefoxa Če ste v trenutku, ko ste zaprli Firefox, imeli odprte zavihke in okna, bo prednastavljena domača stran imela dodatek gumb za. Kliknite nanj, in prejšnje stanje se bo spet vzpostavilo Pošljite članek naprej: http://mzl.la/MNBYyj


text: Morska sol – pridelek sonca, morja in vetra OD PISCA ZA PREBUDITE SE! IZ FRANCIJE NA MEJI med morjem in kopnim kot krpanka najrazličnejših barv odseva spreminjajoči se videz neba. Solinar, ki je v Franciji znan kot paludier, stoji v mozaiku pravokotnih bazenov in iz vode zbira bogat pridelek v majhne bele piramide, ki se svetlikajo na sončni svetlobi. Tukaj v solinah Guérande in na otokih atlantske obale Noirmoutier in Ré francoski paludierji še vedno pridobivajo sol po tradicionalnih metodah. »Belo zlato« Izkoriščanje bazenov soli na francoski atlantski obali sega v približno tretje stoletje našega štetja. Vendar je pridobivanje soli šele ob koncu srednjega veka dobilo pravi zagon. Porast števila prebivalstva v srednjeveški Evropi je dvignil povpraševanje po soli, ker so z njo lahko konzervirali meso in ribe. Za ohranitev denimo štirih ton sledi je bila potrebna tona soli. Glede na to, da je povprečnim ljudem meso predstavljalo razkošje, so se prehranjevali predvsem s slanimi ribami. Ljudje s celotne severne Evrope so tako z ladjami prihajali na obalo Bretanije, da so kupovali velike količine soli, ki so jo ribiči potrebovali za konzerviranje svojega ulova. Bogastvo, ki ga je prinašalo to »belo zlato«, ni šlo neopaženo mimo francoskih kraljev. Leta 1340 je bil uveden davek na sol, ki je postal znan kot gabelle, iz stare arabske besede za davek – qabālah. Ta davek je bil zelo nepriljubljen in je netil krvave upore. Najbolj krivično je bilo to, da je kupec moral veliko plačati za sol in kupiti najmanj najnižjo določeno količino soli ne glede na svoje dejanske potrebe. Še več, privilegiranim posameznikom iz plemstva in duhovščine pa davka ni bilo treba plačevati. Nekatere province, tudi Bretanija, so bile izvzete, medtem ko so druge plačale le četrtino pristojbine. To je vodilo do velikih odstopanj v cenah soli, saj se je cena od province do province dvignila tudi za 40-kratno vsoto. Ne preseneča, da je v takšnih okoliščinah prekupčevanje postalo cvetoč posel. Tiste, ki so jih ujeli pri prekupčevanju, pa so strogo kaznovali. Lahko so jim na kožo vžgali znamenje, jih poslali na suženjske galeje ali celo obsodili na smrt. Na začetku 18. stoletja je bila približno četrtina sužnjev na galejah prekupčevalcev s soljo, drugi pa so bili običajni kriminalci, vojaški dezerterji ali protestanti, ki so jih preganjali po preklicu nantskega edikta.* Ko se je leta 1789 po Franciji razširila revolucija, je bila ena prvih zahtev revolucionarjev odprava tega osovraženega davka. Izparilniki na prostem Način pridobivanja soli na francoski atlantski obali je v glavnem ostal nespremenjen več stoletij. Kako pa se sol spravlja? Paludier od jeseni do spomladi popravlja glinene nasipe in kanale v bazenih ter pripravlja soline za kristaliziranje. Poletno sonce, veter in valovi spremenijo soline v odprte sončne izparilnike. Ob plimi morska voda pride v prvi bazen, ki se imenuje vasière. Tam voda ostane in prične izparevati. Vodo nato počasi preusmerijo skozi verigo bazenov, kjer še naprej izpareva. Ko preostala voda postaja vse bolj slana, se mikroskopske alge zelo razmnožijo in dajo slanici začasno rdečkasto barvo. Ko poginejo, slanico rahlo odišavijo z vonjem po vijolicah. Slanica nato prispe v bazene za kristaliziranje in je nasičena s soljo, saj se količina soli poveča z okoli 35 gramov na približno 260 gramov na liter. Zaradi občutljivosti teh plimskih solin mehansko zbiranje soli, kot to delajo v sredozemskih solinah v mestih Salin-de-Giraud in Aigues-Mortes, ni mogoče. Paludier z dolgim, grebljam podobnim orodjem, grebe sol ob rob bazena in pazi, da ne postrga tudi gline z dna plitvega bazena. Sol, ki je zaradi gline rahlo siva, nato pusti, da se osuši. Paludier v povprečju obdeluje okoli 60 bazenov, od katerih na vsakem pridela približno tono in pol soli na leto. Na površju vode se v določenih okoliščinah ustvari tanka plast slanih kristalčkov, ki so podobni snežinkam. Ta fleur de sel (solni cvet), kot mu pravijo, sestavlja le majhen odstotek letnega pridelka, a je v francoski kuhinji zelo cenjen. Seveda je vse skupaj odvisno od muhavosti vremena. Neki nekdanji prodajalec soli je dejal: »Nikoli nismo zaščiteni pred slabim letom. Denimo leta 1950 je deževalo celo poletje. Pridelali nismo niti toliko soli, da bi z njo napolnili slamnik.« Pascal, paludier v Guérandi, je komentiral: »Leta 1997 sem pridelal 180 ton grobe soli in 11 ton ‚cveta‘. Letos [1999] pa vreme ni bilo tako ugodno. Pridelal sem samo 82 ton.« Ironija je, da je lahko tudi zelo vroče vreme škodljivo, ker povzroči, da se slanica preveč segreje in ne kristalizira. Oseka in plima V 19. stoletju je industrializacija zmanjšala povpraševanje po soli iz atlantskih solin. Izboljšan prevoz je sredozemskim pridelovalcem omogočil, da so tržišča napolnili s poceni soljo. Še več, v sredozemskem podnebju je mogoče letno pridelati več kot 1,5 milijona ton soli. Pridelovanje soli v atlantskih solinah, ki so se spoprijemale s takšno konkurenco, je bilo do 1970-ih let na najnižji točki in zdelo se je, da je obsojeno na propad. Vendar je to »belo zlato« v zadnjih letih zopet pridobilo nekaj svojega prvotnega sijaja. Vse večje zavedanje ekološke in gospodarske vrednosti teh solin je počasi spremenilo razmere. Bazeni soli so del ekosistema, ki je zavetje najrazličnejšim rastlinam in pticam selivkam – zavetje, ki je sedaj cenjeno in zaščiteno. Še ena značilnost teh nedotaknjenih obal je v tem, da s tradicionalno dejavnostjo, ki jo nemir sodobnega življenja ni spremenil, privlačijo turiste, ki želijo ubežati vsakodnevni naglici. Ne smemo spregledati dejstva, da imajo živila, ki so pridelana popolnoma naravno, brez kakršnega koli kemičnega postopka oziroma predelovanja v dobi vse večje skrbi zaradi onesnaževanja in kakovosti hrane, precejšno prodajno prednost. V tem svetu globalizacije in močne konkurence je morda navsezadnje še vedno dovolj prostora za francoske paludierje, za njihov stoletja star poklic pridobivanja soli. [Podčrtna opomba] Glej Stražni stolp, 15. avgust 1998, strani 25–29; izdali Jehovove priče. [Okvir na strani 22] SOL IN VAŠE ZDRAVJE Zelo slano prehrano krivijo za visok krvni tlak, ki je povzročitelj srčnih infarktov. Zato zdravniki običajno priporočajo, naj se dnevno zaužije največ šest gramov soli. Kot je videti, pa nedavne raziskave kažejo, da pri ljudeh, ki imajo visok krvni tlak, uživanje manj soli vidno ne znižuje krvnega tlaka in da je pri ljudeh z normalnim krvnim tlakom učinek še manjši. Raziskava, ki je bila objavljena v The Lancetu, 14. marca 1998, je namigovala, da so ljudje, ki so imeli v svoji prehrani malo soli, doživeli več srčnih infarktov kot pa tisti, ki so uživali normalno količino soli. V sklepu raziskave je pisalo, da »negativni učinki prehrane z manj soli lahko presežejo njene koristi«. V članku v Canadian Medical Association Journalu (CMAJ), 4. maj 1999, so objavili, da »ljudem z normalnim krvnim tlakom sedaj ne priporočajo uživanje manj soli, ker ni dovolj dokazov, ki bi potrjevali, da to vodi do zmanjšane pojavnosti visokega krvnega tlaka«. Ali to pomeni, da vam ni treba skrbeti za to, koliko soli zaužijete? Kot pri vseh vprašanjih glede prehrane, je osnovno vodilo zmernost. V prej omenjenem CMAJ-jevem članku priporočajo, naj se ljudje ogibajo uživanja preveč soli, naj omejijo njeno količino pri kuhanju in naj poskusijo, da je ne bi dodajali hrani pri mizi. Kakor koli že, če imate visok krvni tlak ali težave s srcem, potem se ravnajte po navodilih svojega zdravnika. [Zemljevid na strani 21] Guérande ÎLE DE NOIRMOUTIER ÎLE DE RÉ [Slika na strani 22] Fleur de sel [Slika na strani 23] Mesto Île de Ré [Slika na strani 23] Pridobivanje fleur de sel [Slika na strani 23] Soline in bazeni [Slika na strani 23] Paludier v Noirmoutieru [Navedba vira slike na strani 21] © Cliché Bibliothèque nationale de France, Paris [Navedba virov slik na strani 23] Zgoraj: Index Stock Photography Inc./Diaphor Agency; levo: © V. Sarazin/CDT44; sredina in desno: © Aquasel, Noirmoutier


text: What people are saying - Write a review We haven't found any reviews in the usual places. Veneti: First Builders of European Community : Tracing the History and ... Jožef Šavli No preview available - 1996 Predgovor |5| Hemino življenje in delovanje |12| Vsakdanjik v Heminem svetu |29| Copyright 14 other sections not shown Admontu baročni barva Boga Božje Božji Božjo Brež Breže Celovcu cerkev sv cerkve cerkvene časa čast častili času človek daje danes dela delo dobil dolini drži freske gaje glavni oltar Gospe Sveti gotske grad gradu grof Hema Heme Hemi Hemin Heminega Hemino češčenje Hemma Hemo Hudal imeli Janez Jezus Jona južni kanonizacija kapelo kaže kije Koroškem Koroško kraj kripti Kristus Krke Krki Krko Krška krška škofija krške stolnice krške škofije krškega krški Krško Kunigunda legenda leži Lieding ljudi ljudje Marija Marijino mogoče mož moža nadškof najbrž najdemo namreč obok oltar oltarju papež Pilštanj podobo pomoč portal posestva pozneje pravični plači prezbiterij prispodoba prostor prvič relief romanje romanske romar romarji salzburški salzburški nadškof samostan seje smrt smrti sojo spet središče srednjem veku stoji stoletja stolp svetnice svetnikov šele škof škof Roman škofa Štajerskem temveč umetnik upodobitev Viljem vojvoda vzdolžni ladji zgradili žena ženske življenje župnije župnijska cerkev


text: Slovenski košarkar v ligi NBA Beno Udrih je sinoči gostoval v New Yorku, po koncu tekme pa se je srečal s slovenskimi novinarji, tako poroča Slovenska tiskovna agencija. Pred kamero oz. snemalno napravo pa o reprezentanci ni želel govoriti. Na krajšem neformalnem pogovoru pred tekmo je zagotovil, da ni nikoli povedal, da ne bo igral za slovensko reprezentanco, ki jo letos čaka evropsko prvenstvo v domovini. Časopis Orlando Sentinel je pred slabima dvema tednoma zapisal, da Udrih ne bo igral za reprezentanco in navedel košarkarjevo izjavo, da ni več star 19 let, ima ženo in je nastopil čas za družino. Udrih je povedal tudi, da po naporni NBA sezoni načrtuje počitek. :: Naročite se na kosarka.si plus in berite vsebine z dodano vrednostjo


text: Konfederacija strelskih zvez za praktično streljanje Pri tem športu, katerega geslo je DVC (Diligentia, Vis, Celeritas), torej natančnost, moč, hitrost), gre za dinamičen prikaz veščine uporabe orožja večjih kalibrov na zahtevno postavljenih strelskih progah. Zgodovina[uredi | uredi kodo] Namen[uredi | uredi kodo] Praktično streljanje se je pojavilo kot odgovor na nerealno statične strelske discipline. Osnovna ideja ustanoviteljev IPSC je bila, da se strelci, ki se srečujejo z orožjem ljubiteljsko ali iz potrebe, naučijo to orožje uporabljati na tekmovanjih, ki bi simulirala dejanske konfliktne situacije z upravičeno samoobrambno rabo orožja. Danes je IPSC ena najhitreje rastočih športnih zvrsti streljanja v svetu, je pa izgubila začetno predvsem samoobrambno noto in se usmerila bolj v športno smer streljanja.


text: Centara Grand at Central Plaza Ladprao Bangkok se nahaja na Chatuchak, ki je eno od najbolj priljubljenih področij mesta, in je namenjen tako poslovnim uporabnikom, kakor tudi samo za oddihu. Vrvež centra mesta je oddaljen samo 10. Km. Gostje hotela imajo možnost, da uživajo v ogledovanju zanimivih mestnih atrakcij: Osrednji Ladprao, Hiša Dhamma, Otroški muzej odkritij. Prvorazredne hotelske storitve in usluge, ki so značilne za Centara Hotels & Resorts, vas čakajo v Centara Grand at Central Plaza Ladprao Bangkok. Hotel ponuja obsežno paleto storitev, vključno z kavarna, trgovine, sobna postrežba, poslovni center, Wi-Fi na javnih mestih. Vzdušje Centara Grand at Central Plaza Ladprao Bangkok se odraža v vsaki hotelski sobi. mini bar, kuhalnik za čaj/kavo, hladilnik, televizija, kad so samo nekatere od možnosti, ki vam bodo na voljo. Ves dan se lahko prijetno sproščate v zunanji bazen, masaža, park, savna, fitness center. Ne glede na namen obiska Bangkok, je Centara Grand at Central Plaza Ladprao Bangkok odlična izbira. Please be informed that the hotel offers free scheduled shuttle services to BTS skytrain Mo Chit Station and Chatuchak Market. The shuttle time may vary during peak traffic hours. For more details and reservation, please contact hotel front desk.


text: Ob obisku Ženeva se boste v Hotel Angleterre počutili kot doma, saj nudi kakovostno namestitev in odlične storitve. Oddaljenost hotela od centra mesta ni velika, saj je samo 0.1 km, tako da lahko letališče dosežete v le minutah. Bains des Pâquis, Pont du Mont-Blanc, Charly’s Checkpoint so samo nekatere od mnogih znamenitosti, ki bodo nedvomno pritegnile obiskovalce. V Hotel Angleterre boste deležni odličnih storitev in uslug, ki bodo naredile vaše bivanje zelo prijetno. Ogledi, parkiranje s strežbo, družinska soba, receptor, sef so samo nekatere od dodatnih storitev, ki Hotel Angleterre ločijo od drugih hotelov v mestu. Vsi gostje hotela so deležni izjemnih dodatnih storitev in edinstvenega udobja. Savna, masaža, fitness center, parna kopel so idealna mesta, kjer se odpočijete in sprostite po napornem dnevu. Ne glede na namen obiska Ženeva, je Hotel Angleterre odlična izbira.


text: LASERSKE STORITVE (IPL - Intense Pulse Light) S sočasno uporabo IPL laserske energije in radiofrekvenčne energije zagotavljamo trajno odstranitev nezaželenih dlak po telesu in na obrazu. Za dodatno varnost skrbi sistem, ki med procesom vnosa energije hladi povrhnjico. Dokazano odstranjujemo tudi svetle ter rdeče dlake v fazi rasti na vseh tipih kože. Tretmaji se lahko izvajajo na vseh delih telesa, razen okoli oči. Varno. Učinkovito. Nežno. Dlake z laserjem odstranjujemo tako, da melanin, ki se nahaja v dlačnem steblu in zunanji dlačni ovojnici, absorbira svetlobne pulze. Na ta način se s pomočjo termalne poškodbe mešička uniči dlačice z veliko melanina. Dlake z manj melanine ali pa tudi tanjše dlake so za takšno termalno poškodbo manj dovzetne. Zato je pomembna radiofrekvenca, ki se s svojo energijo osredotoči na predhodno segreta področja, ki smo jih obdelali s svetlobnim žarkom. Tako lahko svetlobni žarki potuje po dlačici do njenega korena in uniči celice, ki so odgovorne za ponovno rast dlake. Zaradi kombinacije dveh vrst energije zagotovimo učinkovitejše in predvsem tudi varnejše tretmaje. Dlake odstranjujemo na vseh delih telesa, razen okoli oči in v nosu. Postopek praviloma ni boleč, le majhen odstotek pacientov poroča o občutku rahlega špikanja. Kot edini stranski učinek se občasno lahko pojavi kratkotrajna rdečica kože. Ker pa je dlačice moč uničiti le v fazi aktivne rasti, torej v anagenem obdobju, so potrebne ponovitve tretmajev. Število ponovitev se določa individualno (4-8), razmaki med tretmaji pa so prav tako odvisni od hitrosti rasti dlak.


text: Opereta Opereta je gledališko glasbeno delo. Ima govorjeni dialog, enostavno, komično ali farsično dejanje in glasbo, ki ustreza operni, vendar sledi veliko skromnejšim ciljem. Nastala je v 18. stoletju iz oblik, ki so parodirale resno opero (opera comique in singspiel). začetnika tovrstnih del pogosto imenujejo Jacquesa Offenbacha, kasneje pa so mu sledili še ostali avstrijski, nemški in ostali skladatelji. Vrste[uredi | uredi kodo] - pariška opereta - dunajska opereta - berlinska opereta Združuje elemente lokalne burke, parodije in revije. Za začetnika velja skladatelj Paul Lincke. Zunanje povezave[uredi | uredi kodo] |Poglejte si besedo opereta ali Opereta v Wikislovarju, prostem slovarju.|


text: Kratek življenjepis Sem Alenka Bikar, rojena 7. 1. 1974 v Ljubljani, po izobrazbi poštni tehnolog, sicer pa nekdanja vrhunska športnica. Kot štipendistka PTT Slovenije sem leto dni po končani srednji šoli delala na Pošti Slovenije. V času športne kariere sem bila kot vrhunska športnica zaposlena na ministrstvu za notranje zadeve oz. policiji. Ko pa sem s športom zaključila - seveda zgolj v tekmovalnem smislu, saj šport ostaja moj način življenja -, sem bila nekaj časa zaposlena na oglaševalski agenciji, kjer sem opravljala delo produktne vodje za določenega naročnika. V času športne kariere sem postala tudi mamica in si ustvarila družino v Medvodah. Za kaj se zavzemam? Kot poslanka se zavzemam za ukrepe, s katerimi bomo Slovenijo popeljali iz krize, a ne na račun krčenja pridobljenih pravic državljank in državljanov. Zagovarjam ukrepe, ki dolgoročno prinašajo potreben gospodarski in družbeni napredek ter razvoj. Prepričana sem, da je potrebno ustvarjati in spodbujati pozitivno okolje, ki bo vzpodbudno vplivalo na zagon gospodarstva in odpravo kreditnega krča. Zato potrebujemo nove razvojno, trajnostno naravnane investicije, ne pa varčevanja na plečih mladih družin, upokojencev, šolajoče mladine, iskalcev zaposlitve..., torej varčevanja na račun zniževanja kakovosti in dostopnosti javnega šolstva, zdravstva in socialno varstvenih storitev. Na katerih področjih sem aktivna? Kot nekdanja vrhunska športnica in mamica, se bom seveda zavzemala za šport, športnike, vrhunske športnike, otroke in mladino. V državnem zboru sem članica Komisije za narodni skupnosti, Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo ter Odbora za zdravstvo. Glede na moje dolgoletne izkušnje na področju športa pa je moje interesno področje seveda tudi šport. Pozitivna vizija Mladi so naša prihodnost. Zaradi njih se je vredno potruditi in jim omogočiti boljši jutri. Pišete mi lahko na naslov: Ta e-poštni naslov je zaščiten proti smetenju. Za ogled potrebujete Javascript, da si jo ogledate. Moje delo v državnem zboru: • Poslanska vprašanja in pobude (v polje avtor vpišite moje ime in kliknite išči ) • Kje delujem (delovna telesa, delegacije, skupine prijateljstva) |POSLANSKA PISARNA VRHNIKA| |Poslanka/Poslanec||Alenka Bikar, Ta e-poštni naslov je zaščiten proti smetenju. Za ogled potrebujete Javascript, da si jo ogledate.| |Kontaktna oseba| | Naslov Uradne ure Tržaška cesta 12, 1360 Vrhnika |Telefon|


text: Hematom Hematom (tudi modrica), je nakopičenje krvi ali krvni strdek v tkivih, navadno zaradi poškodbe. Modrice so najbolj znan zgled, vendar pa hematomi niso omejeni samo na podkožno tkivo. Kostni prelom skoraj vedno spremljajo hematomi v okoliškem tkivu. Majhni hematomi izginejo postopoma sami od sebe. Za hitrejšo odpravo, ter tudi za preprečitev pojava hematoma, se pogosto uporablja led.


text: HP-jev program PartnerOne Dobite več, kot pričakujete Stranke HP-JEVI PROGRAMI ZA PARTNERJE HP-jevi partnerji PartnerOne zagotavljajo pomoč, svetovanje in podporo pri nakupu izdelkov in rešitev IT. Ti najbolj usposobljeni HP-jevi prodajalci, ki uživajo največje zaupanje na področju informacijske tehnologije, so pooblaščeni za svetovanje, prodajo in podporo v zvezi z vsemi HP-jevimi izdelki in rešitvami. HP-jevi partnerji PartnerOne so zagotovilo za to, da boste deležni najboljših možnih storitev, ki jih pričakujete od družbe HP.


text: Rdeči telefon Rdeči telefon je popularno ime za direktno povezavo med predsednikoma ZDA in Sovjetske zveze, ki so jo vzpostavili med hladno vojno. Kljub imenu rdeči telefon povezava nikoli ni bila telefonska, temveč je temeljila na prenosu tekstovnih sporočil. Na ta način sta lahko voditelja ZDA in SZ sporočila oblikovala v svojem jeziku, za prevod pa so poskrbeli prevajalci na naslovni strani. Med kubansko raketno krizo leta 1962 je postalo jasno, da je med glavnima jedrskima velesilama potrebno uvesti direktno linijo za komunikacijo. Pred tem je večina pogovorov potekala s pomočjo pisem in med samo krizo je čas za prevod teh pisem in pošiljanje odgovorov trajal predolgo. Ker bi to lahko povzročilo neprijetne zaplete in napačne interpretacije akcij druge strani, so se odločili za vzpostavitev direktne linije. Sistem je bil sprva sestavljen iz teleprinterjev, ki so informacije pošiljali po kodirani zvezi. Leta 1971 so sistem nadgradili s satelitsko povezavo, leta 1985 pa so za prenos začeli uporabljati telefaks. Najnovejša nadgradnja uporablja sistem elektronske pošte. Sistem je bil prvič uporabljen med arabsko - izraelsko vojno leta 1967, ko sta se obe strani obveščali o premikih vojaških sil, pa tudi v ostalih konfliktih, kjer sta ZDA ali Sovjetska zveza izvajali vojaške premike, ki bi lahko vznemirili nasprotno stran.


text: Matična krvotvorna celica Krvotvorna matična celica ali hemopoetska matična celica (KMC) je multipotentna matična celica, iz katere nastajajo vse krvne celice, tako mieloične (monociti, makrofagi, granulociti, rdeče krvničke, megakariociti/krvne ploščice) kot limfocitne (limfociti T in B, naravne celice ubijalke). Glede na to delimo KMC na multipotentne matične celice mieloične vrste (MMC-M) ter multipotentne matične celice limfatične vrste (MMC-L). Sposobne so samoobnove, vendar so mitotično manj dejavne kot pluripotentne matične celice. Viri[uredi | uredi kodo] Krvotvorne matične celice se pri odraslih nahajajo v kostnem mozgu (v stegnenici, kolkih, rebrih, prsnici in drugih kosteh). Odvzamemo jih lahko neposredno z vbodom igle na primer v kolčnico ali z ujetjem iz krvi (bolnik pred tem dobiva citokine, na primer granulocitne kolonije spodbujajoči faktor, ki spodbudijo, da se matične celice sprostijo iz kostnega mozga v krvni obtok). Pri rojstvu lahko otrokove krvotvorne matične celice pridobijo tudi iz popkovne krvi ali iz posteljice.


text: Mathematica Vir: Obvestilo računalniškega centra študentom Obveščamo vas, da kljub uradnemu sporočilu Univerze v Ljubljani, da je licenca za Mathematico začasno podaljšana za 1 mesec, temu ni tako. Po poiuskusu podaljšanja smo ugotovili, da tudi na novo zgenerirane kode delujejo le do 01.05.2011. Po preteku licenc vam bo Mathematica prenehala delovati. Za vse nevšečnosti se vam opravičujemo. Ko bomo ponovno dobili obvestilo od Univerze v Ljubljani, da je licenca obnovljena, vas bomo o tem obvestili. RC FMF


text: V državnem zboru so že dvanajstič pripravili tradicionalno vseslovensko srečanje. Letos je dogodek posvečen medgeneracijskemu dialogu. Janša se je zahvalil za pomoč pri osamosvojitvi Premier Janez Janša se je v svojem nagovoru zamejcem in Slovencem po svetu zahvalil za pomoč pri osamosvojitvi Slovenije leta 1991. Prepričan je namreč, da se tisočletne sanje Slovencev ne bi uresničile, če ne bi naš narod doma in po svetu deloval za isti cilj. Poudaril je, da so njegovi spomini na čas osamosvojitve, ko je tudi prvič srečal nekatere zamejce in izseljence, ki so se vrnili v Slovenijo, izjemno lepi in dragoceni. Poudaril je, da Slovenci po svetu dokazujejo, da Slovenija ni le državnoupravna kategorija, ampak da gre za skupnost vseh rojakov doma in po svetu. "Ste dodatna moč slovenskega naroda," je poudaril Janša. Janša: Cenimo vas, ker niste izgubili vere v svojo domovino Zatrdil je, da so zamejci in Slovenci po svetu pogosto naš navdih in spodbuda, saj v domovini budno spremljamo njihovo dosežke in delo, predvsem športnikov in literatov. Ob tem je dejal, da so težave, s katerimi se spopadajo, tudi naše težave. "Slovenci, ki živite zunaj matične domovine, ste velik povezovalni element slovenskega naroda in kulture. Cenimo vas tudi, ker ne glede na vse niste izgubili vere v svojo domovino" je poudaril. Dodal je še: "Žal ste mnogi ali pa vaši starši, morali oditi zaradi krivic in groženj, ki ste jim bili izpostavljeni bodisi v času fašizma na Primorskem bodisi in zlasti v obdobju po drugi svetovni vojni. Na to poglavje naše zgodovine ne bomo nikoli mogli biti ponosni. Prav je, da ga obžalujemo in se od njega zavestno oddaljimo tudi na simbolni ravni. Nikoli več Slovenci ne smemo dopustiti razmer, v katerih bi ljudje zaradi strahu za svoje življenje ali imovino zapuščali svojo lastno domovino". Tokratno srečanje Slovencev iz zamejstva in sveta je namenjeno mladim generacijam in vprašanju, kako skozi njih negovati slovenstvo v tujini ter ohranjevati njihov stik z domovino. Predstavili so rezultate dobre prakse ohranjanja slovenske zavesti pri mladih Slovencih iz tujine. Prav tako je mogoče spremljati razpravo o predlogih za izboljšanje stika teh mladih s Slovenijo, pri kateri bodo glavno besedo imeli prav mladi. Srečanje spremlja raznolik glasbeni program tenorista Tima Ribiča, Teatra zora iz Avstrije, Kranjskega okteta in Roka Terkaja. V preddverju velike dvorane DZ bodo zvečer postavili na ogled še razstavo V deželi nekoga slikarke Vesne Lenić Kerže. Slovenci iz zamejstva in sveta so se že v sredo z rojaki iz domovine srečali na prireditvi Dobrodošli doma, ki je bila v središču Ljubljane. Z različnimi nastopi so prikazali svoj prispevek k ohranjanju slovenske kulture, nagovorila pa sta jih ministrica za Slovence v zamejstvu in po svetu Ljudmila Novak in ljubljanski župan Zoran Janković.


text: Vabimo vas, da se nam pridružite na seminarju Innovation Days – Izkoristite polno moč podatkovne baze s tehnologijo ADO.NET, ki bo v četrtek, 26. 3. 2009, med 9.00 in 17.00, v prostorih podjetja Microsoft na Šmartinski 140 v Ljubljani (predavalnica v pritličju). ADO.NET je prisoten že od začetkov ogrodja .NET in je že takrat na različne načine lajšal delo razvijalcem s podatkovno bazo. Pogledali si bomo kaj ADO.NET prinaša v najnovejših verzijah ogrodja .NET, naredili primerjavo med klasičnimi načini dostopa do podatkovne baze in novejšimi, LINQ obarvanimi pristopi. Preizkusili bomo LINQ 2 SQL, LINQ to Entities, LINQ to DataSets ter si ogledali prednosti in izboljšave, ki jih tehnologije omogočajo. Dokazali vam bomo, zakaj je kombinacija tehnologije ADO.NET in Microsoft SQL Server 2008 zmagovalna kombinacija. Predaval nam bo g. Goran Đambić. Keito Systems, http://www.keito.hr http://blog.keito.hr/goran/default.aspx Prijave in dodatne informacije Prijave so se že začele. Prijavite se lahko preko spletne prijavnice, ki jo najdete tukaj. Kotizacija za seminar znaša 32.90 EUR (+DDV). Za prijavo boste potrebovali Windows Live ID, če ga še nimate, si ga pridobite tu: Za dodatne informacije se obrnite na elektronski naslov email@example.com ali na telefonsko številko 01 585 34 49. Matjaž


text: Rezervirajte zdaj, plačajte med bivanjem! |Hotel Balneario Villa de Olmedo||Sijajno 8,6 Ocena 369 mnenj gostov| |Estival Park||Dobro 7,9 Ocena 336 mnenj gostov| |Hotel Convención||Dobro 7,6 Ocena 2912 mnenj gostov| |Gran Hotel Sol y Mar||Odlično 9,2 Ocena 711 mnenj gostov| |Hotel Jardin Tropical||Zelo dobro 8,5 Ocena 163 mnenj gostov| |Lopesan Costa Meloneras Resort, Corallium Spa & Casino||Sijajno 8,6 Ocena 143 mnenj gostov| Pogajali smo se s tisoči nastanitvami, da bi dobili njihove najboljše ponudbe. Tem ponudbam pravimo Skrite ponudbe, imajo pa omejen čas trajanja. Te ponudbe so vam na voljo brezplačno, če se naročite na naše e-novice. Izberete lahko tudi najljubše destinacije in prejemali boste ponudbe po meri. Naročite se tako, da vnesete vaš elektronski naslov, in poslali vam bomo povezavo do Iskalnika ponudb. Ne skrbite. Vaš elektronski naslov je pri nas na varnem. Vaših osebnih podatkov nikoli ne bomo delili z nikomer, kadar koli pa se lahko tudi odjavite.


text: Reiki ||Ta članek potrebuje čiščenje. Pri urejanju upoštevaj pravila slogovnega priročnika.| ||Ta članek vsebuje podatke, ki so morda napačni.| Vsebina Zgodovina[uredi | uredi kodo] Reiki se izvaja s polaganjem rok. Ideja je v tem, da naj bi v vsakem bitju krožila univerzalna življenjska energija. S pomočjo te energije naj bi zdravili telo, um in duha. Beseda reiki je sestavljena iz besede rei, ki pomeni »univerzalno« in se nanaša na raven duha in telesa ter besede ki, ki pomeni življenjsko vitalno energijo, ki se pretaka po telesu živih bitij. Začetnik reikija je Mikao Usui, ki je ob koncu 19. stoletja na Japonskem vodil krščansko semenišče. Ta naj bi na gori Kurijami 21 dni meditiral. Zadnji dan ob zori je opazil, da se mu približuje svetlobni žarek in ko ga je dosegel, ga je nevidna sila zbila na tla. Takrat je opazil, da se na nebu izrisujejo simboli v različnih barvah. S tem naj bi Mikao Usui sprejel iniciacijo reikija. Kmalu po tem dogodku je ugotovil, da ima v svojih rokah posebno moč. Ljudem je namreč pomagal na tak način, da je položil roke na boleče mesto in bolečina se je zmanjšala ali pa celo izginila. Vendar pa se je po koncu terapije bolečina ponovno pojavila, zato jim je dr. Mikao Usui podelil iniciacijo reikija in jim povedal, da se morajo držati določenih pravil reikija. Leta 1922 se je preselil v Tokio in tam ustanovil kliniko, kjer so zdravili ljudi s pomočjo reikija. Po njegovi smrti je njegovo delo nadaljeval Chujiro Hayashi, ki je ustanovil svojo kliniko. Tam se je veščin reikija naučila tudi Hawayo Takata, ki je zaslužna, da se je reiki prenesel tudi na zahod. Umrla je leta 1979 in v tem času izučila 22 reiki mojstrov. Leta 1982 je Barbara Weber Ray ustanovila mednarodno ameriško združenje reikija (A.I.R.A). Osnovni principi[uredi | uredi kodo] Ljudje, ki se ukvarjajo s tem, trdijo, da obstaja univerzalna, življenjska, duhovna energija, ki ima lahko zdravilne učinke na telo in duha. Do te energije lahko pride vsak, vendar le ob prisotnosti reiki terapevta. Velja prepričanje, da ta energija potuje iz rok terapevta na telo pacienta oziroma na del telesa, kamor terapevt postavi dlani. Pri tem ni potrebna predhodna diagnoza, saj naj bi bila ta energija inteligentna. Po določenem času pa se lahko pacient nauči sprejemati to energijo od terapevta tudi na daljavo. Ta proces vključuje posebne simbole, s pomočjo katerih se vzpostavi začasna povezava med terapevtom in pacientom in tako lahko potuje energija med njima. Pri tem razdalja ni pomembna. Nekateri celo trdijo, da se lahko ta energija prenaša skozi čas, torej v preteklost in prihodnost. Terapija[uredi | uredi kodo] Pacient se uleže na masažno mizo in se skuša sprostiti. Pri reikiju se vedno uporabljata obe roki in sicer z dlanmi, obrnjenimi navzdol. Pri tem so vsi prsti, s palcem vred, iztegnjeni in se držijo skupaj. Terapevti dlani položijo na tako imenovane reiki položaje in jih pustijo sproščene, brez kakršnega koli pritiska. Lahko pa terapija poteka tudi brez neposrednega dotika, tako da terapevt samo približa dlani določenemu delu telesa. Energija življenja "ki", ki naj bi zdravila, naj bi pri tem potovala skozi čakre sredi dlani in skozi konice prstov. Ko energija začne teči, ponavadi terapevt in zdravljenec to občutita kot toploto (lahko tudi mravljince) na izpostavljenih delih telesa. Pri tem velja prepričanje, da če oseba, ki se zdravi potrebuje hlad, ji terapevtove dlani to tudi posredujejo. Prav tako naj bi ob zdravljenju terapevt čutil nekakšne ciklične občutke, katerim mora slediti s svojimi dlanmi po predelih telesa. Terapija se ponavadi opravlja v tišini, lahko pa tudi ob spremstvu tihe glasbe, tako da je pacientu omogočena tudi čustvena sprostitev. Reiki se lahko uporablja tudi v kombinaciji z dragimi kamni in kristali. Pri tem pa je pomembno, da so barve kamnov usklajene z barvami čaker (npr. temenska čakra je predstavljena z vijoličasto in belo barvo, grlna čakra je sinje barve...). Zdravljenje se prične pri glavi in se nadaljuje proti spodnjim točkam telesa (skupno naj bi bilo teh točk med 12 in 20). Terapijo lahko opravlja bodisi en sam terapevt ali pa se seanse udeleži več terapevtov. Takšna terapija celega telesa traja od 45 do 90 minut. Reiki pa se lahko prakticira tudi kot metoda samozdravljenja. Šolanje terapevtov[uredi | uredi kodo] Šolanje reiki terapevtov poteka v 4 stopnjah: 1.stopnja[uredi | uredi kodo] Spoznavanje z zgodovino, temeljnimi načeli, namenom in posledicami reikija. Učenje osnovnih tehnik zdravljenja s polaganjem rok, tehnik za samotretma in hitri tretma. Sledi posvetitev v 1. stopnjo, ki odpre kanal univerzalne energije, po katerem steče reiki energija in povzroči vrsto sprememb in notranjih procesov ter omogoča zvišanje vibracij fizičnega telesa. Posamezniku je podeljen simbol moči CHO-KU-REI. V tej stopnji se učenec nauči tudi dihalnih tehnik in uporabe kristalov in mineralov pri meditaciji. 2. stopnja[uredi | uredi kodo] Po opravljeni 1. stopnji lahko po preteku vsaj treh mesecev kandidat nadaljuje z opravljanjem 2. stopnje, ki poteka po tradicionalnem Usujevem sistemu. Tokrat prejme 2 simbola: SEI -HE –KI ...deluje na čustveno telo (astral)-z njim se odpravljajo negativni čustveni vzorci. HON-SHA-ZE-SHO-NEN ... deluje na mentalno telo (mental)-zdravljenje karme, odpravljanje travm, mentalnih in čustvenih blokad in osvobajanje osebnostnih kalupov. Reikist se nauči pomagati drugim na daljavo, v primerih ko je stik s prejemnikom energije onemogočen. 3. stopnja[uredi | uredi kodo] Tretja stopnja temelji na osebnostni rasti posameznika. Prejme mojstrski simbol DAI-KO-MIO, ki deluje na duhovno telo. Vibracije telesa se dvignejo na višji nivo, kar vpliva na psihično in fizično počutje. Po končanju te stopnje, je reikist pripravljen za pomoč drugim, vodenje tečajev in opravljanje posvetitev. 4. stopnja[uredi | uredi kodo] Pripravi reikista na učiteljsko funkcijo in mu dvigne samozavest. Pouči ga o postopku podeljevanja inicijacij. Reikist dobi navodila za poučevanje in podeljevanje iniciacij in je posvečen v mojstrsko stopnjo. Viri[uredi | uredi kodo] - Stein, D. (1996). Celostni reiki: popoln vodnik skozi starodavno zdravilsko vedo. Ljubljana: Gnosis. (COBISS)


text: Podjetje oz. subjekt z nazivom Dinarsko kraški svet se nahaja v občini ABC_Cela_Slovenija. Naslov spletne strani: http://users.volja.net/tine5 Opis: Stran je namenjana vsem, ki jih zanima dinarski svet iz geografskega stališča.dinarsko kraški svetgeografija Zemljevid občine ABC_Cela_Slovenija Stran vpisana dne: 06-feb-2003 Druge spletne strani v občini ABC_Cela_Slovenija Izdelujemo spletne vizitke in spletne strani, ki v iskalnikih dosegajo najvišja mesta! Pišite na naslov firstname.lastname@example.org Če želite, da vam izdelamo optimizirano spletno vizitko (preprosta spletna stran), ki bo v iskalnikih dosegla dobre rezultate, nas kontaktirajte na email@example.com . Center za lokalizacijo interneta v Sloveniji | firstname.lastname@example.org


text: Aluminij je skoraj čudežni material. Je lahek, močan in prijazen do denarnice. Pri Specializedu smo z njim naredili korak dlje. Z uporabo določeni izkušnji prilagojenim kompletom cevi, našo patentirano tehnologijo Smartweld ter prenosom tehnologije z naših najboljših karbonskih okvirjev smo ustvarili kolesa, ki ponujajo vso želeno učinkovitost in videz, in to ob ne pretirani ceni. Kolesa vam ponujajo vse, kar rabite za kolesarjenje na višji stopnji, ob tem pa vam bo ostalo še nekaj denarja za kavico in še kaj na poti. Tehnologija Smartweld Naša patentirana tehnologija varjenja dopušča izdelavo okvirjev, ki so z vidika teže, togosti in udobja uvrščajo na nov, višji nivo. Stične dele cevi, kjer se bo dejansko varila, oblikujemo s hidroformiranjem ter tako razporedimo material na področja, kjer je ta potreben, drugi deli cevi so zato lahko precej tanjši, kar se na koncu odraža z nižjo težo in močnejšimi povezavami. Precej pametno. Element udobja Aluminij običajno ni ravno udoben material. A naši inženirji so našli način za "vgradnjo" naravne upogljivosti v cevi okvirja; uporabili so tehniko tanjšanja sten cevi ter odstranili material iz področij z majhno obremenitvijo. Kaj to pomeni? Manj udarcev za vaše telo in bolj tekoča vožnja. Vrhunska učinkovitost Več materiala smo dodali na področjih, kjer to šteje. Z ojačitvijo predela okoli gonilne osi in glave okvirja smo uspeli izdelati neverjetno toge okvirje, ki se v trenutku odzovejo na vsak vaš gib. Pozornost za detajle Vsi naši okvirji so ročno varjeni ter optimizirani za določen način uporabe. V vsakem izmed njih se skriva cela vrsta Specializedovih inovacij, odvisno od modela na primer stožčasta glava okvirja ali pa notranja napeljava bovdnov. Ekipa za aluminijem Chuck Teixeira in Chris D’Aluisio sta prava pionirja kolesarske industrije. Skupaj sta vredna več desetletij izkušenj s področja izdelave in razvoja koles, v njunih glavah pa karbon ni edini, ki si zasluži pozornost. Njuna predanost k prednostim aluminija se kaže v številnih naprednih oblikah cevi in konstrukcijah, zaradi katerih se aluminij ne izkaže samo z vidika togosti, ampak tudi z vidika udobja; prav ta lastnost je pri aluminijastih okvirjih pogosto spregledana. Z naprednimi rešitvami, kot sta na primer tehnologija Smartweld in inovativna oblika cevi, sta Chuck in Chris aluminiju zagotovila svetlo prihodnost.


text: North Palm Hotel and Garden v Lanang je enkraten za popolno doživetje Davao in bližnje okolice. Od tod lahko obiskovalci dostopajo do vsega, kar lahko to živahno mesto ponudi. Lanang podeželski klub, Robinson Cybergate, Medicinski center Davao so samo nekatere od mnogih znamenitosti, ki bodo nedvomno pritegnile obiskovalce. Usluge in storitve, ki jih zagotavlja North Palm Hotel and Garden, naredijo gostom prijeten oddih. Pralnica&sušilnica, poslovni center, receptor, parkirišče, družinska soba so samo nekatere od dodatnih storitev. V hotelu se nahaja 22 lepo opremljenih sob in vsaki je na voljo tudi dostop do brezžičnega interneta (brezplačen), televizor LCD/plazma, satelitska/kabelska TV, sprejemni pult, televizija. Prebivanje v hotelu bo res nepozabno, saj vam bodo na voljo dodatne možnosti za rekreacijo, kot so wellness, masaža. Ne glede na namen obiska Davao, je North Palm Hotel and Garden odlična izbira.


text: - Prosimo, preverite tehnične specifikacije izdelka, ki se nahajajo v podatkovnem listu/dokumentih. Če je izdelek skladen z določili standardov EN 55022 razreda A, lahko uporaba izdelka v naseljenih območjih povzroči (v neugodnih pogojih) motnje pri prejemu TV/radio signala. * Ta predstavitev ni namenjena ponujanju ali zbiranju ponudb za oglaševano blago, temveč le osnovni informaciji morebitnim interesentom. Vse navedene cene so le priporočene maloprodajne cene proizvajalca. Družba Hewlett-Packard d.o.o. ni ne distributer ne proizvajalec blaga iz kataloga. Vse proizvode prodajajo distributerji in prodajalci, zato se lahko dejanske prodajne cene razlikujejo od priporočenih maloprodajnih cen. Za konkretno ceno se prosimo v vsakem posamičnem primeru obrnite na svojega distributerja ali prodajalca. Priporočena maloprodajna cena ne pomeni fiksirane prodajne cene ter ne predstavlja najnižje prodajne cene na trgu. HP se zavezuje, da bo stranke obveščal o kemičnih snoveh v svojih izdelkih, kot je to določeno z zakonom, na primer z uredbo REACH (predpis ES št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta). Poročilo o kemičnih snoveh za ta izdelek je na voljo na: www.hp.com/go/reach.


text: Evropska akademija znanosti in umetnosti Evropska akademija znanosti in umetnosti (angleško European Academy of Sciences and Arts; kratica EASA) je mednarodna akademija znanosti in umetnosti, ki je bila ustanovljena leta 1990 s strani Republike Avstrije in Evropske zveze. Združuje akademike iz celotnega sveta. Sedež Akademije se nahaja v Salzburgu. Vsebina Zgodovina[uredi | uredi kodo] Evropsko akademijo znanosti in umetnosti so v Salzburgu leta 1990 ustanovili srčni kirurg Felix Unger, dunajski nadškof in kardinal Franz Cardinal König ter politolog in filozof Nikolaus Lobkowicz. Razvoj Alma Mater Europaea[uredi | uredi kodo] Akademija že od leta 2000 razvija univerzitetni projekt, imenovan Alma Mater Europaea, katero večkrat poimenujejo tudi Evropska univerza za voditeljstvo (European University for Leadership) Rektor Univerze Alma Mater Europaea je nemški politolog prof. dr. Werner Weidenfeld, prorektor pa slovenski pravnik in diplomat, prof. dr. Ludvik Toplak. Alma Mater Europaea deluje kot visokošolska institucija v Sloveniji od leta 2011, pod imenom Alma Mater Europaea – Evropski center, Maribor (ECM) (ang. Alma Mater Europaea - European Centre Maribor). V letu 2013 ima Alma Mater Europaea – Evropski center, Maribor, vpisanih več kot 750 študentov na različnih dodiplomskih in podiplomskih študijskih programih. Julija 2011 je Alma Mater Europaea of the European Academy of Arts and Sciences sponzorirala tudi organizacijo poletne šole v St. Gallnu v Švici. Dekaracija o klimatskih spremembah[uredi | uredi kodo] Marca 2007 je Evropska akademija znanosti in umetnosti izdala deklaracijo, v kateri navaja, da so “po vsej verjetnosti prav človeške aktivnosti tiste, ki povzročajo klimatske spremembe". Večina klimatskih sprememb v zadnjih 50 letih je bila verjetno povzročena s povečanimi koncentracijami toplogrednih plinov v atmosfero. Dokumentirane dolgoročne klimatske spremembe vključujejo spremembe v arktičnih temperaturah, ledu, spremembe v količini padavin, slanosti oceanov, vetrovnih spremembah, ekstremnih vremenskih spremembah, ki vključujejo dolga obdobja suše, močne padavine, vročinske valove in povečano prisotnost tropskih ciklonov. Tovrsten razvoj pa ima lahko dramatične posledice za prihodnost človeštva, zato se pozdravlja prisotnost iniciativ Live Earth in Save Our Selves, da so začele osveščati in mobilizirati ljudi v ta namen. Člani[uredi | uredi kodo] Člane imenuje odbor, izvoljen s strani Senata Akademije na podlagi znanstvenih ali drugih dosežkov. Članstvo je priznanje in spoštovanje znanstvenega dela. Akademijo sestavlja več kot 1.500 članov, ki so lahko redni, častni in dopisni. Člani so nato razdeljeni na sedem razredov: - I - humanistika - II - medicina - III - umetnost - IV - naravne znanosti - V - družbene vede, pravo in ekonomija - VI - tehnične in okoljske znanosti - VII - svetovne religije Organizacija[uredi | uredi kodo] Vodstvo akademije je sestavljeno iz ustanoviteljev,predsedstva, senata in dekanata. Glej tudi[uredi | uredi kodo] - seznam akademij - seznam članov Evropske akademije znanosti in umetnosti - seznam slovenskih članov Evropske akademije znanosti in umetnosti


text: Tržiški razvojniki in preizkušeni gorniki ustvarili novo profesionalno - trendovsko obutev Čevlji PROALP so namenjeni utrjenim in izkušenim gorskim pustolovcem, saj so lahki in čvrsti, zaradi trendovskega izgleda pa so privlačna obutev za vsak dan. Sestavljen Vibram gumi podplat zagotavlja čvrst oprijem skale. (Foto: arhiv naročnika) Izdelani so iz najbolj kvalitetnih materialov, kar jih premore čevljarska industrija. Najboljši sestavljen Vibram podplat omogoča zanesljiv oprijem skale, v čevelj je vgrajeno dvomilimetrsko vodoodbojno usnje najboljšega italijanskega proizvajalca, podloga je ojačana s filcem, čevelj pa odlikuje tudi močna opetnica iz naravnih materialov. Kopito je zasnovano in prilagojeno slovenski širini noge in ker ne sega preko gležnjev, omogoča zelo hiter korak po skalnem svetu. Novi čevlji PROALP so izredno torzijsko močni, saj so izdelani na klasičen način z močnim notranjikom. Pomembni detajli so bili v času razvoja testirani na več desetih vzponih na slovenske gore Triglav, Stol, Vrtača, Tolsti vrh, Veliki vrh ter Montaž in seveda vsakodnevno na Storžič, ki je domača gora zibelke slovenskega čevljarstva. Po testu vseh vrhov so čevlji pripravljeni na klic gora. Kljub vsem profesionalnim lastnostim čevelj PROALP postaja priljubljeno vsakodnevno obuvalo za svoboden in udoben korak. Trendovski izgled je dopolnjen z živahnimi barvami (rumena, zelena, rdeča, oranžna, svetlo in temno siva), ki dobro vplivajo na počutje oz. »nam dajo energijo«, kot pravijo specialisti za barve. Živahne barve lastniku čevljev dajejo energijo. (Foto: arhiv naročnika) Barvitost in naravni materiali so rdeča nit izdelave čevljev v podjetju Slapar RO&SA d. o. o., kjer so razvili čevelj PROALP. Z razvojem čevljev se ukvarjajo že 15 let, na 40 let podlage. Do sedaj so imeli v svojem programu čevlje, ki so predvsem lahki in udobni, zaradi velikih potreb pa so strnili vrste in v sodelovanju alpinist +razvojnik izdelali omenjeni čevelj. Več o podjetju si oglejte na spletnih straneh: www.polo-obutev.si ter www.polo-obutev.si/aktualno. (Foto: arhiv naročnika) V podjetju Slapar RO&SA d. o. o. iz Tržiča čevlje PROALP predstavljajo najprej na sejmih (Šuštarska nedelja v Tržiču in ribniški sejem); naslednja predstavitev sledi ta vikend, 22. in 23. septembra, na Mihaelovem sejmu v Mengšu, kjer boste vsi obiskovalci lahko preizkusili novo obutev. PROALP bo kmalu na voljo tudi v prodajalnah z obutvijo in športom.


text: Kako omogočite Javo, če se jo je blokiralo Firefox zaradi problemov z Javo iz varnostnih razlogov ne dovoli samostojnega zagona nekaterim inačicam vtičnika za Javo. Vendar pa se lahko Javo še vedno uporabljate na zaupanja vrednih mestih, če je to potrebno. Pokazali vam bomo, kako. Enkratno aktiviranje Jave - Ko vidite sporočilo "Klikni tukaj za aktiviranje", kliknite, da se vsebina v Javi naloži na običajen način. Kako na spletni strani Javo aktivirati za stalno Če gre za zaupanja vredno spletno stran, ki uporablja Java in ki jo pogosto obiskujete, lahko dovolite Javi, da na tej strani normalno deluje. - Kliknite na rdečo ikono za vtičnik v naslovni vrstici in odprlo se bo okno s sporočilom. - Na dnu okna s sporočilom kliknite na spustni meni in izberite . - Kadar boste odslej obiskali to spletno mesto, se bo vtičnik samodejno zagnal in sporočila "Klikni tukaj za aktiviranje" se ne bo več kazalo. Pošljite članek naprej: http://mzl.la/VYiQ64


text: Whitsunday Apartments je bil obnovljen , tako da bo bivanje v Whitsundays zagotovo prijetno. Hotel leži samo 1 Km od centra mesta, kar omogoča enostaven dostop do pomembnih mestnih ustanov. Urejena okolica in bližina Eva Bay, dajejo temu hotelu poseben čar. V Whitsunday Apartments naredijo vse, da se bodo gostje počutili prijetno in udobno. To je zaradi tega, ker se hotel trudi ponuditi najboljše storitve. Dvigalo, prostor za kajanje, ogledi, prevozni servis, parkirišče so samo nekatere od dodatnih storitev, ki Whitsunday Apartments ločijo od drugih hotelov v mestu. Pridite v eno od 168 prijetnih sob in se za nekaj časa izognite vsakodnevnemu stresu. V njih so na voljo tudi satelitska/kabelska TV, prostor za likanje, tuš, predvajalnik DVD/CD, hladilnik. Vodni športi (nemotorizirani), park, golf igrišče (v premeru 3 km), wellness, zunanji bazen so idealna mesta, kjer se odpočijete in sprostite po napornem dnevu. Zaradi svoje idealne lege je hotel Whitsunday Apartments kraj, kjer boste našli vse potrebno za prijetno bivanje.