text: Energíja je sestavljena fizikalna količina. Je neusmerjena (skalarna) veličina in je povezana s sposobnostjo opravljanja dela in/ali prenosa toplote. Poimenovanje izhaja iz starogrškega : energeia – dejavnost, oziroma : energos – dejaven, delaven. Po zakonu o ohranitvi energije se skupna energija sistema spremeni natanko za prejeto ali oddano delo oziroma toploto. Energije se torej ne da ustvariti ali uničiti – če se je na primer, na račun oddanega dela zmanjšala skupna energija opazovanega sistema, se je za natanko toliko na račun prejetega dela povečala energija njegove okolice. Možnost pretvarjanja energije v delo opisuje drugi zakon termodinamike. V življenju se energijo povezuje s sposobnostjo teles, da opravljajo delo. Energijske izgube v tehniki in širše predstavljajo vloženo energijo, ki se je ne rabi za koristen namen. V fiziki je energija povezana s stanjem sistema. Energija, ena najpomembnejših fizikalnih količin, nastopa v energijskem zakonu: sprememba polne energije sistema je enaka vsoti dovedenega dela in dovedene toplote. Polno energijo sestavljajo kinetična energija, ki jo ima telo zaradi svojega gibanja, potencialna energija, ki jo ima telo zaradi svoje lege glede na druga telesa, delujoča nanj z gravitacijsko (težnostna potencialna energija) ali električno silo (električna potencialna energija), energija električnega polja, ki jo ima električno polje, energija magnetnega polja, ki jo ima magnetno polje, notranja energija, ki jo ima telo zaradi svojega stanja in lastna energija, ki jo ima telo zaradi svoje lastne mase. Enota za merjenje energije je joule, poleg tega se rabijo še njene izpeljanke (kJ, MJ, PJ, itd.) Običajno je bolj poznana druga oblika enote Ws (wattsekunda, 1J = 1Ws) in izpeljanke, kot so Wh, kWh, MWh. Druge enote za energijo so še elektronvolt, kalorija, erg in BTU. Kinetična energija Kinetična energija je energija, ki jo ima telo zaradi svojega gibanja. Gibanje je lahko translacijsko, s čimer je povezana translacijska kinetična energija: Pri tem je m masa telesa, v pa njegova hitrost. Telesa, ki niso točkasta, se lahko tudi vrtijo okrog svoje osi. S tem je povezana vrtilna ali rotacijska kinetična energija: Pri tem je J vztrajnostni moment telesa, ω pa njegova kotna hitrost. V splošnem se lahko vsako gibanje togega telesa razstavi na translacijsko gibanje ter vrtenje okrog lastne osi, zato se lahko njegovo kinetično energijo izračuna kot vsoto translacijske kinetične energije težišča ter rotacijske kinetične energije pri vrtenju okrog osi, ki prebada težišče. Potencialna energija Potencialna energija je energija, ki jo ima telo v polju sil. Telo z dano maso m ima tako v gravitacijskem polju določeno težnostno potencialno energijo: kjer je g težni pospešek, h pa višina telesa glede na izbrano ničelno ravnino, kjer je po dogovoru potencialna energija enaka nič. Telo z danim električnim nabojem ima v električnem polju električno potencialno energijo. Potencialno energijo se lahko vpelje v kateremkoli polju sil, če so sile konservativne. Pogosto se vsota kinetične in potencialne energije imenuje tudi mehanska energija. Notranja energija Notranja energija je energija, ki jo ima telo zaradi svojega stanja. Stanje sistema se navadno opredeli s termodinamskimi spremenljivkami, kot so temperatura, tlak ali prostornina. Posebej enostaven zgled za odvisnost notranje energije od stanja sistema je idealni plin. Za razliko od kinetične in potencialne energije, ki se nanašata na »zunanje« stanje sistema – ali se telo kot celota giblje, kakšna je lega njegovega masnega središča – se k notranji energiji prišteva prispevke, ki se nanašajo na »notranje« stanje snovi. Taka je po eni strani na primer kinetična energija gradnikov snovi, po drugi pa tudi vrsta prispevkov, ki imajo naravo potencialne energije: energija kemijskih vezi, energija jedrskih vezi ipd. Prožnostna energija Prožnostna energija je energija, ki jo ima prožno deformirano telo. Prožnostna energija napete vijačne vzmeti, za katero velja Hookov zakon, je tako enaka: Pri tem je x raztezek, k pa konstanta vzmeti. Prožnostno energijo imajo napeta ali stisnjena prožna telesa (vzmet, elestika, ...). Telesa so prožna, če se po prenehanju delovanja sil povrnejo v prvotno obliko. Napeto ali stisnjeno telo, je zmožno opravljati delo, zato se mu pripisuje posebno obliko energije – prožnostno energijo. Prožnostna energija vzmeti je sorazmerna s kvadratom spremembe njene dolžine. Enaka je polovičnemu produktu koeficienta vzmeti in kvadrata njenega raztezka ali skrčka. Toplotna energija Snov se kemijsko ne spremeni, če se ji spremeni toplotna energija. Zgledi: hladna – vroča voda, voda – vodna para, stisnjen zrak, ... Kemijska energija Kemijska energija je energija, povezana z nastankom in razgradnjo kemijskih vezi v molekulah. Pri vezavi atomov v molekule se lahko nekaj energije sprosti, če gre za eksotermno reakcijo. Nasprotno je treba za razgradnjo kemijske vezi, s katero so povezani atomi v molekuli, pri endotermnih reakcijah vložiti nekaj energije. Kemijska energija predstavlja največji delež tehnično izrabljene energije: kemijsko energijo premoga, mazuta ali zemeljskega plina se pretvarja v toploto za ogrevanje, kemijsko energijo premoga, mazuta ali zemeljskega plina se pretvarja v termoelektrarnah v električno energijo, kemijsko energijo različnih naftnih derivatov se pretvarja v avtomobilskih, letalskih ali ladijskih motorjih v kinetično energijo ipd. Snov se kemijsko spremeni, če se ji spremeni kemijska energija. Zgledi: poln – prazen električni akumulator, drva – pepel, bencin – izpušni plini, ... Jedrska energija Podobno kot so vezani atomi v molekuli, so vezani tudi nukleoni v atomskem jedru, le da te povezuje močna jedrska sila. Pri procesih, pri katerih se jedra preoblikujejo, se lahko del te energije sprosti kot jedrska energija. Pri jedrski reakciji se spremenijo atomi. Zgledi: 238U - 239Np - 239Pu, 232Th -233Pa - 233U Lastna energija Posebna teorija relativnosti ponuja zvezo med lastno oziroma invariantno oziroma mirovno energijo telesa in njegovo maso: Pri tem je m mirovna masa telesa, c pa hitrost svetlobe v praznem prostoru. Prehodne, tekoče, kratkotrajne Te vrste energije se pojavijo za krajši ali daljši čas, ko ena izmed neprehodnih oblik energije menja lego, sistem ali obliko. Teh oblik se ne da shranjevati kot takšnih; so kratkotrajne narave. Energija električnega toka Na primer delo enofaznega izmeničnega toka kjer je: – električna napetost – električni tok – čas Toplota Na primer količina toplote, ki jo sprejme ali odda snov: kjer je: – specifična toplota – temperaturna razlika Delo Na primer delo sile F, ki deluje na poti s: kjer je: – sila – pot Glej tudi energija energetika termodinamika sončna energija eksergija karakteristična energija Zunanje povezave Fizika Fizikalne količine Mehanika Termodinamika Energetika


source: wikipedia

text: Némščina (nemško Deutsch) spada v zahodno vejo germanskih jezikov. Z okoli 140 milijoni govorcev spada med največje svetovne jezike. Govorijo jo predvsem v Nemčiji, Avstriji, Lihtenštajnu, večjem delu Švice, Luksemburgu, na Južnem Tirolskem v Italiji, v Opoljskem vojvodstvu (v Šleziji) na Poljskem, v vzhodnih provincah Belgije, delih Romunije ter v Alzaciji v Franciji. Nezanemarljive nemško govoreče manjšine ostajajo v nekdanjih kolonijah, kot je Namibija, ter v vzhodnoevropskih državah, kot so Češka, Slovaška, Romunija, Kazahstan, Madžarska, Ukrajina in Rusija. Tudi ločine, kot so Amiši in nekateri Menoniti govorijo narečje nemščine. Približno 120 milijonov ali četrtina prebivalcev Evropske unije govori nemščino kot materni jezik. Nemščina je kot tuji jezik tretja najbolj priljubljena na svetu in druga v Evropi (za angleščino), v ZDA ter na Japonskem. K nemškemu jeziku spadata dve glavni narečni skupini: visoka nemščina in nizka nemščina. Medtem ko je visoka nemščina doživela premik soglasnikov (hochdeutsche Lautverschiebung), je nizka nemščina - kot nizozemščina, angleščina in skandinavski jeziki - ohranila stare germanske soglasnike. Visokonemška narečja pa delimo v dve podskupini: zgornjo ter srednjo nemščino. Visokonemški knjižni jezik je imel svojo podlago v pisarniškem jeziku saške kneževine šestnajstega stoletja, ki ga je Martin Luther uporabljal v svojem prevodu Svetega pisma iz grščine oz. hebrejščine. Z Biblijo se je razširil prav ta knjižni jezik po celi Nemčiji in je v 17. stoletju tudi izpodrinil nizko nemščino kot uradni jezik v severni Nemčiji. Okoli leta 1000 so govorili nemška narečja med Vogezi (danes Francija) in reko Saale ter med rekama Eider in zgornjo Adižo. Z nemško vzhodno kolonizacijo med sledečimi stoletji se je nemščina postopoma razširjala do Pomorjanske, Šlezije in Vzhodne Prusije, do Flensburga ter do Karavank. Največje jezikovno območje je imela na začetku dvajsetega stoletja. Po 2. svetovni vojni je izgubila območja vzhodno od Odre, Lužiške Nise, Krušnih gora in Bavarskega gozda (Šumava) zaradi izgona tamkajšnjega prebivalstva. V 90. letih 20. stoletja so postopoma uvedli nov pravopis, ki je zastarela pravila glede dvojnih soglasnikov, ponavljajočih se kombinacij črk ipd. naredil bolj logična. Dvojni soglasniki (mednje iz zgodovinskih razlogov štejemo tudi tz) se lahko pojavijo samo za kratkimi samoglasniki. Kombinacije črk (npr. st) se sedaj napišejo tolikokrat, kolikokrat se izgovorijo (npr. selbstständig), pri sestavljenih besedah se po novem lahko neka črka ponovi tudi več kot dvakrat zaporedoma (npr. Schifffahrt). Razčiščena je tudi zmeda glede ß, ki se lahko pojavi le za dolgimi samoglasniki, za kratkimi pa se po prvem pravilu lahko pojavi le ss. V švicarski nemščini črke ß ne uporabljajo, namesto nje zmeraj pišejo ss. Slovnica Samostalnik – das Substantiv V nemščini so samostalniki pisani z veliko začetnico. Imajo člen, ki določa spol samostalnika. Samostalniki poznajo dve slovnični števili, in sicer ednino ter množino. Lahko jih sklanjamo. Določimo jim lahko: spol: moški (Maskulinum – der), ženski (Femininum – die) in srednji (Neutrum – das) število: ednina (Singular) in množina (Plural) sklon: imenovalnik (Nominativ), rodilnik (Genitiv), dajalnik (Dativ) in tožilnik (Akkusativ) Člen – der Artikel Člen stoji pred samostalnikom in izražajo spol, število ter sklon samostalnika. Ločimo določne in nedoločne člene. Na osnovi členov tvorimo tudi pridevnike, ker sklanjajo po podobnem vzorcu. Nedoločni člen – der unbestimmte Artikel Nedoločni člen zaznamuje novo, še prvikrat imenovano informacijo besedila. Nedoločni člen ne pozna množinske oblike. Zanikamo ga s 'kein'. Določni člen – der bestimmte Artikel Določni člen označuje iz besedila že znano enoto, ki jo ponovno omenjamo oz. jo dodatno označimo s pomočjo prilastka. Sklici Zunanje povezave German 101 German for beginners and travelers (v angleščini) Deutsche Rechtschreibung (v nemščini): stran o novem nemškem pravopisu Göthejev institut - stran o novem pravopisu Nemško - slovenski spletni slovarček Visokonemški jeziki Jeziki Avstrije Jeziki Belgije Jeziki Brazilije Jeziki Danske Jeziki Francije Jeziki Madžarske Jeziki Kazahstana Jeziki Luksemburga Jeziki Nemčije Jeziki Namibije Jeziki Romunije Jeziki Rusije Jeziki Švice Jeziki v Trentinskem - Zgornjem Poadižju Pregibni jeziki


text: Ta stran vsebuje tabelo nabora znakov standarda unicode od 0000 do 10000 desetiško (0x000 - 0x2af8 šestnajstiško). V HTML je posamezen znak moč zapisati tako, da ga zapišemo v obliki &#xxx;, kjer je xxx desetiška koda znaka. Drugi del nabora od 5000 do 10000. Tabela naborov Glej tudi UTF-8 Zunanje povezave Tabele javascript unikod Pretvarjanje iz unicode v številske kode Unicode Seznami simbolov


text: Richard F. Phillips Feynman, ameriški fizik in matematik, * 11. maj 1918, Far Rockaway, (Queens – širše območje New Yorka), ZDA, † 15. februar 1988, Los Angeles, Kalifornija, ZDA. Življenje Njegov oče, Melville Arthur Feynman, je bil trgovski potnik v manjši tovarni z uniformami, mati, Lucille, rojena Phillips, pa gospodinja. Oče je bil iz Minska, oba starša sta bila litvaka. Feynman je pozno začel govoriti šele ob svojem tretjem rojstvem dnevu. Ko je odrasel, je govoril z newyorškim naglasom, tako zelo, da so njegovo obnašanje imeli za spakovanje in pretiravanje, njegova prijatelja Pauli in Bethe pa sta nekoč izjavila, da je govoril »kot iz topa«. V šolo je Feynman hodil v rojstnem kraju in si pridobil sloves, da uspešno popravlja radijske sprejemnike. Po srednji šoli je leta 1935 začel študirati matematiko na Tehniški visoki šoli MIT v Cambridgeu, Massachusetts. Presedlal je na elektrotehniko in nazadnje na fiziko, iz katere je diplomiral leta 1939. V svoji diplomi je predlagal izviren in trajen pristop k računanju sil v molekulah. Kot najboljšemu študentu v fiziki in matematiki vsaj v zadnjih petih letih – v nekaterih drugih predmetih je bil slabši – so mu svetovali, naj nadaljuje študij na drugi šoli in mu priporočili Univerzo Princeton. V Princetonu je njegov mentor postal Wheeler, znan po svojem delu v jedrski fiziki in pozneje v splošni teoriji relativnosti. Skupaj z Bohrom je postavil okvir za teorijo cepitve uranovega jedra. Počasni nevtroni cepijo le lažji izotop urana, uran 235, hitri nevtroni pa tudi težjega, uran 238, ki ga je v naravnem uranu 99,27 %. Po izbruhu 2. svetovne vojne se je Feynman v Princetonu pridružil skupini, ki si je prizadevala dobiti uran, obogaten z lažjim izotopom. Leta 1943 so skupino priključili skrivnemu Projektu Manhattan, načrtu za izdelavo jedrske bombe v Los Alamosu. Pred tem je leta 1942 Feynman uspešno zagovarjal svoje doktorsko delo. V Los Alamosu je fizikalni oddelek vodil Oppenheimer, teoretični fiziki pa je načeloval Bethe. Feynman je postal vodja skupine, ki je raziskovala teoretična vprašanja od pridobivanja lažjega uranovega izotopa do pojavov ob eksploziji bombe. K skupini so sodili tudi računarji, ki so imeli vlogo današnjega računalnika. Uporabljali so mehanične računske strojčke in si podajali izide na preluknjanih karticah. Feynman je postal znan po tem, da se je resno lotil vsakega problema in jih veliko tudi rešil. Po vojni ga je leta 1946 Bethe povabil za profesorja na Univerzo Cornell v Ithaci v zvezni državi New York. Tu je bil do leta 1950, ko je prešel na Tehniško visoko šolo Caltech v Pasadeni, Kalifornija in ostal tam do smrti. Feynman kot osebnost Bil je zelo nenavadna osebnost. Med drugim ni priznal avtoritete in ni ničesar verjel vnaprej, o vsem se je želel prepričati sam na svoj način. Proti volji staršev se je leta 1941 poročil z dekletom, katerega dnevi so bili šteti. Žena je za jetiko umrla leta 1945. Poleg očeta in matere je najbolj vplivala na Feynmana. Študirala je umetnost, izdajala šolski časopis in za študij služila s poučevanjem klavirja. Feynman je odklanjal umetnost in filozofijo, ki jo je imel za prazno govorjenje. Odklonil je tudi judovsko vero staršev, češ da si zgodbe v njenih knjigah nasprotujejo. Po njem je vsaka reč v matematiki bodisi trivialna bodisi nemogoča, oziroma da lahko matematiki dokažejo samo trivialne izreke. Ko je namreč nekoč gostoval na Inštitutu za višji študij v Princetonu, je med popoldanskim pitjem čaja in kave pogosto prisluhnil klepetu matematikov in skoraj vedno je šlo približno takole: Prvi matematik je drugemu vneto nekaj pojasneval in pisal po tabli, medtem ko ga je drugi stalno prekinjal z vzkliki »To je nemogoče!«, »Ne, to je zares nemogoče!«. Tako sta se prepirala četrt ali pol ure, potem pa je tisti drugi nenadoma veselo ugotovil: »Ah, saj to je vendar trivialno!« Po ženini smrti je bil osamljen in se je spustil v veliko dogodivščin z ženskami. Pred njim niso bile varne niti žene prijateljev in študentov. Leta 1952 se je poskusil ustaliti in se je poročil vdrugo s profesorico arheologije Mary Louise Bell. Toda zakon je šel kmalu narazen leta 1956. Leta 1954 je kot tretji fizik dobil ameriško nagrado Alberta Einsteina. Leta 1956 je v svojem slavnem predavanju prvič spregovoril o možnostih molekularne tehnologije: »Kar se mene tiče, zakoni fizike ne nasprotujejo temu, da bi bilo stvari mogoče graditi atom za atomom.« Obljubljal je majcene robote, ki bi lahko popravljali bolne telesne celice. Imenoval jih je 'peroralni kirurgi'. Njegove zamisli so ponudile snov za gradove v oblakih in so ga kasneje nepravilno navajali. Leta 1958 se je udeležil konference o miroljubni uporabi jedrske energije in je med kopanjem ob Ženevskem jezeru spoznal Angležinjo, ki je želela pobegniti iz malomestnega okolja in ob delu spoznati svet. To je bil začetek razgibane zgodbe, ki je preko zapletov z vizo dekle nazadnje pripeljala v Ameriko. Poročila sta se leta 1960. Rodil se jima je sin in pozneje sta posvojila deklico. Feynman je postal družinski oče in je znal ravnati z otroki, vendar se je še naprej zanimal za veliko stvari. V Los Alamosu je prišel na glas, da zna odpirati blagajne, v katerih naj bi fiziki hranili tajne dopise in ugotovitve. Feynman je po premisleku, s poskušanjem in spretnostjo, ki si jo je pridobil, odprl nekaj blagajn, kar ni bilo pretirano težko. Vendar se je glas o tem razširil na vse strani. Preden je začel delo na Caltechu, je bil najprej nekaj tednov in potem vse leto v Riu de Janeiru. Naučil se je toliko portugalščine, da je lahko predaval na tamkajšnji univerzi. Že prej se je navdušil za bobnanje, zdaj pa je sodeloval v ansamblu, pridno vadil in z njim uspešno nastopil na karnevalu. Pokazalo se je, da ima za bobnanje pravi dar. Pozneje je sam in skupaj z drugimi velikokrat nastopil kot bobnar na bongu in drugih bobnih. Leta 1960 je Feynman izkoristil za spoznavanje drugega področja. V znani skupini na Caltechu se je lotil raziskovanja v genetiki in bil tudi pri tem uspešen. Nato se je oprijel slikarstva. Neki slikar ga je v zameno za ure iz kvantne mehanike poučeval o slikarstvu. Feynman je priredil odmevno razstavo in prodal več slik. Na svoji koži je hotel preskusiti nekatere trditve. Dal se je zapreti v veliko podvodno posodo in se v popolnem miru navadil opazovati sebe od zunaj. Spraševal se je, kako delujejo možgani in uvidel, da tu ne gre za nič nenavadnega. Do enakega sklepa je prišel tudi na srečanju z Urijem Gellerjem, ki si je pred Feynmanom zaman prizadeval ukriviti ključ »z močjo volje«. Feynman se ni menil za javne zadeve. Čeprav je bil najbolje plačani profesor na Caltechu, ni hodil na seje in ni pisal prijav za raziskovalne naloge. Tako stališče so mu številni kolegi zamerili. Ko sta njegova otroka obiskovala šolo, je sodeloval v odboru za učbenike zvezne države Kalifornije. Odklonil je novo matematiko in povzročil vihar, ko je razkril nepremišljenost založnikov pri izdajanju učbenikov. Najprej je želel odkloniti Nobelovo nagrado in poskušal izstopiti iz ameriške akademije znanosti. Po nagradi je stavil, da deset let ne bo sprejel nobene »odgovorne dolžnosti«, zaradi katere »bi moral drugim osebam dajati navodila, kaj naj naredijo«. Leta 1976 je zadovoljen sprejel deset dolarjev za dobljeno stavo. Dve leti pred smrtjo je ravnal drugače, ko se je dal imenovati v Reaganovo komisijo, ki je raziskala nesrečo raketoplana Challenger. Po posvetovanju z inženirji je hitro ugotovil, da je bilo za nesrečo krivo tesnilo, ki je zaradi nizke temperature zgubilo prožnost in dopustilo, da je ušel plamen iz pogonske rakete s trdim gorivom. Na zasedanju komisije, ki ga je prenašala televizija, je kos tesnila zvil in vtaknil v vodo z ledom; kos je nekaj časa ostal zvit, tudi ko ga je vzel iz vode. Pozneje se je zavzel za inženirje, ki so opozarjali na pomanjkljivosti, in obtožil vodstvo ameriškega vesoljske agencije NASA, da iz želje po uspehih in podpori politikov opozoril ni upoštevalo. Že leta 1978 je zbolel. Iz trebuha so mu odstranili velik tumor. Malo pred tem so za rakom operirali tudi ženo. Čez tri leta se je tumor ponovil in to pot je bila operacija težavnejša. Odstranili so mu tudi ledvico in vranico. Pozneje je izbruhnila še druga oblika raka, ki je prizadela kri. Morda je bila bolezen povezana s sodelovanjem pri poskusni eksploziji prve jedrske bombe. Kljub temu je Feynman še naprej predaval. Proti koncu leta 1987 se je razvil tretji tumor in odpovedala mu je tudi preostala ledvica. Tedaj se je odločil, da se ne bo več zdravil. Pred smrtjo je izjavil: »Ne bi maral umreti vdrugo, tako dolgočasno je.« Feynman je rad pripovedoval zgodbe, v katerih je nastopal kot junak. V mislih jih je predeloval in ponovno pripovedoval. V pogovoru se je nenavadno hitro in duhovito odzval. Pozneje se je pokazalo, da je večino izjav skrbno premislil in pripravil vnaprej. To velja tudi za nekatere zgodbe; zbrane so v dveh knjigah, ki jih imamo lahko za nekakšno avtobiografijo. Knjigi je sicer napisal in uredil Ralph Leihton, sin fizika Roberta Leightona. S Feynmanom sta skupaj bobnala, pa je zgodbe večkrat slišal. Prva knjiga Zagotovo se šalite, gospod Feynman. Dogodivščine radovednega značaja (Surely You're Joking, Mr. Feynman! Adventures of a Curious Character), (Unwin Paperbacks, London 1986), je postala uspešnica leta 1985, druga Kaj ti mar, kaj mislijo drugi. Nadaljnje dogodivščine radovednega značaja (What Do You Care What Other People Think?) je izšla po smrti. Naslov prve je vzet po vzkliku strah zbujajoče dekanove žene z Univerze Cornell, ko je Feynman na vprašanje, ali želi v čaj smetano ali limono, odgovoril: »Oboje«. Naslov druge je izrek Feynmanove prve žene. Leta 1995 je izšel podroben življenjepis z naslovom Genij: Življenje in znanost Richarda Feynmana ter drugih, ki ga je napisal James Gleick. Ne glede na razgibano življenje bo Feynman ostal znan po svojem delu v fiziki. Tudi pri tem je poskušal biti po vsej sili samosvoj. Nekateri njegovi prijatelji mislijo, da ga je izrecna želja po izvirnosti kdaj tudi zavrla in osamila. Lahko bi ga celo onemogočila, če ne bi bil tako bister in delaven. Primerjajo ga z nekom, ki rine v hribe bos, ker hoče pokazati, da je to mogoče. Le malo je bral fizikalne revije in tudi svojih redkih doktorantov ni spodbujal, da bi brali. Lahko si mislimo, da je bil za okolico pogosto neprijeten in je poleg občudovanja zbujal tudi strah in odpor. Nekaj študentov je zaradi njega pustilo fiziko ali prešlo s teoretične na eksperimentalno. Feynman se je zameril celo nekaterim najtesnejšim sodelavcem, čeprav se je poskušal držati pravila: »Daj mu več priznanja, kot mu gre.« Feynman kot znanstvenik Kot drugi znani teoretični fiziki je Feynman vtisnil svoj pečat številnim delom fizike. V prvem članku leta 1939 je s svojim profesorjem obravnaval gibanje vesoljskih delcev pod vplivom magnetnega polja zvezd v galaksiji. Istega leta je pod naslovom Sile v molekulah izšla njegova diplomska naloga. Doktorskemu delu leta 1942 je sledilo nekaj del iz Los Alamosa, ki jih ni bilo mogoče objaviti. Leta 1945 je skupaj z Wheelerjem objavil članek Sodelovanje z absorberjem kot mehanizem sevanja. Wheeler je namreč mislil, da njunega skupnega dela Feynman ne more predložiti kot doktorsko delo. Članek obravnava sevanje elektrona, najlažjega naelektrenega delca, katerega delovanje na druge naelektrene delce opišemo navadno z električnim poljem. Prva težava je v tem, da energija v polju naraste čez vse meje, če si mislimo, da elektron postaja vse manjši. Na drugi strani pa za zdaj kaže, da elektronu ne moremo prirediti končne razsežnosti. Tu je še druga težava. Polje elektrona deluje tudi na njegov naboj. Ni mogoče preprosto privzeti, da polje elektrona ne deluje na naboj, iz katerega izvira, saj prav s tem delovanjem pojasnimo sevanje elektrona, če ga premaknemo. Wheeler in Feynman sta se poskušala odpovedati polju in privzeti, da elektroni delujejo na daljavo zgolj na druge elektrone. To se je obneslo, če sta poleg zakasnjenega delovanja upoštevala še vnaprejšnje delovanje. Zakasnitev je lahko pojasniti: če premaknemo elektron, motnja potrebuje nekaj časa, da dospe do drugih oddaljenih elektronov. Uvedba vnaprejšnjega delovanja, to je motnje, preden premaknemo elektron, pa se nam upira. Taka v času simetrična slika pripelje do vseh znanih ugotovitev in se izogne težavam z neomejeno energijo polja ali delovanjem elektrona nase. Privzeti je treba le, da je vsenaokoli dovolj snovi, ki absorbira izsevano valovanje. Feynman je o tem predaval in Einstein, ki je tedaj delal v Princetonu, je zamisel lepo sprejel. Feynmana in Wheelerja, ki sta ga obiskala, je celo opozoril, da je imel pred tridesetimi leti podobno zamisel. Slediti bi morala odločilna poteza, opis bi bilo treba prevesti v kvantno mehaniko, v kateri elektrona ni mogoče opisati tako, kot opisujemo velika telesa. Toda to jima ni uspelo, čeprav je Wheeler sprva trdil drugače. Feynmana to ni posebej prizadelo. Med razmišljanjem o novih rešitvah se je tako izpopolnil, da je lahko sprejel neko Diracovo misel in jo dalje razvil. Gibanje teles so lahko obravnavali na dva načina: ali tako, da so za vsak trenutek in kraj posebej določili silo drugih teles, ali tako, da so upoštevali celotno gibanje po vseh mogočih poteh in dejansko pot izbrali z zahtevo, da je količina, imenovali so jo akcija, največja ali najmanjša. Svetloba potuje na primer iz točke v drugo točko po poti, za katero porabi najkrajši čas. Feynman je upošteval vse mogoče poti elektrona iz točke v drugo točko, izračunal akcijo in zahteval, da doseže največjo ali najmanjšo vrednost. Tako je na dotlej neznan način prišel do znane osnovne enačbe kvantne mehanike, ki jo je že leta 1926 postavil Schrödinger. Kakor je značilno za kvantno mehaniko, pri tem ni dobil določene poti, ampak samo verjetnost za prehod od prve do druge točke. Feynman je avtor renormalizacijske teorije, ki so jo najprej za potrebe kvantne mehanike razvili še Dyson, Schwinger in drugi fiziki. Proti koncu 40. let je imel vodilno vlogo pri razvoju kvantne elektrodinamike. Za to svoje delo je leta 1965 prejel Nobelovo nagrado za fiziko, ki jo je delil še s Tomonago in Schwingerjem. Zelo znan je tudi po Feynmanovih grafih, s katerimi lahko zelo nazorno opišemo interakcije med osnovnimi delci, ter po svojih predavanjih Feynmanova predavanja iz fizike za prvi in drugi letnik študentov na visoki tehniški šoli Caltech v letih 1961 do 1963. Tri rdeče knjige, ki sta jih uredila Ralph Leighton in Mathew Sands, so prava zakladnica za fizika. Za začetnike pa so prezahtevne. Tako je na predavanja prihajalo vse manj začetnikov, a predavalnica je ostala polna, ker so njihova mesta zasedli raziskovalci. V knjigah so izšli še zapiski šestih drugih Feynmanovih predavanj, ki so jih sestavili večinoma poslušalci. Napisal je še Lastnosti fizikalnega zakona (The Character od Physical Law), 1967 in QED - Kvantna elektrodinamika: Čudna teorija svetlobe in snovi (QED: The Strange Theory of Light and Matter), 1985. Dela Življenjepisi Gotovo se šalite, gospod Feynman. (Surely You're Joking, Mr. Feynman! Adventures of a Curious Character), knjiga (Richard P. Feynman, Ralph Leighton, Edward Hutchings) Kaj ti mar, kaj mislijo drugi. Nadaljnje dogodivščine radovednega značaja (What Do You Care What Other People Think?), knjiga (Richard P. Feynman, Ralph Leighton) Genij: Življenje in znanost Richarda Feynmana ter drugih (Genius: The Life and Science of Richard Feynman), James Gleick, Pantheon, 1992, ISBN 0-679-74704-4 Priznanja Poimenovanja Po njem se imenuje asteroid glavnega pasu 7495 Feynman. Glej tudi Feynman-Kaceva formula Opombe Sklici Viri Zunanje povezave Akademsko drevo Richarda Phillipsa Feynmana na Physics Tree Stran o Richardu Phillipsu Feynmanu Univerze svetega Andreja Ameriški fiziki Ameriški matematiki Ameriški slikarji Ameriški akademiki Ameriški Judje Judovski fiziki Judovski matematiki Judovski znanstveniki Diplomiranci Tehnološkega inštituta Massachusettsa Doktorirali na Univerzi Princeton Projekt Manhattan Predavatelji na Univerzi Princeton Predavatelji na Univerzi Cornell Predavatelji na Kalifornijskem tehnološkem inštitutu Tuji člani Kraljeve družbe Nobelovi nagrajenci za fiziko Prejemniki nacionalne medalje znanosti Ameriški univerzitetni učitelji


text: Feynmanovi diagrámi ali tudi Feynmánovi grafi [fejnmánovi ~] so računski pripomoček v kvantni teoriji polja, s katerimi računamo sipalne preseke za interakcije med delci. Sestavljeni so iz 1-razsežnih črt, ki se stikajo v ogliščih. V njih so singularne točke, katere pridelajo enačbe. Z renormalizacijo se pozitivne in negativne neskončnosti pri močni, elektromagnetni in šibki interakciji odštejejo druge od drugih. Vpeljal jih je ameriški fizik in matematik Richard Phillips Feynman leta 1948. Feynmanov sodelavec Gell-Mann je imenoval Feynmanove diagrame Stückelbergovi diagrami, po švicarskem fiziku Ernestu Stückelbergu, ki je tudi razvil podoben zapis. Zgodovinsko so Feynmanove diagrame imenovali tudi Feynman-Dysonovi diagrami ali Dysonovi grafi. Dyson je krenil po poti starejše teorije motenj, saj tedaj funkcionalni integrali še niso bili običajni, tako da je bilo fizikom lažje slediti njegovi poti. Angleški fizik John Ellis je raziskoval določen razred Feynmanovih diagramov in jih poimenoval pingvínski diagrami, deloma po njihovi obliki, ki spominja na pingvina, deloma pa po stavi harvardske fizičarke Melisse Franklin, po kateri je menda moral poraženec v svojem naslednjem znanstvenem članku uporabiti besedo »pingvin«. Feynman je s Feynmanovimi pravili pokazal, kako se računajo amplitude diagramov na podlagi Lagrangeevih funkcij sistema. Feynmanovi diagrami priskrbijo globok fizikalni vpogled v naravo interakcij delcev. Delci vzajemno delujejo na vse razpoložljive načine. Virtualni delci se lahko gibljejo hitreje od hitrosti svetlobe, to pa vseeno ohranja vzročnost v relativističnem prostor-času. Verjetnost vsake poti se sešteje preko vseh verjetnosti možnih poti. To je v tesni zvezi z opisom kvantne mehanike s pomočjo funkcionalnega integrala, ki ga je tudi iznašel Feynman. S Feynmanovimi diagrami ne moremo obravnavati gravitacije in gravitacijskih singularnosti. V teoriji strun k trem interakcijam lahko pridamo še gravitacijo, ker singularnosti izginejo. Feynmanove diagrame tukaj nadomestijo topološke predstave. Feynmanove diagrame in Feynmanove integrale uporabljajo tudi v statistični mehaniki. Glej tudi Feynmanov graf Jedro in osnovni delci Kvantna teorija polja Richard Phillips Feynman 1948 v znanosti


text: Murray Gell-Mann, ameriški fizik, * 15. september, 1929, New York, New York, ZDA; † 24. maj, 2019, Santa Fe de Nuevo México. Življenje in delo Gell-Mann je leta 1969 prejel Nobelovo nagrado za fiziko za svoje delo o teoriji fizike osnovnih delcev. Vpeljal je pojem osemkratne poti, ki bi skladno uredila veliko število delcev, ki so jih eksperimentalno odkrili do tedaj. Osemkratna pot je uvedla jasno povezavo med razvrstitvijo kvarkov in abstraktno algebro. Napisal je priljubljeno znanstveno knjigo Kvark in jaguar, Dogodivščine v preprostem in zapletenem (The Quark and the Jaguar, Adventures in the Simple and the Complex). Leta 1959 je kot prvi fizik prejel Heinemanovo nagrado za matematično fiziko Ameriškega fizikalnega društva. Njegov doktorant je bil med drugim Hartle leta 1964 na Caltechu. Glej tudi osemkratna pot Sklici Viri Zunanje povezave Akademsko drevo Murraya Gell-Manna na Physics Tree Ameriški fiziki Ameriški Judje Romunski Američani Ameriški univerzitetni učitelji Ameriški akademiki Diplomiranci Univerze Yale Doktorirali na Tehnološkem inštitutu Massachusettsa Predavatelji na Kalifornijskem tehnološkem inštitutu Predavatelji na Univerzi v Chicagu Člani Nacionalne akademije znanosti Združenih držav Amerike Tuji člani Kraljeve družbe Nobelovi nagrajenci za fiziko Prejemniki Heinemanove nagrade Paleolingvisti


text: Šiničiro Tomonaga [šiničíro tomonága] ali Sin-Itiro Tomonaga ( Tomonaga Shin'ichirō), japonski fizik, * 31. marec, 1906, Tokio, Japonska, † 8. julij, 1979, Tokio. Tomonaga je delal na področju kvantne elektrodinamike. Za svoje delo je leta 1965 prejel Nobelovo nagrado za fiziko skupaj s Feynmanom in Schwingerjem. V 30. letih 20. stoletja je sodeloval v Heisenbergovi raziskovalni skupini v Leipzigu. Po 2. svetovni vojni je od leta 1949 delal na Inštitutu za višji študij v Princetonu. Tukaj je raziskoval enorazsežne fermionske sestave in iz tega področja je istega leta objavil knjigo Kvantna mehanika. Leta 1974 je objavil knjigo Zgodba o spinu in v letu svoje smrti dokončal knjigo Kaj fizika je?. Sklici Glej tudi seznam japonskih fizikov Zunanje povezave Življenjepis ob Nobelovi nagradi Japonski fiziki Nobelovi nagrajenci za fiziko Predavatelji na Univerzi v Leipzigu Japonski univerzitetni učitelji


text: Freeman John Dyson, ameriški matematik, fizik in astrofizik, * 15. december 1923, Crowthorne, grofija Berkshire, Anglija, † 28. februar 2020, Princeton, New Jersey, ZDA. Življenje in delo Dyson je študiral na Univerzi v Cambridgeu, kjer je že pred diplomo delal za britansko vlado na področju uporabne matematike. Diplomiral je leta 1945. Po 6. letih je leta 1951 kot raziskovalec v Združenem kraljestvu in ZDA, postal profesor fizike na Univerzi Cornell v Ithaci, New York. Leta 1953 se je preselil na Inštitut za višji študij (IAS) v Princetonu. Je avtor renormalizacijske teorije, ki so jo najprej za potrebe kvantne mehanike razvili še Feynman, Schwinger, Tomonaga in drugi fiziki. Leta 1946 je Feynman na Univerzi Cornell po kratkem času nedejavnosti v treh letih izdelal novo obliko kvantne elektrodinamike. To je teorija pojavov z naelektrenimi delci in tokovi, ki upošteva kvantno naravo elektronov in posebno teorijo relativnosti. Njegovo odkritje se ni pokazalo v enem zamahu. Kmalu po vojni so na sestankih v majhnem krogu razpravljali o tedanjih odkritjih. Na enem poznejših takšnih sestankov je Schwinger na dolgo in izčrpno predstavil svojo obliko kvantne elektrodinamike. Po poti, ki so jo prej nakazali Dirac in drugi, je skrbno, korak za korakom izpeljal nove enačbe. Čeprav je bila pot težavna, so jo drugi razumeli in sprejeli. Feynman je le na hitro poročal o svojih dognanjih, ki pa so jih zaradi nenavadnosti razumeli v manjši meri. Pozneje se je pokazalo, da je med vojno na Japonskem osamljen podobno sklepal Tomonaga. Dyson je prišel po vojni iz Anglije in je dobro leto delal na Univerzi Cornell. Pogovarjal se je s Feynmanom in podrobneje spoznal njegovo pot, ob tem pa tudi Schwingerjevo in Tomonagovo. Ugotovil je, da se zadnji dve v bistvu skladata in da Feynmanova pripelje do enakih izidov. Precej časa je trajalo, preden je fizike prepričal, da ima Feynmanova pot nekaj prednosti. Posebej težko je bilo prepričati Oppenheimerja. Teorija in njeni matematični prijemi so postali središče sodobne teoretične fizike druge polovice 20. stoletja. Še ko je bil študent se je Dyson ukvarjal z vojaško uporabo fizike in z miroljubno uporabo jedrske energije. V tem je bil pravo nasprotje svojemu učitelju, znanemu, tedaj najpomembnejšemu angleškemu matematiku Hardyju. Njegovi knjigi, Vznemirjanje Vesolja (Disturbing the Universe), 1979 in Orožje in upanje (Weapons and Hope), 1984, ki razpravljata o jedrski strategiji in nadzoru orožja, vsebujeta njegov življenjepis. Napisal je še knjigi Izvori življenja (Origins of Life), 1985 in Neskončno v vseh smereh (Infinite in All Directions), 1988. Od leta 2003 je Dyson predsednik Inštituta za vesoljske študije (SSI), organizacije za vesoljske raziskave, ki jo je leta 1978 pod okriljem fizikalnega oddelka Univerze Princeton ustanovil inženir in fizik Gerard Kitchen O'Neill (1927–1992). Dyson je član Ameriškega fizikalnega društva (APS), član Nacionalne akademije ZDA in član londonske Kraljeve družbe. Priznanja Nagrade Leta 1965 je prejel Dannie Heinemanovo nagrado za matematično fiziko Ameriškega fizikalnega društva. V letu 2000 je Dyson prejel Templetonovo nagrado. Leta 2003 je Dyson skupaj z Rubakovom prejel Pomerančukovo nagrado za teoretično fiziko Inštituta za teoretično in eksperimentalno fiziko Alihanova (ITEP) v Moskvi. Glej tudi Dysonova sfera Dysonova večna inteligenca Dysonovo drevo seznam fizikov seznam astrofizikov seznam ameriških fizikov seznam angleških fizikov seznam ameriških astrofizikov seznam angleških astrofizikov seznam angleških matematikov Sklici Akademsko drevo Freemana Johna Dysona na Physics Tree Stran o Freemanu Johnu Dysonu Univerze svetega Andreja Ameriški astrofiziki Ameriški fiziki Ameriški matematiki Ameriški univerzitetni učitelji Ameriški akademiki Predavatelji na Univerzi Cornell Predavatelji na Univerzi Princeton Naturalizirani državljani Združenih držav Amerike Člani Kraljeve družbe Člani Nacionalne akademije znanosti Združenih držav Amerike Člani Francoske akademije znanosti Člani Ameriškega fizikalnega društva Prejemniki Templetonove nagrade Prejemniki Wolfove nagrade za fiziko Prejemniki Matteuccijeve medalje Prejemniki Pomerančukove nagrade Prejemniki Hughesove medalje Prejemniki Heinemanove nagrade Prejemniki Nagrade Enrica Fermija


text: Tullio Regge [túlijo rédže], italijanski fizik, * 11. julij 1931, Torino, Italija, † 23. oktober 2014, Orbassano. Življenje in delo Regge je diplomiral leta 1952 iz fizike na Univerzi v Torinu. V letih od 1954 do 1956 je s pomočjo Fullbrightove štipendije doktoriral na Univerzi v Rochestru, New York, pod Marshakovim mentorstvom. Leta 1961 so ga izvolili za profesorja teoretične fizike na Univerzi v Torinu. Med letoma 1959 in 1960 je delal pri Heisenbergu na Inštitutu Maxa Plancka v Münchnu. Vrnil se je za nekaj časa v ZDA, najprej na Univerzo Princeton in nato leta 1965 na Inštitut za višji študij. Tu je predaval vse do leta 1979. Delal je na področju trkov pri visokih energijah, kjer je razvil zamisel kompleksne vrtilne količine in na področju polov trkalnih matrik vrtilne količine, ki so jih takrat uporabljali v fiziki visokih energij. Leta 1958 je razvil fenomenološko teorijo močnih interakcij pri visokih energijah. V začetku je bila razširjena, kasneje pa jo je nadomestila kvantna kromodinamika. Razvil je poseben formalizem tvorjenja simpleksnih aproksimacij prostor-časov, ki so rešitve Einsteinovih enačb polja, in se imenuje po njem Reggejev račun. Z Wheelerjem je raziskal motnjo Schwarzchildove metrike, ki označuje črne luknje, in nenazadnje je uvedel pojem nezvezne gravitacije. Izbrana dela Lettera ai giovani sulla scienza, Rizzoli, 2004 z Peruzzijem Giuliom: Spazio, tempo e universo. Passato, presente e futuro della teoria della relatività, UTET Libreria, 2003 L'universo senza fine. Breve storia del Tutto: passato e futuro del cosmo, Milano, Mondadori, 1999 Non abbiate paura. Racconti di fantascienza, La Stampa, 1999 Infinito, Mondadori, 1996 Gli eredi di Prometeo. L'energia nel futuro, La Stampa, 1993 Le meraviglie del reale, La Stampa, 1987 s Primom Levijem, Dialogo, Einaudi, 1987 Cronache Dell'Universo, Boringhieri, 1981 Priznanja Nagrade Leta 1964 je prejel Heinemanovo nagrado za matematično fiziko Ameriškega fizikalnega društva, leta 1996 skupaj z Veltmanom Diracovo medaljo za teoretično fiziko Mendarodnega središča za teoretično fiziko Abdusa Salama (ICTP) in leta 2001 skupaj z Lipatovom Pomerančukovo nagrado za teoretično fiziko. Leta 1989 so ga izvolili v Evropski parlament. Član je bil do leta 1994. Poimenovanja Po njem se imenuje asteroid glavnega pasu 3778 Regge, ki ga je 26. aprila 1984 odkril Ferreri na Observatoriju La Silla. Glej tudi Reggejev tir Sklici Zunanje povezave Akademsko drevo Tullia Reggeja na Physics Tree Italijanski fiziki Italijanski politiki v 20. stoletju Italijanski univerzitetni učitelji Diplomiranci Univerze v Torinu Doktorirali na Univerzi v Rochestru Evroposlanci iz Italije Predavatelji na Univerzi v Torinu Predavatelji na Univerzi Princeton Prejemniki Pomerančukove nagrade Prejemniki Heinemanove nagrade Italijanski politiki v 21. stoletju


text: Pomerančukova nagrada (, ) je mednarodna znanstvena nagrada za teoretično fiziko, ki jo od leta 1998 enkrat letno podeljuje Inštitut za teoretično in eksperimentalno fiziko Alihanova (ITEP) v Moskvi. Nagrada se imenuje po ruskem fiziku Izaku Jakovljeviču Pomerančuku, ki je skupaj z Landaujem ustanovil oddelek za teoretično fiziko inštituta. Po statutu nagrade ne morejo biti imenovani nobelovci. Nagrado je sicer od nobelovcev prejel Nambu. Imena prejemnikov objavijo 20. maja, na dan Pomerančukovega rojstva. Prejemniki Glej tudi Heinemanova nagrada Sklici Zunanje povezave Stran o nagradi na ITEP Nagrade v fiziki Nagrade, ustanovljene leta 1998


text: Aleksander Iljič Ahiezer [aleksánder íljič ahiézer] (), ruski fizik, * 31. oktober 1911, Čerikov, Ruski imperij (sedaj Belorusija), † 4. maj 2000, Harkov, Ukrajina. Aleksander je bil brat ruskega matematika Nauma Iljiča Ahiezra. Življenje in delo Leta 1934 je diplomiral na Politehniškem inštitutu v Kijevu. Istega leta je začel raziskovalno delovati pod Landaujevim mentorstvom na Fizikalno tehniškem inštitutu Ukrajinske akademije znanosti (УФТИ, HFTI) in leta 1935 na Državni univerzi v Harkovu. Doktoriral je leta 1936 na področju foton-fotonskega sipanja pri visokih energijah v kvantni elektrodinamiki, leta 1940 pa še na višji stopnji s teorijo absorpcije zvoka v kovinah in izolatorjih. Prva generacija Landaujevih študentov, Ahiezer, Lifšic, Pomerančuk in drugi je tvorila znamenito Landaujevo šolo teoretične fizike. Ahiezer je, zvest tej šoli, ogromno prispeval na področju kvantne elektrodinamike, teorijam trdnega stanja, plazme in jedra. Zaradi Stalinovih čistk je Landau leta 1937 šolo prestavil v Moskvo in tudi večina njegovih študentov je odšla, Ahiezer pa je ostal v Harkovu. Priznanja Nagrade Ahiezer je leta 1998 skupaj z Drellom kot prvi prejel Pomerančukovo nagrado za teoretično fiziko. Zunanje povezave Uspekhi Fizicheskikh Nauk, RAS, 43 (8) 859-860 (2000) (.pdf. format) Ruski fiziki Prejemniki Pomerančukove nagrade Nosilci reda simbola časti Nosilci reda rdeče delavske zastave Ruski Judje Judovski znanstveniki


text: 1999 (MCMXCIX) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na petek. Dogodki Januar – junij 1. januar – uveden je evro. 25. januar – v potresu z močjo 6,1 po Richterjevi lestvici, ki prizadene zahod Kolumbije, umre več kot 1000 ljudi. 7. februar – Abdulah bin Al-Hussein postane kralj Jordanije po smrti svojega očeta Huseina. 11. februar – Pluton se na svoji ekscentrični tirnici pomakne dlje od Sonca kot Neptun (bližje Soncu bo spet leta 2231). 1. marec – v veljavo stopi leta 1997 podpisana Ottawska pogodba, konvencija o prepovedi protipehotnih min. 12. marec – Madžarska, Poljska in Češka postanejo članice zveze NATO. 16. marec – John Reinhard odkrije tri mumije otrok, ki so kasneje znane kot otroci iz Llullaillaca. 24. marec - operacija Zavezniška sila: letala zveze NATO pričnejo z bombnimi napadi na Zvezno republiko Jugoslavijo zaradi vojne na Kosovu. na tovornjaku v predoru pod Mont Blancom izbruhne požar, v katerem umre 39 ljudi, predor je po dogodku zaprt tri leta. 27. marec – srbske sile sestrelijo ameriško stealth letalo Lockheed F-117. 20. april – pokol na srednji šoli Columbine: dva najstnika pričneta streljati po učiteljih in sošolcih ter ubijeta 13 ljudi, nato pa še sebe. 7. maj – s porazom vladnih sil se konča državljanska vojna v Gvineji Bissau, predsednik João Bernardo Vieira je strmoglavljen in odide v izgnanstvo. 21. maj – Škocjanske jame so vpisane med mokrišča mednarodnega pomena (Ramsarsko mokrišče). 27. maj – na Mednarodno sodišče za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije je vložena obtožnica proti Slobodanu Miloševiću za vojne zločine in zločine proti človeštvu med vojno v Bosni in Hercegovini. 28. maj – po 22 letih restavratorskega dela je ponovno na ogled postavljena da Vincijeva Zadnja večerja. 1. junij – z delovanjem prične Napster, revolucionarna nova storitev za deljenje datotek prek spleta. 9. junij – s podpisom sporazuma o prekinitvi vojaških aktivnosti se končata vojna na Kosovu in Natovo bombardiranje Srbije. 12. junij – enote KFOR pričnejo z mirovno misijo na Kosovu. Julij – december 11. julij – indijske sile ponovno vzpostavijo nadzor nad ozemlji v Kašmirju, ki so jih zasedle pakistanske paravojaške enote, konec dvomesečne Kargilske vojne. 20. julij – kitajske oblasti prepovejo gibanje Falun Gong. 23. julij – Mohamed VI. postane kralj Maroka po smrti svojega očeta Hasana II. 7. avgust – čečenski gverilci pod vodstvom Šamila Basajeva napadejo Dagestan in izzovejo kratkotrajno vojno. 11. avgust – popolni Sončev mrk je viden v Srednji Evropi, na Balkanu in v Južni Aziji. 17. avgust – potres z močjo 7,6 po momentni lestvici prizadene severozahod Turčije in zahteva več kot 17.000 žrtev. 30. avgust – volivci v Vzhodnem Timorju na referendumu podprejo osamosvojitev od Indonezije. 21. september – v t. i. potresu 921 z močjo 7,3 po Richterjevi lestvici, ki prizadene osrednji Tajvan, umre več kot 2400 ljudi. 12. oktober – generali pod vodstvom Perveza Mušarafa izvedejo državni udar in prevzamejo oblast v Pakistanu. število ljudi po oceni Organizacije združenih narodov doseže 6 milijard. 19. november – Ljudska republika Kitajska izstreli prvo plovilo vesoljskega programa Šenžou. 30. november – z združitvijo podjetij Exxon in Mobil nastane ExxonMobil, ena največjih korporacij na svetu. 3. december – NASA izgubi stik s plovilom Mars Polar Lander tik preden bi moralo vstopiti v Marsovo atmosfero. 20. december – Ljudska republika Kitajska prevzame suverenost nad Macaom po 422 letih portugalske oblasti. 31. december – Boris Jelcin nepričakovano odstopi s položaja predsednika Ruske federacije in ga prepusti vršilcu dolžnosti Vladimirju Putinu. Združene države Amerike prepustijo nadzor nad Panamskim prekopom Panami. Rojstva 21. februar – Anej Piletič, slovenski glasbenik 27. februar – Luka Dončić, slovenski košarkar 2. marec – Aljaž Osterc, slovenski smučarski skakalec 12. marec – Janja Garnbret, slovenska športna plezalka 22. marec – Mick Schumacher, nemški dirkač Formule 2 4. junij – Domen Prevc, slovenski smučarski skakalec 12. julij – Vid Vrhovnik, slovenski nordijski kombinatorec 5. avgust – Lovro Paparić, hrvaški vaterpolist 25. september – Lenart Žavbi, slovenski politik in politolog 10. december – Reiss Nelson, angleški nogometaš Smrti 5. februar – Vasilij Leontijev, rusko-ameriški ekonomist, nobelovec (* 1906) 7. februar – Husein, jordanski kralj (* 1935) 15. februar – Henry Way Kendall, ameriški fizik, nobelovec (* 1926) 19. februar – Georg Meier, nemški motociklistični in avtomobilistični dirkač (* 1910) 21. februar – Gertrude B. Elion, ameriška biokemičarka in farmakologinja, nobelovka (* 1918) 25. februar – Glenn T. Seaborg, ameriški kemik, nobelovec (* 1912) 3. marec – Gerhard Herzberg, nemški kemik, nobelovec (* 1904) 5. marec – Richard Kiley, ameriški igralec in pevec (* 1922) 6. marec – Branka Jurca, slovenska pisateljica (* 1914) 7. marec – Stanley Kubrick, ameriški filmski režiser (* 1928) 8. marec – Joe DiMaggio, ameriški bejzbolist (* 1914) 18. april – Gian-Carlo Rota, ameriški matematik, filozof (* 1932) 28. april – Arthur Leonard Schawlow, ameriški fizik, nobelovec (* 1921) 9. maj – Ivan Morton Niven, kanadsko-ameriški matematik (* 1915) 9. maj – Božidar Kantušer, slovenski skladatelj, (* 1921) 10. maj – Shel Silverstein, ameriški pisatelj (* 1932) 18. maj – Augustus Pablo, jamajški glasbenik (* 1954) 21. maj – Fulvio Tomizza, italijanski pisatelj (* 1935) 27. junij – Georgios Papadopoulos, grški častnik in politik (* 1919) 2. julij – Mario Puzo, ameriški pisatelj (* 1920) 23. julij – Hasan II., maroški kralj (* 1929) 27. julij – Aleksander Danilovič Aleksandrov, ruski matematik (* 1912) 28. julij – Trygve Haavelmo, norveški ekonomist, nobelovec (* 1911) 30. september – Dimitrij Sergejevič Lihačov, ruski jezikoslovec, filolog in pisatelj (* 1906) 10. oktober – Nakamura Hadžime, japonski budistični filozof, indolog in prevajalec (* 1911) 12. oktober – Wilt Chamberlain, ameriški košarkar (* 1936) 17. oktober – Nicholas Metropolis, grško-ameriški fizik, matematik in računalnikar (* 1915) 8. november – Leon Štukelj, slovenski telovadec, olimpionik (* 1898) 16. november – Daniel Nathans, ameriški mikrobiolog, nobelovec (* 1928) 10. december – Franjo Tuđman, hrvaški politik (* 1922) 13. december – Stane Dolanc, slovenski politik (* 1925) 24. december – João Figueiredo, brazilski častnik in politik (* 1928) Nobelove nagrade Fizika – Gerardus 't Hooft, Martinus Justinus Godefriedus Veltman Kemija – Ahmed H. Zewail Fiziologija ali medicina – Günter Blobel Književnost – Günter Grass Mir – Médecins Sans Frontières Ekonomija – Robert Mundell


text: 1998 (MCMXCVIII) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na četrtek. UNESCO je 1998 proglasila za Mednarodno leto oceana. Dogodki Januar – junij 11. januar – ameriška sonda Lunar Prospector se vtiri v Lunino orbito in prične z raziskavami površine. 4. februar – v potresu z močjo 6,1 po Richterjevi lestvici na severu Afganistana blizu meje s Tadžikistanom umre okrog 4000 ljudi, 10.000 je ranjenih. 7. – 22. februar – zimske olimpijske igre v Naganu, Japonska. 2. marec – Wolfgang Priklopil ugrabi Natascho Kampusch, v ujetništvu jo bo zadrževal do avgusta 2006. 31. marec – Slovenija prične s pogajanji za vstop v Evropsko unijo. 5. april – za promet je odprt most Akaši-Kaikjo med otokoma Honšu in Šikoku na Japonskem, najdaljši viseči most na svetu. 10. april – v Belfastu je podpisan sporazum med političnimi strankami na Severnem Irskem in med vladama Združenega kraljestva ter Irske glede statusa Severne Irske. 11. maj – v kovnici v francoskem kraju Pessac izdelajo prve evrokovance (kasneje pretopljeni zaradi spremembe specifikacij). 21. maj – po 32 letih na oblasti odstopi indonezijski diktator Suharto. 28. maj – Pakistan izvede več preskusnih jedrskih eksplozij v odziv na indijske nekaj tednov pred tem, kar izzove mednarodne ekonomske sankcije. 30. maj – v potresu z močjo 6,9 po Richterjevi lestvici na severu Afganistana umre okrog 4500 ljudi, 10.000 je ranjenih. 3. junij – hitri vlak InterCityExpress iztiri med Hannovrom in Hamburgom v Nemčiji, pri čemer umre 101 človek. 7. junij – nekdanji brigadni general Ansumane Mané poskuša strmoglaviti predsednika Gvineje Bissau Vieiro in sproži državljansko vojno. 25. junij – izid Microsoftovega operacijskega sistema Windows 98. Julij – december 12. julij – svetovno prvenstvo v nogometu se konča z zmago francoske reprezentance. 17. julij – Nikolaja II. Ruskega in njegovo družino pokopljejo v Sankt Peterburgu, 80 let po tistem ko so jih umorili boljševiki. podzemeljski potres blizu severne obale Papue Nove Gvineje sproži 15 m visok cunami, ki popolnoma uniči več vasi v 30-kilometrskem pasu obale. Umre več kot 2200 ljudi, 500 je pogrešanih. 25. julij – pričetek operativnega delovanja letalonosilke USS Harry S. Truman. 2. avgust – izbruhne druga kongovska vojna, najsmrtonosnejši vojaški spopad od druge svetovne vojne. 7. avgust – Skupina islamskega džihada izvede bombna napada na ameriški veleposlaništvi v Dar es Salaamu (Tanzanija) in Nairobiju (Kenija), v katerih umre 224 ljudi. z razglasom v Uradnem listu RS je ustanovljenih 46 novih občin v Sloveniji. 17. avgust – ameriški predsednik Bill Clinton javno prizna, da je imel nespodobno razmerje z Monico Lewinsky. 4. september – Larry Page in Sergey Brin ustanovita podjetje Google, Inc. 27. september – Gerhard Schröder postane kancler Nemčije. 16. oktober – britanske oblasti aretirajo nekdanjega čilenskega diktatorja Augusta Pinocheta. 17. oktober – za posledicami eksplozije naftovoda na jugu Nigerije umre več kot 1000 ljudi. 29. oktober – hurikan Mitch doseže obalo Srednje Amerike in povzroči obsežno opustošenje; v poplavah in plazovih zaradi hudih nalivov umre skoraj 11.000 ljudi, še enkrat toliko je pogrešanih. 1. november – ustanovljeno je Evropsko sodišče za človekove pravice. 9. november – Združeno kraljestvo formalno ukine še zadnje oblike smrtne kazni. 20. november – z vesoljskega izstrelišča v Bajkonurju izstrelijo Zarjo, prvi modul Mednarodne vesoljske postaje. 6. december – Hugo Chávez je izvoljen za predsednika Venezuele. Rojstva 18. junij – Patricia Janečková, slovaška operna pevka († 2023) 2. julij – Ema Klinec, slovenska smučarska skakalka Smrti 7. januar – Vladimir Prelog, hrvaško-švicarski kemik, nobelovec (* 1906) 9. januar – Keniči Fukui, japonski kemik, nobelovec (* 1918) 6. februar – Falco, avstrijski pevec (* 1957) 8. februar – Halldór Kiljan Laxness, islandski pisatelj, nobelovec (* 1902) 26. februar – Theodore Schultz, ameriški ekonomist, nobelovec (* 1902) 27. februar – George H. Hitchings, ameriški zdravnik, nobelovec (* 1905) 13. marec – Judge Dread, angleški glasbenik (* 1945) 16. marec – Derek Harold Richard Barton, angleški fizik in kemik, nobelovec (* 1918) 3. april – Mary Lucy Cartwright, angleška matematičarka (* 1900) 12. april – Charles Gald Sibley, ameriški ornitolog in molekularni biolog (* 1917) 14. april – Tone Svetina, slovenski pisatelj (* 1925) 15. april – Pol Pot, kamboški politik, revolucionar in diktator (* 1925) 19. april – Octavio Paz, mehiški pisatelj in diplomat, nobelovec (* 1914) 21. april – Jean-François Lyotard, francoski filozof in literarni teoretik (* 1924) 21. april – Janez Vipotnik, slovenski politik, novinar in pisatelj (* 1917) 7. maj – Allan McLeod Cormack, južnoafriško-ameriški fizik, nobelovec (* 1924) 14. maj – Francis Albert Sinatra, ameriški pevec in filmski igralec (* 1915), 13. junij – Birger Ruud, norveški smučarski skakalec in alpski smučar (* 1911) 14. julij – Richard McDonald, ameriški poslovnež (* 1909) 17. julij – Michael James Lighthill, angleški matematik (* 1924) 21. julij – Alan Bartlett Shepard mlajši, ameriški častnik, pilot in astronavt (* 1923) 28. julij – Zbigniew Herbert, poljski pisatelj (* 1924) 5. avgust – Otto Kretschmer, nemški častnik, kapitan in podmorniški as (* 1912) Todor Živkov, bolgarski politik in diktator (* 1911) 28. avgust – Paul Grice, angleški jezikoslovec in filozof (* 1913) 6. september – Akira Kurosava, japonski filmski režiser (* 1910) 21. september – Florence Griffith Joyner, ameriška atletinja (* 1959) 14. oktober – Frankie Yankovic, slovensko-ameriški glasbenik (* 1915) 25. november – Henry Nelson Goodman, ameriški filozof (* 1906) 7. december – Martin Rodbell, ameriški biokemik in molekularni biolog, nobelovec (* 1925) 20. december – Alan Lloyd Hodgkin, angleški fiziolog in biofizik, nobelovec (* 1914) 30. december – Joan Brossa, katalonski pesnik, dramatik in umetnik (* 1919) Nobelove nagrade Fizika – Robert B. Laughlin, Horst L. Störmer, Daniel Chee Tsui Kemija – Walter Kohn, John A. Pople Fiziologija ali medicina – Robert F. Furchgott, Louis J. Ignarro, Ferid Murad Književnost – José Saramago Mir – John Hume in David Trimble Ekonomija – Amartya Sen


text: 1997 (MCMXCVII) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na sredo. Dogodki Januar – junij 6. januar – predvajana je bila prva oddaja Odmevi na TV Slovenija. 19. januar – Izrael v skladu z dogovorom med Netanjahujem in Arafatom prepusti Palestincem večinski nadzor nad Hebronom, zadnjim mestom pod izraelsko upravo na Zahodnem bregu. 23. januar – Madeleine Albright zapriseže kot prva ženska na položaju državnega sekretarja Združenih držav Amerike. 23. februar – na vesoljski postaji Mir izbruhne požar zaradi okvare generatorja kisika, ki napolni prostore s strupenim dimom. 22. marec – komet Hale-Bopp se ob svojem mimoletu najbolj približa Zemlji. 21. april – prilagojena raketa Pegasus ponese v vesolje kremirane ostanke 24 ljudi, prvi pokop v vesolju. 27. april – Američan Andrew Cunanan začne morilski pohod, ki se konča z umorom italijanskega modnega oblikovalca Giannija Versaceja 15. julija. 29. april – v veljavo stopi leta 1993 podpisana Konvencija o kemičnem orožju, ki prepoveduje razvoj, izdelavo, uporabo in delanje zalog kemičnega orožja. 2. maj – britanski laburisti po 18 letih ponovno pridejo na oblast v Združenem kraljestvu, predsednik vlade postane Tony Blair. 10. maj – v potresu z močjo 7,3 po momentni lestvici, ki prizadene provinco Korasan na severu Irana, umre več kot 1500 ljudi. 11. maj – IBM-ov superračunalnik Deep Blue premaga šahovskega prvaka Garija Kasparova v ponovljenem dvoboju. 14. maj – pet velikih letalskih prevoznikov se združi v Star Alliance, največje tovrstno združenje na svetu. 16. maj – v revoluciji je strmoglavljen zairski diktator Mobutu Sese Seko. 19. junij – vojaški poveljnik Rdečih Kmerov Ta Mok aretira vodjo Pol Pota, ki se je javnosti skrival od leta 1980. 25. junij – brezpilotno plovilo Progress se zaleti v modul Spektr vesoljske postaje Mir in ga poškoduje. zaradi izbruha ognjenika Soufrière Hills oblasti evakuirajo in kasneje popolnoma zapustijo Plymouth, prestolnico otoka Montserrat. 30. junij – pri založbi Bloomsbury Publishing izide prvi del serije Harry Potter pisateljice J. K. Rowling. Julij – december 1. julij – Ljudska republika Kitajska prevzame suverenost nad Hong Kongom od Združenega kraljestva. 4. julij – Nasina sonda Pathfinder pristane na Marsu. 13. julij – posmrtne ostanke usmrčenega Cheja Guevare prepeljejo iz Bolivije na Kubo za pokop. 17. julij – po 117 letih poslovanja je ukinjena družba F. W. Woolworth Company. 1. avgust – združita se družbi Boeing in McDonnell Douglas. 31. avgust – v prometni nesreči malo po polnoči v Parizu umreta valižanska princesa Diana Spencer in njen spremljevalec Dodi Fayed. 6. september – pogreb princese Diane v Westminstrski opatiji v Londonu, televizijski prenos spremljata 2 milijardi ljudi. 7. september – prvi preskusni polet lovskega letala 5. generacije Lockheed Martin F-22 Raptor. 11. september – prebivalci Škotske na referendumu podprejo ponovno ustanovitev parlamenta, ki bo prvič po 290 letih zveze z Anglijo prevzel del pristojnosti. 18. september – prebivalci Walesa na referendumu podprejo večjo suverenost znotraj Združenega kraljestva in ustanovitev Državnega zbora za Wales. 15. oktober – britanski pilot Andy Green v vozilu ThrustSSC podre kopenski hitrostni rekord in postane prvi človek, ki je s kopenskim vozilom prebil zvočni zid. sonda Cassini-Huygens je izstreljena proti Saturnu. 19. november – Američanka Bobbi McCaughey v Des Moinesu rodi sedmerčke. 3. december – predstavniki 121 držav podpišejo t. i. Ottawsko pogodbo, konvencijo o prepovedi protipehotnih min; med podpisniki ni Kitajske, Rusije in ZDA. 10. december – Kazahstan preseli prestolnico iz Almatija v mesto Astana. 11. december – Okvirna konvencija Združenih narodov o podnebnih spremembah na srečanju v Kjotu sprejme Kjotski protokol. 19. december – v ameriških kinematografih pričnejo predvajati Cameronov film Titanik, ki postane finančno najuspešnejši film vseh časov. 29. december – oblasti v Hong Kongu ukažejo poboj vseh kokoši v državi da bi ustavili širjenje nevarnega seva virusa ptičje gripe. 30. december – v enem najbolj krvavih napadov islamistov med alžirsko državljansko vojno je ubitih več sto ljudi v štirih vaseh na severu Alžirije. Rojstva 18. februar – Tilka Paljk, slovensko-zambijska plavalka 15. oktober – Andreja Slokar, slovenska smučarka 10. april - Vlatko Čančar, slovenski košarkar Smrti 8. januar – Melvin Calvin, ameriški kemik, nobelovec (* 1911) 10. januar – Alexander Robertus Todd, škotski biokemik, nobelovec (* 1907) 12. januar – Charles Brenton Huggins, kanadsko-ameriški zdravnik, nobelovec (* 1901) 17. januar – Clyde William Tombaugh, ameriški astronom (* 1906) 19. februar – Deng Xiaoping, kitajski politik (* 1904) 4. marec – Robert Henry Dicke, ameriški fizik, astrofizik, kozmolog (* 1916) 7. marec – Edward Mills Purcell, ameriški fizik, nobelovec (* 1912) 9. marec – Notorious B.I.G., ameriški raper (* 1972) 16. marec – Berta Bojetu, slovenska pisateljica in igralka (* 1946) 25. marec – Luong Kim Dinh, vietnamski katoliški misijonar, učenjak in zgodovinar filozofije (* 1914) 5. april – Allen Ginsberg, ameriški pesnik (* 1926) 11. april – Rajko Kojić, srbski glasbenik in kitarist (* 1956) 12. april – George Wald, ameriški biokemik, nobelovec (* 1906) 17. april – Chaim Herzog, izraelski politik (* 1918) 2. maj – John Carew Eccles, avstralski nevrofiziolog, nobelovec (* 1903) 5. maj – Lojze Rozman, slovenski gledališki, filmski, TV igralec (* 1930) 22. maj – Alfred Hershey, ameriški mikrobiolog in genetik, nobelovec (* 1908) 29. maj – Jeff Buckley, ameriški pevec (* 1966) 25. junij – Jacques-Yves Cousteau, francoski raziskovalec, oceanograf, izumitelj in režiser (* 1910) 26. junij – Israel Kamakawiwoʻole, havajski glasbenik (* 1956) 2. julij – James Stewart, ameriški igralec (* 1908) 15. julij – Gianni Versace, italijanski modni oblikovalec (* 1946) 28. julij – Eugene Merle Shoemaker, ameriški astronom in geolog (* 1928) 30. julij – Bao Dai, vietnamski cesar (* 1913) 4. avgust – Jeanne Calment, francoska superstoletnica (* 1875) 23. avgust – John Kendrew, angleški biokemik in kristalograf, nobelovec (* 1917) 31. avgust – Diana Spencer, britanska princesa (* 1961) 2. september – Viktor Frankl, avstrijski nevrolog in psihiater (* 1905) 5. september – Agnes Gonxhe Bojaxhiu – mati Tereza, albansko-indijska redovnica, nobelovka (* 1910) 7. september – Mobutu Sese Seko, kongovski diktator (* 1930) 16. september – Narcis Mršić, slovenski biolog (* 1951) 29. september – Roy Lichtenstein, ameriški slikar (* 1923) 29. oktober – Anton LaVey, ameriški okultist, pisatelj, glasbenik in igralec (* 1930) 5. november – Isaiah Berlin, latvijsko-britanski filozof (* 1909) 9. november – Carl Gustav Hempel, nemški filozof in logik (* 1905) 18. december – Chris Farley, ameriški filmski igralec, komik (* 1964) 24. december – Toširo Mifune, japonski filmski igralec (* 1920) Nobelove nagrade Fizika – Steven Chu, Claude Cohen-Tannoudji, William D. Phillips Kemija – Paul D. Boyer, John E. Walker, Jens C. Skou Fiziologija ali medicina – Stanley B. Prusiner Književnost – Dario Fo Mir – Mednarodna kampanja za prepoved kopenskih min in Jody Williams Ekonomija – Robert C. Merton, Myron Scholes


text: 1996 (MCMXCVI) je bilo prestopno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na ponedeljek. Organizacija združenih narodov je 1996 razglasila za Mednarodno leto za odpravo revščine. Dogodki Januar – junij 8. januar - tovorno letalo družbe Air Africa strmoglavi na tržnico v zairski prestolnici Kinšasa, pri čemer umre okrog 300 ljudi. 29. januar - podtaknjen požar popolnoma uniči beneško operno hišo La Fenice. 31. januar - v terorističnem napadu Tamilskih tigrov na poslopje centralne banke v Colombu na Šrilanki umre 91 ljudi, več kot 1000 je ranjenih. 8. februar - z eksplozijo bombe v londonskem okrožju Canary Wharf se konča prekinitev vojaških aktivnosti, ki jo je leta 1994 razglasila Začasna Irska republikanska armada. 9. februar - raziskovalci v centru za raziskave težkih ionov v nemškem Darmstadtu prvič sintetizirajo kemični element kopernicij. 10. februar - IBM-ov superračunalnik Deep Blue zmaga v prvi partiji dvoboja proti šahovskemu prvaku Gariju Kasparovu (dvoboj kasneje osvoji Kasparov). 27. februar - podjetje Nintendo izda prvo videoigro Pokémon, katere koncept v naslednjih letih spremeni v uspešno medijsko franšizo. 29. februar - vlada Bosne in Hercegovine uradno razglasi, da je obleganje Sarajeva končano. 3. marec - José María Aznar postane ministrski predsednik Španije. 20. marec - britanska vlada oznani, da se goveja spongiformna encefalopatija (BSE oz. »bolezen norih krav«) verjetno prenaša tudi na ljudi, zaradi česar Evropska unija sprejme prepoved izvoza britanske govedine. 3. april FBI po skoraj 20 letih iskanja aretira Teda Kaczynskega, zloglasnega Unabomberja, ki je v protest proti uničevanju okolja v teh letih poslal 16 pisemskih bomb na različne naslove. med približevanjem dubrovniškemu letališču strmoglavi potniško letalo ameriškega vojnega letalstva z ameriškim ministrom za trgovino in še 34 potniki ter člani posadke na krovu. 11. april - Izrael prične z operacijo Sadovi jeze, povračilno akcijo za napade pripadnikov Hezbolaha, v sklopu katere izvede močno obstreljevanje ciljev v Libanonu. 18. april - operacija Sadovi jeze: med obstreljevanjem vasi Kana v Libanonu umre 106 civilistov ko izraelski izstrelki zadenejo oporišče Združenih narodov. 21. april - levosredinska koalicija Oljka pod vodstvom Romana Prodija osvoji večino na parlamentarnih volitvah v Italiji. 23. maj - Šved Göran Kropp opravi solo vzpon na Mount Everest brez dodatnega kisika, po tistem ko je prikolesaril do gore iz Švedske. 27. maj - prva čečenska vojna: ruski predsednik Boris Jelcin se prvič sestane s čečenskimi uporniki in se z njimi dogovori za premirje, a vojaške aktivnosti obeh strani se ne ustavijo. 6. junij - prva preskusna izstrelitev evropske nosilne rakete Ariane 5 v Francoski Gvajani spodleti, ko raketa 40 sekund po vzletu eksplodira. 8. – 30. junij - Evropsko prvenstvo v nogometu se konča z zmago nemške reprezentance. Julij – december 5. julij - v Roslinovem inštitutu na Škotskem se skoti ovca Dolly, prvi sesalec kloniran iz odrasle celice. 19. julij - predsednik Republike srbske Radovan Karadžić odstopi z javnih funkcij zaradi obtožnice za vojne zločine med vojno v Bosni in Hercegovini. v ameriškem mestu Atlanta se začnejo 26. poletne olimpijske igre. 6. avgust - NASA oznani, da so na meteoritu ALH 84001 z Marsa našli mikroskopske sledove živih bitij. 10. september - Organizacija združenih narodov sprejme dogovor o splošni prepovedi jedrskih preskusov (do leta 2012 še ni v veljavi, saj ga niso podpisale ali ratificirale vse takratne jedrske sile kot je pogoj). 13. september - Alija Izetbegović postane prvi povojni predsednik Bosne in Hercegovine. 25. september - na Irskem je zaprt zadnji »magdalenski dom«. 27. september - Talibani prevzamejo oblast v Afganistanu. 3. november - druge državnozborske volitve v samostojni Sloveniji, največ poslanskih mandatov osvoji Liberalna demokracija Slovenije. 5. november - pakistanski predsednik Faruk Legari odstavi vlado Benazir Buto zaradi številnih obtožb o korupciji. 7. november - med divjanjem ciklona, ki prizadene indijsko zvezno državo Andra Pradeš, umre preko 2000 ljudi, uničen je tudi skoraj ves pridelek. NASA izstreli sondo Mars Global Surveyor. 7. december - raketoplan Columbia zaključi najdaljšo odpravo ameriškega programa raketoplanov, sedemnajstdnevno STS-80. 29. december - predstavniki vlade in protivladnih upornikov v Gvatemali podpišejo sporazum, s katerim končajo 36 let trajajočo državljansko vojno. Rojstva 8. oktober - Sara Takanaši, japonska smučarska skakalka Smrti 8. januar - François Mitterrand, francoski politik (* 1916) 28. januar - Josip Aleksandrovič Brodski, rusko-ameriški pisatelj, nobelovec (* 1940) 5. februar - Roberto Raviola - Magnus, italijanski stripar (* 1939) 13. marec - Krzysztof Kieślowski, poljski režiser in scenarist (* 1941) 17. marec - René Clément, francoski režiser in scenarist (* 1913) 18. marec - Odiseas Elitis, grški pesnik, nobelovec (* 1911) 28. marec - André Lefevere, belgijski teoretik prevodoslovja, jezikoslovec in prevajalec (* 1945) 6. april - Greer Garson, britanska igralka (* 1904) 11. maj - Nnamdi Azikiwe, nigerijski politik (* 1904) 31. maj - Timothy Leary, ameriški psiholog in pisatelj (* 1920) 6. junij - George Davis Snell, ameriški genetik, nobelovec (* 1903) 15. junij - Ella Fitzgerald, ameriška jazzovska pevka (* 1917) 17. junij - Thomas Samuel Kuhn, ameriški filozof (* 1922) 17. julij - Bratko Kreft, slovenski dramatik, pripovednik, literarni in gledališki zgodovinar ter režiser (* 1905) 30. julij - Claudette Colbert, ameriška igralka (* 1903) 1. avgust - Tadeus Reichstein, poljsko-švicarski kemik, nobelovec (* 1897) 12. avgust - Viktor Amazaspovič Ambarcumjan, armenski astronom in astrofizik (* 1908) 12. september - Franc Sušnik, slovenski botanik (* 1930) 13. september - Tupac Amaru Shakur, ameriški raper (* 1971) 20. september - Paul Erdős, madžarski matematik (* 1912) 29. september - Anton Trstenjak, slovenski psiholog, filozof in teolog (* 1906) 30. september - Moneta Sleet, ameriški novinar in fotograf (* 1926) 3. oktober - Marjan Stare, slovenski besedilopisec, pesnik, novinar in igralec (* 1932) 11. oktober - Lars Valerian Ahlfors, finski matematik (* 1907) 31. oktober - Marcel Carné, francoski filmski režiser (* 1906) 24. november - Edison Denisov, ruski skladatelj (* 1929) 19. december - Marcello Mastroianni, italijanski igralec (* 1924) 20. december - Carl Sagan, ameriški astronom in eksobiolog (* 1934) Nobelove nagrade Fizika - David Morris Lee, Douglas Dean Osheroff, Robert Coleman Richardson Kemija - Robert Curl, Sir Harold Kroto, Richard Smalley Fiziologija ali medicina - Peter C. Doherty, Rolf M. Zinkernagel Književnost - Wisława Szymborska Mir - Carlos Felipe Ximenes Belo in José Ramos Horta Ekonomija - James Mirrlees, William Vickrey


text: 1995 (MCMXCV) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na nedeljo. Dogodki Januar – april 1. januar – Avstrija, Finska in Švedska postanejo članice Evropske unije. ustanovljena je Svetovna trgovinska organizacija, ki nadomesti Splošni sporazum o carinah in trgovini. na naftni ploščadi Draupner v Severnem morju prvič zanesljivo zabeležijo morilski val. 7. januar – filipinski policisti med preiskavo kemičnega požara v stanovanjskem naselju v Manili po naključju odkrijejo načrte za operacijo Bojinka, množičen terorističen napad v pripravi. 17. januar – močan potres v bližini mesta Kobe prizadene jug prefekture Hjogo na Japonskem in zahteva 6.434 žrtev. 25. januar – sondažna raketa, izstreljena z otoka Andøya na severu Norveške, povzroči mednarodni incident, ko jo v ruskem radarskem centru interpretirajo kot možen ameriški balistični izstrelek. 26. januar – 28. februar – Ekvador in Peru se zapleteta v oborožen spopad zaradi ozemeljskih sporov v porečju reke Cenepa na meji med državama. 15. februar – FBI aretira hekerja Kevina Mitnicka, obtoženega, da je vdrl v več najbolj varovanih računalniških sistemov v ZDA. 21. februar – Steve Fossett uspešno zaključi prvo prečkanje Tihega oceana z balonom. 26. februar – zaradi propadlih borznih špekulacij enega od posrednikov propade najstarejša britanska investicijska banka Barings Bank. 27. februar – odprto je Mednarodno letališče Denver, največje letališče v Združenih državah Amerike. 3. marec – Organizacija združenih narodov zaključi neuspešno mirovno operacijo v Somaliji. 16. marec – Misisipi kot zadnja ameriška zvezna država ratificira 13. amandma ameriške ustave, s katerim je bilo ukinjeno suženjstvo. 20. marec – člani sekte Aum Šinrikjo izvedejo teroristični napad s sarinom na postaji podzemne železnice v Tokiu, v katerem umre 13 ljudi, več kot 5500 je ranjenih. 22. marec – kozmonavt Valerij Poljakov zaključi 438-dnevno bivanje na krovu vesoljske postaje Mir in postavi rekord v trajanju bivanja v vesolju. 24. marec – prvič po 26 letih nemirov na Severnem Irskem po ulicah Belfasta ne patruljira noben britanski vojak. 26. marec – nekatere države Evropske unije pričnejo izvajati Schengenski sporazum. 19. april – Timothy McVeigh s pajdašem izvede bombni napad na poslopje zvezne vlade v Oklahoma Cityju, v katerem umre 168 ljudi, več sto je ranjenih. Maj – avgust 1. maj – Jacques Chirac je izvoljen za predsednika Francije. vojna na Hrvaškem: hrvaške sile pričnejo z operacijo Blisk za osvoboditev Slavonije. 11. maj – države podpisnice sprejmejo časovno neomejeno in brezpogojno podaljšanje pogodbe o neširjenju jedrskega orožja. 16. maj – japonska policija obkoli sedež sekte Aum Šinrikjo pod goro Fuji in aretira njenega voditelja Šoka Asaharo. 28. maj – v močnem potresu, ki prizadene naselje Neftegorsk na ruskem otoku Sahalin, umre najmanj 2000 ljudi. 29. junij – raketoplan Atlantis se kot prvi ameriški raketoplan spoji z rusko vesoljsko postajo Mir (odprava STS-71). 11. julij – srbski vojaki vkorakajo v Srebrenico po odhodu nizozemskih pripadnikov mirovnih sil, dan kasneje se prične množični pokol muslimanskih ujetnikov. 16. julij – na Haaškem sodišču je vložena obtožnica proti Radovanu Karadžiću in Ratku Mladiću za vojne zločine v Bosni in Hercegovini. 4. – 7. avgust – vojna na Hrvaškem: hrvaške sile ob pomoči bošnjaških v operaciji Nevihta ponovno zasedejo ozemlje samooklicane Srbske republike Krajine pod nadzorom srbske vojske. 24. avgust – izide Microsoftov operacijski sistem Windows 95. 29. avgust – predsednik Gruzije Eduard Ševardnadze uide poskusu atentata v Tbilisiju. 30. avgust – vojna v Bosni in Hercegovini: letala zveze NATO pričnejo z bombardiranjem srbskih topniških položajev v Bosni in Hercegovini. September – december 5. september – Francija izvede prvega v novi seriji preskusov jedrskega orožja na polinezijskem atolu Mururoa, kar sproži negodovanje svetovne javnosti. 26. september – v Italiji se prične sojenje nekdanjemu premierju Giuliju Andreottiju, obtoženemu sodelovanja z mafijo. 6. oktober – švicarska astronoma objavita odkritje 51 Pegasi b, prvega znanega zunajosončnega planeta, ki kroži okrog Soncu podobne zvezde. 14. oktober – Grčija prekine embargo proti Makedoniji ko se slednja obveže, da bo spremenila sporno državno zastavo in objavi, da nima zahtev po grškem ozemlju. 17. oktober – Francozinja Jeanne Calment doseže starost 120 let in 238 dni ter postane najdlje živeča oseba v zgodovini, katere starost je zanesljivo potrjena. 28. oktober – na podzemni železnici v Bakuju izbruhne požar, v katerem umre 289 ljudi, še enkrat toliko je ranjenih; najhujša nesreča na podzemeljski železnici vseh časov. 5. november – radikalno desničarski ortodoksni Jud Jigal Amir izvede atentat na izraelskega premierja Jicaka Rabina na mirovnem shodu v Tel Avivu. 7. november – umiri se tajfun Angela, eden najmočnejših tajfunov v zgodovini, po tistem ko je opustošil dele Filipinov in Tajvana ter zahteval skoraj 900 žrtev. 22. november – pri Walt Disney Pictures izide Svet igrač, prvi v celoti računalniško izdelan animirani film. 30. november – uradno se konča operacija Puščavski vihar. NASA izgubi stik z vesoljsko sondo Pioneer 11, takrat najbolj oddaljenim predmetom človeške izdelave. 8. december – Nasina sonda Galileo se vtiri v orbito okoli Jupitra. 14. december – s podpisom Daytonskega sporazuma se konča vojna v Bosni in Hercegovini. Neznan datum v jami Divje babe odkrijejo najstarejšo znano piščal, ki jo je izdelal neandertalec. Svetovna populacija Rojstva 7. marec – Urša Bogataj, slovenska smučarska skakalka 13. september – Matej Zemljič, slovenski gledališki in filmski igralec 3. oktober – Milo Meskens, belgijski glasbenik in besedilopisec Smrti 1. januar – Fred West, angleški morilec (* 1941) Eugene Paul Wigner, madžarsko-ameriški fizik in matematik, nobelovec (* 1902) 2. januar – Siad Barre, somalijski diktator (* 1919) 18. januar – Adolf Butenandt, nemški biokemik, nobelovec (* 1903) 2. februar – Fred Perry, angleški tenisač (* 1909) 8. februar – Józef Maria Bocheński, poljski logik in filozof (* 1902) 14. marec – William Alfred Fowler, ameriški fizik, nobelovec (* 1911) 31. marec – Selena, ameriška pevka (* 1971) 2. april – Hannes Olof Gösta Alfvén, švedski elektroinženir in astrofizik, nobelovec (* 1908) 12. april – Axel Ljungdahl, švedski vojaški pilot in general (* 1897) 20. april – Milovan Đilas, črnogorski pisatelj in politik (* 1911) 12. maj – Bogo Grafenauer, slovenski zgodovinar (* 1916) 14. maj – Christian B. Anfinsen, ameriški biokemik, nobelovec (* 1916) 18. maj – Aleksander Godunov, rusko-ameriški baletnik (* 1949) Peter van de Kamp, nizozemsko ameriški astronom (* 1901) 24. maj – Harold Wilson, britanski politik (* 1916) 8. junij – Juan Carlos Onganía, argentinski general in politik (* 1914) 14. junij – Roger Zelazny, ameriški pisatelj (* 1937) 25. junij – Ernest Thomas Sinton Walton, irski fizik, nobelovec (* 1903) 29. junij – Lana Turner, ameriška igralka (* 1921) 17. julij – Juan Manuel Fangio, argentinski dirkač Formule 1 (* 1911) 11. avgust – Alonzo Church, ameriški matematik in logik (* 1903) 21. avgust – Subrahmanyan Chandrasekhar, ameriško-indijski fizik in matematik, nobelovec (* 1910) 19. september – Rudolf Ernst Peierls, nemško-britanski fizik (* 1907) 23. september – Albrecht Otto Johannes Unsöld, nemški astronom (* 1905) 7. oktober – Gérard Henri de Vaucouleurs, francosko-ameriški astronom (* 1918) 25. oktober – Bobby Riggs, ameriški tenisač (* 1918) 3. november – Bojan Adamič, slovenski skladatelj, dirigent in aranžer (* 1912) 4. november – Gilles Deleuze, francoski filozof (* 1925) Jicak Rabin, izraelski general in politik (* 1922) 13. december – Anatolij Djatlov, ukrajinski jedrski inženir (* 1931) 22. december – James Meade, angleški ekonomist, nobelovec (* 1907) 25. december – Emmanuel Levinas, francoski filozof in talmudist (* 1906) 30. december – Heiner Müller, nemški dramatik (* 1929) Nobelove nagrade Fizika – Martin L. Perl, Frederick Reines Kemija – Paul J. Crutzen, Mario J. Molina, F. Sherwood Rowland Fiziologija ali medicina – Edward B. Lewis, Christiane Nüsslein-Volhard, Eric F. Wieschaus Književnost – Seamus Heaney Ekonomija – Robert Lucas mlajši


text: 1994 (MCMXCIV) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na soboto. Organizacija združenih narodov je 1994 proglasila za Mednarodno leto družine ter Mednarodno leto športa in olimpijskih idealov. Dogodki 1. januar – v veljavo stopi severnoameriški prostotrgovinski sporazum (NAFTA), s katerim je ustvarjena največja brezcarinska cona na svetu (glede na BDP). Zapatistična nacionalna osvobodilna vojska razglasi vojno z Mehiko v odziv na sporazum NAFTA, ki ukinja zgodovinske pravice mehiških staroselcev. 6. januar – napadalec povezan s tekmico Tonyo Harding razbije koleno ameriški umetnostni drsalki Nancy Kerrigan. 11. januar – zveza NATO zažene program Partnerstvo za mir za krepitev zaupanja med državami članicami in republikami nekdanje Sovjetske zveze. 14. januar – ameriški predsednik Bill Clinton in ruski predsednik Boris Jelcin v kremlju podpišeta dogovor o prenehanju merjenja s programiranimi balističnimi raketami na cilje v drugih državah. 6. februar – srbska granata ubije 68 civilistov na Markalah v Sarajevu. 12. – 27. februar – v Lillehammerju na Norveškem potekajo 17. zimske olimpijske igre; pričetek prakse da so zimske in poletne igre zamaknjene za dve leti. 28. februar – vojna v Bosni in Hercegovini: letala zveze NATO sestrelijo štiri srbska letala J-21 Jastreb, ki so kršila zaporo zračnega prostora nad BiH; prva vojaška akcija v zgodovini zveze. 3. marec – mirovne sile Združenih narodov zapustijo Somalijo. 14. marec – podjetje Apple Inc. prične s prodajo računalnikov Macintosh z novimi procesorji PowerPC. 18. marec – s podpisom Washingtonskega sporazuma je ustanovljena Federacija Bosne in Hercegovine. 27. marec – desnosredinska koalicija medijskega mogotca Silvia Berlusconija zmaga na splošnih volitvah v Italiji. krstni polet prototipa evropskega reaktivnega lovca Eurofighter Typhoon. 7. april – Hutujci v Ruandi pričnejo izvajati genocid nad Tutsiji, v katerem do srede julija umre več kot pol milijona ljudi. 27. april – prve prave večetnične splošne volitve v Južni Afriki dokončno zaključijo obdobje apartheida v državi; na njih zmaga Afriški narodni kongres pod vodstvom Nelsona Mandele. 1. maj – na dirki za veliko nagrado San Marina se smrtno ponesreči brazilski dirkač in trikratni svetovni prvak Ayrton Senna. 6. maj – na slovesnosti v Calaisu je uradno odprt predor pod Rokavskim prelivom. 10. maj – Nelson Mandela zapriseže kot prvi temnopolti predsednik Južne Afrike. 27. – 28. junij – člani sekte Aum Šinrikjo izvedejo prvi napad s sarinom v mestu Macumoto na Japonskem. 15. – 21. julij – 21 velikih kosov kometa Shoemaker-Levy 9 pade na Jupiter. 17. julij – svetovno prvenstvo v nogometu se konča z zmago brazilske reprezentance. 25. julij – Izrael in Jordanija podpišeta sporazum, s katerim uredita ozemeljske spore in končata vojno stanje, ki je uradno trajalo od leta 1948. 31. avgust – Začasna Irska republikanska armada razglasi trajno prekinitev vojaških aktivnosti (v veljavi do leta 1996). 10. september – David Noble odkrije živi fosil – drevo Wollemia nobilis v parku Wollemi, le 150 km od Sydneya. Kasneje s primerjavo listov drevesa s podobnimi fosili ocenijo starost vrste na približno 150 milijonov let. 19. september – ameriške sile pričnejo z vojaško operacijo na Haitiju da bi vrnile na oblast strmoglavljenega predsednika Jeana-Bertranda Aristideja. 27. september – Slovenija postane partnerica Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT), predhodnika Svetovne trgovinske organizacije. 28. september – v Baltskem morju se potopi trajekt MS Estonia, pri čemer umre 852 potnikov in članov posadke. 1. oktober – Palau postane neodvisna država. 5. oktober – UNESCO prvič obeležuje svetovni dan učiteljev. 12. oktober – NASA izgubi radijsko povezavo s sondo Magellan med spustom v Venerino atmosfero, s čimer se konča štiriletna misija kartiranja planeta. 13. november – Michael Schumacher v kontroverznih okoliščinah na dirki za veliko nagrado Avstralije osvoji svoj prvi naslov prvaka v Formuli 1. 28. november – norveški volivci na referendumu zavrnejo pridružitev Evropski uniji. 11. december – ruske sile pričnejo prodirati proti čečenski prestolnici Grozni; začetek prve čečenske vojne. 15. december – izide prva različica spletnega brskalnika Netscape Navigator. Rojstva 23. februar – Dakota Fanning, ameriška igralka 1. marec – Justin Bieber, kanadski pevec 28. junij – Husein bin Abdulah, jordanski prestolonaslednik 30. junij – Leon Firšt, slovenski skladatelj in pianist 6. julij – Milly in Becky Rosso, ameriški filmski igralki 27. september – Luka Horjak, slovenski jezikoslovec 8. november – Špela Rogelj, slovenska smučarska skakalka Smrti 25. januar – Stephen Cole Kleene, ameriški matematik, častnik in logik (* 1909) 27. januar – Boris Aleksandrovič Voroncov-Veljaminov, ruski astronom in astrofizik (* 1904) 30. januar – Pierre Boulle, francoski pisatelj (* 1912) 9. februar – Howard Martin Temin, ameriški genetik, nobelovec (* 1934) 11. februar – Paul Karl Feyerabend, avstrijsko-ameriški filozof (* 1924) 6. marec – Melina Merkouri, grška igralka in političarka (* 1920) 9. marec – Charles Bukowski, ameriški pisatelj in pesnik (* 1920) 28. marec – Eugène Ionesco, romunsko-francoski dramatik (* 1909) 1. april – Robert Doisneau, francoski fotograf (* 1912) 5. april – Kurt Cobain, ameriški glasbenik (* 1967) 17. april – Roger Wolcott Sperry, ameriški nevrofiziolog, nobelovec (* 1913) 22. april – Richard Nixon, ameriški politik (* 1913) 1. maj – Ayrton Senna da Silva, brazilski dirkač Formule 1 (* 1960) 19. maj – Jacqueline Kennedy Onassis, prva dama ZDA (* 1929) 29. maj – Erich Honecker, nemški politik (* 1912) 9. junij – Jan Tinbergen, nizozemski ekonomist, nobelovec (* 1903) 14. junij: Henry Mancini, ameriški skladatelj (* 1924) Ivan Štalec, slovenski matematik (* 1910) 21. junij – William Wilson Morgan, ameriški astronom (* 1906) 8. julij – Kim Il-sung, severnokorejski politik (* 1912) 11. julij – Gary Kildall, ameriški računalnikar (* 1942) 14. julij – Ferdo Godina, slovenski pisatelj in partizan (* 1912) 16. julij – Julian Seymour Schwinger, ameriški fizik in matematik, nobelovec (* 1918) 29. julij – Dorothy Crowfoot Hodgkin, angleška kemičarka, nobelovka (* 1910) 6. avgust – Domenico Modugno, italijanski pevec in politik (* 1928) 14. avgust – Elias Canetti, bolgarski pisatelj, nobelovec (* 1905) 18. avgust – Richard Laurence Millington Synge, britanski biokemik, nobelovec (* 1914) 19. avgust: Linus Carl Pauling, ameriški kemik, nobelovec (* 1901) Ladislav Fuks, češki pisatelj (* 1923) 17. september – Karl Popper, avstrijsko-britanski filozof (* 1902) 30. september – André Michel Lwoff, francoski mikrobiolog, nobelovec (* 1902) 7. oktober – Niels Kaj Jerne, danski imunolog, nobelovec (* 1911) 20. oktober: Burt Lancaster, ameriški igralec (* 1913) Sergej Bondarčuk, ruski igralec, scenarist in režiser (* 1920) 8. december – Antonio Carlos Jobim, brazilski glasbenik in skladatelj (* 1929) Nobelove nagrade Fizika – Bertram N. Brockhouse, Clifford Glenwood Shull Kemija – George Andrew Olah Fiziologija ali medicina – Alfred G. Gilman, Martin Rodbell Književnost – Kenzaburo Oe Mir – Jaser Arafat, Šimon Peres, Jicak Rabin Ekonomija – Reinhard Selten, John Forbes Nash, John Harsanyi


text: 1993 (MCMXCIII) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na petek. Dogodki Januar – junij 1. januar – z razdelitvijo Češkoslovaške postaneta Češka in Slovaška samostojni neodvisni državi. 3. januar – ameriški predsednik George H. W. Bush in ruski predsednik Boris Jelcin podpišeta drugi dogovor o omejevanju strateške oborožitve (START II). 13. januar – podpisana je Konvencija o kemičnem orožju, ki prepoveduje razvoj, izdelavo, uporabo in delanje zalog kemičnega orožja. 20. januar – Bill Clinton nasledi Georgea H. W. Busha na mestu predsednika Združenih držav Amerike. 3. februar – Sečoveljske soline so kot prvo slovensko območje vpisane med mokrišča mednarodnega pomena po Ramsarski konvenciji. 5. februar – Belgija spremeni državno ureditev iz unitarne monarhije v federalno. 19. februar – ustanovljena Slovenska škofovska konferenca. 26. februar – v bombnem napadu na newyorški World Trade Center umre šest ljudi, več kot tisoč je ranjenih. 12. marec – kriminalna združba izvede koordiniran bombni napad na več zgradb v indijskem Mumbaju, v katerem umre 257 ljudi, več sto je ranjenih. 22. marec – podjetje Intel prične dobavljati procesorje Pentium. 27. marec – Jiang Zemin postane predsednik Ljudske republike Kitajske. 8. april – Makedonija postane članica Organizacije združenih narodov pod imenom »Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija«. 12. april – vojna v Bosni in Hercegovini: letala zveze NATO pričnejo z operacijo Deny Flight da bi uveljavila prepoved vojaških poletov nad Bosno in Hercegovino. 16. april – vojna v Bosni in Hercegovini: srebreniška enklava je razglašena za »varno območje« pod nadzorom sil OZN. 30. april – obsesiven ljubitelj Steffi Graf z nožem zabode Moniko Seleš na teniškem turnirju v Hamburgu. 1. maj – samomorilski napadalec iz vrst Tamilskih tigrov ubije predsednika Šri Lanke Ranasingeja Premadaso. 9. maj – Juan Carlos Wasmosy postane prvi demokratično izvoljeni predsednik Paragvaja po 39 letih. 12. maj – Slovenija sprejeta v Svet Evrope, skupaj z Estonijo, Litvo, Češko, Slovaško in Romunijo. 24. maj – Eritreja postane neodvisna država. 25. maj – z resolucijo Varnostnega sveta OZN je ustanovljeno Mednarodno sodišče za vojne zločine na območju nekdanje Jugoslavije. 1. junij – s prvimi večstrankarskimi parlamentarnimi volitvami v Burundiju se konča obdobje vojaške vladavine Tutsijev v državi. 27. junij – ameriški predsednik Bill Clinton ukaže zračne napade na Bagdad kot povračilo zaradi razkritja iraškega načrta atentata na njegovega predhodnika Busha. Julij – december 19. julij – ameriški predsednik Bill Clinton razglasi doktrino »ne vprašaj, ne povej« glede homoseksualcev v ameriški vojski. 21. julij – Mariborska orožarska afera: predstavniki ministrstva za obrambo RS odkrijejo 130 ton pehotnega orožja v zabojnikih na mariborskem letališču z deklaracijo da vsebujejo humanitarno pomoč. 22. julij – eden od vrhuncev obleganja Sarajeva, na mesto je izstreljenih rekordnih 3.777 granat v enem dnevu. 9. avgust – Albert II. postane kralj Belgijcev po smrti svojega brata Baudouina I. 31. avgust – zadnji ruski vojak zapusti Litvo. 13. september – izraelsko-palestinski konflikt: voditelj PLO Jaser Arafat, izraelski premier Jicak Rabin in ameriški predsednik Bill Clinton v Washingtonu podpišejo prvi sporazum med sprtima stranema. 17. september – zadnji ruski vojak zapusti Poljsko. 24. september – v Kambodži je ponovno vzpostavljena monarhija pod vladavino kralja Norodoma Sihanuka. 30. september – v hudem potresu z močjo 7,4 po Richterjevi lestvici v indijski zvezni državi Maharaštra umre 20.000 ljudi. 3. – 4. oktober – državljanska vojna v Somaliji: med operacijo Gotska strupenjača s ciljem zajetja vodstva Somalske narodne zveze se vname obsežen spopad med ameriškimi silami in protivladnimi uporniki. 4. oktober – vojaški poseg in aretacija Jelcinovih nasprotnikov končata ustavno krizo zaradi spora med parlamentom in predsednikom v Rusiji. 21. oktober – atentat na predsednika Burundija Melchiorja Ndadaya sproži državljansko vojno v Burundiju. 1. november – v veljavo stopi Maastrichtska pogodba, s čimer je uradno ustanovljena Evropska unija. 9. november – v hrvaškem tankovskem obstreljevanju Mostarja je uničen znameniti Stari most. 21. november – na strežniku Instituta Jožef Stefan je objavljena prva slovenska spletna stran. 2. december – v akciji kolumbijskih oblasti je ubit šef narkomafije Pablo Escobar. Rojstva 4. januar – Jure Ferjan, slovenski ekonomist, novinar in politik 7. januar – Jan Oblak, slovenski nogometaš 13. januar – Andrej Hoivik, slovenski politik in kemik 17. februar – Marc Márquez, španski motociklistični dirkač 26. februar – Taylor Marie Dooley, ameriška filmska in televizijska igralka 26. junij – Ariana Grande, ameriška pevka in igralka 27. junij – Gabriela Gunčíková, češka pevka 26. julij – Maša Grošelj, slovenska dramska igralka 3. avgust – David Amaro, slovenski glasbenik Smrti 6. januar – Dizzy Gillespie, ameriški trobentač (* 1917) 19. januar – Eleanor Hibbert, angleška pisateljica (* 1906) 20. januar – Audrey Hepburn, britanska igralka (* 1929) 22. januar – Kobo Abe, japonski pisatelj (* 1924) 23. januar – Robert Sutton Harrington, ameriški astronom (* 1942) 26. januar – Robert Jacobsen, danski kipar in slikar (* 1912) 1. februar – Desanka Maksimović, srbska pesnica in pisateljica (* 1898) 11. februar – Robert W. Holley, ameriški biokemik, nobelovec (* 1922) 20. februar – Ferruccio Lamborghini, italijanski industrialist (* 1916) 20. marec – Polykarp Kusch, nemško-ameriški fizik, nobelovec (* 1911) 26. marec – Anton Peterlin, slovenski fizik (* 1908) 31. marec – Brandon Lee, ameriški igralec (* 1965) 23. april – César Estrada Chávez, mehiško-ameriški delavski aktivist (* 1927) 24. april – Tran Duc Thao, vietnamski postkolonialni marksistični filozof (* 1917) 4. maj – France Štiglic, slovenski režiser (* 1919) 8. maj – Debiprasad Chattopadhyaya, indijski filozof (* 1918) 7. junij – Dražen Petrović, hrvaški košarkar (* 1964) 19. junij – William Golding, britanski pisatelj, nobelovec (* 1911) 21. junij – Miško Baranja, slovenski gostinec in cimbalist, član Beltinške bande (* 1920) 3. julij – Walter Markov, nemški zgodovinar slovenskega rodu (* 1909) 6. julij – John Gatenby Bolton, angleško-avstralski astronom (* 1922) 10. julij – Ivan Maček, slovenski general in politik (* 1908) 31. julij – Baudouin I., kralj Belgijcev (* 1930) 16. avgust – René Dreyfus, francoski dirkač Formule 1 (* 1905) 23. avgust – Edvard Ravnikar, slovenski arhitekt (* 1907) 16. september – Rok Petrovič, slovenski alpski smučar (* 1966) 20. september – Erich Hartmann, nemški vojaški pilot (* 1922) 29. september – Vladimir Pavšič - Matej Bor, slovenski pesnik, pisatelj in dramatik (* 1913) 25. oktober – Vincent Price, ameriški igralec (* 1911) 28. oktober – Jurij Mihajlovič Lotman, ruski jezikoslovec (* 1922) 31. oktober – Federico Fellini, italijanski filmski režiser (* 1920) 1. november – Severo Ochoa, špansko-ameriški biokemik, nobelovec (* 1905) 20. november – Ferdinand Chesarek, ameriški general slovenskega rodu (* 1914) 22. november – Anthony Burgess, angleški pisatelj, jezikoslovec in kritik (* 1917) 2. december – Pablo Escobar, kolumbijski mafijec in tihotapec (* 1949) 4. december – Frank Zappa, ameriški kitarist in skladatelj (* 1940) 7. december – Wolfgang Paul, nemški fizik, nobelovec (* 1913) 20. december – William Edwards Deming, ameriški fizik in statistik (* 1900) Nobelove nagrade Fizika – Russell Alan Hulse, Joseph Hooton Taylor Jr. Kemija – Kary Mullis, Michael Smith Fiziologija ali medicina – Richard J. Roberts, Phillip Allen Sharp Književnost – Toni Morrison Mir – Nelson Mandela in Frederik Willem de Klerk