text: Livssyn er en overordnet, felles og egen benevnelse om det menneske tror om livet og verden, om det finnes noen høyere makt eller ikke, hvilken etikk man bør leve etter. Et livssyn inneholder synsmåter innen tre områder: virkelighetsoppfatning, menneskesyn og verdioppfatning. Virkelighetsoppfatning er en oppfatning om hvordan man kan få kunnskaper om verden (en epistemologi). Livssyn omfatter også spørsmål om hvordan vi mennesker bør leve (for eksempel gjennom åpenbaring, fornuft, erfaring og sjeldne ganger logikk), og et syn på mennesket og oppfatninger om hva som er riktig og galt, godt og ondt (en etikk). Et livssyn er først og fremst individuelt, dvs at man bare kan stå inne for sitt eget livssyn og ikke for andres. Likevel forekommer det kollektive livssyn, enten ved at man kommer til et kompromiss eller at man generaliserer de individuelle variasjonene. Livssyn deles gjerne inn i to hovedgrupper: religiøse og sekulære. Religiøse livssyn Utbredte og kjente religiøse livssyn er jødedom, kristendom og islam. Med uttrykket religiøst livssyn mener man de sidene ved religionen som angår livsspørsmål. Livssynsmomentet i religioner finner vi uttrykt i deres mythos og ethos. Det er store variasjoner mellom de ulike verdensreligionene når det gjelder livssyn, men også mange fraksjoner med store forskjeller innenfor hver enkelt religion. Sekulære livssyn Eksempel på sekulære livssyn er sekulær humanisme. Noen politiske ideologier er så omfattende at de i en del sammenhenger også kan kalles livssyn, for eksempel marxismen, anarkismen og nazismen. Sekulære livssyn handler om ateistiske livssyn,hvor man vektlegger avstand til det religiøse. Det er vanlig å dele inn sekulære livssyn i to hovedperspektiv: et humanistisk og et naturalistisk. Under sekulære livssyn finner vi også ideologier, hvor marxisme og fascisme er de to viktigste. Humanisme er kjent som den kulturbevegelsen som spredte seg i Europa fra 1300-tallet. Utgangspunktet den gang var et nytt og intenst studium av kirkefedrene og antikkens forfattere, og motivet var å finne det menneskeidealet som man mente mellomalderkatolisismen hadde dekket over. I dette arbeidet dukket det opp et mer optimistisk menneskesyn, hvor man vektla denne verdens liv. Det åpnet både for økt selvrealisering og for økt livsutfoldelse. Da den religiøse overbygningen falt bort, oppstod det en ikke-religiøs synsvinkel: Mennesket kunne stå på egne ben, uten støtte fra en allmektig Gud. I sekulærhumanismen er det menneskets egen fornuft som brukes til å finne svar på de grunnleggende livsspørsmålene. Man legger ikke til grunn andre faktorer som forklarende elementer, f. eks at visse personer, bøker, åndelige erfaringer eller guddommelige åpenbaringer. Denne formen for humanisme kalles gjerne ’’praktisk ateisme’’. I Norge er Human-Etisk Forbund og Humanistforbundet representanter for sekulærhumanismen. Human-Etisk Forbund Vedtekter for Human-Etisk Forbund, § 1 og 2 Humanistforbundet Vedtekter for Sosialhumanistene, § 2 punkt 3 Nordisk humanistmanifest De nordiske humanistforbundene utarbeidet i 2016 et felles manifest (med bruk av fet skrift slik angitt under): Humanismen er et sekulært livssyn. Det har som utgangspunkt at mennesker er del av naturen, født frie og med samme menneskeverd og rettigheter, utstyrt med fornuft og samvittighet. Humanister anser at det ikke er noen forutbestemt mening med tilværelsen. Vi er frie til å finne mening og mål i eget liv, gjennom individuell refleksjon, sosial samhandling og ved hjelp av den rike kultur vi mennesker har skapt innen vitenskap, filosofi og kunst. Humanismen fremmer rasjonalitet. Kritisk undersøkelse, kunnskapsbasert argumentasjon og en vitenskapelig tenkemåte er våre beste verktøy for å skaffe oss pålitelig kunnskap om verden. Humanister oppfordrer til kritisk granskning av alle ideer og oppfatninger, også våre egne. Vi bør finne frem til de beste argumentene og tilstrebe å endre våre meninger og overbevisninger når det viser seg at vi tar feil. Ytringsfrihet er avgjørende for å kunne etterprøve meninger i åpen debatt. Humanister anser demokrati, rettsstat og menneskerettigheter for å være grunnleggende, rasjonelt begrunnede verdier. Vi er del av et fellesskap og har ansvar for våre medmennesker og for miljøet, både lokalt og globalt. Vi må sikre at planeten vår er beboelig for kommende generasjoner. Humanismen fremmer likeverd for alle. Humanister respekterer trosfriheten og alles rett til å velge eget livssyn. Staten bør være sekulær og ikke gi noe livssyn særskilte privilegier. Se også Livssynssamfunn Livssynshumanisme Humanisme Referanser Eksterne lenker Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn i Norge Etikk


source: wikipedia

text: Joseph-Louis Lagrange (italiensk Giuseppe Lodovico Lagrangia) (født 25. januar 1736 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 10. april 1813) blir regnet som en av de største av matematikerne på 1700-tallet. Han ble født i den italienske byen Torino og arbeidet både i Italia og Tyskland, men mest i Frankrike. Han døde i Paris. Han var direktør ved institutt for matematikk ved Berlin vitenskapsakademi (1766–1787). Han utgav flere avhandlinger om himmelmekanikk, og hovedverket hans er Mêcanique analytique (1788). Her finner man de såkalte lagrangeske bevegelsesligninger for mekaniske systemer. Han flyttet til Paris i 1793 og ble formann for komiteen som utarbeidet det metriske målesystemet. Lagrange arbeidet også mye med tallteori og algebra. Han gav flere viktige bidrag til teorien for differensialligninger, og likningsteorien hans lå til grunn for Niels Henrik Abels undersøkelse av femtegradslikningen. Lagrange prøvde å utvikle integralregningen, men kom ikke frem til noen tilfredsstillende resultater på denne oppgaven. Se også Lagrange-punkt, et stabilt punkt i forbindelse med to himmellegemers omløp om hverandre Lagrange-multiplikator Referanser Eksterne lenker Italienske matematikere Medlemmer av Det franske vitenskapsakademiet Personer fra Torino


text: Lambertseter er en drabantby i Oslo. Den er Norges første drabantby. Den første familien flyttet inn 29. desember 1950, og OBOS startet sin utbygging her i 1951. Lambertseter var lenge en egen bydel. Etter bydelsreformen 1. januar 2004 ble Lambertseter bydel en del av Bydel Nordstrand. Historie Tidlig historie Lambertseter het opprinnelig på 1500-tallet Sæter og lå under Sæter Krongods som i dag er Lambertseter gård. Navnet «Lambertseter» kommer fra Lambertseter hovedgård som fikk sitt navn etter en av Kongens oppsittere, ved navn Lambert, som drev gården fra 1611 – 1641. Man mener Lambert var av utenlandsk opprinnelse på grunn av navnet. Gården har vært eid av de fire dansk-norske kongene Christian III, Fredrik II, Christian IV og Fredrik III, og området hadde omkring 200 år før reformasjonen (i 1537) vært i eie av Sancta Mariae kloster på Hovedøya. På 1600-tallet var gården i eie av Fredrik III, som sto i sterk gjeld. Han bestemte seg på 1660-tallet for å selge gården sammen med flere andre kongseide gårder. Lambertseter gård fikk mange eiere, som stort sett var rike Kristiania-borgere som ville plassere kapital. Gården var i denne tiden delvis i drift. Husmannsplassene Lambertseter gård hadde pr 1771 fire husmannsplasser: Bakkerud, Enden, Røsedahlen og Lurholt. Gården fikk også litt senere husmannsplassen Seterbråten på 1700-tallet. Stuen som fortsatt ligger på Lambertseter, ble oppført i 1830-årene. Siste husmann på Seterbråten var Gulbrand og Laura Gulbrandsen med sine tolv barn tidlig på 1900-tallet. Lambertseter gård Hovedbygningen ble ikke bygget før 1825. Ved sin størrelse forteller den om en storhetstid for Lambertseter gård som besto av omkring 2000 mål. I 1918 ble gården kjøpt opp for 450 000 kr av Mathias Jørgensen fra Grimstad som ønsket å dele opp tomten til boligformål. Han fikk senere i 1929 reist radiomastene. I 1932 overtok Oslo kommune gården, men senere samme år overtok AS Ekebergbanen. Lambertseter under andre verdenskrig Lambertseter var sentral under andre verdenskrig. Dette var fordi NRKs to 150 meter høye radiomaster som sto for Oslos radiosendinger, var plassert på en høyde i midten av det som i dag er Lambertseter idrettsjorde, kalt «Cuba». I dag kan vi finne store betongsegmenter med gule armer som tidligere, med vaier, holdt radiomastene fast. Radiomastene var i 1933 de sterkeste langbølgesenderne i Europa. Det grønne radiohuset (arkitekt Thorvald Astrup) (i dag kalt «bryterhuset») ble rett etter Tysklands invasjon av Oslo overtatt av Wehrmacht. På denne måten fikk det tyske militæret kontroll over alle offentlige radiosendinger i Oslo. Radiomastene ble revet 1975. Det var også strategisk for tyskerne å stasjonere seg på Lambertseter fordi Lambertseter ligger på en høyde i Oslo øst, med god utsikt og oversikt over Østmarka, Oslofjorden og lokalområder. Tyskerne bygget brakker nord for Lambertseterveien for å holde dem med hus. Leiren het «Lager Nordstrand». Drabantbyen formes Marmorberget borettslag var det første OBOS-tilknyttede borettslaget som ble bygget. Innflyttingen startet i 1952. Lambertseter grunnskole ble bygget ferdig i 1954. På denne tiden ble bilen som allemannseie undervurdert, noe vi i dag finner igjen ved mangel av parkeringsplasser. Man beregnet den gang en bil per fjerde leilighet, og grøntområder er prioritert. På det meste bodde det 18 000 innbyggere på Lambertseter, men i dag er innbyggertallet sunket til 10 000. Navn De fleste gatenavnene på Lambertseter er enten knyttet til radio eller bergarter og har sammenheng med radiomastene som var plassert her. Unntak er blant annet: Østerliveien, Raschs vei, Cecilie Thoresens vei, Lambertseterveien, Gina Krogs vei og Nylænde. Idrettsanlegg Lambertseter har også et idrettstilbud, med «jordet» som inneholder en syver fotballbane (gress), to ellever fotballbaner (grus og kunstgress) og Lambertseter stadion. I tillegg finnes flere fotballbaner rundt i borettslagene. Det er også en idrettshall med en aktiv bryteklubb. Idrettsaktivitetene er organisert for det meste gjennom Lambertseter IF eller Lambertseter SK. Lambertseter hadde fire hoppbakker ned mot europaveien (kalt «Bekkelagsbakkene») og en hoppbakke lenger sør (kalt «Eker'n») på nordøstsiden av drabantbyen. Bekkelagsbakkene ble revet til fordel for europaveien, mens hoppbakken «Eker'n» fortsatt står. Lambertseter bydel har hatt fire skøytebaner i vinterdrift, men i dag står kun tre. Marmorberget borettslag hadde også en skøytebane (Marmorinabanen), som ble brukt til hurtigløp på skøyter fra 1969 til 1986, og som senere ble omgjort til parkeringsplass. Feltspatveien. Men tennisbanen på idrettsjordet blir omgjort til skøytebane. Det er også en skøytebane kalt «Leker'n» mellom de to borettslagene Blåfjellet og Bergkrystallen. Avstikkeren borettslag har sin egen lille skøytebane. Det er en grusbane som sprøytes om vinteren. Det lå også en grusbane i Cecilie Thoresens vei nord for det som den gang var Texaco-stasjon. Den ble sprøytet av kommunen om vinteren og ble benyttet som skøytebane med leker som hauk og due, ishockey og hurtigløp. Mange piker hadde Sonia Henie som forbilde.. Om vinteren har Lambertseter også en akebakke. Den heter «Griser'n» og ligger bak idrettsbanen, i skråninga ned mot europaveien. Arkitektur Lambertseter er konstruert med en anti-urban planform, da det finnes ingen trange gater og lukkede områder. Samlingspunkter som Lambertseter senter, Lambertseter idrettsbane og spesielt lokale friområder er laget for sosialisering under oppsyn, med åpne og lyse områder plassert strategisk mellom boligblokkene. Frode Rinnan, som også er kalt «arbeiderbevegelsens husarkitekt», har vært med på planleggingen av Lambertseter og kaller «det realiserte sosialdemokrati». Han laget blokkene med muligheter for forandring, i for av utbygging, og med leiligheter som hadde en enkel planløsning. Mange av Lambertseters leiligheter på tvers av borettslag har en meget lik planløsning, og størrelsen på de opprinnelige leilighetene er vanligvis mellom 40 og 90 kvm (for det meste 2-, 3- og 4-roms). Lambertseter senter Et boligområde som Lambertseter trengte sine egne butikker, og OBOS bygget Lambertseter senter. Senteret er regnet som det nest første kjøpesenteret i Norge (etter Eiksmarka kjøpesenter i Bærum fra 1953) og åpnet i 1957. Det ble også bygget en kino (Symra) i senteret. Kinoen var stengt i perioden 2003-2006 og 2008-2010. I oktober 2010 åpnet et nytt senter. I 2020 ble det bygget et helsehus på taket av Lambertseter senter. Skoler Lambertseter skole ble bygget i 1954 og ligger i Glimmerveien 42 nær Lambertseter senter og Lambertseter stadion. Den dekker klassetrinnene 1–10 og har ca. 600 elever. Den ble i 2005 demonstrasjonsskole og tar årlig imot utsendinger fra andre skoler og utlandet. Lambertseter skole satser også stort på IKT. Flere trinn «er bærbare». Det vil si at alle elevene har hver sin bærbare datamaskin. Lambertseter har også Lambertseter videregående skole som ligger i Cecilie Thoresens vei 6. Skolen har studietilbud som studiespesialisering (tidl. allmenne, økonomiske og administrative fag), idrettsfag, kurs for minoritetsspråklige og særskilt tilrettelagt opplæring. På slutten av 50-tallet og de første årene på 60-tallet var det så mange barn som bodde på Lambertseter i skolepliktig alder, at noen måtte gå på andre skoler enn Lambertseter. Abildsø skole og Munkerud skole ble da brukt. T-bane Lambertseterbanen kom 22. mai 1966 og er i dag hovedtransportmiddelet til Lambertseter. Linjen åpnet opprinnelig som trikkelinje i 1957. Lambertseter betjenes av Karlsrud stasjon, Lambertseter stasjon, Munkelia stasjon og har endestasjon på Bergkrystallen. Reisetid fra Bergkrystallen til Jernbanetorget stasjon var da ca. 27 minutter. I 2020 er reisetiden fra Bergkrystallen til Jernbanetorget ca. 20 minutter. T-banelinjen til Bergkrystallen (Lambertseterbanen) ble åpnet av kong Olav. Slang Lambertseter har mange mye brukte slangord på spesielt stedsnavn. «Hesteskoen», blokker i hesteskoformasjon, del av Antenneveien. «Vaskeribakken», bakken mellom Antenneveien og Nylænde, oppkalt etter fellesvaskeriet som lå der, blokkene tilhører Feltspatveien. «Riksrevisjon», Gina Krogs vei 1. Mange revisorer fra Riksrevisjonen bodde der. «Journalistblokka», Østerliveien 50. Mange kjente journalister bodde der. «Bekker'n», Bekkelagsbakkene, først 3, senere 4 hoppbakker og en liten slalåmbakke med skitrekk i hellinga ned mot Abildsø. Sletta var der hvor bomstasjonen på E6 lå. Bakkene ble revet da Europaveien ble bygd. "Myggbukta", slette nord for Grisern, sør for Ekern, øst for "Fjellet" vis-à-vis Lambertseterbanen. Om sommeren brukt av menigheter i telt og tivolibesøk. Den legendariske Åge Samuelsen var der med sine pinsevenner. Borettslag Avstikkeren Borettslag Bergkrystallen Borettslag Langbølgen Borettslag Marmorberget borettslag Nylænde Borettslag Pynten Borettslag Rabben Borettslag Steinspranget Borettslag Østerbo borettslag (Østerliveien 43, idag selveierleiligheter) AS Villabygg, Østerliveien 46 og 52/54 ("Dobbeltblokka") Nyland, Østerliveien 56 og 58 Solveggen Borettslag Symra Terrasse Borettslag Media inspirert av Lambertseter Boken Hard Asfalt skrevet av Ida Halvorsen Boken Bajabek-unger skrevet av Trond Hansen Filmene Støv på hjernen (1959), Sønner av Norge (1961) og Sønner av Norge kjøper bil (1962) Referanser Litteratur Spjudvik, Marit; Å bygge et sosialdemokrati, Frode Rinnan og utbyggingen av drabantbyen Lambertseter, Hovedoppgave ved Universitetet i Oslo 2007 Oslo Byleksikon Eksterne lenker Drabantby nr. 1 Lambertseter 50 år - Norske boligbyggerlag Lambertseter – historiske glimt, et kåseri av Ivar Sekne Bilde av Lambertseter gård 1953, Oslo byarkiv Osloby.no (Aftenposten) - Er Lambertseter egentlig en drabantby? (Om Lambertseters historie av byhistoriker Leif Gjerland, 18.02.2015) Historisk turtips på Lambertseter


text: Luxembourgsk, eller luxemburgsk (Lëtzebuergesch), er et vestgermansk språk som er nasjonalspråk i Luxembourg. I 1984 ble språket et offisielt språk i landet. Andre offisielle språk er tysk (standardtysk) og fransk. Luxembourgsk er en Mosel-frankisk dialekt av den vestmellomtyske språkgruppen. Det snakkes også i små områder i de omkringliggende landene Belgia (i provinsen Luxembourg), Frankrike (i små deler av Lorraine) og Tyskland (rundt Bitburg og Trier). I Tyskland og Lorraine regnes luxembourgsk kun som en variant av den lokale tyske dialekten. Luxembourgsk har leksikalske fellestrekk med språket som Siebenbürgen-sakserne i Romania snakker. Språket har vært siden 2010 på UNESCOs liste over språk som er i fare for å forsvinne. I 2015-2016 var 7% av alle bøkene som ble publisert i Luxembourg skrevet på luxembourgsk. Referanser Eksterne lenker Germanske språk Språk i Belgia Språk i Frankrike Språk i Luxembourg


text: Lars-Henrik Paarup Michelsen (født 1981) er en norsk politiker (V). Han er daglig leder for Norsk klimastiftelse og ledet Unge Venstre fra 2003 til 2007. Michelsen er fra Austevoll kommune i Hordaland. Han har studert sammenlignende politikk ved Universitetet i Bergen, jobbet frivillig for Strømmestiftelsen i Uganda i et år, og vært sivilarbeider i Bergen Turlag. I dag jobber han i Datatilsynet. Han er også leder av den tverrpolitiske kampanjeorganisasjonen Stopp Datalagringsdirektivet. Han har tidligere hatt verv i Hordaland Unge Venstre, var i perioden 2002-2003 internasjonal leder i Unge Venstre, og har et særlig engasjement for miljø, personvern, rusomsorg, EU og global fattigdomsbekjempelse. I 2006 var han ungdomsdelegat til FNs generalforsamling. Han har tidligere vært stortingskandidat for Venstre i Hordaland, sist i 2009, da han var 2. kandidat bak Lars Sponheim. Referanser Eksterne lenker Unge Venstres ledelse Venstre-politikere i Hordaland Alumni fra Universitetet i Bergen


text: En person med en latent TB-infeksjon er en som er smittet av tuberkulose-bakterien Mycobacterium tuberculosis, men som ikke har utviklet noen symptomer. Kroppens immunforsvar er i stand til å holde bakterien i sjakk sånn at den ikke vokser opp. Bakterien blir inaktiv, men blir liggende i kroppen og kan bli aktiv senere i livet. Som følge av at man er smittet får man et positivt utslag på tuberkulintest. De aller fleste med latent TB-infeksjon utvikler aldri tuberkulose. Det er særlig hos folk med nedsatt immunforsvar at bakterien blir aktiv og individet utvikler tuberkulose. Tuberkulose


text: Et lagringsmedium (flere lagringsmedia el. lagringsmedier) er et lager for informasjon, også i form av lyd eller bilde. Dersom det dreier seg om konkrete gjenstander blir også ordet lagringsenhet brukt. Som regel menes elektroniske lagringsmedier med begrepet, og særlig medier i forbindelse med datamaskiner dersom ikke annet er angitt. Digitale lagringsmedier Det tidligst kjente digitale lagringsmediet, hullbåndet, ble oppfunnet i 1725 av Basile Bouchon, hullkortet av hans elev Jean-Baptiste Falcon tre år senere. Joseph Marie Jaquard brukte hullkort da han i 1801 fant opp den automatiske vevstolen. Charles Babbages analytical engine, ansett som den første datamaskinen som ble planlagt (men aldri ferdigstilt) var tenkt å bruke hullkort. Frem til 1980-årene ble dette mye brukt som lagringsmedium. I enkelte tilfeller blir hullkort fremdeles benyttet, som ved valget i USA 2012 blant annet i Idaho. Trommelminnet ble oppfunnet i 1932, williamsminnet kom i 1946 og kvikksølvminnet 1946-49. Magnetbåndet hadde allerede vært i bruk som analogt lagringsmedium, i 1951 ble det tatt i bruk for å lagre digitale data. Etter at magnetkjerneminnet (en forløper for dagens RAM) kom i 1952 ble de tre førstnevnte gradvis utfaset. Hullkortene og hullbånd derimot var i bruk til langt ut på 70-tallet, magnetbåndet er i bruk helt til i dag, selv om det på mange områder har blitt avløst av optiske medier som CD og DVD etter at disse har blitt billige og lett tilgjengelige. Platelagre kom i 1957, og har fått posisjon i dataverdenen som det primære lagringsmediet. Diskettene ble introdusert i 1971, i sin moderne form i 1982, men etter introduksjonen av minnepinnene i har de gått ut av bruk. Minnekortene er beslektet med minnepinnene, men brukes internt i digitalkameraer, MP3-spillere og andre mobile enheter slik som mobiltelefoner. Med økt kapasitet, senket pris og større livslengde erstatter flash-minner etter hvert helt eller delvis platelageret for å skape enda raskere datamaskiner, spesielt oppstartstiden blir vesentlig kortere. Referanser Lagringsmedier


text: Landbruk er en fellesbetegnelse for jordbruk, husdyrhold, skogbruk, hagebruk og andre primærnæringer, og omfatter en rekke næringsgrener der foredling av jord til kulturplanter eller beite er grunnleggende for produksjonen. Ordet har samme betydning som agrikultur, fra latin ager («åker») og cultura («dyrking»). I Norge blir 2,8 % av landarealet brukt til jordbruk (2005). Historikk Det eldste sikre funnstedet for landbruk er Abu Hureyra i Syria, hvor befolkningen i en tørr kuldeperiode i yngre dryas dyrket rug. Men det var først en tid etter at denne vanskelige kuldeperioden ga seg, om lag 8 800 f.Kr., at det ble rom for en sterkt befolkningsvekst i skråningene i Den fruktbare halvmåne i Midtøsten, med intensiv hvetedyrking i nord (Tyrkia, Syria) og intensiv bygg-dyrking i sør (Israel, Jordan). Menneskene i Midtøsten har dyrket jorda siden omtrent 10000 f. Kr., på Balkan siden omkring 7000 f.Kr., i Nordvest-Europa omtrent siden år 5000 f.Kr., og i Norden fra om lag 4000 f.Kr. Landbruket spredte seg raskt og har slått igjennom på store deler av kloden. Det fører med seg et helt sett av kulturelle betingelser – bofasthet, sesongavhengighet, markedsadgang, og matvareoverskudd som har muliggjort by- og statsdannelser. Christopher Prescott ved Universitetet i Oslo hevder, at det kan har vært den såkalte klokkebegerkulturen som førte med seg jordbruket til Norge, først for omkring siden. Det betyr, at spredningen nordover fra Danmark til Norge tok omkring . Det knytter seg imidlertid usikkerhet til om jordbruket kom fra Danmark, Nord-Tyskland eller Nederland. Jordbruket spredte seg langs store deler av kysten. Blant de eldste funnene av jordbruksbosetting i Nord-Norge er spor etter åkerbruk fra ca. år 2000 f. Kr. på Kveøya i Troms. Norge Antallet jordbruksenheter (gårder i drift) nådde en topp på 1950-tallet. Grener Landbruket er rettet mot det å utnytte økosystemtjenester som naturlig faller inn under gårdsdriften mest mulig effektivt. Det handler blant annet om å produsere mat til både dyr og mennesker, gjennom dyrking av ulike planter og kjøttprodukter, råvarer (tømmer) til bygge- og tekstilbransjene, og til energi med mer. Statistisk sentralbyrås Standard for næringsgruppering inndeler de enkelte delene av landbruket slik: Landbruk Jordbruk Dyrking Åkerbruk er dyrking av jordbruksvekster (korn, poteter og fôrvekster) Hagebruk er dyrking av hagebruksvekster (grønnsaker, blomster, planter og dyrking og innsamling av sopp) Husdyrhold Melkeproduksjon Kjøttproduksjon Pelsdyrproduksjon Eggproduksjon Skogbruk Sagtømmer Sliptømmer Spesialtømmer Ved Pyntegrønt Uttrykket gårdsbruk refererer til det å drive med landbrukseiendom, enten det er skog, jord eller dyr som driftes. En person som driver landbruk kan kalles gårdbruker eller bonde. Nye begrep som økologisk jordbruk, nisjeproduksjon, småskalajordbruk og landskapsskjøtsel, har etter hvert fått stor betydning for landbruket mange steder, der produksjonsvilkårene for stordrift kan nærme seg det marginale for noen. Landskapspåvirkning Kulturlandskap er et annet begrep som oftest forbindes med jordbruksproduksjon og landbruksvirksomhet. Jordbrukets kulturlandskap forbinder vi da med kommersiell jordbruksvirksomhet, men landbruk omfatter kun en del av kulturlandskapene som er betegnelsen på all menneskepåvirket landskap på jordkloden. I Norge er ca. 3 % landbruksarealet oppdyrket mark. Landbruksvirksomheten over store deler av verden er i endring. Nye driftsformer med dyre spesialmaskiner nødvendiggjør sammenslåtte arealer med bare en type avling. Kjøtt og andre dyreprodukter blir sentralisert. Ikke alle områder som før ble brukt til landbruk er like egnet til slik drift. Mange gårder blir derfor nedlagt eller går over til nisjeproduksjon som selges på spesielle steder. Det månedlige «Bondens Marked» i Bergen er ett eksempel. Landbrukets organisering i Norge Man skiller mellom konvensjonelt landbruk, økologisk landbruk, agroøkologisk landbruk og biologisk-dynamisk landbruk. I Norge er det omtrent 50 000 gårdsbruk (juli 2008), hvorav 2 680 er økologiske og 35 (2006) som er drevet biologisk-dynamisk. Innen det norske landbruket eksisterer flere fagpublikasjoner: Bedre Gardsdrift (frittstående) Bondebladet (landbruksorganisasjonenes forlag) Bondevennen (samvirkeorganisasjonene i Rogaland og Agder) Vestlandsk Landbruk (samvirkeorganisasjonene i Hordaland og Sogn og Fjordane) Herba som utgis av Biologisk-dynamisk Forening Se også Jordbruk generelt Norsk landbrukspolitikk Norges kulturlandskap Plantasje Skogbruk Gårdsbruk Liste over landbruksredskaper Jordbruk og historie Jordbrukets historie Neolittisk tid Den neolittiske revolusjonen Den fruktbare halvmåne Referanser Eksterne lenker Statistisk sentralbyrå: Jordbruk Gunnar Weseth: Glimt fra mekaniseringen av vårt landbruk 1850–2000 (Ås, 2007) 1000 artikler enhver Wikipedia bør ha


text: For musikeren med samme navn, se: Leif Johansen (musiker) Leif Johansen (født 11. mai 1930, død 29. desember 1982) var en norsk samfunnsøkonom, født på Eidsvoll. Han utmerket seg svært tidlig i faget ved Universitetet i Oslo, og allerede under besvarelse av grunnfagseksamen lanserte han sin utvidede Keynesmodell, som senere ble pensum for alle grunnfagsstudenter. Han fikk beste karakter foran Kåre Willoch i sitt kull på sosialøkonomisk embetseksamen (cand.oecon.). Hans doktoravhandling Multisectoral Growth Model (en nyklassisk orientert likevektsmodell) ble tatt i bruk av Finansdepartementet for analyse av langsiktig økonomisk utvikling – under navnet MSG. Leif Johansen var svært opptatt av forholdet mellom planlegging og marked, og ble av mange regnet som Ragnar Frischs «arvtager» på Blindern, samt en sentral skikkelse innenfor den såkalte Osloskolen i samfunnsøkonomi. Johansen befattet seg særlig med temaene økonomisk vekst og økonomisk politikk. Hans bok Offentlig økonomikk fra 1967 er et hovedverk i norsk sosialøkonomisk litteratur. Johansen satt også i redaksjonen for en rekke økonomiske fagtidsskroft verden over, ifølge sosialøkonom Øystein Olsen så ville Johansen vært en meget sterk kandidat til Nobels minnepris i økonomi om han ikke hadde gått bort så ung. Politisk var han kommunist og satt i NKPs sentralstyre mellom 1961 og 1973. Av denne grunn fikk han aldri innreisevisum til USA, til tross for at han satt i en rekke fagredaksjoner der. Han var også medlem av styret i Folkebevegelsen mot EEC. Bibliografi A Multi-sectoral Study of Economic Growth (1960) Offentlig økonomikk (1967) Referanser Eksterne lenker Om Leif Johansen, fra Økonomisk Institutt, Universitetet i Oslo (engelsk) Norske professorer i økonomi Professorer ved Universitetet i Oslo Medlemmer av NKPs sentralstyre Personer fra Eidsvoll kommune Fødsler i 1930 Dødsfall i 1982


text: Mandal var en egen kommune fra 1837 inntil 2020, da som Norges sørligste kommune, beliggende i daværende Vest-Agder fylke. Den grenset pr 2019 i vest og nordvest mot Lindesnes, i nord mot Marnardal, og i øst mot Søgne. Kommunen hadde 15 529 innbyggere i 2016. I 1987 var folketallet 12 263 - det har dermed steget med mer enn 3 000 i løpet av 30 år. I 1964 ble bykommunen Mandal ble slått sammen med omlandskommunen Halse og Harkmark og innlandskommunen Holum litt lenger nord. Ved kommunereformen i 2020 ble Mandal slått sammen med Lindesnes og Marnardal kommuner til Lindesnes kommune. Mandal by (med innbyggere ) er administrasjonssenter i den nye kommunen. Byen er kjent for sin lakseelv, som sjøfartsby, og for sin industri med skipsverft, produksjon av båtmotorer, tekstiler og hermetikk. Mandal er også kjent for sine kunstnere. Mandal ble ladested på 1800-tallet, og fikk bystatus i 1921, men byen har gamle røtter: Mye tyder på at det var urban bebyggelse i Vester-Risør allerede på 1300-tallet. Natur og geografi For en oversikt over grunnkretser, se Grunnkretser i Mandal kommune. Den vestlige delen av Agder tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis, og ovenpå dette sure overflatestrukturer av både granitt og granodioritt (henholdsvis 1 250 - 1 000 mill år gammelt, og stedvis 1 550 - 1 480 millioner år gammelt). De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning. Mandal ligger i Norges sørligste kommune, med skvalpeskjæret Pysen rett øst for Ryvingen som Norges sørligste punkt. Mandalselva er byens naturlige geografiske midtpunkt. Mandalselva hadde tidligere et annet løp, så store deler av sentrum og vestlige bystrøk har sandgrunn som elva skylte med seg gjennom flere tusen år. Området Furulunden med Sjøsanden og andre strender vitner om dette, den er en vernet furu-mo på sandgrunn. Den tidligere kommunen er kupert, med typisk sørlandske knauser og berg. Godt, flatt jordbruksland finner vi på Ime i øst, og langs elva nord i Holum. Mandal ligger i grunnfjell-skjoldet og har derfor ganske sur jord med begrenset flora og moderat godt jordbruk. Derimot vokser noen varmekjære arter langs kysten her, blant annet kristtorn og eik, men neppe bøk. En del arter har også kommet med ballastjord direkte eller via andre havner, eksempelvis kjempehøymol og grønnamarant. Det er rikere løvskog i Sånum i sørvest mot Lundevik, i områdene mellom Skogsfjorden og havet. Området har en flott skjærgård med en stor mengde hytter og er godt tilrettelagt for båtturister. Elva, som også er en lakseelv, deler byen i to før den renner ut i havet. Tre lakser var motiv i det tidligere kommunevåpenet. Historie og utvikling Historiske funn i kommunen viser at det lenge har bodd folk langs elvas utløp og ved tilstøtende fjorder. De eldste funnene av våpen og redskap av flint som er gjort, skriver seg fra ca 3000 år f. Kr. Mandal er nevnt som «Vester-Risør» på slutten 1300-tallet da kong Erik av Pommern ga stedet rett til handel med den senere så berømte mandalslaksen. På denne tiden hadde borgerne i Landskrona i Skåne i Danmark enerett på handel og næringsvirksomhet i Vester-Risør. Stedet hadde da bymessig bebyggelse vest for Sjøsanden, ved innseilingen til Skogsfjorden, et lite handelssted kalt Spidsbo. Et annet sted med tidlig bebyggelse lå oppe i Mandalselva, kalt Marndal eller Mandal, med bl.a. en egen kirke fra 1500-tallet. Mandal er dermed en av sørlandets eldste byer – om ikke den eldste. I tillegg lå en tredje bebyggelse i Kleven, hvor den naturlige havnen var avgjørende. Kleven var en svært viktig uthavn langs kysten av Agder i historisk tid, og her var det los- og tollstasjon. Handelsstedet Vester-Risør er første gang nevnt med ladestedprivilegier i 1632. Vester-Risør fikk fornyet privilegiene i 1662, underlagt kjøpstaden Kristiansand, og med navnebytte til Mandal. I perioden 1809-1815 var det produksjon ved Mandal saltverk. Bybrannen i 1810 tok den gamle stenkirken fra 1500-tallet, som stod på torget nede i byen. Dagens Mandal kirke er fra 1821 og Norges største trekirke, bygget i empirestil. Mandal fikk som ladested eget formannskap og kommunalt selvstyre i 1837. 1800-tallet ble en pionertid med stor vekst, yrende kunstliv og nye virksomheter. Laksefiske og handel gjorde Mandal til en rik handelsby, noe gjenstående, store borgerhus vitner om. En håndfull familier med skogs- og lakseretter tjente godt på fiske og utførsel av laks og tømmer. Velstanden gjenspeiles i statuen «Mandalitten» i sentrum, han har «laks i lommene, egg i skoene og fint brød i hatten». Mandal sykehus ble anlagt i 1877. Byen fikk status som kjøpstad 1. juli 1921, og samtidig ble kommunegrensene utvidet, med bl.a. Vestnes fra Halse og Harkmark. Under andre verdenskrig anla den tyske okkupasjonsmakten flyplass på den flate avsetningsmarken på Vestnes, mellom Furulunden og Skogsfjorden, og flyplassen gjorde Mandal til et alliert bombemål. Etter krigen ble flyplassen fjernet og området bebygd med eneboliger. I 1964 ble bykommunen slått sammen med landkommunene Halse og Harkmark og Holum til dagens Mandal kommune. Kommunen har vokst jevnt med 100-200 innbyggere hvert år de siste tiårene. Byen har fortsatt å utvide seg og dekker i dag også områder som tidligere var en del av Halse og Harkmark, deriblant næringsområdet Skinsnes og boligstrøket Ime med egen skole. De eldre kommunale arkivkildene for kommunen (og de tidligere kommunene) finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS(IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller. Politikk Kommunestyrevalget 2015 Næringsliv og samferdsel Mandal er kjent for sin skipsindustri og verkstedsindustri. Det var mye handel i seilskutetiden, hvor den naturlige havnen i Kleven ved Gismerøya ble benyttet. Store verft har levert skip og skipsutstyr i Norge og utlandet: Westermoen Hydrofoil, Båtservice Verft ved Skogsfjorden, det senere Umoe Mandal sørøst for utløpet av Mandalselva. I byen produsertes også de legendariske Marna båtmotorer fra 1930 til 1984. Den andre hermetikkfabrikken i Norge ble også etablert i Mandal av Abraham Brodersen i 1866. The Norwegian Preserving Co drev fra 1866 til 1903, og var lokalt kjent under navnet Kogeriet. Kommunen har også vært et sentrum for utvikling og bygging av hurtigbåter i Norge fra tidlig på 1950-tallet. Det var Toralf Westermoen som startet dette arbeidet. Siden er det bygd og utviklet nye hurtigbåtkonsepter kontinuerlig i byen. For tiden er Sjøforsvarets nye missiltorpedobåter av Skjold-klassen under bygging i Mandal på verftet Umoe Mandal. Videre har tekstilindustrien vært betydelig, med fire industribedrifter i glansperioden på 1930- til 60-tallet – Sjølingstad Uldvarefabrik, Buøy Veveri, Mandal Kokosveveri og Mandal Veveri. I forrige århundre arbeidet tidvis 2-300 mennesker ved tekstilbedriftene i byen. Mandal har veiforbindelse til Kristiansand og Stavanger via E-39 (tidligere E-18). Det går flyforbindelser og ferjer til kontinentet fra Kristiansand. Kultur og utdanning Kunstnerne Adolph Tidemand, Olaf Isaachsen, Amaldus Nielsen, Gustav og Emanuel Vigeland var fra Mandal. Flere av dem er representert i Mandal museum i Andorsengården. Bibliotek, kino, teater- og konsertsal ligger i Buen kulturhus, som åpnet i 2012. Lokalavisen Lindesnes kommer ut 4 dager i uken. Fotballaget Mandalskameratene spiller i 4. divisjon. Kommunen har én videregående skole: Mandal videregående skole, to ungdomsskoler (Blomdalen ungdomsskole og Vassmyra ungdomsskole), samt fire barneskoler: Furulunden skole, Frøysland skole, Ime skole og Holum skole. Bygninger i Mandal kommune Sentrum har mange hvitmalte sørlandshus, og trange, sjarmerende gater som gir sentrum en helt spesiell atmosfære. Midt i sentrum ligger en gågate. Her finnes det en rekke butikker og restauranter. I tillegg finnes det en lang promenade langs elven. Andorsengården Buen kulturhus Christensensgården Gamle postgården Vigeland hus, barndomshjemmet til kunstnerne Emmanuel og Gustav Vigeland Hald Hatholmen fyr Hestetroa Kjøbmandsgaarden Lindesnesgården/Wattnegården Mandal kirke Reymertgården Risøbank Ryvingen fyr Skjernøysundbrua Skrivergården og Skriverhaven Telegrafgården Tiedemandsgården Se også Mandals gamle trehusbebyggelse Festivaler Skalldyrfestivalen – festival for sjømat andre helgen i august hvert år Mandaljazz - jazzfestival siste helgen i juni Foreninger, lag og organisasjoner Blomdalen Jentekorps Familiekirken Mandal Furulundens Venner Lindesnes Røde Kors Mandal Dykkerklubb Mandal Golfklubb Mandal guttekorps Mandal historielag Mandal Innebandyklubb Mandal og Halse Idrettslag Mandal kantori Mandal Karateklubb Mandal Motorbåtforening Mandal Turnforening Mandal Husflidslag Mandal Musikkforening Mandal Svømmeklubb Mandals Byselskap Mandals Sangforening Mandalselvas Elveeigarlag Ryvingens Venner Sjøørretklubben Kjente mandalitter Se utfyllende artikkel Liste over kjente mandalitter Liste over ordførere i Mandal Tørres Christensen Nedenes (1662–1721), kjøpmann og skipsreder, kalt «Kongen av Mandal» Adolph Tidemand (1814–1876), kunstmaler Christian Salvesen (1827–1911), norsk industrigründer i Skottland Olaf Isaachsen (1835–1893), kunstmaler Søren Jaabæk (1814–1894), politiker, lærer og bonde, en av grunnlegger av Venstre Amaldus Nielsen (1838–1932), kunstmaler Gustav Vigeland (1869–1943), billedhugger Emanuel Vigeland (1875–1948), maler og billedkunstner Ellen Gleditsch (1879 -1978), professor i Kjemi ved Det Kgl. Frederiks Universitet Bent Røiseland (1902–1981), stortingsrepresentant (V) 1945-1973, parlamentarisk leder for Venstre 1954-1970 Kjell Askildsen (1929–2021), forfatter Referanser Eksterne lenker Mandal kommune snl.no - Mandal - tidligere kommune Fædrelandsvennens Mandalsnyheter Lindesnes Avis Kultur i Mandal på kart fra Kulturnett.no «Liten by store kunstnere» – artikkel fra Klassekampen 6. mars 2006 Diverse Nasjonalbibliotekets arkiv - Historiske fotografier fra Mandal og omegn. Bydeler i Mandal


text: Mjølner eller Mjolne (fra norrønt Mjǫllnir) eller Torshammer er i den norrøne mytologien tordenguden Tors hammer. Mjølner er Tors kraftigste våpen mot jotnene. Den kommer tilbake etter den blir kastet. Mjølner ble smidd av dvergene Sindre og Brokk, og var en gave fra Loke. Historien forteller at Tor en gang mistet Mjølner. Loke fant ut at det var den onde jotnen Trym som hadde stjålet den, og nektet å gi den tilbake før han fikk gifte seg med den vakreste av alle gudinnene, Frøya. Tor kledde seg ut som Frøya, med to steiner som bryster, og Loke kledde seg ut som brudepike. De får da hammeren av moren til Trym, hvorpå Tor knuser alle jotnene med hammeren, og reiser hjem. Torshammer var et smykkemotiv i merovingertiden og vikingtida, og blir fremdeles brukt som symbol og lykkebringer innen åsatru og som smykke. Arkeologiske funn i Norge Det er to hovedtyper av Torshammere. Den ene er hammere festet til en ring, der de fleste er fra 700- og 800-tallet. Den andre er brukt som et anheng, de fleste av disse er fra 900- og 1000-tallet. De er laget av stål eller sølv, og noen var dekorert. Det er i Norge funnet bare tolv eller tretten funn med Torshammere. Funnene er: en sølvhammer i Verdal i Nord-Trøndelag, en ring med ni hammere i Innvik nær Stryn i Sogn og Fjordane, en sølvhammer på Søndre Vik i Fitjar i Hordaland, en ring med to sølvhammere i Vela i Sand i Rogaland, en sølvhammer på Bråtveit i Suldal i Rogaland, en sølvhammer på Tråen i Rollag i Buskerud, tre jernhammere i Kaupang i Tjølling i Vestfold, en hammer på et armbånd av sølv i Gjulem i Rakkestad i Østfold, jordavtrykk etter en hammer på Mysen i Østfold (usikker) en sølvhammer på Huse i Romedal i Hedmark. Torshammer fra vikingtiden ble funnet på Mjelde i Tromsø kommune, Troms. Referanser Eksterne lenker Om Mjølner i Nordisk familjebok fra 1913 (på svensk) Norrøn mytologi Mytologiske objekter


text: Mjøndalen Idrettsforening (MIF) er en norsk idrettsforening. Den ble grunnlagt i 1910. Klubben går under kallenavnet «bruntrøyene» på grunn av lagets drakter. Mjøndalen ble cupmester i fotball i 1933, 1934 og 1937 og er norgesmester i bandy 14 ganger. Klubben spiller sine hjemmekamper på Consto Arena. Fra 1999 befant klubben seg i 3. divisjon, men har opplevd ny fremgang de siste årene. Fra 2009 til 2014 spilte klubben på nest øverste nivå før de kvalifiserte seg til Eliteserien for 2015-sesongen. Forsøket i øverste divisjon endre med nedrykk og nye år i 1. divisjon. Etter å ha holdt seg i toppen av tabellen kjempet imidlertid klubben seg tilbake til toppdivisjonen med direkte opprykk før 2019-sesongen. De spilte der tre sesonger, men rykket ned til OBOS-ligaen etter 2021-sesongen. Tabellen 2023 Stiftelsen Sport i Mjøndalen ble før århundreskiftet drevet i «Skiløberforeningen», som byttet navn til «Mjøndalen Skiklub». Stiftelsen av Mjøndalen Idrettsforening i 1906 ble ikke godkjent som «gyldig», ettersom klubben ble nedlagt på grunn av en gjeld på 98,50 kroner. Dette tilsvarte 5 774 kroner i kroneverdien per 2008. «Nye» Mjøndalen Idrettsforening ble grunnlagt 22. august 1910, og dette regnes derfor som klubbens stiftelsesdato. Fotball Mjøndalen IF er en fleridrettsklubb, men det er fotballen som har gjort klubben kjent. Det skyldes at klubben i flere omganger siden 1920-årene har hevdet seg nær toppen av norsk fotball. Mjøndalen spilte på 1920- og 1930-tallet sju cupfinaler og ble norgesmester i 1933, 1934 og 1937. I nyere tid har klubben vunnet seriesølv i 1976 og 1986. Med sin cupseier i 1933 var Mjøndalen IF den første klubben utenom byene som ble norgesmester. Det samme gjelder for norsk deltakelse i europacup. Den første europacupkamp på en norsk «bygdearena» var MIFs møte med Cardiff, med John Toshack og Terry Cooper i spissen, i 1969. Senere har klubben møtt både Bayern München og Werder Bremen. Mjøndalen slo overraskende Werder Bremen 1-0 på Weserstadion i en europacupkamp i 1987, etter scoring av Per Terje «Makker'n» Markussen. Med til historien hører det at i den første kampen i Mjøndalen hadde Werder Bremen vunnet 5-0. Etter flere år i 3. divisjon rykket Mjøndalen opp til 2. divisjon før 2007-sesongen. Etter en god høstsesong endte Mjøndalen på 2.-plass i 2. divisjon avd. 4. I 2008 vant laget sin avdeling og rykket opp til 1. divisjon. I 1. divisjon i 2009 endte MIF på 11.-plass, og i 2010 og i 2011 ble klubben nummer 10. I 2012 var Mjøndalen for alvor med i kampen om opprykk til Eliteserien, men endte på fjerdeplass og kvalifisering til eliteserien. Klubben tapte mot Bodø/Glimt i første runde av kvalifiseringen. 2013-sesongen endte med en 6.-plass og på nytt kvalifiseringsspill til tippeligaen. 1. runde ble spilt borte mot Hødd og endte med 0-2 seier, på Høddvoll stadion. 2. runde ble spilt på Mjøndalen stadion mot Ranheim, der bortelaget trakk det lengste strået og vant 1-4. Mjøndalen måtte også i 2014 spille i 1. divisjon. I 1. divisjon fotball for menn 2014 endte Mjøndalen på tredjeplass. I kvalifisering til Tippeligaen 2015 slo Mjøndalen ut Fredrikstad Fotballklubb og Bærum Sportsklubb og deretter Brann 4–1 over to kamper og sikret seg opprykk til Tippeligaen 2015. Trener for Mjøndalen fra 2006 til 2022 var den tidligere -, FK Lofoten og Bristol City-spilleren Vegard Hansen. Mjøndalen i europacup Spillerstall Oppdatert 5. september 2023. Utlånte spillere Bandy Høsten 1924 startet Mjøndalen med bandy. I begynnelsen ble det spilt med 7 spillere på hvert lag, men fra 1929 ble bandy i Norge utvidet til 11-mannsspill. MIF lyktes ikke helt med 7-mannsspill, og levde i skyggen av Drafn. Da 11-mannsbandyen ble introdusert fikk MIF et oppsving. I 1930 vant Mjøndalen sin første kongepokal ved å slå Trygg 2-0 i NM-finalen. Samme år fikk MIF sin første landslagsspiller i Erling Andersen. Klubben vant ytterligere to norgesmesterskap før krigen: i 1937 og 1940, samt ett i 1947. I perioden 1955 til -65 utviklet bandyen seg raskt, blant annet med introduksjonen av nye køller, nye baller, et internasjonalt forbund (IBF), samt flomlyskamper. Lagets junioravdeling skapte mange spillere av landslagsformat i perioden 1969–85. I 1969 spilte MIF seg gjennom serien uten tap og erobret sin femte kongepokal ved å slå Drafn 2-1 i finalekampen. I 1975 tok MIF sitt neste mesterskap og startet med dette en god periode som varte i 10 år. Laget vant sju seriemesterskap av ni mulige, samt fem norgesmesterskap. Den siste tittelen i denne perioden kom i 1984, etter finaleseier 9-5 over Stabæk. En ny gullalder fra 2001 resulterte i sju NM-finaler på rad og fire NM-titler, den siste i 2005 etter seier over Stabæk i finalen. Mjøndalen har erobret til sammen 14 norgesmesterskap. Som eneste klubb har Mjøndalen spilt uavbrutt i toppserien siden nasjonalt seriespill ble innført i 1932. 44 spillere har representert Mjøndalen på det norske landslaget. Sesonger Referanser Eksterne lenker Offisielt nettsted (Fotball A-lag) Idrettslag i Drammen Idrettslag etablert i 1910 Fotballag i Viken Fotballag etablert i 1910 Bandyklubber i Norge Håndballag i Norge Kongepokalvinnere i fotball Sport i Norge i 1910


text: Molde er en kommune og en by i Romsdal i Møre og Romsdal. Dagens kommune ble etablert 1. januar 2020 ved sammenslåing av Nesset, Midsund og Molde. Kommunen grenser i vest til Aukra, i sørvest til Ålesund, i nord mot Hustadvika og i øst mot Gjemnes, Tingvoll og Sunndal og i sør til Vestnes og Rauma og til Lesja i Innlandet. Byen Molde er sentrum i kommunen. Kommunen hører inn under Molde lensmannsdistrikt i Nordmøre og Romsdal politidistrikt, Romsdal domssogn og Frostating lagdømme. Molde dekket tidligere de to prestegjeldene Molde og Bolsøy i Molde domprosti. Molde var ladested under Trondheim i 1604, og i 1742 fikk ladestedet kjøpstadsrettigheter. Kjøpstaden dekte opprinnelig det areal som nå er byens sentrum (gårdene Reknes, Moldegård og Fuglset). I 1915 og 1952 ble bygrensene justert ved at deler av det omkringliggende Bolsøy herred ble innlemmet i Molde og i 1964 ble de to kommunene slått sammen. Samtidig ble deler av Veøy herred, samt Mordal krets i Nord-Aukra herred innlemmet i Molde. Med dette økte folketallet fra 8 289 til 17 118. I 2020 ble Molde, Nesset og Midsund slått sammen til en storkommune som strekker seg fra Lesja og Sunndal i sør og øst og mot Ålesund i vest. Navnet antas å komme fra et norrønt gårdsnavn, Moldar, en flertallsform av mold. Byvåpenet, en hval som jager sild inn i en tønne, henspiller på sildefisket som reddet byen fra hungersnøden i 1740-årene. I samtiden var hvalen, som fulgte sildestimene inn i fjordene, et sikkert tegn på at vårsildfisket kunne begynne. Molde by En person fra byen Molde kalles en moldenser. Molde endret status fra ladested da byen i 1742 ble kjøpstad etter stor motstand fra Bergen og Trondheim. Molde er administrasjonssted for Møre og Romsdal fylkeskommune, fylkesmannen i Møre og Romsdal og bispesete for Møre bispedømme. Molde er «veghovedstad» for Midt-Norge ved at Statens vegvesen har sitt regionkontor plassert i byen. Molde er også fylkets største industrikommune målt i antall sysselsatte. Industrien omfatter blant annet Oskar Sylte Mineralvannfabrikk (kjent for sin brus med ananassmak), Brunvoll, Linjebygg Offshore, en avdeling av National Oilwell Varco og annen verkstedindustri, samt Glamox, en stor lysarmaturfabrikk. Her ligger også Høgskolen i Molde, stort sykehus, Aker stadion, Seilet hotell, Romsdalsmuseet og den gamle storgården Moldegård. Molde huser Nord-Makedonias generalkonsulat i Norge og et av Norges topplag i fotball. Turisttrafikk med cruiseskip begynte med «Ceylon» i 1882. Geografi Den tidligere Molde kommune (til og med 2019) dekket 362 km2 og hadde 32 466 innbyggere per 1. januar 2020. Topografi Etter sammenslåing av Midsund, Molde og Nesset kommuner fra 2020 strekker Molde kommune seg fra Aursjøen til øyen Dryna, kjørt med bil er strekningen omkring 150 km. Kommunens areal er 1503,38 km2 Landskapet består av slake lier som strekker seg fra fjordene og oppover mot skogkledde åser og bare topper. Fjorder Romsdalsfjorden med Moldefjorden, Fannefjorden og Langfjorden Øyer Sekken (18,45 km2) Veøya (1,1 km2) Bolsøya (4,9 km2) Otrøya (75,5 km2) Midøya (13,9 km2) Se mer i kategorien øyer i Molde. Fjell Molde by er omgitt av fjelltopper. De ligger dels på Romsdalshalvøya, dels på motsatt side av Romsdalsfjorden (i Rauma samt Vestnes kommuner), slik at de sees fra Molde sentrum som en rad med tinder. Molde kommunes høyeste fjellet er Høgbøra (Kleneggen) med 1 964,4 moh i Eikesdalen. I området vest, øst og sør for Eikesdalen ligger en rekke fjelltopper med høyder mellom 1500 og 1900 moh: Vikesoksa 1 809 moh, Nyheitinden 1 598 moh, Gjuratinden 1 712 moh, Hoemtinden 1 734 moh, Hauduken 1 734 moh, Bruabottmillo 1 829 moh, Trolltinden 1 601 moh, Spikrottinden 1 532 og Slotthøa 1 837 moh. Mellom disse fjellene er det botner, og i disse er det i flere tilfelle evig snø og is. Noen av disse er isbreer, f.eks. Blikskårbreen 1 707 moh. Mellom Langfjorden og Fannefjorden er fjellet Skåla på 1128 moh høyest. På Romsdalshalvøya er Maifjellet høyest med 808 moh. På Otrøy rager Oppstadhornet høyest med 737 moh. Av fjellene rett nord for Molde sentrum er Tussen høyest med 704 moh. Se mer i kategorien fjell i Molde kommune. Geologi Berggrunnen består hovedsakelig av gneis. Klima Molde sentrum har et temperert klima, med laveste middeltemperatur i januar med 0,5 °C og høyeste i august med 13,6 °C. Som på Vestlandet ellers, faller det en del nedbør, i et normalår 1 640 mm. Molde innehar en norsk værrekord, nemlig høyest målte temperatur for oktober med 25,6 °C den 11. oktober 2005. I tillegg ble rekordene for mest intense nedbør målt over 1, 2, 3, 5 og 10 minutter satt i Molde 1. august 1986, men her må tas i betraktning at det er få nedbørsstasjoner som måler nedbørsintensitet automatisk. Vintrene er relativt milde, men ikke fullt så milde som ytterst på kysten. Det ligger tidvis en del snø, men den blir ikke alltid liggende i lang tid. Byens alpinanlegg og mange hoppbakker og skiløyper er i hyppig bruk. Et spesielt fenomen Molde deler med resten av Møre og Romsdal, er enkelte vinterdager med temperaturer over 15 °C grunnet sørøstlige fønvinder. Dyreliv Naturvern Samfunn Antall innbyggere i kommunen er per . Tettsteder i Molde kommune Tettestedet Molde strekker seg som et om lag 10 km langt belte langs nordsiden av Fannefjorden og Moldefjorden, med sentrum rett vest for Moldeelvas utløp. For tiden definerer Statistisk sentralbyrå syv tettsteder i Molde kommune. Noen tidligere tettsteder, som Mek og Røbekk, er blitt innlemmet i tettstedet Molde, etter hvert som byen har vokst i størrelse, mens Torhaug på Bolsøya forsvant 2013, da Stastistisk Sentralbyrå endret sin avgrensingsmetode for tettsteder. Følgende liste gir en oversikt over tettsteder i Molde kommune med areal og folketall per 1. januar . Molde, innbyggere, km2 Hjelset, innbyggere, km2 Kleive, innbyggere, km2 Hovdenakken, innbyggere, km2 Nesjestranda, innbyggere, km2 Eidsvåg innbyggere, km2 Midsund innbyggere, km2 Religion og livssyn Moldes befolkning er overveiende luthersk. I den norske kirke er Molde kommune inndelt i sogn: Molde, Bolsøy, Veøy, Røvik, Kleive og Sekken. Møre bispedømme ble opprettet i 1983 med sete i Molde. Fra gammelt av lå Molde i Veøy prestegjeld inntil reskript av 18. november 1740 skilte ut sognene Bolsøy, Molde og Kleive til det nye Bolsøy prestegjeld. Molde med Reknes hospitals kirke ble utskilt derfra som eget prestegjeld i 1858. Det er også organiserte menigheter for adventister, katolikker, metodister, pinsevenner, Brunstad Christian Church og Jehovas vitner. Frelsesarmeen, hvis medlemmer ikke nødvendigvis er tilknyttet Den norske kirke, har et korps i Molde. I 1934 opprettet den katolske søsterkongregasjonen St. Carolus Borromeussøstrene et katolsk sykehus i Molde, St. Carolus sykehus. I andre verdenskrig brant store deler av Molde etter bombingen, men St. Carolus ble spart. I de første etterkrigsårene ble sengeplassene ved Carolus brukt som fødestue betjent av byens jordmødre. Sykehuset ble avviklet i 1965, og i 1968 kjøpt av fylket, som drev det som en avdeling av Fylkessykehuset i Molde frem til midten av 1990-årene. Human-Etisk Forbund har lenge hatt eget lokallag i Molde. Skoler Molde videregående skole er en studieforberedende skole med utdanningsprogrammene studiespesialisering; studiespesialisering med toppidrett; musikk, dans og drama (inkludert Landslinje for jazz); kunst, design og arkitektur; innovasjon og ledelse; og påbygging til generell studiespesialisering for elever med yrkeskompetanse. Romsdal videregående skole er en av Møre og Romsdals største skoler med over 800 elever fordelt på ni utdanningsprogram. Tøndergård skole er en forsterket barne-, ungdoms- og videregående skole. Media Dagsavisen Romsdals Budstikke utgis i Molde. Den tidligere dagsavisen Romsdal Folkeblad gikk inn i 1987 og Fylket, som kom ut tre ganger i uken, i 2000. Fra våren 2006 har den reklamefinansierte gratisavisen Avisa Romsdal blitt utgitt månedlig, denne ble oppkjøpt av Romsdals Budstikke i 2012/2013. Lokalradiostasjonene 1 FM og Radio PS sender fra byen, og NRK Møre og Romsdal har lokalkontor i Molde. Den lokale TV-stasjonen TV Romsdal startet i 1990, men stoppet sine sendinger i april 1998. Konsesjonen ble senere tildelt TV Nordmøre, som i anledningen skiftet navn til TV Nordvest. Kommunikasjon Molde lufthavn, Årø ligger 5 kilometer øst for byen. Fra flyplassen er det ruter til større norske byer. Molde er havn for daglige hurtigruteanløp. En rekke cruiseskip anløper også byen hver sommer. Vei og fergetrafikk E39, hovedveien fra Trondheim til Stavanger, går gjennom Molde langs Fannestranda fra øst og nord og fortsetter mot sør ved fergen Molde – Vestnes, et av landets travleste fergesamband. Fylkesvei 64 forbinder byen med Åndalsnes, endestasjon for Raumabanen, samt E136 i sør, og med Hustadvika (kommune) og Averøy i nord. Øykommunene i vest er forbundet til Molde med fylkesvei 662. Fram Ekspress er navnet på langrutene og ekspressbussrutene mellom byene i Møre og Romsdal. Fra Molde trafikkeres ekspressbussruter til Åndalsnes i korrespondanse med jernbanen. Til Kristiansund og videre til Trondheim og til Ålesund kjøres også ekspressbuss. Norges første bussrute Aarø Automobilselskap stod bak det som regnes som den første ordinære bilrute (buss) i Norge, den 12. mai 1908. Den ble kjørt fra Molde over Fursetfjellet til Batnfjordsøra. Det er i grunnen litt underlig at den første norske bussrute ble opprettet nettopp på denne strekningen, og ikke der det var større befolkningstetthet. Årsaken var at veistrekningen var både en del av hovedveien og den raskeste måten å reise mellom amtshovedstaden Molde til Kristiania. Den gikk til Batnfjordsøra med rutebil, videre til Kristiansund og Trondheim med dampbåt, så med jernbaneforbindelse gjennom Østerdalen, på Rørosbanen, til Kristiania. Til å begynne med var de fleste passasjerene turister. Næringsveier Offentlig administrasjon mm Med fylkesadministrasjon for Møre og Romsdal, et sykehus – byens største arbeidsplass – høgskole og en del statlige organer lokalisert til byen ligger andelen ansatte i offentlig forvaltning noe høyere enn landsgjennomsnittet og en del høyere enn gjennomsnittet for Møre og Romsdal. Industri Til tross for dette er Molde den største industribyen i Møre og Romsdal, både i andel av arbeidsstokken og antall sysselsatte i denne næringen. Flaggskipet i Moldes industrivirksomhet er lysarmatur- og varmeprodusenten Glamox, som har hovedkontor og en stor fabrikk i kommunen. Videre kan nevnes hovedkontoret og thrusterfabrikken for Brunvoll-konsernet, en avdeling av kranprodusenten National Oilwell Varco, propellfabrikken Oshaug Metall, en avdeling av Eltel Networks og dets tidligere datterselskap Linjebygg Offshore, dessuten landets største produsent av skap til lastebiler, Bussbygg. Tidligere hadde både Molde og Romsdal en omfattende konfeksjonsindustri, i Molde er det nå kun én konfeksjonsfabrikk igjen. Handel og servise Handel og tjenesteyting utgjør naturlig nok også en viktig næringsvei i Molde, blant annet finnes en rekke mindre, og noen større, IT-bedrifter i byen, noe som har sammenheng med nærheten til Høgskolen i Molde. Landbruk og skogbruk Molde er etter sammenslåingen med tidligere Bolsøy kommune ved siden av en bykommune også en landkommune. Kommunen har (2003) 80 gårdsbruk i drift med et jordbruksareal på knapt 15 000 dekar, i tillegg til 200 000 dekar produktiv skogsmark, hvorav man årlig tar ut 10 000 m3 skog. Turisme Fra Varden er det utsikt mot det såkalte Moldepanoramaet som teller 222 tinder, og 1890-årenes idyll med små hus og store, bugnende hager, gav Molde tilnavnet «Rosenes by». Byen var allerede da sterkt preget av turisme i sommermånedene. På denne tiden var Molde blant de aller fremste fjordturiststedene i landet og et internasjonalt kjent turistmål. Mest bemerket i byen var dog de årlige besøkene til tyske keiser Wilhelm 2. fra slutten av 1800-tallet og frem til første verdenskrig. Keiseren ferierte årlig i de norske fjordene, og turene ble alltid avsluttet med et lengre opphold i Molde. Molde besøkes fremdeles av en mengde turister, og mest hektisk er det under jazzfestivalen midt i juli. De mest besøkte turistattraksjonene inkluderer Aker stadion, Molde domkirke, rådhuset med statuen Rosepiken, Reknesparken og Romsdalsmuseet, Kongebjørka med Fredslunden, Hjertøya og ikke minst utsiktspunktet Varden. I tillegg nyter Molde som turistby godt av nærliggende turistattraksjoner som Trollstigen, Trollveggen, Atlanterhavsvegen, Raumabanen, Ergan kystfort, flere helleristninger samt de fraflyttede fiskeværene Bjørnsund og Håholmen. Moldes historie Veøya ligger strategisk plassert som et knutepunkt for båttrafikken i vikingtiden. Vikingskipene gikk sjelden over Hustadvika, men gikk heller en indre led inn Romsdalsfjorden og videre inn til dagens Åndalsnes dersom man skulle til Østlandet eller inn Langfjorden dersom man skulle videre nordover mot Nidaros. Midt i dette skjæringspunktet ligger Veøya, og plasseringen førte til at det oppstod der en kaupang, Romsdals første tettsted, et økonomisk, administrativt og religiøst sentrum. Veøya var sannsynligvis hovedsetet til Ragnvald Mørejarl. Fiskeværet Bud ved Hustadvika var en stund det største tettstedet mellom Trondhjem og Bjørgvin (Trondheim og Bergen). Dette nøt også det som til slutt skulle bli by godt av. Mellom storgårdene Molde og Reknes vokste nemlig havnen Moldefjæra opp, for det meste basert på handel med trelast til Holland samt sild. I 1604 var Molde ladested under Trondheim. Da Danmark-Norge på 1600-tallet avløste lensordningen med den nye amtsordningen, ble Molde residens for amtmannen i Romsdals amt under Trondheim stiftamt, og grunnlaget for Molde som administrasjonsby ble lagt. I 1705 ble Moldegård amtmannsbolig. Til protester fra både Bergen og Trondheim ble byen tildelt fulle handelsrettigheter av kong Kristian 6., og ble kjøpstad 29. juni 1742. Langs Fannestrandsvegen øst for byen ble på 1800-tallet plantet en alle 10 km østover slik at byen fikk en uvanlig pen innfartsvei. Langs Fannestranden ble det anlagt store landsteder for kjøpmenn (særlig fra Kristiansund) og embetsmenn, blant annet Kviltorp, Retiro, Lergrovik og Nøisomhed. Mot slutten av 1800-tallet ble de norske fjordene turistattraksjoner. Fjorden, Moldepanoramaet og en idyllisk småby med trehusbebyggelse, bugnende hager, parkanlegg og alléer gjorde at Molde ble fjordbyen fremfor noen på Vestlandet. Det var i denne perioden Molde fikk tilnavnet «Rosenes by». 21. og 22. januar 1916 brant 225 bygninger og en rekke hageanlegg i en bybrann på østsiden av Moldeelva. Området ble bygd opp igjen i mur, men siden de økonomiske tidene ikke var de beste, tok det sin tid. Dette satte Molde noe tilbake som turistby, selv om mesteparten av byen ble berget. I 1919 brant Grand Hotel på samme side av byen, og ble aldri gjenoppbygd. Molde ble angrepet fra fly 17. april 1940. Regjeringen kom til Molde 23. april etter å oppholdt seg på Stuguflåten, øverst i Romsdalen. I Molde oppholdt statsrådene seg på villa «Knausen», mens kongen og kronprinsen oppholdt seg på Glomstua, og overkommandoen med Otto Ruge i spissen holdt til litt utenfor byen. I Molde var det også franske og britiske sendemenn. Disse siste dagene i april var Molde fungerende hovedstad for Norge. Under et bombeangrep mot Molde 28. april søkte kongen og kronprinsen ly i et skogholt ved byen, og det kjente bildet ved «Kongebjørka» ble tatt da. Etter andre verdenskrig har byen blitt utvidet flere ganger ved sammenslåing med nabokommuner. Kultur Museer Romsdalsmuseet er regionsmuseeum for Romsdal. I Molde er den nye museumsbygningen, kalt Krona, med fast utstilling, administrasjon, verksteder og magasin. Museet ble grunnlagt 1912 og ble snart et betydelig friluftsmuseum; den første bygningen ble kjøpt inn i 1914 og flyttet til Reknes-området ovenfor Molde sentrum. I 2016 var samlingen på mer enn 100 bygninger, de eldste fra 1100-tallet. Til museet hører også Romsdalsarkivet med bibliotek og digitalisert fotosamling. Romsdalsmuseets Leikarring er en danse- og folkemusikkgruppe som ble til i 1928. Museet lager også bunader basert på lokale folkedrakter. Museet har en Schwitters-avdeling. Kurt Schwitters (1887–1948) var en tysk maler, billedhugger og dikter, og bodde på Hjertøya utenfor Molde fra 1932 til 39. Museumsområdet er arena for årlige festivaler. Festivalby og friby Molde som kulturby markerer seg sterkest gjennom de årlige, internasjonale festivalene Moldejazz og Bjørnsonfestivalen, men også gjennom å være vertskap for Møre og Romsdal regionteater, Teatret Vårt. Molde har siden 2005 vært friby for forfulgte forfattere; Gilles Dossou-Gouin var første forfatter ut. Siden 2003 har byen vært hovedsete for Bjørnstjerne Bjørnson-Akademiet. Ellers arrangeres årlig en rekke mindre festivaler, blant annet en bluesfestival, en vannsportfestival, Kirkefestuka og Byfest med Molde Metalfestival og MetaMolde med sin årlige konsert med Trondheim Symfoniorkester som flaggskip. Musikere og forfattere med tilknytning til byen Molde har også historisk hatt en viss kulturell innflytelse. Tre av de fire store norske forfatterne har tilknytninger til byen. Bjørnstjerne Bjørnson gikk på skole der, Alexander Kielland residerte i Molde som amtmann for Romsdals amt, og Henrik Ibsen besøkte flere ganger Moldegård, hvor han skrev Rosmersholm, hvis modell er nettopp Moldegård. Andre kjente forfattere med sterke bånd til byen inkluderer Nini Roll Anker, Knut Ødegård, Edvard Hoem og Jo Nesbø. Musikalsk er det særlig popgruppen Di Derre og Stockholm-baserte Ane Brun som utmerker seg, men også gruppen D'Sound har en viss knytning til byen gjennom bassist Jonny Sjo. I tillegg har byen også fostret tradjazzbandet Dixi som har gjort stor suksess i Europa. Rockegruppen Thunderbolt har også to medlemmer fra Molde, begge fra den tidligere Molde-gruppen Lash Out. Kulturscener For ungdom arrangeres det små konserter på Huset ungdomsklubb, blant annet Huset Rock rundt to ganger i året. Her spiller ungdommer fra byen og distriktet for et mindre publikum. Det blir også arrangert konserter på den kristne ungdomsklubben SubUrban. Blant de mest brukte kulturscenene i Molde er Bjørnsonhuset, Plassen, Molde kulturhus, Forum (med lokaler for blant annet Teatret Vårt og Bjørnsonfestivalen), Aulaen i Molde kulturskole, Reknes ungdomshus, Alexandrakjelleren, Molde domkirke, Romsdalsmuseet og SubUrban (tidligere Tapperiet). Tidligere har Molde kino og jazzklubben Hot Hat (som nå er en del av restauranten Rød) blitt mye brukt, særlig under Moldejazz. Kulturhuset Plassen ble åpnet i 2012 og er base for Moldejazz, Teatret Vårt og Bjørnsonfestivalen, i tillegg til Molde bibliotek og Kunstnersenteret Møre og Romsdal. Kulturminner i Molde Liste over kulturminner i Molde Liste over kulturminner i Nesset Liste over kulturminner i Midsund Arkitektur En vandring fra øst mot vest rent arkitektonisk grovt sett er en vandring gjennom tidsepoker. Helt i øst finner man patrisiergården Moldegård fra tiden rundt byens grunnleggelse, men dette er unntaket. Hele byen er preget av mer moderne arkitektur. Sentrums østlige del ble ødelagt av bybrannen i 1916 og har innslag av jugendstil, men mer karakteristisk er mengden funkisbygninger, både villaer, leilighetskomplekser og bygårder. Storgata med sidegater, byens mest sentrale område, ble ødelagt av den tyske bombingen i april 1940, og er preget av en enkel gjenreisingsarkitektur med store bygårder langs brede gater. Et par markante unntak fra denne byggestilen finnes dog. Prisbelønte Molde rådhus i stein og glass fra 1966, tegnet av arkitektene Cappelen og Rodahl, og monumentale Molde domkirke fra 1957, tegnet av Finn Bryn. Fra Storkaia og Alexandra hotell ved den vestlige enden av Storgata og vestover, preges byen av moderne arkitektur, i stor grad utført av Kjell Kosberg. De mest fremtredende bygningene i dette området er Seilet hotell, Bjørnsonhuset og Molde stadion, men blant disse ligger også flere andre, men mindre fremtredende, bygninger i samme stil. I sentrums øvre, det vil si nordre, område, kan man finne litt av hvert. Dette området preges av boligbebyggelse, og mye av det har overlevd både bybrann og krig. I området rundt Parkvegen finner man flere jobbetidsvillaer med store hageanlegg, den mest markante er fra 1918 og kjent som «Châteauet». Hovedbygningen ved Molde videregående skole («Gymnaset») er et prakteksemplar på klassisk empirestil, og det gamle rådhuset det samme. Empirestilen er også godt representert langs Fannestranda øst for sentrum, blant annet med empiregårdene Tøndergård og den tidligere amtmannsgården Nøisomhed fra 1798. Store deler av Moldes sentrum er omfattet av NB!-registeret, Riksantikvarens liste over bymiljøer i Norge som har nasjonal kulturhistorisk verneinteresse. Sport Molde Fotballklubb spiller sine hjemmekamper på et av Moldes landemerker, Aker Stadion, og har i mange år hevdet seg helt i norgestoppen. I 1999 kvalifiserte klubben seg til Mesterligaen, men ble slått ut i gruppespillet. I 1994, 2005, 2013, 2014 og 2021/2022 ble Molde cupmester. I 2011, 2012, 2014, 2019 og 2022 ble Molde seriemester. I 2015 hevdet klubben seg i Europa Leauge og vant gruppe A med 11 poeng foran Fenerbache med sine 9, og kvalifiserte seg dermed til 16-delsfinalen hvor de røk ut mot Sevilla. Molde Undervannsklubb har i flere år vært blant landets og Europas desidert beste i undervannsrugby. Molde Håndballklubb, Stian Vatnes moderklubb, har etablert seg i damenes toppdivisjon. Molde Bordtennisklubb har også vært oppom toppdivisjonen en periode på slutten av 1990-årene. Andre større sportsklubber inkluderer Sportsklubben Træff og Sportsklubben Rival, moderklubb til blant andre Andrine Flemmen og Birgitte Sættem. Molde og omegn idrettsforening (MOI) har gjentatte ganger arrangert norgesmesterskap i skiidrett, både i nordiske og alpine grener, senest norgesmesterskapet i 2003. Skihopperen Johan Remen Evensen, som i 2011 satte verdensrekord i skiflyging, er blant utøverne som representerer MOI. Tusenårssted Kommunens tusenårssted var rådhustaket, inkludert området vest for domkirka, rådhusplassen og torget med kaifront sett under ett. Dette er en samlingsplass for mange ulike publikumsarrangementer. Rådhusplassen brukes til en rekke ulike arrangementer, som forestillinger, konserter, taler og markeringer. Spesielt under jazzfestivalen blir tusenårsstedet hyppig brukt, med utescene utenfor rådhuset. På plassen står statuen «Rosepiken» av Ragnhild Butenschøn; skulpturen ble avduket i 1971. Torget er byens sentrum og er i daglig bruk. På torget står statuen «Jazzgutten» samt et sjakkbrett i stor skala. Dialekt Politikk Se også: Liste over Moldes ordførere, Molde kommunestyre 2003–2007, Molde kommunestyre 2007–2011 Molde kommune ble i 2020 slått sammen med Nesset og Misund til en ny stor kommune med Molde by som sentrum. Torgeir Dahl som hadde vært ordfører i Molde til 2019 fortsatte som ordfører for den nye kommunen. Etter lokalvalget i 2023 ble Trygve Grydeland valgt til ordfører 12. oktober 2023. Styrende organ Moldes øverste politiske organ er kommunestyret. For tiden har dette 59 representanter. Foruten formannskapet, med 13 medlemmer, går enkelte saker før kommunestyrebehandling gjennom politisk behandling i følgende råd, som kan avgi innstilling til formannskapet eller kommunestyret: Hovedutvalg for helse og omsorg Hovedutvalg for oppvekst, kultur og velferd Hovedutvalg for teknisk, plan, næring og miljø Rådet for mennesker med nedsatt funksjonsevne Ungdomsråd Eldrerådet Kontrollutvalget Kommunedelsutvalget i Nesset Kommunestyrevalget 2019 Etter sammenslåing av Midsund, Nesset og daværende Molde til Molde kommune. Før 2019 (uten Nesset og Misund) Kommunestyrevalget 2015 Resultatene gjelder for daværende Molde kommune. Kommunestyrevalget 2011 Hovedtrekkene i kommunestyrevalget i 2011 i Molde var mye de samme som på landsbasis. Høyre gikk klart frem mens Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti gikk klart tilbake. Arbeiderpartiet gikk, mot landstrenden, noe tilbake, hvilket trolig kan tilskrives partiets løftebrudd rundt Molde sjukehus. Dog ble tilbakegangen langt fra så stor som man kunne frykte, og sammenlignet med kommunestyrevalget i 2007 var tilbakegangen nærmest neglisjerbar. Likevel var dette Arbeiderpartiets dårligste valg i Molde siden andre verdenskrig og sammenlignet med stortingsvalget i 2009 var tilbakegangen formidabel, på hele 15,3 prosentpoeng. Venstre fordoblet sin oppslutning i byen og ble større enn Fremskrittspartiet, noe som trolig har sammenheng med tydelig standpunkt i debatten rundt fortettingsstrategi i byområdet. Ordningen med direktevalg av ordfører ble trukket imellom valgperiodene, og for første gang siden 1999 ble det dermed forhandlinger rundt ordførervervet i Molde. En allianse bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre sikret at Høyre beholdt ordførervervet, denne gang ved Torgeir Dahl. Frøydis Austigard fra Venstre fikk varaordførervervet. Kjente moldensere Rasmus Rasmussen (1862-1932), skuespiller og teatersjef Nini Roll Anker (1873-1942), forfatter Ragnhild Magerøy (1920-2010), forfatter Olav Starheim (f. 1939), maler Knut Ødegaard (f. 1945), forfatter Kjell Magne Bondevik (f. 1947), tidligere statsminister og partileder (KrF) Ole Christian Kvarme (f. 1948), biskop i Oslo 2005-2017 Edvard Hoem (f. 1949), forfatter Kjell Inge Røkke (f. 1958), forretningsmann Jo Nesbø (f. 1960), krimforfatter Arne Nøst (f. 1962), kunstner og teatersjef Karita Bekkemellem (f. 1965), tidligere statsråd, legemiddeldirektør Henriette Birkeland Kitel (f. 1973), tidligere verdensmester i kickboxing Ane Brun (f. 1976), sanger og musiker Vennskapsbyer Danmark: Vejle Sverige: Borås Finland: S:t Michel Tsjekkia: Česká Lípa Slovakia: Bardejov Referanser Eksterne lenker Historiske bilder fra Molde Molde Bymuseum Historiske arkiv etter Molde kommune, Bolsøy kommune, Eresfjord og Vistdal kommune og Nesset kommune på Arkivportalen Byer i Møre og Romsdal Hurtigrutens anløpssteder i Møre og Romsdal Fergesteder i Møre og Romsdal Artikler i sjøfart-prosjektet