text: HonestThinking er viet til kultur, politikk, vitenskap og filosofi: Generelt manifest Innvandringspolitisk manifest Permalenker Greit hvis det kommer fra muslimer? 30.10.2008. David Irving fikk ikke komme til Norge, men nylig besøkte holocaustbenektende islamister Oslo med støtte fra UD. Hvorfor? spør Walid Al-Kubaisi i Fri Tanke. Honnørord som skalkeskjul 30.10.2008 (oppdatert 31.10.2008). Kan vi forestille oss en situasjon der vokterne av FNs menneskerettighetserklæring utgjør en reell trussel mot ytringsfriheten?, spør Anders Heger i Aftenposten. Denne kronikken er vel verdt å lese i sin helhet, men jeg festet meg særlig ved følgende avsnitt (min uthevelse): Sprengkraften i den uhindrede tale eller det usensurerte manuskript ligger ikke nødvendigvis i provokasjonen (selv om den kan ligge der og), men i muligheten for å komme med kunnskap, innsikt eller refleksjoner som utfordrer, ikke bekrefter den rådende oppfatning i et samfunn. HonestThinking kommenterer: Dette er godt sagt, men jeg må innrømme jeg er en smule overrasket over at akkurat Heger nå er den som understreker viktigheten av at "kunnskap, innsikt eller refleksjoner som utfordrer, ikke bekrefter den rådende oppfatning i et samfunn" må gis anledning til å bli fremført uten sensur (eller sanksjoner og press som i praksis nærmer seg sensur). Dette er overraskende, for i mars skrev Heger følgende i Dagsavisen (mine uthevelser): Tanken om rasene har vi, med en kollektiv kraftanstrengelse, jaget og fordrevet fra anstendighetens vokabular, vi har sparket den dit den hører hjemme. Ikke til historiens søppeldynge, men til dens skrekk-kabinett, der den står utstilt ved siden av tesen om den evige jøde, heksesabbatene og de underjordiskes plasseringer av «byttinger» blant menneskespedbarn. Raser er imidlertid en biologisk realitet som ikke lar seg bortforklare, og Heger og andre har ingen ting med verken å jage, fordrive eller sparke dem som gjør samfunnet oppmerksom på ubehagelige fakta knyttet til dette. Så hva er det egentlig som foregår her; er Heger fullstendig inkonsekvent, eller er han, i løpet av de sju månedene som er gått, blitt mindre innstilt på å bruke hersketeknikker og maktspråk for å stoppe munnen på folk som sier ting han ikke liker? Det siste ville eventuelt være et gledelig tegn når det gjelder utviklingen i det intellektuelle klimaet her i landet. Endringer vil tvinge seg frem 30.10.2008 (oppdatert 31.10.2008). Et asylregime som ble utarbeidet i en helt annen tid, og som hviler på implisitte forutsetninger som ikke lenger er oppfylt (samt noen som aldri har vært oppfylt), fører til at folk fra de mest voldelige, tilbakestående og krigsherjede områdene i verden kan søke asyl hvor som helst i verden bare de klarer å komme seg dit. Dette regimet er ikke bærekraftig, og før eller senere vil det komme endringer. Politikerne unnskylder sin handlingslammelse med prinsipper, men disse prinsippene er uholdbare fordi de bygger på utopisk tankegods, og de blir altså stadig blodigere. Og den eliten som tvinger igjennom den tilhørende politikken, har blod på hendene. Og det viser seg altså gang på gang at vi har fått hit en del mennesker som aldri vil kunne fungere på en normal måte i samfunnet. De er tikkende bomber som når som helst kan eksplodere, og de utgjør en høyst reell trussel mot liv og helse for alle som ferdes samme steder som dem. Våre prinsippfaste politikere har imidlertid gitt de nyankome rettigheter som om de skulle ha bodd her i mange generasjoner. Helt spesielt har disse menneskene fått så omfattende rettigheter at vi ikke har mulighet til beskytte befolkningen mot deres kriminelle og voldelige adferd. Politiinspektør Hanne Kristin Rohde uttaler seg slik til Dagbladet om muligheten for nye voldsepisoder: «For oss er det ikke et spørsmål om dette skjer igjen, men når». Og ingressen til samme artikkel sier noe om hvor maktesløse politiet står når det gjelder å beskytte samfunnet mot denne typen personer: 36-åringen fra Somalia som tirsdag kveld knivstakk fem personer i Oslo sentrum, er tatt flere titalls ganger av politiet. Men sakene mot ham blir henlagt. Og man trenger ikke være politiinspektør for å skjønne at nordmenn må finne seg i mer trakassering, knivstikking, ran, voldtekt, drap og anti-hvit rasisme i årene som kommer; også landets biskoper har innsett at det går den veien. Som en av dem så kjekt sa det her forleden, så må vi å ha forståelse for at "Det vil oppstå enkelte triste episoder i nyankomne miljøer". Men, som en seniorprest bemerket da biskopenes fariseeriske og billige etikk vakte reaksjoner fra flere hold: En folkekirke må provosere. Joda, det er selvsagt greit å provosere når situasjonen tilsier at det trengs, men man burde kanskje forvente et noe høyere moralsk, politisk, filosofisk og vitenskapelig refleksjonsnivå fra kirkens øverste hyrder enn de lettvinthetene de serverte i september. Her er noen andre aktuelle overskrifter fra Aftenposten og VG: HonestThinking kommenterer: Dagens politikk er ikke bærekraftig, og den representerer et overgrep mot den norske befolkningen, som sakte men sikkert blir fratatt både trygghet og andre verdier som våre forfedre har bygd opp gjennom mange generasjoner. Som en ekstra understrekning av alvoret har vi akkurat nå, i tillegg til knivstikkingen, også hatt en gisselepisode i Oslo, der en innvandrer nøyde seg med å true med å sette kniven i sitt kvinnelige offer. Det er på tide at vi tar en fullstendig gjennomgang av forutsetningene som det multikulturelle prosjektet hviler på, slik at vi kan finne ut hvilke av dem som holder vann, og hvilke som er ønsketenkning. Derfor trenger vi politikere som tar ansvar i en situasjon som bare blir mer og mer fortvilet for hvert år som går. Jeg noterer med interesse at også Dagbladet er opptatt av denne problemstillingen. Lars Gule i Klassekampen og Dagbladet 29.10.2008 (oppdatert 04.11.2008). Lars Gule har startet en interessant debatt ved å skrive artikkelen Islams elendighet i Kk, samt det oppfølgende innlegget Islams selvmotsigelser. Dette har fått Iffit Z. Qureshi til å skrive kronikken Orientalistiske fantasier i Dagbladet. Gules tilsvar har tittelen Qureshis useriøse kritikk. Saken har ført til en viss debatt på Document, der også Gule har deltatt. Se dessuten Nina Hjerpset-Østlies artikkel om innvandreres ulykkesfrekvens og holdninger i trafikken. Tilføyd 04.11.2008: Se også: Gule tar taxi, av Runar Døving. Hersketeknikker og undertrykkelse av opposisjon 23.10.2008. Hvilke strategier og hersketeknikker brukes for å få opposisjonelle, annerledes tenkende og kritiske folk til å holde kjeft i Norge i dag?, spør Idéhistoriker og filosof Ole Eirik Håtun i en kronikk i Aftenposten. Bakgrunnen er saken om David Irvings besøk til Norge. Håtun skriver blant annet (tre av overskriftene er tilføyd av HT): Med en slik effektiv knebling av ytringer er det derfor påfallende at dette ikke settes i et ytringsperspektiv og at ikke flere kritiske røster hever seg. For dette handler ikke bare om Irving, det handler også om Stig Sæterbakken, Hans Fredrik Dahl - og Jostein Gaarder. Og alle andre som avholder seg fra å ytre seg om disse sakene fordi man ikke ønsker å lide samme skjebne som de omtalte. For hvilke strategier, retorikk og hersketeknikker brukes for å få opposisjonelle, annerledes tenkende og kritiske folk til å holde kjeft i dagens Norge? Det er: Dannelses-, Nødvendighets-, Mistenkeliggjørings-, Demoniserings- og Krenkelsesstrategien. Disse etablerer alle illegitime og uakseptable grunner for å nekte eller hindre mennesker å ytre seg. Det kan selvsagt tenkes andre, og akseptable, grunner, men strategiene som her er nevnt, er ikke blant dem. Dannelse Dannelsesstrategien utpeker motstanderne som udannede, useriøse, umodne, unge (?), ukloke, dumme, valpete, ungdommelig opprørske, barnslige, tåpelige, latterlige, etc. Man latterliggjør selve personen og/eller personens ønske om å tale; ytringsønsket blir ledd av og diskreditert. Man håper med denne latterliggjøringen at personen selv avstår fra ytringen. Og hvis denne allikevel skulle si noe, har man jo allerede fått med seg tilhørerne på at dette er "uklokt" og "useriøst". (Sitater hentet fra Erik Rudeng, rådsmedlemmer i "Fritt Ord" og Per Edgar Kokkvold, generalsekretær i Norsk Presseforbund - til nå en av de mest prinsippfaste i forsvar av ytringsfrihet.) Betegnelsen "uklokt" er som kjent også hovedmantraet når det offisielle Norge vil stoppe kritikk av islam av redsel for "bråk". Nødvendighet Den andre er Nødvendighetsstrategien. Det spilles her på at man har hørt det før, at det er sagt et annet sted, at temaet er ferdig utdebattert, at temaet er uinteressant, at posisjonen er passé, at personen taler usant (!), at man ikke trenger å slippe til denne personen noe sted, at personen er dømt før falskneri, at denne personen ikke trenger eller fortjener noen talerstol, at denne personen ikke ytrer seg i tråd med ytringsfrihetens idé, osv. osv. Dessverre er det utallige variasjoner av uakseptable grunner i denne kategorien for å nekte noen å ytre seg eller umuliggjøre ytringen. Dette er velkjente toner i kommentarene i David Irving-saken før styret ble tvunget til å trekke invitasjonen. Mistenkeliggjøring Mistenkeliggjøringsstrategien spiller på motivene ens motstandere skulle ha for å komme med ytringen, og man ønsker å diskreditere disse. Det insinueres da ofte at den som vil ytre seg annerledes og kritisk, "bare" gjør dette for å skaffe seg oppmerksomhet, vil tjene penger, har en uuttalt, ikke-akseptert moralsk-politisk agenda eller noe annet som for tiden ikke skulle være i tråd med makten eller majoritetstilhørernes smak og oppfatning av hva som er aktverdige grunner. Stig Sæterbakken og styret i Litteraturfestivalen ble tydelig utsatt for denne strategien. Demonisering Demoniseringsstrategien går videre i denne retningen og spiller på den antatte oppfatningen av Det Moralsk Gode i tilhørerskaren. Strategien er å påpeke at den som taler er en ond person, eller har sympatier med en ond person - eller er nazist, antisemitt og Holocaust-benekter, som det heter i denne delen av dagens politiskmoralske diskurs. Og man tar det som en selvfølge at slike demoner ikke har talerett. Vi kjenner her igjen strategien i forhold til David Irving. Dette er vel selve "kardinalargumentet" i denne saken - noe som selvsagt ikke er noe argument, men en uetterrettelig bruk av det til enhver tid politisk korrekte for å nekte eller hindre mennesker å tale. Krenkelse Den femte strategien er Krenkelsesstrategien. Denne er velkjent fra debatten om Muhammedtegningene og generelt fra debatter rundt alle religionskritiske ytringer. Man spiller her på at man blir krenket, eller som det heter i Irvingsaker: man "skjender" noens minne, man tråkker på eller sårer noens følelser; man fremviser ikke nok innlevelse i de forfulgtes skjebne. Dette kan selvfølgelig være riktig, men det er ikke noe argument for å nekte eller hindre ytringer. Og dessuten ... Og så har vi jo strategien med å ta fra den som vil ytre seg levebrødet - nekte støtte til neste års festival, tvinge folk til å skifte mening eller miste jobben, avskjedigelse fra stillinger, nekte ansettelse, etc. Alle vel kjente fra diktaturstater - men sannelig driver vi ikke med slikt her i demokratiet Norge også. Jeg sikter selvsagt til den reaksjon på Irving-invitasjonen som institusjonen "Fritt Ord" og andre støttespillere sto for. Deres uttalelser og adferd ga klart bud om at støtten til neste års Litteraturfestival er truet hvis man opprettholder invitasjonen av David Irving. Konklusjon Med andre ord skal "Fritt Ord" og andre påståtte forkjempere for ytringsfrihet, ha fullt innsyn og kontroll med programmet i det arrangement de får søknad fra før støtte skal kunne gis. Det er med sterkt ubehag jeg konstaterer at mens flertallets selvrettferdige harme retter seg mot det de oppfatter som et av det forrige århundredets verste og menneskefiendtlige diktaturer, innfører man i dag samtidig et ensrettende flertallsdiktatur med klare begrensninger i ytringsmuligheter når det gjelder det samme tema. For en drøy uke siden skrev Håtun også følgende i et innlegg i Aftenposten (mine uthevelser): Hvordan er det mulig? Og hvordan er det mulig at de fremste eksponenter for disse tåpelighetene kan få nærmest alle til i ydmykende servilitet å starte alle kommentarer med at "selvfølgelig er jeg uenig med David Irving" . . ? Sist vi så tilsvarende var under inkvisisjonen hvor alle som ville beholde hodet eller unngå ekstreme hetetokter med påfølgende forkulling på byens ulike torg klokelig bekjente seg presteskapets dogmer om den "rette lære". Bak majoritetens ekstreme tåpeligheter og hårreisende angrep på initiativtager Stig Sæterbakken er saken at "sannhet" er et meget problematisk begrep, at ingen, absolutt ingen, vitenskapsmann eller -kvinne i dag påstår at deres vitenskapelige hypoteser og påstander er sanne lenger enn til neste argument eller ny dokumentasjon foreligger, og at dette er enda mer problematisk innen humaniora hvor alt er tolkninger og perspektiveringer innbakt i retoriske former og den til enhver tid gjeldende tids dominerende politisk-moralske overbevisninger. Ja - debatten hadde gått høyt, ja - mange ville følt seg provosert, såret og tråkket på; ja - mange, med dem David Irving, foretar den feilslutning at moralske konklusjoner følger av deskriptive diskusjoner, men det bør ikke være grunner for å nekte David Irving å snakke. Eller tvinge Litteraturfestivalens styre til å gå tilbake på sine invitasjoner. HonestThinking kommenterer: De fleste har skjønt at vi aldri kan finne frem til absolutte sannheter, altså at vi aldri kan vite noe om den virkelige verden med 100% sikkerhet. Jeg skulle likevel ønske Håtun hadde valgt en annen formulering enn følgende: ingen, absolutt ingen, vitenskapsmann eller -kvinne i dag påstår at deres vitenskapelige hypoteser og påstander er sanne lenger enn til neste argument eller ny dokumentasjon foreligger Dette kan gi inntrykk av et relativistisk standpunkt. Men det er noe som heter at ting er bevist eller dokumentert eller sannsynliggjort hinsides enhver rimelig tvil. Det at jorden er rund er et eksempel på vitenskapelig erkjennelse som har en litt annen status enn hva i hvert fall en overfladisk lesning av Håtuns innlegg ser ut til å antyde at vi kan oppnå. Forøvrig bør ytringsfrihet finne sted. Hvor mye mangfold kan man godta i det nye flerkulturelle Norge? Hvor må grensene settes? 21.10.2008. Her er noen utdrag fra professor og forfatter Nina Witoszeks kronikk i Aftenposten: Da general Georg Napier, britisk guvernør i en indisk provins, kom til India forbød han sati, skikken med å kaste hinduenker på kremasjonsbålet og brenne dem sammen med sine døde ektemenn. Braminene ble rasende. "Du kan ikke forby sati, det er en viktig kulturell skikk i vårt land!" Men Napier var upåvirkelig. "Det er en viktig skikk i mitt land," sa han, "å henge enhver som brenner mennesker levende. Så mens deres folk forbereder likbålet, vil mine menn forberede galgen". Slik ble braminene stoppet, og enkene reddet. Napier var en opplyst imperialist som, heller enn å preke for braminene om humanitære prinsipper, anvendte maktens strategi. Hans eksempel viser til det evige spørsmålet om hvor grensene går for den såkalte "kulturelle dialogen". Unngått debatt. Vestlig multikulturalisme har unngått debatten om disse grensene. På tross av at den multikulturelle politikken ble skapt for å bekjempe imperialisme, rasisme, og mannlig dominans, har den unnlatt å inspirere løvene til å hvile med lammene (og omvendt). [...] Iboende rasisme blant minoritetene. Hver dag vi åpner avisen eksploderer den norske rasismen som håndgranater midt i ansiktet på forvirrede avislesere; fra et ambulansemannskap som nekter å behandle Ali Farah som ble angrepet i en park, til en norsk-ghanesisk ung gutt som ble knivstukket til døde av tre norske ungdommer i en drabantby, til alle afghanere, kamerunere og bangladeshere med doktorgrad - og med sjeler utbrent etter lange mørke år i påvente av litt anerkjennelse - og et arbeid. Det som sjelden nevnes er den giftige anti-norskheten som finnes blant polakker, somaliere og iranere - en rasisme som ofte langt overgår de innfødtes fordommer. Enhver diskusjon av det "sammensatte samfunn" som ikke også retter seg mot "minoritetsrasisme" vrir den "kulturelle dialog" til et tomt mantra. HonestThinking kommenterer: Et samfunn kan ikke tåle hvor mye mangfold som helst, og den som vil ha troverdighet i debatten om det multikulturelle samfunnet, bør kunne svare på hvor han eller hun har tenkt å sette grensen. Norske medier gjør ikke jobben sin 21.10.2008. Mediene har et ansvar for å speile og formidle det som rører seg i samfunnet. Man kan mene mye om Norges-bosatte Bruce Bawer og hans skriverier, men han har utvilsomt market seg tilstrekkelig til at det burde være en selvfølge at det norske folk fikk møte ham og hans synspunkter gjennom mediene. Dette skjer imidlertid i liten eller ingen grad, og forklaringen ser ganske enkelt ut til å være at de ellers så tøffe journalister og redaktører kryper som hunder når det gjelder islam og muslimer. Men man kan ikke være en god venn dersom man ikke også kan kritisere, og jeg tror de fleste muslimer forakter den spyttslikkende holdningen de blir møtt med fra politisk korrekt hold, både i media og blant politikere. Hvordan kan vi forvente respekt fra innvandrere, muslimske eller ikke, når vi ikke engang har selvrespekt? Hans Rustad har en treffende kommentar på Document i dag (mine uthevelser): Bawer er en europeisk amerikaner. Han burde nettopp være en viktig røst. Fullblodsversjonen har vanskelig for å skjønne hva som skjer. Jeg tenker på Lawrence Wright, som sa at møtet med Geert Wilders minnet ham om stemningen i sørstatene på 60-70-tallet: den samme redselen for å miste kontroll og frykten for femtiden. Er det en gangbar parallell? Jeg mener nei. Likheten er ikke en gang overflatisk. Muslimene har ikke vært slaver i Europa. Pascal Bruckner har en mer plausibel forklaring når han sier: Europa har bekjent sine synder, "de andre" har det ikke, og slett ikke befolkningene i muslimske land, som er så svake at de ikke makter det. I stedet velger de offerrollen, som også Wright snakket om: en konstant følelse av å være krenket og ydmyket. Hele historien siden ottomanernes fall er historien om konstant ydmykelse. Hvis man begynner å ta denne versjonen på alvor, havner man selv på psykiatrisk, og det er det Europa begynner å minne om: et galehus. Man velter seg i masochistisk bot og anger, og sinte muslimer pisker den botferdige som aldri får nok. Det kalles dialog. [...] I stedet for å ta dette inn over oss, bader vi virkeligheten i et overjordisk lys som minner om den berusende agitprop under Stalin. Politikerne og eliten tror det hjelper hvis man konstruerer et alternativt språk, og det skjer nå i departementet! Sannhetsministeriet er en realitet, under Hadia Tajiks ledelse. [...] Sitat [fra Henrik Gade Jensens anmeldelse i Jyllands-Posten, En amerikaner i Europa]: Europæernes problem er, at de er opfostret til at værdsætte sikkerhed, så de med velfærdsstaten helt har glemt hvad frihed betyder. Og Bawer slutter med et citat af Benjamin Franklin: »De, der er rede til at opgive fundamentale frihedsrettigheder for at købe sig en smule midlertidig sikkerhed, har hverken gjort sig fortjent til frihed eller sikkerhed.« HonestThinking kommenterer: Det er mye godt å si om norske medier, men de svikter oss på vesentlige punkter. Det er en skam. Torben S. Hansen intervjuet av bladet Danskeren 19.10.2008 (oppdatert samme kveld). Her er et utdrag av et intervju Danskeren har gjort med Torben S. Hansen, en av forfatterne av I krigens hus (sakset fra Document): For at starte med begyndelsen, - hvad skal vi med historien? - Vi kan lære, hvad vi ikke skal gøre. Fortiden kommer selvfølgelig ikke igen, men visse kræfter – lidenskaber – er simpelthen mennesket iboende, evige. I Tolkiens eventyr siger en elverkvinde, at mennesker “frem for alt ønsker magt”. Denne store sandhed glemmer eller fortrænger især venstrefløjserne og de “politisk korrekte” akademikere, men desværre også en del yngre liberalister på direktionsgangene. Magtstræb kan betragtes som en slags naturkraft, og for demokratisk sindede borgere er det kolossalt vigtigt altid at holde skarpt øje med politik og politisk indoktrinering - i dag især den søde snak om nødvendigheden af at lade Europa stå åben for en folkevandring fra ikke-fungerende samfund med håbløse økonomier og endnu mere håbløse kulturer. Men netop dette forsømmer de mange solide samfundsstøtter, som hovedsageligt stemmer V og K. De koncentrerer sig om at tjene penge, mens medier og undervisning stort set er overladt til folk, der tilstræber ødelæggelse af national suverænitet og Europas arabisering. Folkeskolen og gymnasiet leverer elendig undervisning om islam. Børn og unge får intet at vide om jihad og sharia og den bestialske kvindeforagt - trods oplyste araberes egne undersøgelser af elendigheden i de to FN-rapporter om “Arab Human Development Report”. På universiteterne mangler seriøs forskning i islam. Indtil fornylig var det næsten kun Mehmet Necef i Odense og Tina Magaard i Århus, der gjorde et ordentligt stykke arbejde. For nylig er der så kommet en center for forskning i islamisme og radikalisering på Aarhus universitet - syv år efter 11. september 2001! Jeg håber, disse folk vil tage sig sammen og studere andre end de rabiate smågrupper og tage fat på alle slynglerne - også dem med jakkesæt og hykleriske fraser. Men foreløbig frygter jeg, at de omhyggeligt vil gå uden om hele den kriminelle kultur og de store bevægelser som det Islamiske Broderskab. Hvilke hovedstrømninger findes der i dag indenfor historieforskningen? - Især i undervisningsmaterialet findes en politisk dagsorden med klar antinational og dermed antidemokratisk slagside. Efter universiteternes marxistiske anfald kom en bølge af verdensfjern moralisme, som præger mange yngre historikere. De forstår ikke, hvad krig indebærer og vil eksempelvis gerne pege fingre ad modstandsbevægelsens stikkerlikvideringer under den tyske besættelse. De fatter ikke dybden af den islamiske radikalisering, og de skriver ideologiske lærebøger for gymnasiet og folkeskolen. De har i stedet et budskab, som kort fortalt går ud på at advare eleverne mod racisme og fascisme i den ikke-akademiske befolkning – underforstået Pia Kjærsgaard og andre kritikere af islamisk fanatisme. Sådan er det over hele Vesten, og allerværst i USA. Ideologiseringen handler om svulstige hensigtserklæringer fra undermålerne i EU-apparatet, og den rammer alle dele af undervisningen, hvor der er et udbredt ønske om at fordømme nutidig “vestlig imperialisme” og “had mod forkert hudfarve”. Her er den fortærskede floskel globalisering et centralt begreb. På den anden side arbejder historikere også sagligt med helt andre emner, men de er ikke altid så relevante som EU’s hærværk eller den islamiske belastning og trussel. Er der gensidig respekt mellem repræsentanterne for hovedretningerne? - Hovedretningen på de humanistiske og samfundsfaglige institutter er den såkaldte Frankfurterskole, “socialkonstruktivisme” og “diskursanalyse”. Meget af det er højtideligt volapyk. Værst er selvfølgelig den førnævnte moralisme, der lever højt på at forsage forlængst afdøde slyngler som Hitler og Mussolini og lader, som om deres arvinger udgør en overhængende fare. Du kan gå en tur i de akademiske boglader og se udvalget. De er fyldt med Foucault og Habermas, som de stakkels studenter altså skal læse til eksamen. Den første var efter min mening bindegal, mens den sidste absolut har noget at byde på. Men på baggrund af sin tid i Hitlerjugend hang han meget længe fast i et idealbillede af 100 procent rationelle og tolerante borgere, der formodes at at “føre dialog”, så der ikke sker flere ulykker. Jeg tør ikke sige, om socialkonstruktivisterne respekterer forskere, der benytter andre paradigmer. Habermas gør i hvert fald, men en del af hans mange eftersnakkere har det svært med tolerancen – og især nysgerrigheden. Jo tungere moralismen belaster dem, desto lavere er der til loftet. Derfor kan de ikke tolerere, at der kastes lys på kommunismens rædsler – som Bent Jensen og den franske François Furet har gjort. Så disse kætteres bøger står ikke på hylderne. Hvor ligger du selv placeret? - Først og fremmest tilhører jeg en klasse af letvægtere i forhold til Bent, der har bedrevet grundforskning, så det basker. Fagligt har jeg som sagt gravet mig ned i den spanske verden, og jeg er blevet grundigt træt af den republikanske side i den spanske borgerkrig, Che Guevara, Nicaraguas sandinister og andet revolutionsbarbari, som jeg selv abonnerede på i 1970’erne. Den, der tjener revolutionen, pløjer havet! Denne bitre selverkendelse skrev den store revolutionshelt Simón Bolívar kort før sin død i 1830. Han var hovedansvarlig for Sydamerikas løsrivelse fra Spanien og det efterfølgende kaos, men intelligent og hæderlig nok til at indse sin egen dårskab. Da jeg var yngre, ville jeg som alle venstreorienterede frelse verden. I dag må jeg tilslutte mig Enzensbergers opfordring til at skåne verden - det betyder især at skåne og forsvare civilsamfundet og friheden i Danmark og Vesten mod et dødsensfarligt eksperiment, iværksat af blinde og døve embedsmænd og politikere. Derudover tilstræber jeg at efterleve historiefilosoffen José Ortega y Gassets anbefaling: Stil gode spørgsmål. Så er der en chance for at få gode svar! Hvordan overlever man i opposition til hovedstrømningen? Kender du eksempler på berufsverbot? - Den, der søger et phd.-stipendium, gør klogt i at vælge et harmløst emne og levere “nice-to-know-research”. På universiteterne er er masser af eksempler på, at forskning i indvandring, kultursammenstød, religiøs radikalisering, klanmentalitet og lignede kalamiteter ikke tillades. Det er naturligvis ikke nedskrevet, men afgøres i de udvalg af “old buddies”, der behandler ansøgninger. Historikeren Kim Møllers “forkerte” specialopgave er et godt eksempel. Han tillod sig den frækhed at påvise Jørgen Bæk Simonsens ideologiske skævhed, og det slipper man normalt ikke ustraffet fra. Så der er masser af berufsverbot. HonestThinking kommenterer: Det er interessant å sammenholde Hansens resonnementer og kommentarer med hva Jacques Barrot, the European Commissioner for Justice, nylig har uttalt (Islam Is welcome. immigration is moral necessity): Does Europe need immigration? Barrot: Yes. The demographic situation of Europe requires a migration that must be concerted. Europe's mission is also a desire to facilitate exchanges between countries. Immigration is both an economic and a moral necessity. [...] Islam is perceived by some as incompatible with European values of democracy, peace and equality of the sexes. What is the EU's position with regard to this problematical situation? Barrot: This way of looking at Islam as antagonistic to European values is a totally partial and erroneous view. Islam is a monotheistic religion that seems to me to be compatible with our principles of laïcité. What is not compatible, are all the fundamentalists, not only Islamic, who wish to segregate and exclude other religions. As soon as pluralism is accepted by Islam, in any case in Europe, Islam is welcome. What IS true is that we will always fight against the fact that in the Islamic milieu Christian communities are not always respected as they should be. But that is characteristic of a certain number of Islamic States, it is not characteristic of Europe. Europe favors religious pluralism and it is obvious that if Islam wants to exist in Europe, it must accept this pluralism. A reader of Yves Daoudal’s blog over the interview: This guy [Barrot] is the archetype of the majority of our elite. He is himself the son of a distinguished father, a deputy, he has been minister several times, he helped create the UMP, etc... What he thinks, what he says is the reflection of what all those in power think and say. That is what is terrifying. These people are burying France and her people ("the demographic situation in Europe requires a migration that must be concerted"), without even considering the issues of French birthrate, abortion, French identity, her religion. I loved this sneaky attack ("...all fundamentalists, not only Islamic...") against traditional Catholics. Intervjuet med Hansen er altså sakset fra Document, og jeg kan ikke dy meg for å gjengi noen gullkorn fra Hans Rustads innledende bemerkninger (min uthevelse): Torben S. Hansen utgjør en del av trekløveret som skrev boken "I krigens hus", sammen med Helle Merete Brix og Lars Hedegaard. Boken var en brutal oppvåkning, selv i 2003. I dag vet vi langt mer, men fremdeles er det slik at erkjennelsen ønsker å glippe tilbake til tidligere tiders uskyld. Man skal ikke bare fnyse av bekvemmelighet, det ligger en dyp uvilje hos menneskene mot å entré et fiendtlig territorium og utsette seg fare. Det hjelper ikke om man sier at det som kommer, kommer uansett om man lukker øynene eller holder dem igjen. Her burde både Helene Uri og Per Egil Hegge finne ett og annet av interesse. Tar tillbaka åsikt om dödsstraff 17.10.2008. En av de medverkande i SVT:s nya satsning "Halal-tv" har sagt att det är rätt att stena kvinnor som varit otrogna. Tre veckor innan serien börjar sändas backar nu Cherin Awad från sitt uttalande. - Det är ledsamt att jag uttryckte mig på det sättet, säger hon till Expressen. God vilje er ikke nok 16.10.2008. Her er noen utdrag fra en kronikk i Aftenposten av Asle Toje, utenrikspolitisk forsker og kommentator (mine uthevelser): Når vi i dag skuer tilbake på norsk utviklingshjelps historie, er en av hovedkonklusjonene at bistand uten inngående kunnskap ikke virker, at bistand i blinde kan skade mottageren. [...] Det er trolig ikke tilfeldig at listen over Norges «hovedsamarbeidsland» minner urovekkende om listen over verdens mest korrupte stater. [...] Likeledes er dagens norske teppebombingslogikk feilslått. Å spre pengene på et utall prosjekter i et utall land gjennom et utall organisasjoner i håp om at man vil treffe til slutt, er i seg selv en fallitterklæring. [...] Vesten alt har pløyd flere marshallplaner – anslagsvis 700 milliarder dollar siden 60-tallet – inn i Afrika. De siste tiårene har sett en lang rekke omlegginger – strategisk og institusjonelt – i norsk bistand. Men er det ikke noe urovekkende ved hyppigheten og regelmessigheten ved disse omleggingene? Denne observasjonen inviterer til et annet spørsmål. Er ikke de stadig nye visjonene, de stadige institusjonelle ombyggingene og manglende evnene til å produsere resultater som står i henhold til innsatsen, en indikasjon på at vi har å gjøre med et system som sliter med grunnleggende problemer? Som Norads direktør i 1991 uttalte: «Jeg har mine alvorlige tvil om utviklingssamarbeidet (...) Min bekymring er grunnleggende: Virker utviklingssamarbeidet? Griper vi det an på rette måten? Står resultatene i forhold til innsatsen?» HonestThinking kommenterer: Vestlig bistant i Afrika ser ut til å være et stjerneeksempel på hva som skjer når man bygger på virkelighetsfornektelse og utopiske drømmer. Vesten har kastet bort ufattelige mengder penger og menneskelige ressurser, mens afrikanerne på mange områder har gått fra vondt til verre. Ny rapport frå anti-islamiseringsmötet i Köln 16.10.2008 (oppdatert 17.10.2008). HT-oppslaget Seier for de venstreradikale i Köln har avstedkommet følgende leserbrev fra Olav Torheim: Eit fint uppslag, men du let Michelet få sleppa altfor billegt undan, tykkjer eg. Når eg les det du skriv so fær eg tokken av at Michelet trass alt var etterretteleg i det ho rapporterte fra Köln, men eg tykkjer ho var alt anna enn det. Tak til dømes den biletteksten der det heiter at "En venstreradikaler har tent på en barrikade for å holde høyreekstremistene ute". Eg såg med eigne auge korleis maskerte AFA-ungdomar trilla rundt på søppeldunkane. Det var ikkje for å halda folk ute at dei sette fyr på desse, det var einast for å konfrontera Politiet. Vidare hevdar ho at det stod ein nynazistisk skinheadgjeng på 20 personar ute på Heumarkt, men kvifor ser me ingen fotografi av denne skinheadgjengen? På PI-News heiter det at "Einen einzigen Skinhead haben wir gesehen, vielleicht fünf Leute, die etwas grenzwertig aussahen, der Rest waren ganz normale eher konservative Bürger aus Deutschland und verschiedenen anderen Ländern". Det som er heilt sikkert er at 3000 tyske politifolk ikkje gjeng ikring og ser på at eit tjuetals skinheads gjeng ikring med nazisymbol, desse hadde i so fall vorte arresterte på flekken. Med andre ord er det 4-5 skinheads (som kann ha vore upolitiske skins eller S.H.A.R.P.-skins eller kva som helst anna enn nazi-skins, dei hev garantert ikkje gjenge ikring med synlege nazisymbol) som hev vorte til ein gjeng med 20 nazistiske skinheads. Fjøri som vart til ti høns enda ein gong, med andre ord. Men dette tykkjer du kanskje er detaljar. Det mest graverande er det at ho atter ein gong presenterar den klassiske mediemyten um vanlege folk som gjekk mann av huse for å jaga eit fåtals tilreisande ekstremistar - når det faktisk var umvendt, det var tusundtals tilreisande yrkesdemonstrantar frå heile Europa som kom til Köln for å øydeleggja eit arrangement som var stelt til av ei lokal gruppa som ved siste val faktisk fekk fem prosent av røystene (kor mange prosent er det ekstremvinstre fekk ved siste val, tru?). Heilt grotesk er den NTB-meldingi som vart send ut på grunnlag av Michelet sin rapport, der det heiter at "Titusener av tyskere mot rasistkonferanse" og "Studenter, familier og forretningsfolk gikk mann av huse for å protestere mot konferansen". Realiteten er den at Politiet hadde trudd det kom meir enn 40.000 motdemonstrantar, men seinare synte Politiet sine eigne tal at dei berre var toppen 10.000 - andre kjelder snakkar um so få som 5000 - og dette trass i gratiskonsertar og andre tiltak som skulde lokka vanlege folk ut på gatone. Direkte lygnaktig vert det nar Marte Michelet skriv at ""[E]n gedigen motdemonstrasjon samlet flere titusen mennesker i strålende høstsol foran Kölnerdomen på lørdag". Eg var framfor Kölnerdomen når den nemnde gjengen med motdemonstrantar var samla der - i triumf yver at Politiet hadde forbode antiislamistkonferansen - og eg kann ikkje sja at dei var fleire enn 1000 personar samla der. Og på klede og flagg ser du tydelegt at dette er yrkesdemonstrantar fra vinstreradikale subkulturar. Det ligg ein triumfalisme i dette. Michelet driv kampanjejournalistikk, og um ho ikkje segjer det rett ut so gjev ho i alle fall lesarane inntrykket av at Pro Köln tapte av di dei var darlegt organiserte og hadde liten uppslutnad. Men dette stemmer ikkje. Medan Marte Michelet karakteriserar konferansen som ein "fiasko" og karakteriserar organisatorane som "en amatørmessig gjeng med skrytepaver", finn me på Pro Köln sine heimesidor rikeslegt med dokumentasjon på det motsette. Konferansen var proff og velorganisert, og bade torsdag og fredag greidde dei å gjenomføra programmet som planlagt, trass i åtak fra vinstreekstremistar. Då laurdags morgon kom var det kort og godt klart at det var ingen lovleg mate ein kunde hindra Pro Köln i å faktisk halda det største anti-islamske folkemøtet i Europa nokosinne. Og det er moglegt at det er ein konspirasjonsteori, men eg trur det er på dette tidspunktet at PK-etablissementet vart so desperate at dei valde å lata mobben herja medan Politiet vart instruerte um å vera passive og trenera upplegget. Eg hev skrive ein blogg um det. Olav Torheim Men fremdeles ingen opprydning i Canadas skandaløse og totalitære regelverk 14.10.2008. Menneskerettighetstribunalet i British Columbia (BCHRT) har frikjent tidsskriftet Maclean`s og forfatter Mark Steyn for brudd på den canadiske provinsens lover om ”hatespeech”. Det er tredje gangen den islamske kongressen i Canadas (CIC) energiske forsøk på å tvinge Maclean`s til å redigere magasinet etter CIC`s retningslinjer blir avvist av landets menneskerettighetsdomstoler. Slik innleder Nina Hjerpset-Østlie sin artikkel om denne saken (som er av stor, prinsipiell betydning) hos Document. Frekke krav fra muslimer på Hellerud 14.10.2008. Det er ikke greit for Alexander på Hellerud skole i Oslo: Siden han er eneste ikke-muslim i klassen må han etter gymtimen dusje med badebukse på for å ikke støte sine muslimske kamerater. Knut Rellsmo kommenterer dette slik i Utdanning: Vi har etter hvert fått 160 nasjonaliteter i Fedrelandet og det blir sikkert mye hensyn å ta etter hvert. Dersom vi snur det rundt ville vi ved dusjing i Pakistan selvfølgelig respektert kulturen der og tatt på oss badebuksa. Men vi er faktisk i Norge og da får vi drive fedrelandet på norsk før de ender i kaos. Vi foreslår sporenstreks at Alexander dusjer som før, så får de andre reise hjem og dusje på islamsk. Nå etablerer sikkert norske politikere snart KFD – Kultur Forskjell Departementet med 500 ansatte, like mange kvinner og menn i kvoteringshysteri og samtlige 160 kulturer representert. Får vi 500 nye arbeidsplasser og ei stjerne i boka for selvutslettelse, maksimal servilitet og imøtekommenhet? HonestThinking kommenterer: Nordmenn har bodd her i landet i uminnelige tider, og vi fortrengte ikke verken pakistanere, arabere eller afrikanere da vi i sin tid gjorde dette landet til vårt. Sannsynligvis fortrengte vi den gangen en eller annen folkegruppe (det er gjerne slik det foregår når noen får kontroll over et territorium), men vi fortrengte ingen av dem som nå er i ferd med å fortrenge oss. Dagens innvandrerne har ingen som helst høne å plukke med oss på dette området, og disse gruppene har dessuten bare vært her i en generasjon eller tre. Likevel er de frekke nok til å ta seg til rette ved å forlange at vi som utgjør urbefolkningen i landet, og som dessuten har vist dem en gjestfrihet som langt overgår hva de hadde grunn til å forvente, skal rette oss etter deres skikker. Dette er uhørt, og det er selvfølgelig ikke første gang vi får akkurat denne problemstillingen slengt i ansiktet. Det blir neppe siste gang, heller. Jeg skulle like å se den multikulturalist som nå vil stå frem å hevde at det bare er rett og rimelig at norske barn og ungdommer skal nektes muligheten til å gå på visse skoler dersom de ikke retter seg etter innvandrernes lover og regler på stadig flere områder. I dag gjelder det Alexander på Hellerud skole i Oslo, i morgen blir det noe annet. Dette er dessverre en trend, og innvandrerne kommer til å utnytte vår unnfallenhet og vårt selvhat helt til vi våkner og tar skjeen i en annen hånd. Situasjonen er i ferd med å bli alvorlig 08.10.2008. Det er med sorg og vantro jeg har fulgt utviklingen på Document den siste tiden. Uroen kretser rundt nettstedets nye medarbeider, Jon Eirik Lundberg, som har markert seg sterkt på flere måter, blant annet med å slette innlegg og utestenge debattanter i et tempo man aldri før har sett maken til der i gården. En av dem som har blitt rammet av sensuren, er den erfarne og kunnskapsrike signaturen Mads (se for eksempel hans glimrende innlegg om biologi). I går ble ett av hans innlegg fjernet med følgende begrunnelse (min uthevelse): Du får prøve å støve opp noe av det man en gang kalte basal høflighet. Du har brukt opp kvoten. Mer av det der og jeg blokker deg fullstendig. Hårstad kan også finne et annet sted til superlativene. Jeg har annet å gjøre enn å lese defameringer fra folk som nekter å forstå hva som foregår. Og hva i all verdeen kan Mads ha skrevet for å avstedkomme en slik reaksjon? Vel, her er innlegget som fikk det til å sprekke for Lundberg: Å senke skuta for å drukne rottene er sjelden en god strategi. Jeg tror mange av oss som har fulgt med på document.no i årevis og satt enormt pris på nettstedet, sitter her med synkende hjerte. "For meg virker det som nostalgi" sier Lundberg, som om vi alle skulle måtte forstå det selvfølgelige i at dersom noe for Lundbergs sinn "virker" som "nostalgi" er det fullstendig rimelig at han sletter det. Jeg vil rette et direkte spørsmål til Hans og Nina: er en slik policy med deres velsignelse? Jeg håpet i det lengste at det nyeste medlemmet av redaksjonen skulle tas i skole av Hans og Nina, og kanskje ville modne med oppgaven. Så ikke tilfelle. Det synes nesten som om skuta document.no er i ferd med å synke. Nettstedets "salient attribute" - for å bruke markedsføringssjargong - var at det var et fristed der voksne mennesker kunne diskutere vanskelige problemstillinger uten å belemres med den pompøse og nedlatende politiske korrekthet som holder sin klamme hånd over mye av offentligheten. Det var den gang. Nå slettes innlegg over en lav sko og debattanter fornærmes, sjikaneres og utestenges med en hånlig geip. Det hele begrunnes med at Lundberg "synes" og "mener" at ting ikke er til hans smak, og som trumfkort henvises det til stadighet til Lars Gule som det store spøkelset med det skumle rasismestempelet. Jeg våger påstå at document.no's største problemer nå slett ikke skyldes rasismegaulingen til Lars Gule, ei heller "konspirasjonsteoriene" til Fjordman eller de pubertalrasistiske oppstøtene til enkelte debattanter (jeg tar meg meget i akt for å kalle utsagn rasistiske, men å referere til afrikanere som "blåmenn" er ene og alene gjort for å håne, latterligjøre og krenke). Disse kan kanskje regnes som problemer (sistnevnte definitivt, de to første er jeg ikke så sikker på), men det er måter å bli kvitt termitter på uten å brenne ned huset. Lars Gule kan nok være en flammeblåsende debattant som slenger rundt med rasismebeskyldninger i tide og utide, men han er faktisk ikke utstyrt med en "delete"-knapp og hans evne til å sabotere debatten er dermed begrenset. Når en derimot utstyrer en av nettstedets andre kontroversielle debattanter - stinn av merkelige ideer og utidige beskyldninger - med redaktørtittel uten å stille krav til hverken objektivitet, moderasjon eller folkeskikk, da er det en har drept ens eget eksistensgrunnlag. Og en kan ikke skylde på noen andre i så måte. Andres karakteristikker vil ikke kunne sverte en ren sjel. Dersom en derimot av frykt for andres karakteristikker selger ens sjel går en lukt i fortapelsen. At dette innlegget ble fjernet, sier ikke så rent lite om hva som er i ferd med å skje på Document. Mads fulgte opp med følgende betraktninger overfor HT i går kveld (min uthevelse): En kan selvfølgelig si jeg kunne veid mine ord noe mer på en gullvekt, men jeg er mektig lei av denne Lundberg. Det er særdeles vanskelig å forholde seg høflig til en som med en arrogant håndgest avfeier nærmest samtlige moderne vitenskapelige disipliner som "pseudovitenskap" tross naturvitenskapelig forståelse som ikke når opp til hva en lærte i O-fag på barneskolen. Document.no skulle være et kritisk oppgjør med en norsk intellektuell epidemi som Lundberg tydelig har vist at han representerer mer enn noen annen: arrogant og nedlatende ignoranse. Nå ser det heldigvis ut til at det har begynt å synke inn for resten av redaksjonen. Dessverre tror jeg document.no har rukket å få et skikkelig skudd for baugen, fornærme store deler av sine lesere, mistet troverdighet og sådd tvil om egen dømmekraft. Merk at Lundberg personlig ikke har bedt noen om unnskyldning og fortsetter i ganske stor grad som han har stevnet. Personlig tror jeg mannen nok er både hyggelig og sjarmerende i den virkelige verden, og han derfor ble innlemmet som en spontan hasteavgjørelse. Den kan bli dyr. Jeg skriver nå et innlegg til document.no's siste post om denne triste affæren. Jeg ser for meg at dine ord muligens veier tyngre enn mine, så et innlegg kunne kanskje nå frem til redaksjonen. Vi ønsker alle sårt å beholde document.no, og det ville vært forferdelig trist om en dårlig avgjørelse skulle få gjøre det til en forstummet stemme. Med vennlig hilsen, Mads Documents redaktør, Hans Rustad, har flere ganger forsøkt å drive brannslukking, tydeligvis pinlig berørt av hva hans nye medarbeider har klart å stelle i stand, men foreløpig uten vilje til å ta et tilstrekkelig grundig oppgjør med juniors villmannskjøring. I ett av sine forsøk på å roe gemyttene understreket han at Lundberg er "filosofisk skolert". Min bror Jens Tomas (som har flyttet til utlandet og derfor ikke er aktiv i den norske debatten for tiden) har sendt meg neon betraktninger om akkurat dette. Jens Tomas er doktor i filosofi og har bred erfaring som foreleser til ex. phil. og filosofi grunnfag, og har også ledet en rekke filosofiseminarer for hovedfagsstudenter og unge forskere (disse betraktningene er forøvrig sendt Doc-redaksjonen ved Nina; siste uthevelse er gjort av meg): Du og Hans har gjort en fantastisk god jobb med å bygge opp ett av norges aller beste alternative medier. Doc er meget viktig i den norske offentlighet. Desverre har Lundbergs inntog i redaksjonen bidratt til å senke Doc's kvalitetsnivå betraktelig. Jeg er, i likhet med de fleste andre lesere som klager over ham, frastøtt over Lundbergs hovne, arrogante, umodne og aggressive tone. Men utover dette er jeg også fortvilet over at en åpenbar sjarlatan og juksemaker i faget av Doc's egen redaksjon fremstilles som en som er "filosofisk skolert". Selv i et fag som filosofi, der meningene spriker i alle retninger, finnes det kjøreregler for god og gyldig argumentasjon. Selv filosofer som er dypt uenige om hva som er sant eller hva som er virkelig, er som oftest enige om hva som er et gyldig argument og hva som er feilslutninger, kategorifeil og sofismer. En egen del av ex.phil.-pensumet er viet slike saker, nemlig logikk og argumentasjonsdelen. Lundbergs argumentasjon har ved en rekke anledninger henfalt til det som med klarhet og faglig autoritet kan henvises til kategorien for feilslutninger, kategorifeil og sofismer. Dette gjelder innenfor vidt ulike felt som vitenskapsteori, etisk argumentasjon og allmenn slutningslære. Hvis Lundberg hadde vært min elev ved, si grunnfagsstudiet i filosofi, hadde jeg aldri i verden sluppet igjennom den argumentasjonen han presenterer på Doc i en vanlig innleveringsoppgave -- han haddde fått beskjed om å skrive teksten om igjen. Jeg har ikke her og nå tid til å bevise mine påstander ved å analysere utvalgte smakebiter av Lundbergske feilslutninger, men jeg kan garantere deg at jeg kan lever en slik vare dersom du er interessert i det. I første omgang nøyer jeg meg med et hjertesukk: Jeg er skuffet og lei over at Hans tillater en sjarlaten, hvis uforskammethet og arroganse kun overgås av hans faglige inkompetanse, å herje mer eller mindre fritt og på denne måten ruinere Documents gode navn og rykte. Jeg beklager brydderiet, men dette er skrevet i den beste mening. Med vennlig hilsen Jens Tomas Anfindsen Redaksjonen har nå gått til det temmelig desperate skritt å kreve at alle innlegg skal forhåndsgodkjennes. Dersom denne beslutningen opprettholdes, tror jeg konsekvensene vil bli ganske store. For en oversikt over utviklingen hos de siste dagers uheldige, se disse artiklene: Her kan det være relevant å trekke frem noe av det jeg skrev i HT-kommentaren Faren ved politisk ukorrekt forsking for et drøyt år siden: Generelt postulat: Vi mistenker at det finnes en interessant korrelasjon mellom politisk korrekte maktmenneskers meningsterror på den ene siden, og sannhetsgehalten i hypotesene til deres ofre på den andre siden. Og vi tror sammenhengen ganske enkelt er følgende: Jo større sannsynlighet det er for at en eller annen ubehagelig hypotese faktisk er sann, jo større er sannsynligheten for at totalitære metoder blir tatt i bruk for å ta livet av hypotesen og dessuten stoppe munnen på budbringeren. Hvorfor det? Jo, for dersom hypotesen var feil, hadde det vært mye bedre (og sannsynligvis også enklere) å motbevise den enn å henfalle til maktmisbruk. Moral som alternativ til sannhet? Visse mennesker bør lese det klassiske essayet On Liberty av John Stuart Mill, og da særlig Chapter II - of the liberty of thought and discussion. Vi har ennå tilgode å høre ett eneste godt argument for hvorfor Mill tok feil da han argumenterte (meget grundig!) for at også upopulære synspunkter, til og med feilaktige synspunkter, bør fremmes og drøftes heller enn undertrykkes. Dette prinsippet er en bæreplanke i hele vår sivilisasjon, men blir stadig oftere skjøvet til side av politiske og moralske hensyn. Dette er en livsfarlig utvikling. John Stuart Mills betraktninger er høyst aktuelle i forbindelse med Document-dramatikken, og dessuten den pågående saken om David Irving (som selvsagt bør få anledning til å argumentere for sitt syn; norsk territorium bør ikke danne noe unntak i så måte). Rustad får korrigere meg om jeg tar feil, men jeg blir sittende igjen med et inntrykk av at det er visse områder der han nekter å akseptere Mills hevdvunne prinsipper. Dersom dette er riktig oppfattet, og dersom en slik tenkning skal danne grunnlaget for styringen av Document fremover, ser det ikke lyst ut. Klar melding fra Sara Azmeh Rasmussen 07.10.2008 (oppdatert 10.10.2008). Uretten som har rammet deg, Erik Schjenken, ryster meg! Jeg kan ikke annet enn å beklage antirasismens tyranni og hensynsløshet. Du bør få æresoppreisning. Du er ingen rasist! Dette skriver Sara Azmeh Rasmussen i Aftenposten. HonestThinking kommenterer: Antirasismen er en totalitær ideologi som bygger på løgn og virkelighetsfornektelse. Dennne ideologiens forkjempere er villige til å knuse uskyldige enkeltmennesker for å nå sine mål. Om nødvendig bruker antirasistene også vold. Disse menneskene avslører sin uærlighet på mange måter, blant annet ved at de sjelden eller aldri innrømmer annet enn bagatellmessige feil, og ved at de sjelden eller aldri ber om unnskyldning for sin hensynsløse fremferd. Og nettopp denne ideologien er det altså at mange kristne trykker til sitt bryst. Selv folk som Anne Holt og Kristin Halvorsen, ser ennå ikke ut til å ha skjønt at de skylder Schjenken en offentlig og uforbeholden unnskyldning for at de på syltynt grunnlag, og i et forsøk på skåre billige poeng, valgte å trampe på ham. Se også tidligere HT-oppslag om ambulansesaken. Tilføyelse 09 + 10.10.2008: Mye blir skrevet om denne saken, ikke minst har Farah selv kommet med en kronikk der han går krasst i rette med Schjenken: Slik ser gjeng-Oslo ut akkurat nå 05.10.2008. Hele 158 personer utgjør de farligste kriminelle gruppene i hovedstaden, ifølge politiet. Bare i høst har det vært en rekke alvorlige hendelser i disse miljøene. Dette melder Dagbladet, som i dagene fremover vil rette søkelyset mot gjengmiljøene. HonestThinking kommenterer: Minst én politimester og minst én fremtredende politiker advarte i sin tid klart og tydelig mot at organiserte kriminelle kom til å få fotfeste i Norge. Disse ble dels latterliggjort, dels stemplet som rasister. Dagbladet har ikke hatt for vane å være av de mest tilbakeholdne når det gjelder å de aktuelle folkene spalteplass. Det er forøvrig et generelt problem med debattklimaet vårt at folk som tar fullstendig feil, og som på toppen av det hele gjerne har skjelt ut sine meningsmotstandere også, sjelden eller aldri kommer med en offentlig beklagelse. Slik oppførsel er ynkelig. Forøvrig er det en skam at våre politikere har latt denne utviklingen gå så langt som den har. Innvandrere som snylter åpenlyst på samfunnet, som lever høyt på kriminell virksomhet og kjører rundt i biler de umulig kan ha finansiert på lovlig vis; hvorfor i all verden får de lov å fortsette på denne måten? Det er en vanære for landet vårt at dette uvesenet ikke er rykket opp med roten for lengst. Selvransakelsen som burde ha kommet for lengst 05.10.2008. På syv minutter gikk Erik Schjenken fra å være anonym ambulansesjåfør til å bli Norges største rasist. Dette skriver A-magasinet i en reportasje som har vakt stor oppsikt. Her kommer nye sider ved denne saken frem, mer enn ett år etter i hvert fall noe av dette stoffet, ikke minst et bilde som viser en oppreist Ali Farah ved siden av ambulansen, burde ha vært publisert. HonestThinking kommenterer: Det er bra at A-magasinet nå lar Schjenken få presentere sin versjon av det som skjedde. Hele saken har hatt en ubehagelig bismak fra første stund, og det er på høy tid med litt selvransakelse. Antirasister over hele Norge har gnidd seg i hendene i skadefryd over ambulansepersonellets feilvurdering, og man har vært svært lite villig til å lytte til momenter som tilsier at det kanskje ikke var reinspikka rasisme som lå bak tragedien. Kan vi for eksempel håpe på noen litt mer nyanserte uttalelser fra Anne Holt snart? Hun har, på syltynt og muligens sviktende grunnlag, vært ivrig med på å sparke to mann som lå nede. Den ene av disse ble nesten drevet til selvmord av det kjøret han ble utsatt for. Hans Rustad i Document har en glimrende kommentar til den siste utviklingen i saken: Den som har makt. Elin Ørjasæter skriver mye klokt om denne saken, men bommer litt når hun skriver følgende (mine uthevelser): Hvem protesterte mot den massive demoniseringen av ambulansesjåførene? Så vidt jeg husker bare en, en dame ved navn Hanne Stine Nabintu Herland. Hun trakk til gjengjeld saken såpass langt i andre retninger, blant annet ved et personangrep på Farahs samboer, at det gav liten gjenklang i offentligheten. Hvor var vi andre, vi som synser i vei i det offentlige rom? Saken trengte balanserte stemmer. Og fikk det ikke. Fordi ingen ville tas til inntekt for rasisme. Dette stemmer jo ikke helt. HonestThinking har skevet om denne saken flere ganger, og fra første stund med klar skepsis til rasisme som eneste forklaring på det som skjedde: Også Document og HRS tok den gangen til orde for mer nyanserte tolkninger. Nå kan man selvsagt bemerke at verken HRS, Document eller HT er blant landets mest leste medier. Greit nok. Men det interessante her er blant annet det, at man må se andre steder enn i de konsensuspregede hovedmediene for å få alternative perspektiver på tingene. Nar journalistene og redaktørene i de store mediene løper som en ulveflokk, blir resultatet sjelden noe man er spesielt stolt av i ettertid. Se ellers disse ferske oppslagene: Verden er ikke så enkel som antirasistene vil ha det til, og det er på tide at norske journalister og redaktører tar dette inn over seg. Det var på nære nippet at det norske pressekorpset fikk nok et liv på samvittigheten. Det er på tide å begynne å ta utfordringene fra det multikulturelle prosjektet på alvor, og det er på tide å slutte med lettvinte 'forklaringer' hver gang virkeligheten ikke stemmer med forventningene. "Den katolske maktkirken" 02.10.2008. Norske konvertitters tiljubling av den katolske kirken gir grunn til adskillig ettertanke, skriver Einar Gelius i et stort innlegg i Dagbladet. HonestThinking kommenterer: Joda, det er mange forhold ved Den katolske kirke som gir grunn til ettertanke, og Gelius er inne på flere av dem. Hans betraktninger gir også mye å tenke på for dem som er betenkt over hvordan dominerende maktpersoner i Den norske kirke stadig sterkere presser igjennom en klam konsensus man må gi sin tilslutning for å kunne gjøre karriere. Jeg festet meg blant annet ved følgende formulering hos Gelius (min uthevelse): Situasjonen i Nicaragua dreide seg om noe langt mer enn hvorvidt prestene skulle ha politiske verv eller ikke. Den dreide seg om et folks kamp for frihet og rettferdighet, og på hvilken side kirken står i den kampen. Et folk er det samme som en etnisk gruppe, som igjen langt på vei har sammenfallende betydning med de litt mer biologiske uttrykkene populasjon eller rase (forstått rekursivt). Dette betyr at Gelius føyer seg pent inn i rekken av kommentatorer som har sterke synspunkter på visse etniske gruppers krav på "frihet og rettferdighet". Men spørsmålet blir det samme til ham som til alle disse andre som mener at alle mulige folk rundt omkring i verden har krav på frihet, selvstendighet, selvstyre, selvbestemmelse og så videre. Hvorfor har ikke nordmenn, svensker, dansker, briter, nederlendere og andre europeiske folk krav på det samme? Og dersom Gelius & Co vil svare at joda, også europeiske folk bør ha rett på å arbeide for å sikre disse verdiene, da har man samtidig innrømmet at det trengs en kraftig omlegging av hvordan det multikulturelle prosjektet gjennomføres. Ingen behøver nemlig å være i tvil om at europeiske folk snart kommer til å miste sin frihet om vi skal fortsette som nå. Er Gelius i det hele tatt villig til å innrømme at vi her har å gjøre med et etisk dilemma, eller vil han, som så mange andre på venstresiden, avfeie det hele som irrelevant? Krav om politisk korrekthet også i begravelser 01.10.2008. I Den norske kirke er det tradisjon for at pårørende kan uttrykke ønske om hvilken prest som skal forrette når en av deres døde skal begraves. Man blir i den forbindelse, så vidt jeg forstår, ikke avkrevd noen begrunnelse for dette. Det skal det nå tydeligvis bli slutt på, dersom de pårørendes valg kan ramme en innvandrerprest, og dersom Nils-Tore Andersen, leder i Kirkerådet, får det som han vil ha det: Vi skal forsøke å etterkomme pårørendes ønsker i begravelser så langt som mulig, men her går det en grense. HonestThinking kommenterer: Dersom avdøde og/eller de pårørende hadde/har et spesielt godt forhold til en bestemt prest, så kan man altså normalt forsøke å få akkurat denne presten til å forrette i begravelsen. Men dersom det viser seg at det er en innvandrerprest som ville ha forrettet dersom ingen spesielle ønsker var blitt fremsatt, da bør noe slikt tydeligvis ikke lenger være tillatt (og det samme bør i følge enkelte utvides til også å gjelde f.eks. lesbiske og homofile prester). Dette innebærer med andre ord at mannlige, heterofile prester fortsatt kan byttes ut, mens enhver prest som tilhører en eller annen passende minoritet, ikke kan byttes ut (eller muligens bare kan byttes ut dersom man er i stand til å fremsette en politisk korrekt begrunnelse for sitt ønske?). Saken med den afrikanske sognepresten i Oppdal er tydeligvis en godbit, og er slått opp i en rekke aviser, blant annet Aftenposten, Dagbladet og Adresseavisen. Det hele virker lite gjennomtenkt, og kan fort bli ytterligere en spiker i kisten for den Politisk Korrekte Norske Kirke. Er det ikke slik at når innvandrere her i landet begraver sine døde, så strekker man seg langt for å legge til rette for at en imam eller en prest fra avdødes eget folk kan forrette, dersom de etterlatte ønsker det? Er det ikke manglende respekt for nordmenn som er i sorg etter et dødsfall, at de skal nektes muligheten til å få en norsk prest til begravelsen dersom de foretrekker dette? Hva om den avdøde selv har uttrykt et ønske om en spesiell prest til å forrette i begravelsen; skal dette ønsket avvises dersom det viser seg at det tilfeldigvis er en innvandrerprest som står for tur akkurat den uken? Disse som nå hyler opp om diskriminering og rasisme har liten troverdighet med mindre de også kan fortelle oss hvordan det for fremtiden bør bli her i landet når det gjelder begravelser av pakistanere, irakere, somaliere og andre store innvandrergrupper. Dersom man ikke har tenkt å påtvinge disse gruppene den ene eller andre stivbente ordningen, hvorfor har man da tenkt å gjennomføre noe slikt overfor nordmenn? Denne stadige trangen til å detaljregulere og kvotere på alle mulige og umulige områder i samfunnet, taler sitt tydelige språk om at det multikulturelle prosjektet er i vanskeligheter. Hva med å ganske enkelt la folk få lov til selv å velge hvem de vil gjøre forretninger med og ikke, hvem de vil leie ut huset til og ikke, hvem de vil gifte seg med og ikke, og hvem de ønsker å ha til å begrave seg og ikke? PS: At den afrikanske sognepresten i august ble utsatt for et fysisk angrep og sjikanering, er en stygg sak, se f.eks. VG Nett og Vårt Land. Men hans rett til å begrave døde oppdøler blir ikke større av den grunn. Det er ingen menneskerett å begrave folk. Home page. Arkiv over tidligere norske forsider


source: fineweb

text: En deilig torsdag, der ingenting gikk som planlagt. Istedet for å gjøre fornuftige ting på en fridag, ble det bare spontane innslag. Etter to dager med videreutdanning i voldsrisiko- dvs litt stillesittende for min del, var dagen i dag duket for kos. Streifet innom brukthandel som nederste bilde avslører. Der fant jeg disse skattene. Maling, stoff og møbelrens og disse får en liten facelift og blir klare for "nye" oppdrag.( Mulig det kan bli litt tapetbruk også) Deretter innom Skeidar, der jeg fikk style litt i butikken. Jeg boltret meg rundt og fikk laget et lite "miljø" i interiøravdelingen. Det var kommet masse julepynt og deilig adventsfarger inn. Jeg fikk frie hender og var i mitt ess. Jeg tror jeg kunne hatt ti hus, som var innredet vidt forskjellig. Å sette sammen ting i butikken og på den måten gi tips om fargekombinasjoner og andre sammensetninger er ufattelig gøy. Jeg skal dit igjen og da skal mer gjøres. Jeg gleder meg veldig. Det er utfordrende med tanke på begrenset plass (spesielt når julevarer kommer inn), og at ting som skal utstilles bør finnes i umiddelbar nærhet, for at kunden skal slippe å lete. Det er bare noen hensyn og ta, men jeg liker det. Hadde jeg vunnet i lotto skulle jeg jobbet gratis på heltid, med å hjelp andre med begrensede midler til fornyelse og oppusssing i hjemmet. Hvem kan ikke få det fint om økonomien er ubegrenset? Det er mye mer utfordrende med økonomisk begrensning. Det er lov å drømme.. Ikke tipper jeg lotto heller! Etter en deilig dag, var det forlokkende å ta med lillejenta i badekaret. Det er skikkelig badekarsesong om dagen. Fra badekaret kan jeg ligge å se utover fjellet på andre siden av fjorden. Det er jo bare så pent med høstfarger på trærne. På vinteren er det deilig å plaske der å se store snøfiller dale. Nå er det duket for MONOPOL kveld her, og nåde dem som kjøper Ullevål Hageby eller Rådhusplassen! En helt utrolig deilig høstferie uke har det vært. Lillejenta og jeg dro til Norges vakreste by, Tønsberg ( ikke Tønsberg patriot jeg nei..). Der besøkte vi mamma og pappa og ble skjemt bort etter alle kunstens regler. Lange gåturer, deilige lunsjer, gode middager laget av mamma, shopping, loppis, brukthandler, lest bøker er bare noen av stikkordene som kan beskrive denne deilige uken. Guttene mine var hos en utrolig snill svigermor, men det var deilig nå vi alle kom sammen igjen i helgen for å nyte de siste dagene av høstferien. En deilig, men travel uke står for tur. Over ser du noen rammer jeg har malt og gjort om til tavler. Disse egner seg på de fleste rom og kun fantasien setter begrensning. Oi, oi for en konkurranse inne på NIB. Jeg har virkelig vanskelig for å plukke ut det beste "loppisfunnet" mitt. Jeg har så mange lopper jeg har fått eller kommet hjem med, som jeg har blitt så ufattelig glad i. På bilde over ser du min datters klesskap som jeg fant på finn.no. Med noen malingsstrøk ble dette et flott klesskap inne på lille Erle`s rom. I bakgrunnen ser du en melhylle fra en bruktbutikk. Denne brukes hyppig når Erle serverever meg mat etter alle kunstens regler. En hylle fra loppemarked i Danmark som har blitt kledd med tapet og maling gjør også susen i "kjøkkenkroken" hennes. Så til sist en vogn jeg har funnet på finn.no. Den gamle dukken i bakgrunnen fant jeg på en antikkvitetsbutikk i Barcelona. På bilde nedenfor, ser du et skap som min svigermor har gitt Erle. Jeg har aldri montert på døren på dette skapet , da jeg synes det gjør seg at innholdet synes. Thea eller Therese som jeg egentlig heter er 34 år, bosatt med mann og tre barn i Vestfold. Min eldste gutt Even er 11 år, min mellomste gutt Peder er 9 år og lille jenta mi, Erle som er 6 år. Jeg jobber som psykiatrisk sykepleier. Interiør er den store lidenskapen. Denne interessen starten tidlig i barneårene. Synes det er så viktig at møbler, farger og former får uttrykke seg, selv om vi alle sikkert opplever den samme tingen helt forskjellig. Ja, jeg tilegner møbler sjel. Vi bor i et funkishus vi selv har tegnet. Jeg synes at det er gøy å mikse designklassikere med redesign og andre loppisfunn.


text: Curiosity-teknologi ble testet på Svalbard Tidlig om morgenen i dag gikk Mars Science Laboratory, bedre kjent som Curiosity, inn for landing på Mars. Her skal den blant annet undersøke om planeten kan ha vært beboelig for liv. Til det trenger roveren nøyaktige, pålitelige og solide instrumenter. I tillegg til flere kameraer er den utstyrt med kjemiske sensorer, røntgenapparat og instrumenter som måler alt fra stråling til Mars-været. NASA sender naturligvis ikke vitenskapelig utstyr for millioner av dollar til Mars uten å forsikre seg om at det faktisk holder mål. Alt sammen er grundig testet og utprøvd under tøffe forhold på steder som ligner mest mulig på den røde planet. Slik jobber Curiosity: SUV skal lete etter liv på Mars Mars på Svalbard Siden 2003 har den norske geologen Hans Erik Foss Amundsen organisert testekspedisjoner til Svalbard under navnet AMASE (Arctic Mars Analog Svalbard Expedition). – Det er rett og slett et prosjekt som bruker områder på Svalbard som ligner Mars som testsite for instrumenter, og for å finne ut hvilke spørsmål vi skal stille på Mars, hvilke verktøy vi skal bruke, og hvordan vi skal tolke resultatene, forteller Amundsen. Også to av instrumentene ombord på Curiosity er testet på Svalbard. Det ene, CheMin, er et slags røntgenapparat som skal brukes til å analysere mineraler og bergarter. Det andre, SAM, er et massespektrometer som kan brukes til å analysere organiske forbindelser, som for eksempel hydrokarboner. – Organiske forbindelser har ikke nødvendigvis noe med liv å gjøre, men om Curiosity finner både flytende vann og slike forbindelser, kan det være en sterk indikasjon på at det er eller har vært levelige forhold på Mars, forklarer Amundsen. Les også: Her er NASAs nye superteleskop Mange fordeler Ifølge Amundsen er det mange fordeler ved å bruke Svalbard som testarena. Sammenlignet med andre Marslignende områder som Atakama-ørkenen, Antarktis eller arktisk Canada har Svalbard en etablert infrastruktur for forskning, og prisen for et forskningsdøgn her er langt lavere enn hva det koster å operere i Antarktis. Den direkte årsaken til at NASA tester utstyr akkurat på Svalbard, er imidlertid av utenomjordisk art. – Grunnen til at vi begynte der var at den første kjente meteoritten som stammer fra Mars har noen merkelige karbonatmineraler i seg som noen forskere mente kunne stamme fra liv. Vulkanene nord på Svalbard er det eneste området på jorda der det finnes mineraler som ligner denne, forteller Amundsen. Les også: Reparerte romstasjon med Lego Flere ekspedisjoner Den foreløpig siste AMASE-ekspedisjonen gikk av stabelen i 2011. I år er NASA naturlig nok altfor opptatt med den ekte Mars-landingen til å leke Mars på jorda, men i 2013 er det fullt trøkk igjen. Curiosity blir på ingen måte den siste farkosten som skal utforske Mars med utstyr testet på Svalbard. Tidligere AMASE-ekspedisjoner har blant annet testet utstyr for ESAs Mars-rover ExoMars, som skal skytes opp i 2018, og for den fremtidige NASA-ferden Mars Sample Return. Og etter Mars står kanskje andre himmellegemer for tur. Selv om også neste års ekspedisjon vil handle mye om Mars, ønsker Amundsen et bredere fokus framover. – Det blir helt sikkert testing av utstyr for Marsferder, men det kan også bli bredere, med for eksempel testing av utstyr til månen eller ismånene til Jupiter, sier Amundsen, som også ønsker å få astronauttrening inn på programmet.


text: - EV-varsel Heisann! På Farris Fotoklubbs APUG treff før jul nevnte Johannes at det i et eller annet britisk fotoblad (medlemsavis?) var EV-varsel for kommende måneder/uker/dager eller noe i den retningen. Er det noen som har eller vet hvor jeg kan finne en tilsvarende tabell? Det hadde vært veldig morro å sette sammen en slik! Jeg mener, den er jo evigvarende, i og med at det kun er justeringsfaktorer for delvis skyet og helt skyet og slikt. Dette må selvfølgelig justeres til våre breddegrader, men det hadde vært gøy å sette opp! Hjelp, noen?


text: Temaguide: Samarbeidspartnere: Ta gjerne kontakt for mer informasjon om backpacker.no Backpacker.no drives av A&T Holding som er et norsk selskap som utvikler reisenettsteder. Dersom du ønsker å annonsere på backpacker.no bruk vårt Kontaktskjema og vi kommer raskt tilbake til deg. Skrevet 3.september 2006 kl 14:28. Sist endret 22.november 2011 kl 16:07 Backpacker.no er et nettsted for reiselystne nordmenn. Backpacker.no og/eller A&T Holding er ikke ansvarlig for innhold på tredjeparts nettsteder som vi referer til.


text: Dette er linja for deg som: • Har lyst til å synge og spille sammen med og for andre • Vil utvikle musikken din • Vil fremføre musikken din Det er ingen opptaksprøve eller krav til ferdighetsnivå. Det er bruk for alle slags instrumenter... og stemmen er også et... Musikklinja har som mål at du som elev skal få brukt og videreutviklet dine kreative evner. Du får en unik mulighet til å ta nye utfordringer i trygge omgivelser. KREATIVITET OG SAMSPILL I FOKUS Hovedvekten i undervisningen ligger på den kreative og praktiske siden. Det er viktig for oss å få til et godt samspill i gruppa. Blant de temaene og prosjektene vi kommer innom, finner du • arrangering • komposisjon • grunnleggende opplæring på bassgitar og slagverk • å sette opp konserter • studioarbeid INDIVIDUALUNDERVISNING Vi gir mulighet for individualundervisning i vokal, piano, gitar, bass og trommer. Dette er frivillig og ikke inkludert i linjeprisen nedenfor. Vanlige satser for individualtimer. KONSERTER OG CD-PRODUKSJON I løpet av året setter vi opp flere konserter/forestillinger. Året kulminerer med egen CD-innspilling og plateslipp. Vi forsøker også å få til et samarbeid med en eller to andre linjer i løpet av året. Nyttig informasjon UTSTYR PÅ SKOLEN Som elev på musikklinja har du tilgang på • lydstudio på skolen • bandrom med PA, slagverk, bass, gitarer, keyboards osv. • datamaskiner med programmerings- og innspillingsmuligheter • øvingsrom med piano Studietur UTENLANDSTUR. Vi reiser på en lengre utenlandstur. De siste årene har det vært New York. Her får vi være med på konsertopplevelser av ulike slag. I tillegg forsøker vi å bli bedre kjent med byen og en kultur som påvirker oss hver dag her hjemme. Spesielle kostnader Antatt kostnad på linja inkl. studietur til utlandet: kr. 19.000,-


text: Frydenbø Bilsenter er autorisert forhandler av Volvo og merkeverksted for Volvo og Renault. Våre komplette bilsentre finner du på Minde, i Åsane, i Bergen Vest, på Sandane, i Sogndal og i Førde. Frydenbø Bilutleie er en del av bilutleiekjeden Sixt, med kontorer på Flesland og Minde i tillegg til ut- og innlevering i Bergen sentrum og i Åsane. Frydenbø Bilskade, tidl. Åsane Billakkering, er vårt karosseri- og lakkverksted som er lokalisert på Minde. Opus AS er Opel, Suzuki og Isuzu forhandler i Førde. Bilskadesenteret er blant de største skade- og lakkverkstedene i Sogn & Fjordane, hvor Frydenbø AS eier 49 % av aksjene. Frydenbø Båtsenter forhandler av Nordkapp, Evinrude, Rodman, Atlantic, GRP, Parsun, Selva, White Shark, Sting og Zodiac. Båtutstilling og båtbutikk i Dolviken, Ytrebygdsvegen 37. Verksted og vinteropplag også i Dolviken, Ytrebygdsvegen 33. Maritim Båtutstyr - båtfolkets varehus. På Frydenbø Marina i Damsgårdsveien 143 samt i Dolviken Ytregygdsvegen 37, finner du Maritim Båtutstyr - Bergens største og mest velutstyrte båtutstyrsforretning med over 5000 lagerførte produkter. Frydenbø Marine er en betydelig aktør på det skandinaviske båtmarkedet. Fra vårt moderne anlegg på Sætre distribuerer vi våre varemerker til et velutbygget forhandlernett i Norge, Sverige og Finland. Frydenbø Marina er et maritimt kontorfellesskap med småbåthavn, båtutstyrsbutikk, samt kontorer. Vi tilpasser og utvikler lokaler etter leietakers behov, og søker langsiktige leietakere gjennom å skape et godt samarbeid. Frydenbø Eiendomsdrift sørger for den daglige drift for alle våre eiendommer i Frydenbø Marina og Frydenborg Eiendom. Frydenborg Eiendom er en stor aktør på eiendomsmarkedet i Bergen, med over 50.000 kvm næringslokaler til utleie i Åsane og på Minde. Selskapet har også eiendom på Skedsmo. ARTEC er et arkitekt og ingeniørkontor som arbeider med utvikling av næringseiendommer, byggeledelse, tegning og prosjektering. ARTEC er totalrådgiver innen arkitektur & interiørarkitektur, byggteknikk, arealplanlegging, prosjektadministrasjon og prosjektledelse. Vi har fokus på tid, pris og kvalitet i alle faser. Dr. Holms Hotel på Geilo har vært en kilde til rekreasjon, trivsel og velvære siden begynnelsen av 1900-tallet. Beliggenheten midt i hjertet av det sørlige Norges naturherligheter er da også et utgangspunkt for inspirerende og styrkende opplevelser. Frydenbø Power er salgs- og serviceleverandør av dieselmotorer, propeller, generatorsett og turboladere til industrimarkedet, samt vannbehandlingssystemer til maritime og militære anlegg. Frydenbø Marine Services har lang erfaring innen skipsmegling og inspeksjonstjenester, og er i dag ledende skipsverftsrepresentant i Norge for en rekke internasjonale verft. Frydenbø Sabb Motor er en av verdens ledende leverandører av livbåtmotorer, og produserer fremdriftsmotorer, HVP-gear og aggregater til fritids- og yrkesbåter. Selskapet utfører også service og vedlikehold. Frydenbø Electric tidl. Brødrene Larsen er ett av Bergens fremste skipselektrofirmaer og har i over 90 år drevet med salg/service innen roterende elektrisk maskineri, automasjon, kontroll av maskinromutstyr, samt styresystemer for fremdrift-/sidepropell anlegg. Schottel GmbH & Co. I 2007 kjøpte Frydenbø Industri 15,4 prosent av den tyske Schottel Group. Frydenbø Øksfjord Slipp og Mek har et moderne anlegg med egen hall og slipp, og et markedsgrunnlag som i stor grad er knyttet til bergverksindustrien, kystfiskeflåten og oppdrettsnæringen i regionen. Bedriften har i en årrekke vært forhandler av motorer, deler og service for Frydenbø Sabb Motor AS. Frydenbø Industri Ålesund er veletablert innenfor mekanisk service til fiskefartøyer, skip, offshore-installasjoner, samt til landbasert industri.


text: Bjørnsjøhelvete er navnet på et parti langs Bjørnsjøelva, omtrent midtveis mellom Bjørnsjøen og Skjærsjøen. Her er elva er på sitt aller smaleste, og i tidligere tider hadde tømmerfløterne store problemer med tømmer som satte seg fast her. Derav navnet. En hengebru gjør det mulig å passere ”Helvete” uten å havne i strykene. Kommer du på sykkel, er det enklest å gå til fots fra krysset sørøst for Storhaugen, dvs. der veien fra Skjærsjøen møter veien fra Rottungen. Da kommer du straks ned på en blåmerket sti. Befinner du deg på Bjørnholt, er det enklest å følge samme blåmerkede sti til fots sørover til Bjørnsjøhelvete. Stien fra Bjørnholt starter bak låven.


text: Vi har merket at du bruker en nettleser som ikke støttes. TripAdvisor-nettstedet vises kanskje ikke riktig. Vi støtter følgende nettlesere: Windows: Internet Explorer, Mozilla Firefox, Google Chrome. Mac: Safari. Blvd Fabian Ware, 14400 Bayeux, Frankrike Oppdater attraksjonsdetaljer Fortreffelighetsbevis for 2013 Type: Historiske museer, Militærmuseer, Monumenter/ statuer, Historiske steder Reisende som så på Museum of the Battle of Normandy, så også på Sainte-Marie-du-Mont, Manche - Har du vært i Museum of the Battle of Normandy? Del dine erfaringer! - Eiere: Hva er din side av saken? Hvis du eier eller leder Museum of the Battle of Normandy, kan du registrere deg nå for å få gratisverktøy for å forbedre oppføringen, tiltrekke deg nye anmeldelser og svare på anmeldelser. Behandle oversikten TripAdvisor bruker informasjonskapsler for å gi deg en bedre nettopplevelse. Les mer eller endre dine innstillinger . Ved å fortsette tillater du vår bruk av informasjonskapsler.


text: Gesellschaft der Musikfreunde Gesellschaft der Musikfreunde in Wien (Wien musikkforening), også kalt Musikverein (som også er navnet på den bygningen foreningen eier), ble grunnlag 1812 av blant andre Joseph von Sonnleithner. Foreningens formål var å støtte musikk i alle former. Dette ble gjort ved å støtte konserter, grunnlegge Universität für Musik und darstellende Kunst Wien 1819, Wiener Singverein 1858, oppføre bygningen Musikverein 1870 og gjennom systematisk å samle og arkivere musikkhistorisk viktige dokumenter og musikalske verk. Samlingen er idag blant verdens største. Foreningens første musikalske leder var Anton Rubinstein, utnevnt 1871. Han ble etterfulgt i 1872 av Johannes Brahms. Senere berømte musikalske ledere har vært Wilhelm Furtwängler og Herbert von Karajan. Blant medlemmene har vært en stor del av 18- og 1900-tallets viktigste komponister, dirigenter, sangare og instrumentalister. I begynnelsen av 1818 ble imidlertid et forslag om å velge Franz Schubert i foreningen nedstemt.


text: Highfive til alle våre lesere for en strålende februar med krim og spenning. Her får du fem av sakene dere klikket mest på i løpet av måneden. Da er det snart ny måned og nye muligheter, men først vil vi sende en massiv takk til alle leserne våre. I en måned med bare 28 dager satte dere ny rekord allerede etter 27 dager. Jepp, leserrekord på OP-5 for tredje måned på rad! Så for å feire dere og oss selv, ser vi tilbake på fem av artiklene som ble best lest på bloggen vår i løpet av februar. Snakkes i mars! Netflix – den nye seriemesteren? — En sak om Netflix sin strategi bak House Of Cards, og hvordan de kom på ideen om å spille inn en engelsk kultserie med Kevin Spacey i hovedrollen og David Fincher på regi: Oioioi, så vi gleder oss til House Of Cards — Det var ikke bare vi som gledet oss, for denne ble en av de desidert best leste sakene våre i februar. 5 ting du ikke visste om Django Unchained — Aslak var på kino, ble begeistret, og fant nerdefakta om Quentin Tarantinos Oscar-vinnende suksessfilm. Harry Hole var ikke død — Aslak satt seg ned med Jo Nesbø og pratet om The Return of Harry Hole. Det førte til sitater som “noen dykker etter hai eller går til Sydpolen, jeg dykker i utedoer og tenker på detaljene rundt hestepuling”. 5 grunner til at du skal se originalen til Homeland — Endelig fikk vi sett originalen til Homeland, den israelske Hatufim/Prisoners Of War. ...og så må vi nevne bobleren fra Dr. Wasim Zahid, Rikshospitalet-legen som rangerte sine 5 beste TV-serier fra sykehus. Den kom på tampen av måneden, og ble nesten Topp 5 på bare noen dager.


text: Når du besøker Bohol, vil du føle deg hjemme på Anda White Beach Resort, som tilbyr innkvartering av høy kvalitet og god service. Hotellet ligger 99 km fra sentrum og gir tilgjengelighet til viktige byen fasiliteter. Med sin beliggenhet, tilbyr hotellet enkel tilgang til byens må se destinasjoner. På Anda White Beach Resort, anstrenger vertskapet seg for at gjestene skal være komfortable. For å gjøre dette, tilbyr hotellet det beste innen tjenester og fasiliteter. Et utvalg av førsteklasses fasiliteter, for eksempel omvisningsturer, familierom, safe, restaurant, røykeområde kan nytes på hotellet. Anda White Beach Resort: Gjestene Kan velge fra 10 rom, som Alle utstråler en atmosfære av total fred og harmoni med balkong/terasse, satellitt/kabel-TV, minibar, flaskevann inkludert i pris, uten røyking rom. Den fullstendige listen over rekreasjonsfasiliteter som er tilgjengelig på hotellet, inkludert hage, jacuzzi, massasje, utendørs svømmebasseng, vannsport (ikke-motorisert). Uansett årsak til å besøke Bohol, er Anda White Beach Resort det perfekte stedet for et spennende avbrekk.


text: ♥ Det nærmer seg, hvorfor ikke gjøre litt stas på "kjærsten" ♥ ♥ HAPPY VALENTINE ♥ Hva med litt bobler og snacks, kanskje sushi eller noe annet godt :) Broderte stoffservietter for anledningen - se SØMmakeriet for info. Og med gull brodering.. I år skal jeg jammen gjøre stas i heimen ;) Går langt mellom innleggene nå, mye på jobben og nå har jeg hatt skikkelig influensa og vært nede for telling nesten to uker.. Så nå er det litt å ta igjen.. God midtuke til dere!PS! Har forresten en lilten konkurranse gående på SØMmakeriet på FB, titt gjerne innom :)


text: Medlemskap lønner seg MOBO har ca 7.500 medlemmer i alle aldre. De yngste er under 1 år, og de eldste er over 90 år. Som medlem har du forkjøpsrett til nye boliger, og til de eldre boligene når de omsettes. Flere av MOBOs medlemmer har sitt medlemskap i påvente av fremtidig boligbehov, eget -, barns -, foreldres. Medlemskapet kan også overføres til nære slektninger. Medlemskap i MOBO er rett og slett en fin gave i mange av livets faser. Alle medlemmene i MOBO har også glede av mange medlemstilbud og rabattordninger. Med over 7.500 MOBO-medlemmer, og 800.000 medlemmer i samtlige norske boligbyggelag får MOBO forhandlet gunstige rabattavtaler; både nasjonalt og lokalt. Nå kan du også benytte førsteretten for tildeling av bolig i flere andre boligbyggelag. Er du medlem av MOBO får du med deg ansiennitet fra 1. januar 2003. Disse boligbyggelagene er med i ordningen om: Felles forkjøpsrett KLIKK


text: Hostal Berlin Eiendomsinformasjon:Oversatt av Hostal Berlin er den mest moderne, komfortable, kjent hostal av Marbella, fylt med lys og sjarm, utstyrt med enkle, doble og triple rom, alle med eget bad. Vi tilbyr også parkeringsplasser på 10 euro per natt i en parkeringsplass som ligger på 100 meter danner huset vårt (parkeringstillatelser kun med forskuddsbetaling) Internett-tilgang er gratis i lobbyen, eierne er klar til å hjelpe deg på noen ting du trenger under helligdager ... du finner oss 100 meter fra den gamle bydelen og sentrum av Marbella og også på 100 meter fra stranden, som bidrar til å skape et perfekt opphold, rolig, men sentralt på samme time.Check våre tilbud for lavsesong! Det er mulig også å koble alle de viktige stedene fra her (kjøpesentre, strender, historiske sentre). Vi kan hjelpe ved å gi deg noen retninger. Nå! vi arrangere bil utleie til gode priser, kan du oppdage Andalucia fordi alle de store byene er bare et skritt bort fra her! ta kontakt med oss for mer informasjon ... Book & Drive! (Reserve på forhånd for å få best mulig avtale!) og vi gir også informasjon om golfbaner i Marbella ... spille golf nå er i dine hender! WFI i lobbyen og også datamaskiner med Internett-tilkobling i Bar.!! Vennligst merke hvis du ankommer etter 12 midnatt kontakte oss for å gi oss beskjed fordi mottaket er stengt etter den tid ** Avbestillinger bare 48 timer før ankomst, og kun via mail. Takk! *****


text: Obs! Din maskin har for strenge sikkerhetskrav. Javascript er skrudd av. Store deler av Prisguide vil ikke fungere. Du kan rette dette ved å skru på javascript eller å sette Prisguide.no som "Trusted website" i sikkerhetsinstillingene. Tips: Avgrens søket med ett valg av gangen. Mangler vi produktet du søkte etter? Tips oss! Prøv å søke i utgåtte produkter


text: Nye navn: Rommene på Vigeland hovedgård og tidligere Løa skal gis nye, lokale navn. – Vi er allerede i gang, noe vi alle synes er kjempegøy. Toalettene har fått et ansiktsløft og vi har byttet tak i kjelleren på grunn av tidligere lekkasje. Flere av gulvene er malt og vi er godt i gang med rydding av uteområdet som å sage ned trær og ordne diverse ting, forteller medeier på Løa Harald Hamre. 17. mai I tillegg til oppussing, har også Hamre og hans kolleger skiftet navn på alle rommene. – Vi starter opp gården på nytt og derfor skifter vi også navn på alle rommene. Vi har gått etter gammel historie fra Vennesla og har blant annet brukt navnene til båter som ble laget ved Vigeland Bruk. De har rett og slett blitt oppkalt etter noe vi i Vennesla burde være og er stolte av, sier Hamre videre. Vi starter opp gården på nytt og derfor skifter vi også navn på alle rommene. Åpningsdato i de nye lokalene er fortsatt ikke satt, men Hamre håper de kan holde en tilstelning i mai. – Vi venter med å offentliggjøre åpningsdatoen til det elementære er på plass som blant annet kjøkkeninnredningen. Jeg regner likevel med at vi kan få til en åpning på 17. mai og det er det vi tar utgangspunkt fra og jobber etter, avslutter Hamre.


text: BILLEDLIG TALT Vakre bilder. Du venter utålmodig på snøen, ja det er å komme dit også. Nydelig. Og de store vanndråpene du har fått med.Ha en fin uke. Flotte bilder! Desse bilden var så fine. Heilt forelska i det siste. Dråpar er så skjøre og så nydelige. EXTREMELY BEAUTIFULL..B.RGDS.A. Nydelige bilder av den siste dansen. Godt jobbet!Hilda kjempe flott, vanndråpe er supert Se der ja, ikke så galt med drittvær allikevel :-)Og dette er bare vakkert - det midterste er virkelig glass og ramme materiale! En fryd å betrakte disse bildene!! Så vakkert og sart! Jammen er du flink som får fanget dråpene så perfekt :) Wonderful! So delicate and fine ...You may play in this way more often, I think. Veldig flotte fotos dette :) Soft og fin toning Wow!! Those flowers don't look strong enough to hold a drop of water!! The last capture is my favourite!! Nydelige bilder og kreativ fotolek! Selv kommer jeg liksom ikke helt i mål med noe. Lite blogging og altfor mye rot i arkivene. Mørke høst- og vinterkvelder løser nok "problemet" etter hvert. Må si at det ikke frister å dra ut igjen når jeg har kommet meg hjem fra jobb og det er mørkt, vått og trist. Da er det hyggelig med innehobbyer! Ha en fortsatt kreativ uke!Ireneklem Veldig vakkert!! =) ser den rødlige himmelen (?) gjenspeiler seg i det første bildet her.. det siste bildet er så utrolig elegant med den mørke bakgrunnsfargen! :)Snart er det fredag, så jeg sier God helg! :) Du må ha litt av et arkiv! Flotte effekter av dråper og blomster. jeg ser gjerne at du gjør flere slike dykk :-) Så lekker serie,- du er virkelig god på disse dråpene b.a. Er på evig dråpejakt, men synes det er vrient...Ha en riktig fin helg:)Ps. Helt fantastiske bilder av vinterlandskapet under her også!! Vakkert! Perler på silkeseng! Så underbart vackert fångat. En mycket vacker bildserie. Kul att jag hittade hit, här finns mycket snyggt att beskåda.HälsnMonica Så lekre bilder! Nydelige motiv med de fineste små vanndråpeperler. Flott fotografert :-) Det gäller att hitta guldet, hitta det positiva...och det har du gjort med den äran...ljuvliga bilder!! OH, what magical shots! Nydelig bilde! Hi my friend :)from our home to yours, we wish you all a very Merry Christmas !by Myriam ♡ Hvor er du? I mellomtiden har jeg fått meg en ny blogg og julen er faktisk over. Men sender deg mange varme tanker for det nye året og ber pent: kom tilbake! "Slørlette" og flotte bilder! Nydelige bilder :) Nydelige dråpebilder :)Utrolig stemningsfullt. Vakkert - nydelig :0) Slørlette og flotte bilder! Vet inte hur jag hamna här på din sida, men så glad jag är att hamna här, så mycket vackert!!Jättefina bilder!Mvh Tammy Magnifiques photos et excellent blog ! Nydelig, savner det her inne i bloggverdenen så håper å få se deg snart :0) Nydelege bilder!! Er av og til greit å leike litt med vatn, spesielt når du får så flott resultat som dette:) Title:Best Revenue sharing with the High Returns Investment Content:Welcome to Make Money Online with best investment in Hedge fund day trading with high returns on Daily Interest the world best revenue sharing program in which High Yield Investment Program, Best Hyip, Best Investment, Hyip Monitor, Forex Fund, Daily Profit, Monthly Interest, Monthly Profit, Earn Money Online, Money Maker Group, Dream Team Money and like this much more and you can withdraw the amount throw referral commission, eCurrency Invest, LibertyReserve, Alert Pay and SolidTrustPay as well. Get 200% profit within 150 days and the minimum withdraw is only $5 which is on daily basis.For More Details click the link below: Web Link:http://whatacash.comDisplay Name: whatacashwaqar Beautiful photos!Greetings, RW & SK Hei! Har fulgt deg på instagram en stund. Begynte i dag å "laike" bildene dine, før jeg innså at det ville bli samtlige..! Og at det ville ta sin tid. Derfor fant jeg fram til bloggen din for å si at du tar noen fantastiske bilder!!! Jeg blir helt satt ut av mange og liker så langt ALLE! Selv tar jeg stort sett bare bilder med iphonen min, leker meg på enkelt vis. Tar bilder mest for å huske og for å bruke på bloggen min... Går det forresten an å kjøpe et bilde av deg? Legg inn en kommentar


text: Vi har merket at du bruker en nettleser som ikke støttes. TripAdvisor-nettstedet vises kanskje ikke riktig. Vi støtter følgende nettlesere: Windows: Internet Explorer, Mozilla Firefox, Google Chrome. Mac: Safari. 104 W. Olive St., Fort Collins, CO Oppdater restaurantdetaljer Fortreffelighetsbevis for 2013 Reisende som så på Choice City Butcher & Deli, så også på - Har du vært i Choice City Butcher & Deli? Del dine erfaringer! - Eiere: Hva er din side av saken? Hvis du eier eller leder Choice City Butcher & Deli, kan du registrere deg nå for å få gratisverktøy for å forbedre oppføringen, tiltrekke deg nye anmeldelser og svare på anmeldelser. Behandle oversikten TripAdvisor bruker informasjonskapsler for å gi deg en bedre nettopplevelse. Les mer eller endre dine innstillinger . Ved å fortsette tillater du vår bruk av informasjonskapsler.


text: Statens balletthøgskole Historikk[rediger | rediger kilde] Skolen ble etablert i 1979 med tilbud om treårige utdanninger til dansere, koreografer og dansepedagoger. Skolen ble høgskole i 1982 og ble fusjonert inn som en avdeling av Kunsthøgskolen i Oslo i 1996. Balletthøyskolen har nasjonalt eneansvar for utdanning av dansere og koreografer på høgskolenivå og gir ulike bachelorstudier i dans. Se også[rediger | rediger kilde] - Den norske balletthøyskole, privat høyskole opprinnelig opprettet 1966


text: siden sist forsidebildet I DETTE NUMMERET Fra redaktøren Leder Brev til redaktøren Kommentarartikkel Nyheter Verdens helse Intervju Oversiktsartikkel BAKGRUNN Norsk ortopedisk forening ønsket å utarbeide retningslinjer for behandling av distale radiusfrakturer. Vi har gjennomgått kunnskapsgrunnlaget for slik behandling. KUNNSKAPSGRUNNLAG Artikkelen er basert på systematiske oversiktsartikler om behandling av distale radiusfrakturer funnet etter søk i databasene The Cochrane Library, Cochrane Database of Systematic Reviews, Database of Abstracts of Reviews of Effects (DARE Cochrane), Health Technology Assessment (HTA)-databasen, PreMedline, Medline og Embase. RESULTATER Det er grunnlag for å anbefale perkutan pinning av ustabile, dorsalt dislokerte distale radiusfrakturer fremfor konservativ behandling, men det er usikkert hvilken pinningmetode som er best. Det foreligger også dokumentasjon som støtter bruken av ekstern fiksasjon fremfor konservativ behandling. Det er utilstrekkelig dokumentasjon for å kunne si noe om den relative effekten av de forskjellige metodene for ekstern fiksasjon, men ekstern fiksasjon kombinert med ekstra pinne i bruddfragmentet gir bedre resultat enn ekstern fiksasjon alene. Kunnskapsgrunnlaget kan tyde på at plater gir bedre funksjonelle korttidsresultater for ustabile distale radiusfrakturer enn ekstern fiksasjon. FORTOLKNING Det foreligger evidens for differensiert behandling av distale radiusfrakturer. Det er imidlertid fortsatt mange ubesvarte spørsmål og behov for gode prospektive randomiserte multisenterstudier. BAKGRUNN Distale radiusbrudd er meget hyppig. De fleste er vinklet dorsalt (Colles’ fraktur). I motsetning til tidligere blir nå omtrent en firedel av pasientene operert. Dette er flere enn det er som blir reponert og gipset. Volar plateosteosyntese er nå den vanligste formen for kirurgi. Det er stor usikkerhet omkring indikasjoner for kirurgi. KUNNSKAPSGRUNNLAG Artikkelen er basert på egen forskning, et søk i PubMed og gjennomgang av referanselistene for å identifisere artikler som sammenholder det røntgenologiske og det kliniske resultatet etter Colles’ fraktur. RESULTATER Litteraturen er gjennomgått av flere nasjonale ortopediske foreninger i forsøk på å utarbeide retningslinjer for operasjonsindikasjoner for distal radiusfraktur – uten at man har kunnet komme med sikre anbefalinger basert på randomiserte studier. Gjennomgang av samlematerialer indikerer svært usikker sammenheng mellom røntgenfeilstilling og endelig klinisk resultat. Særlig gjelder dette for eldre pasienter (over 55 – 65 år), der man i en overveldende stor andel av studiene ikke finner noen slik sammenheng. Komplikasjoner og reoperasjoner er vanlig hos dem som er operert med volar plate. FORTOLKNING Det er forbausende liten sammenheng mellom det røntgenologiske og det kliniske utfallet etter Colles’ fraktur. En praksis der en stor andel opereres, er neppe berettiget. Eldre pasienter vil svært sjelden på sikt tjene på operasjon. BAKGRUNN Kriteria for å avstå frå hjarte-lunge-redning til kreftpasientar i palliativ fase byggjer på pasientens rett til å nekte behandling og behandlars plikt til ikkje å forverre liding og ikkje gje nyttelaus behandling. Når vil hjarte-lunge-redning vere nyttelaus for desse pasientane? KUNNSKAPSGRUNNLAG Det vart gjort søk i PubMed for perioden 1989 – 2010 om resultat av hjarte-lunge-redning til kreftpasientar i palliativ fase i sjukehus og om faktorar som innverka på resultatet av hjarte-lunge-redning når kreft var spesielt omtala. Søka identifiserte 333 artiklar. Av desse vart 18 tekne med som grunnlag for denne artikkelen: fire metaanalysar, åtte retrospektive, kliniske studiar og seks oversiktsartiklar. RESULTAT Kreftpasientar hadde lavare overleving ved hjarte-lunge-redning enn pasientar utan kreft. Overlevinga fall med aukande omfang av kreftsjukdomen. Utbreidd og terapiresistent kreft med funksjonsnivå dårlegare enn WHO 2 eller PAM-skår (Pre-Arrest Morbidity Index) over 8 er vurdert som ikkje foreinleg med overleving ved hjarte-lunge-redning. TOLKING Hjarte-lunge-redning er nyttelaust på sjukehuspasientar med utbreidd kreft, omfattande metastasering, oppgjeven kreftbehandling og lav funksjonsstatus. Noe å lære av Kronikk Språkspalten Tidligere i Tidsskriftet Anmeldelser Kuriosa Innledning I 1950-årene ble syndromet professorose beskrevet: Rykker man opp til toppstilling blir det så mange andre oppgaver, og professoren blir betraktet som et orakel innen alle mulige felt. Men faget som brakte vedkommende til topps blir grundig forsømt, så der blir han eller hun nærmest ubrukelig. 20 år senere kom Rolf Seljelid med et innspill i debatten om hvilke arbeidsoppgaver en person i toppstilling skulle utføre og hvilke man trygt kunne overlate til andre. Her kommer han med en dyster beskrivelse av tilstanden i norsk forskningsverden. Det gjelder både den toppkompetente forskers arbeidsoppgaver og hvordan vedkommende skal utøve akademisk lederskap. Med drepende ironi avslører han et system som fungerer dårlig og viser hvordan enkeltpersoners inkompetanse og arbeidsoppgaver utenfor sitt eget fag skaper stadig problemer. Rolf Seljelid (f. 1934) tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1959. Etter noen års spesialistutdanning i patologi ved Radiumhospitalet i Oslo, reiste han til Sverige der han i flere år drev eksperimentell forskning. Han tok doktorgrad ved Karolinska Institutet i Stockholm i 1966. Siden var han gjesteforsker i et år i USA, og fra 1971 ble han professor i patologi ved Universitetet i Tromsø. Etter sine utenlandsår i store, internasjonale forskningsmiljøer kom Seljelid som et friskt pust tilbake til Norge. I tillegg til å være en anerkjent internasjonal forsker stilte han flere diagnoser på norsk forsknings hensyknende tilværelse. Det manifesterte seg i artikkelen Forskning og akademisk lederskap, som ble trykt i tidsskriftet Samtiden i 1974. Valg av tidsskrift er også et uttrykk for Seljelids allsidighet og samfunnsengasjement. Ved siden av å inneha en rekke akademiske og andre verv i norsk forskning og en lang vitenskapelig merittliste har han litterære og kunstneriske interesser og har gitt ut flere bøker. Ut ifra prinsippet «rett behandling krever rett diagnose», er det opp til leserne å vurdere hva som har vært gjort for å bedre akademisk lederskap og forskningens organisering i de snart fire tiårene som har gått siden. Er det blitt bedre eller verre? Min egen oppfatning er at det kunne ikke bli verre enn det var den gangen. To viktige moment manglet imidlertid i Seljelids opprinnelige analyse. Det ene er positivt, mens det andre er negativt: Kvinnenes inntog i forskningen har vært en viktig fornyelse, mens overdreven byråkratisering og kontroll kan lamme selv de beste miljøene. Men i det store og det hele tror jeg vi skal være fornøyde med de store løft som har vært gjort. Vitenskapen blomstrer som aldri før, og skulle noen være i tvil, så er det bare å lese om igjen Seljelids skarpsindige analyse fra den gangen. Likevel er jeg bekymret over at ingen har tatt opp prosjektet med trillografering av kveruloplaster. Det er fortsatt ledig for en ambisiøs stipendiat.


text: Velkommen tilbake for smøretips før rennet i 2014. INTERNETT EXPLORER PROBLEMEREr “drop down”-menyene borte på denne siden, eller opplever du andre problemer? Slå på Kompatibilitetsvisning (Verktøy – Kompatibilitetsvisning). Press release - Swix enters into sponsorship agreement with the Norwegian Biathlon Association Pressemelding - Swix inngår sponsoravtale med Norges Skiskytterforbund Pressemeldung - Swix schließt Sponsorenvertrag mit dem Norwegischen Biathlonverband ab


text: Videoarkivet.no sin oppgave er å samle inn - bevare og gjøre gamle filmer lett tilgjengelige. Formålet er å vise filmer som stort sett er glemt, men likevel har stor verdi i historisk sammenheng. Du finner ingen spillefilmer i arkivet, derimot tar filmene opp tradisjon - kunst og kultur - handverk - jord- og skogbruk- hvalfangst og fiske - industri - bygg og anlegg -kraftutbygging - gamle bygdefilmer og ellers hvordan livet artet seg i by og bygd i tidligere tider. En del av filmene er proffesonellt produsert, men mange er også tatt opp av amatører.Mange bedrifter lagde egne filmer på 50 og 60 tallet - som stort sett ble lagt i "skuff" Videoarkivet har mange slike filmer. Dessuten har Videoarkivet egne enkle intervju av nyere dato med personer som forteller om alt fra gammelt handverk - yrke som ikke lenger finns - segner og myter etc. I motsetning til mange andre filmarkiv, er det helt gratis å se fimene i Videoarkivet. Videoarkivet inneholder også nye produksjoner, men alle har røtter i historien. Du vil også finne mange lydopptak. Dersom du som leser dette kjenner til filmer som burde være i arkivet, er vi veldig intresserte i å høre fra deg. Videoarkivet er i stadig utvikling, nye filmer, klipp og lydband kommer stadig til. Vi har eget utstyr for digitalisering av alle typer film, og har 25 års erfaring med konvertering av film til video. Alle filmene som kommer til Videoarkivet blir først digitalisert og deretter sikkert lagret på to forskjellige plasser av sikkerhetshensyn. Filmene blir jevnlig konrollert og oppdater, når det er nødvendig, til kurant format. Det er også mulig å bestille DVD-kopier av de fleste filmene. Det er kun eier/rettighetshaver som gir tillatelse til kopiering. Videoarkivet.no er ikke et arkiv for de store kjente filmene, snarere tvert i mot. Det er filmene med "støv" på vi er på jakt etter. Mange av disse har utrolig mye å fortelle.