text: Telemark er et tradisjonelt landskap på Østlandet i Norge og et fylke, som fra 2022 er under gjenopprettelse. Fylket ble slått sammen med Vestfold til Vestfold og Telemark fylke i 2020, men Stortinget vedtok i 2022 å oppløse det sammenslåtte fylket og gjenopprette Telemark som eget fylke. Telemark er også valgkrets ved stortingsvalg og lagsogn. Det moderne Telemark ble en geografisk enhet på 1200-tallet under navnet Skiensysla, som senere ble videreført som Bratsberg len, Bratsberg amt og Telemark fylke; Bratsberg var fra slutten av 1500-tallet et eget hovedlen og kan dermed også forstås som en egen riksdel. Navnet Telemark kommer av norrønt Þilamǫrk, navngitt etter folkegruppen Þilir som levde i Øvre Telemark i folkevandringstiden og vikingtiden. Fra slutten av 1500-tallet ble navnet Telemark tatt i bruk om administrative og kirkelige enheter som omfattet det meste av og tidvis hele Bratsberg amt. Bratsberg amt endret navn til Telemark fylke i 1919. I 2020 ble Telemark fylke mot sin vilje slått sammen med Vestfold til den nye regionen Vestfold og Telemark. Telemark utgjør drøyt 87 % av det nye fylket i areal. Etter vedtak i Vestfold og Telemark fylkesting den 15. februar, er det ventet at fylket etableres som eget fylke igjen fra 1. januar 2024. Telemark strekker seg fra Skagerrak til Hardangervidda. Geografisk, topografisk, kulturhistorisk og språklig danner Telemark en overgang mellom Østlandet, Sørlandet og Vestlandet, og er kjennetegnet av stor naturgeografisk og kulturell variasjon. De indre delene, Øvre Telemark, består av fjell, daler og innsjøer, har tradisjonelt ingen byer og var tradisjonelt kjennetegnet av et relativt egalitært bondesamfunn. De flatere områdene ved kysten var tradisjonelt kjennetegnet av sjøfart og handel, var Norges viktigste industriregion siden 1500-tallet og Telemarks viktigste by Skien var fra 1500-tallet en av Norges største byer. Hovedskillemerkene mellom østnorske og vestnorske dialekter går gjennom Telemark, og talemålet i Telemark er svært varierende, fra standard østnorsk til dialekter som ligger nær opp til konservativ nynorsk i deler av Øvre Telemark. Øvre Telemark har flere kulturminner fra middelalderen enn noen annen region i Norge. Telemark har vært sentral i norsk folkemusikk, bunadbevegelsen og fremveksten av moderne skisport, og har gitt navn til skisporten Telemarkskjøring. Historie Administrativ historie Navnet Telemark kommer av norrønt Þilamǫrk, Þelamǫrk eller Þelamørk, et navn som igjen er sammensatt av Þilir, folkegruppen som levde i det området som tilsvarer dagens Øvre Telemark i folkevandringstiden og vikingtiden, og ordet mǫrk som betyr mark eller skog. Navnet Telemark var fra folkevandrings- eller vikingtiden til tidlig moderne tid bare knyttet til det som senere ble kalt Øvre Telemark. Bygdene nedenfor Telemark ble opprinnelig kalt Grenland, mens kyststripen ble kalt Grenmar og Vestmar. Fra høymiddelalderen til 2020 dannet disse landskapene en administrativ enhet i Norge som syssel, len, hovedlen, amt og fylke under forskjellige navn. Det historiske Grenafylke lå nedenfor Telemark og omfattet Grenland, distriktet omkring Norsjø og kystområdene Grenmar og Vestmar. Fra omkring 1160 ble Grenafylke videreført som Skiensysla, som bestod av to deler, Tiendetaket (Grenland) og Skattlandet (det egentlige Telemark), som da hadde blitt en del av sysla. Skiensysla ble videreført som Bratsberg len fra senmiddelalderen til 1662, deretter som Bratsberg amt (1662–1919) og Telemark fylke (1919–2020). Telemark fikk fra 1591 gradvis en bredere betydning enn bare Øvre Telemark gjennom at navnet ble tatt i bruk om ulike administrative og kirkelige enheter med navnet Nedre Telemark(en) i Grenland, dvs. de senere kommunene Bø, Sauherad, Notodden, Nome, Drangedal og vestre Skien, som hadde utgjort skipreidene Lindheim og Volufors (Ulefoss). Fra 1600-tallet av lå det meste av Bratsberg amt, unntatt Bamble, i fogderier, sorenskriverier og prostier med Telemark i navnet. Fra 1600-tallet begynte derfor Telemark(en) å bli etablert som et navn som kunne omfatte hele eller det meste av amtet, hvertfall i administrativt henseende. Bratsberg var på 1500-tallet et underlen under Akershus len, men fra utgangen av 1500-tallet ble Bratsberg et eget hovedlen. Ved amtsinndelingen i 1671 ble Bratsberg underlagt Christiansand stiftamt, og i 1687 ble amtet underlagt Akershus stiftamt. På 1500-tallet bestod Bratsberg len av to fogderier, det store Telemarken fogderi og det vesentlig mindre Bamble fogderi. Geistlig var Bratsberg delt i Øvre Telemark prosti, Nedre Telemark prosti og Bamble prosti, som siden reformasjonen hørte til Oslo stift; 1631 ble Øvre Telemark en del av Stavanger stift og fra 1682 en del av Christianssand stift. Bamble fogderi tilhørte en kortere tid (1680–1684) Nedenes amt før det igjen ble en del av Bratsberg; Bamble fogderi ble i 1693 innlemmet i Telemarken fogderi, som dermed utgjorde hele Bratsberg amt. I 1745 ble fogderiet delt i Øvre Telemarken fogderi og Nedre Telemarken og Bamble fogderi; Nedre Telemarken omfattet da Skiensfjorden/Grenland og Midt-Telemark. Bratsberg var inndelt i sorenskriveriene Bamble, Nedre Telemark, Øvre Telemark østfjelske og Øvre Telemark vestfjelske, og hele amtet tilhørte Skien lagdømme; i 1797 ble fogderiene Nedre Telemark og Bamble underlagt Akershus stiftsoverett og Øvre Telemark underlagt Christianssand stiftsoverrett. I 1919 skiftet Bratsberg amt navn til Telemark fylke; et forslag om navnet Telemark og Grenland ble nedstemt. I dansketiden ble navnet skrevet i bunden form som Telemarken, men da navnet ble tatt i bruk som fylkesnavn ble den ubundne formen vanlig. Fylket ble slått sammen med Vestfold til Vestfold og Telemark fylke i 2020; Telemark fylkesting stemte mot sammenslåingen, men ble allikevel vedtatt sammenslått av Stortinget. Kirker og bygninger Telemark har i norsk sammenheng i særklasse flest bygninger fra middelalderen; blant disse er en rekke steinkirker som Kviteseid gamle kirke, Seljord kirke og Bø gamle kirke, og stavkirkene Eidsborg stavkirke og Heddal stavkirke, Norges største i sitt slag. Det er også funnet rester etter to store stavkirker på samme sted i Skien; videre en rekke trebygninger fra bondegårder, brukt til boliger og lagring. Noen blant Norges høyeste bygninger finnes i Telemark, for eksempel Hydro fullgjødselfabrikk nr 4, Skien kirke og Såheim vannkraftverk. Bønder Telemark var i middelalderen det området i Norge med flest selveiende bønder (i motsetning til leilendinger), spesielt i Øvre Telemark. De middelalderske telemarksbøndene har også rykte på seg for å ha vært voldelige. I 1395 skrev biskop Øystein Aslaksson at bøndene i Telemark var ukristelige, og dessuten de mest voldelige i Norge. Bøndene i Telemark betalte hverken skatt eller tiende, trolig fordi det var et utkantstrøk der det var vanskelig å kreve inn skatt. I gammel tid ble Øvre Telemark også kalt Skattlandet, mens Grenland ble kalt Tiendetaket. Navnene Skattlandet og Tiendetaket har begge sitt opphav i at bøndene i Øvre Telemark bare betalte hovedtiende, mens grenene i Grenland betalte full tiende av alle naturalia. En tredel av alle diplomer (rettsdokumenter) som omhandler drap fra perioden 1300–1560, er fra Telemark. Dette kan skyldes at bøndene i Telemark fortsatt levde etter den gamle ættekulturen, men de mange vitnesbyrdene om voldelig telemarksbønder kan også rett og slett komme av at det er bevart flere skriftlige dokumenter herfra enn fra resten av landet. Gruvedrift I Eidsborg i Øvre Telemark ble det fra vikingtiden utvunnet brynestein. Brynene ble fraktet til Dalen og derfra på vannveier ned til Skien og videre ut i Europa. Fylket har fra tiden rundt reformasjonen (1537) hatt gruvedrift, p.g.a. sin geologi, med mange forekomster av metaller og mineraler. Dette, sammen med god tilgang på vannkraft, har ført til etablering av industri. Her kan nevnes Fossum jernverk (nedlagt, et av landets eldste, beliggende på Fossum i Gjerpen), Ulefos Jernværk (fortsatt igangværende, nå som jernstøperi, siden oppstarten i 1657, noe som gjør dette til Norges eldste igangværende bedrift), Bolvig jernverk (nedlagt) ved Vold i tidligere Solum herred, nå Skien, og Moholt jernverk (nedlagt) i Siljan). Videre var sagbruk utbredt i alle bygder etter at oppgangssagen kom til anvendelse. Norsk Hydros etablering i 1906 innledet den moderne industrihistorien i Norge, og Telemark er fortsatt et av landets viktigste industrifylker. Gruvedrift ble startet opp allerede rundt reformasjonen, da kongen sendte tyske bergmenn til Norge for å skjerpe. Gruver ble etablert flere steder, i Telemark blant annet i Fyresdal (kobberkis) og Seljord. privilegier til gruvedriften ble gitt ved kongelig Privilegiebrev, og i disse lå det også pålegg til bøndene om kjøring og annet arbeid, til en pris fastsatt av kongen. Dette dannet bakteppet for Norges første arbeideroppstand som fant sted i Seljord, da bønder og ansatte gjorde opprør mot kongen, grunnet dårlig betaling og dårlige arbeidsforhold ved kobbergruvene ved Gullnes ved Sundsbarm, samt konflikter med de tyske bergmennene. Kulturarv Telemark som landsdel har en i norsk sammenheng sterk identitet med en rik og særpreget historisk og kulturell arv. Landsdelen deles tradisjonelt inn i Øvre Telemark og Nedre Telemark. I Nedre Telemark ligger fylkeshovedstaden Skien, som fra 1500-tallet til begynnelsen av 1800-tallet var en av Norges fremste byer og kommersielle sentre som sentrum for den viktige trelasteksporten. Telemark har både en sterk urban arv gjennom borgerskapet i Grenlandsdistriktet, og en rik bondekultur knyttet til det gamle bondesamfunnet i de midtre og øvre delene av Telemark. Fra 1500-tallet av var det utstrakt kontakt med utlandet, og Skien var lenge en av de mest internasjonale byene i Norge med et viktig innslag av nederlendere og andre innvandrere. Telemarksbunader Telemark er kjent for sine bunader. Det ble på 1900-tallet vanlig å dele folkedraktene og bunadene i Telemark i tre hovedtyper etter geografisk område: drakter fra Øst-Telemark (beltestakken hører til dette området), drakter fra Vest-Telemark (herunder «stakk og liv») og drakter fra Tinn. Utover på 1900-tallet og innover på 2000-tallet har flere eldre drakttradisjoner i Telemark blitt gjenoppdaget, og det har blant annet blitt vanligere å se bringeklutbunader fra Vest-Telemark og skjælestakker fra Tinn. Areal Totalt areal er 15 299 kvadratkilometer. Befolkning Per 1. januar 2017 var det 173 307 personer som bodde i Telemark. Dette utgjorde 3,29 % av Norges befolkning. Kommuner Telemark var per 2019 inndelt i 18 kommuner: Administrative inndelinger Regionråd: Grenland regionråd: Bamble, Drangedal, Kragerø, Porsgrunn, Siljan, Skien. Kongsberg regionråd: Hjartdal, Tinn, Notodden. Dessuten Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, Rollag og Øvre Eiker kommuner i Buskerud fylke. Midt-Telemark regionråd: Bø, Nome, Sauherad. Vest-Telemark regionråd: Fyresdal, Kviteseid, Nissedal, Seljord, Tokke, Vinje. Prostier, under Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke: Skien prosti: Porsgrunn, Siljan, Skien. Bamble prosti: Bamble, Drangedal, Kragerø. Øvre Telemark prosti: Bø, Fyresdal, Hjartdal, Kviteseid, Nissedal, Nome, Notodden, Sauherad, Seljord, Tinn, Tokke, Vinje. Tingretter, under Agder lagdømme: Nedre Telemark tingrett: Bamble, Drangedal, Kragerø, Nome, Porsgrunn, Siljan, Skien. Aust-Telemark tingrett: Bø, Hjartdal, Notodden, Sauherad, Tinn. Vest-Telemark tingrett: Fyresdal, Kviteseid, Nissedal, Seljord, Tokke, Vinje. Politidistrikter: Telemark politidistrikt: hele fylket. Helsedistrikter, under Helseregion Sørøst: Sykehuset Telemark HF: hele fylket. Veiforvaltning, under Statens vegvesen Region sør: Statens vegvesen, Telemark fylkesavdeling (fra 1. januar 2010). Forvalter, drifter og bygger ut veger i Telemark på vegne av staten når det gjelder riksveger og på vegne av Telemark fylkeskommune når det gjelder fylkesveger. Kommunene har ansvaret for utbygging, drift og vedlikehold når det gjelder kommunale veger. Tidligere fogderier: Nedre Telemarken fogderi: Bø, Nome, Notodden, Sauherad. Bamble fogderi: Bamble, Drangedal, Kragerø, Porsgrunn, Siljan, Skien. Øvre Telemarken fogderi: Fyresdal, Hjartdal, Kviteseid, Nissedal, Seljord, Tinn, Tokke, Vinje. Byer Følgende 8 byer ligger i Telemark: Skien, Kragerø, Langesund, Notodden, Porsgrunn, Rjukan, Brevik og Stathelle. De fem byene Brevik, Langesund, Porsgrunn, Skien og Stathelle utgjør til sammen tettstedet Porsgrunn/Skien, også kalt Grenlandsbyen. Største tettsteder Største tettsteder i Telemark, rangert etter innbyggertall 1. januar 2016 (kommune i parentes): Porsgrunn/Skien – 92 001 (Skien 48 381, Porsgrunn 33 494 og Bamble 10 126) Notodden – 9 041 (Notodden) Kragerø – 5 438 (Kragerø) Rjukan – 3 307 (Tinn) Bø – 3 164 (Bø) Ulefoss – 2 254 (Nome) Vadfoss/Helle – 1 602 (Kragerø) Bjervamoen – 1 563 (Nome) Seljord – 1 454 (Seljord) Herre – 1 328 (Bamble) Prestestranda – 1 290 (Drangedal) Gvarv – 1 091 (Sauherad) For en komplett oversikt over samtlige tettsteder i fylket, se artikkelen Tettsteder i Telemark. Distrikter Telemark deles inn i flere tildels overlappende historiske regioner. Tradisjonelt blir Telemark i første rekke delt i Øvre Telemark og Nedre Telemark; Øvre Telemark blir videre inndelt i Vest-Telemark og Aust-Telemark (historisk kjent som Øvre Telemark «vestfjelske» og Øvre Telemark «østfjelske»), mens Nedre Telemark tradisjonelt består av Grenland og Midt-Telemark. I tillegg omfatter Telemark fylke regionen Vestmar i sørøst. Opprinnelig ble selve navnet Telemark bare brukt om det som senere ble kalt Øvre Telemark, og navnet kommer av telene, den folkegruppen som bodde i Øvre Telemark i folkevandringstiden og vikingtiden. Administrativt har Telemark vært inndelt på ulike måter. Øvre Telemark har historisk vært et sorenskriveri (Øvre Telemarken sorenskriveri), som i dag er delt i Vest-Telemark tingrett og Aust-Telemark tingrett, og er i dag navnet på et prosti (Øvre Telemark prosti) som omfatter 12 kommuner og mer enn 80 % av Telemarks areal. Nedre Telemark utgjør tradisjonelt et sorenskriveri, nå Nedre Telemark tingrett med sete i Skien. Kirkelig inngår Nedre Telemark og Vestmar i Skien prosti og Bamble prosti. Midt-Telemark ligger på grensen mellom det tradisjonelle Øvre Telemark og Grenland, men har administrativt historisk vært regnet som del av Nedre Telemark. Dette har tildels endret seg i nyere tid, og regionen inngår nå i Øvre Telemark prosti. Geografi Gaustatoppen rager over Rjukan i Tinn kommune med sine 1 883 moh. På klare dager kan man se østover til grensen til Sverige eller sydover til kysten. Utsikten viser over 1/6 av Norge. Nisser er Telemarks nest største – etter Møsvatn – og Norges 13. største innsjø. Arealet er på 76,30 km2 og den er 234 meter dyp. Telemark blir regnet som et «Norge i miniatyr», bl.a. på grunn av sin natur. I Telemark kan man finne det meste; skjærgård som i f.eks. i Kragerø og Bamble fjordlandskap som på Vestlandet Frierfjorden, som går fra skagerrak til Skien,Vestvannene, Tinnsjø, Nisser, Fyresvatn med flere), via flatbygder (f.eks. Bø) til fjell og vidder. Telemark er det 10. største fylke i utstrekning i Norge, og det 13. i innbyggertall. Samferdsel Notodden lufthavn er eneste flyplass i Telemark med regulær rutetrafikk (Airwing). Vy betjener fylket med tog på følgende strekninger: Vestfoldbanen fra Skien og Porsgrunn mot Vestfold og Oslo Sørlandsbanen med togstopp på Nordagutu, Bø, Lunde, Drangedal og Neslandsvatn Bratsbergbanen som betjener Notodden, Trykkerud, Nordagutu (korr. Sørlandsbanen), Nisterud, Skien og Porsgrunn Fra 1. juli 2015 organiseres lokale bussruter av fylkeskommunen selv. I november 2015 lanserte fylket nettsiden farte.no med reiseplanlegger og billettinformasjon. Mellom 2006 og 2015 ble dette organisert av Vestviken Kollektivtrafikk (VKT). Europaveierne E18 og E134 og riksveiene 36 og 41 går gjennom Telemark. Språk Talemålet i de sørlige og østlige delene av fylket faller inn under det østlandske dialektområdet, og her brukes overveiende bokmål som skriftspråk. De øvre delene av fylket faller inn under det midlandske dialektområdet, og her er det vanlig med nynorsk skriftspråk. Politikk Fylkestinget 2015-2019 Fylkeskommunen styres etter formannskapsmodellen. Fylkestinget har 41 representanter. Sven Tore Løkslid (Ap) er fylkesordfører og Hans Edvard Askjer (KrF) er fylkesvaraordfører. Statsråder Torbjørn Røe Isaksen (H) fra Porsgrunn er fra 17. januar 2018 næringsminister i Erna Solbergs regjering. Fra 16. oktober 2013 til 17. januar 2018 var han kunnskapsminister. Stortingsrepresentanter Telemark har seks stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021: Se også Stortingsvalget 2017 i Telemark. Historisk representasjon på Stortinget fra Telemark siden 1973: Partioppslutning Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Telemark siden 1973: Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+FrP). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget. Se også Mark Distrikter i Norge Østlandet Grenland Referanser Eksterne lenker Lokalhistorie/Lokale historier fra Telemark VisitTelemark.no Telelaget, informasjon om Telemark Telemarksbunader Bilder og informasjon om bunadene fra Telemark. Nasjonalbibliotekets photochromer fra Telemark Landskap i Norge Tidligere fylker i Norge Valgdistrikter ved Stortingsvalg


source: wikipedia

text: Buskerud er et norsk landskap, valgdistrikt og tidligere fylke på Østlandet, som fra 2020 ligger i Viken fylke. Buskerud ble etablert som underamt til Akershus stiftamt i 1679 under navnet Buskerud amt, og ble videreført som Buskerud fylke fra 1919 med samme grenser. Kjøpstaden Drammen og bergstaden Kongsberg, som opprinnelig lå utenfor amtet på grunn av sine respektive byprivilegier, ble innlemmet i Buskerud i 1760, og ble da Buskeruds største byer. Drammen var i moderne tid administrasjonssenter for fylket. Landskapet strekker seg fra Hurumlandet ved Oslofjorden i sørøst og Drammensfjorden til Hemsedalsfjella og Hardangervidda i nordvest. Buskerud grenser mot de tidligere fylkene Akershus, Oslo, Oppland, Sogn og Fjordane, Hordaland, Telemark og Vestfold. Navnet kommer fra gården Buskerud (gammelnorsk: Biskupsruð, «Biskopsrydningen») i Modum, som i det 14. århundre tilhørte Hamarbiskopen. Tidligere hørte det både et stort sagbruk og en meget verdifull laksefoss (Døvikfoss) til gården. Siden 1912 har gården vært drevet som landbruksskole. Over 60 prosent av innbyggerne i Buskerud bodde i de sørøstre delene av fylket. I sørenden ligger også de fire byene Drammen, Kongsberg, Hønefoss og Hokksund. I 2020 ble Buskerud sammenslått med Akershus og Østfold til Viken fylke, men Buskerud videreføres som eget valgdistrikt innenfor Viken fylke. Den 23. februar 2022 vedtok fylkestinget i Viken å sende søknad om oppløsning av Viken fylket, samt å sette i gang en prosess med gjenopprettelse av de tre fylkene Akershus, Buskerud og Østfold. Stortinget vedtok å oppløse Viken 14. og 17. juni 2022, og vedtaket ble sanksjonert i Statsråd 22. juni 2022. Viken fylke vil bli avviklet 1. januar 2024 og Buskerud fylke vil gjenoppstå. Per 2019 var Buskerud fylke inndelt i 21 kommuner. Buskerud fylkeskommune var et politisk styrt forvaltningsnivå med fylkestinget som øverste myndighet. Viken fylkesting vedtok 23. februar 2022 at det skal sendes søknad til regjeringen om oppdeling av Viken fylke. Historie Ringerike, Hallingdal, Eiker og Buskeruds amt ble dannet da Buskerud fogderi og Ringerike og Hallingdal fogderi i 1679 ble skilt ut fra Akershus stiftamt, som en ny administrativ enhet. Navnet ble i 1806 endret til kun å hete Buskeruds Amt. I 1918 ble det framsatt forslag om at stiftene i Norge skulle bli til bispedømmer, og samtidig ble det bestemt at amtene skulle bli til fylker. Stortinget bestemte da at Buskerud amt heretter skulle hete Ringerike fylke, men denne navnendringen ble aldri effektuert. Fra 1. januar 1919 ble derfor Buskerud amt til Buskerud fylke. Fylket består av bestanddeler fra de eldre fylkene Vestfold (Drammen, Eiker, Lier og Sandsvær), Vingulmark (Hurumlandet), Hadafylke (Ringerike), Hallingdal og Grenafylke (Numedal), som dog hadde gjennomgått vekslende oppdelinger i sysler og len allerede før amtene og fogderiene ble opprettet. Hallingdal forble intakt som Hallingdalens fogderi, Numedal ble slått sammen med Sandsvær til Numedal og Sandsværs fogderi, Ringerike ble delt i to, der den ene delen (nåværende Ringerike og Hole, samlet kalt Ringerike) ble til Ringerikes fogderi, og den andre delen (Sigdal, Krødsherad og Modum, samlet kalt Midtfylket) inngikk i Buskeruds fogderi, sammen med Hurumlandet, Drammen, Eiker og Lier (samlet kalt Drammensregionen, da inklusive Sande og Svelvik i Vestfold). Buskerud fylke bestod av distriktene Hallingdal, Numedal, Ringerike, Midt-Buskerud og Drammensregionen. Geografi Fylket strekker seg fra Hemsedalsfjella og Hardangervidda i nordvest til Hurumlandet ved Oslofjorden i sørøst. Store og parallelle dalfører med elver går gjennom fylket, fra sørvest Numedal med Numedalslågen, Sigdal med Simoa, Hallingdal med Hallingdalselva og Snarumselva, og Ådal med Begnaelva og Ådalselva som møter Randselva ved Hønefoss og danner Storelva, som renner ut i Tyrifjorden (i dag landets femte største innsjø i omfang, men den tredje største i volum fra naturens side). Det er svært variert natur i fylket, veldyrket lavland, høyfjell og store skoger. 7 % av fylket ligger under 150 moh., 41 % ligger 900 moh. eller høyere. Fylket har 123 km med kyslinje i sørøst ved Drammens- og Oslofjorden med skog- og landbruksområder. Landskapet hever seg deretter gradvis mot vannskillet i vest og nordvest. De fire markerte dalførene fører nordvestover opp mot høyfjellet. Noen fjellområder er mer enn 1000 moh. Det høyeste fjellet i Buskerud er Hallingskarvet og selve toppen er Folarskardnuten (1 933 moh) i Hol kommune. Deler av Hardangervidda nasjonalpark (opprettet 1981) ligger i Buskerud fylke, i Hol og Nore og Uvdal kommuner. Geologi Fylkesstein for Buskerud er drammensgranitt som har stor økonomisk betydning som bygningsstein. Drammensgranitt ble dannet i permtiden fra størknet magma da Oslofeltet hadde sin utvikling av Osloriften. Den største innsjøen i fylket heter Tyrifjorden. Klima Størstedelen av fylket har innlandsklima, med unntak av Drammen/Hurum regionen som ligger ved kysten og derfor har et noe mildere kystklima. Samfunn Demografi Det er store regionale forskjeller i befolkningen. Mer enn halvparten av befolkningen bor langs Drammenselvas dalføre i sørøst og utover mot Hurumhalvøya. I sørenden ligger fylkets fire byer, Drammen, Hokksund, Hønefoss og Kongsberg. Utdannelse Videregående opplæring er det største tjenesteområdet innenfor fylkeskommunens ansvarsområde, og opptar mer enn halvparten av fylkeskommunens budsjett. Rundt 9 000 unge og voksne er elever eller lærlinger i videregående opplæring i Buskerud. Fylkeskommunen har ansvaret for 13 videregående skoler, en fagskole, Ringerike Folkehøgskole og Arbeidsinstituttet Buskerud med fire avdelinger (Drammen, Kongsberg, Hønefoss og Åmot). De største videregående skolene er Kongsberg videregående skole, Drammen videregående skole og Åssiden videregående skole, alle med over 1 200 elever. Av høyere læresteder finnes Høgskolen i Buskerud og Vestfold med studiesteder i Kongsberg, Drammen og Hønefoss, samt Horten i Vestfold. HiBu hadde i 2011 17 bachelorutdanninger og 14 masterstudier, før sammenslåingen med Høgskolen i Vestfold 1. januar 2014. Helse Drammen sykehus (tidligere Sykehuset Buskerud HF), Ringerike sykehus, Kongsberg sykehus og Hallingdal sjukestugu er organisert i helseforetaket Vestre Viken som er en del av helseforetaket Helse Sør-Øst. Samferdsel går gjennom Hole og Ringerike mot Valdres i Oppland på sin ferd fra Oslo til Vestlandet og Bergen. På Ringerike skiller E16 og mot Hallingdal lag ved Heradsbygda og Buskerud fylkes tusenårssted på Veien. passerer gjennom Lier og Drammen og fortsetter videre sørover mot Vestfold. starter i Drammen og går vestover i sørfylket, via Hokksund og Kongsberg til Haugesund i Rogaland. Den lengste veitunnelen er den undersjøiske Oslofjordtunnelen under Oslofjorden fra Månå i Frogn og Verpen i Hurum på riksvei 23. Fylkeskommunen har ansvar for 1 800 km vei etter overtakelsen av en rekke riksveier i forbindelse med forvaltningsreformen i 2010. I 2013 bruker fylkeskommunen 670 millioner kroner til drift, vedlikehold og investeringer på fylkesveiene. MF «Svelviksund» går i rutetrafikk over Drammensfjorden (ved Svelvikstrømmen) mellom Svelvik i Vestfold og Verket i Buskerud. Dette er landets korteste fergerute. Buskerud fylkeskommune eier selskapet Brakar AS som er et administrasjonselskap som er ansvarlig for utvikling, drift og samordning av kollektiv persontransport og skoleskyss. Selskapet hadde i 2012 12 millioner bussreiser. Drammensbanen kommer inn i fylket gjennom Lieråsen tunnel. I Drammen deles banen i Vestfoldbanen som går sørover og Bergens- og Sørlandsbanen. De to siste har samme trasé nordvestover til Hokksund, hvor Sørlandsbanen tar av mot sørvest til Kongsberg mens Bergensbanen drar nordover gjennom fylket via Randsfjordbanen til Hønefoss og videre opp Hallingdal. I tillegg kommer Spikkestadlinjen inn i Røyken kommune ved grensen til Asker kommune. Politikk 2015–2019 Fylkestinget besto av 43 folkevalgte medlemmer og samlet seg minst fire ganger i året. I valgperioden 2015–2019 er fordelingen slik: Roger Ryberg (Ap) var fylkesordfører, og Olav Skinnes (Sp) var fylkesvaraordfører. Fylkeskommunen hadde tre hovedutvalg som tok seg av hvert sitt fagområde. Hege Irene Fossum (KrF) var fungerende leder for hovedutvalget for utdanningssektoren, Trond Johansen (KrF) var leder for hovedutvalget for samferdselssektoren og Tom Erik Hauger (Frp) var leder for hovedutvalget for regionalutvikling og kultur. Fylkeskommunens administrative leder var fylkesrådmann Runar Hannevold. 2023-2027 I perioden 2023-2027, vil det nye fylkestinget i Buskerud bestå av 47 faste representanter og se slik ut: Stortingsrepresentanter Buskerud hadde ni stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021: Se også Stortingsvalget 2013 i Buskerud og Stortingsvalget 2017 i Buskerud. Historisk representasjon på Stortinget fra Buskerud siden 1973: Partioppslutning Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Buskerud siden 1973: Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget. Næringsliv Det er en rekke store industriselskaper knyttet opp til fylket. Drammen er både en industriby og et viktig handelssenter for kommunene i nærheten. Antall arbeidstakere innen industrien har imidlertid blitt mindre med årene. Byen har Norges største importhavn for biler. Store bedrifter er Aass Bryggeri, Bergans Fritid AS, OSO Hotwater Group AS, ABB kraft, Osramfabrikken og Harald Lyche & Co. Ringerike med Hønefoss har siden 1600-tallet vært viktig for skogindustrien. Der finnes viktige bedrifter som Follum, Huhtamaki, Smurfit Kappa Norpapp og Soknabruket. Avisen Drammens Tidende dekker Drammensområdet, Laagendalsposten Kongsberg og Numedal, Bygdeposten Modum, Sigdal, Øvre Eiker og Krødsherad, Ringerikes Blad Ringerike og Hole,Røyken og Hurums Avis som dekker Røyken og Hurum, mens Hallingdølen dekker Hallingdal. NRK har et distriktskontor i Drammen som lager lokale radio- og TV-sendinger. NRK har lokalkontor på Kongsberg og Ål i Hallingdal Det er også en rekke mindre lokalradiokanaler rundt omkring i fylket. Administrative inndelinger Kommuner Buskerud var inndelt i 21 kommuner: Næringsregioner Buskerud består av næringsregionene Hallingdal, Ringerike, Midt-Buskerud, Kongsberg og Drammen. Regionråd Hallingdal regionråd: Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Nes, Ål. Ringerike regionråd: Hole, Ringerike. Dessuten Jevnaker kommune i Oppland fylke. Midt-Buskerud regionråd: Krødsherad, Modum, Sigdal. Kongsberg regionråd: Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, Rollag. Dessuten Notodden, Hjartdal og Tinn kommuner i Telemark fylke. Drammen regionråd: Drammen, Hurum, Lier, Nedre Eiker, Røyken, Øvre Eiker. Dessuten Sande og Svelvik kommuner i Vestfold fylke. Prostier, under Tunsberg bispedømme i Den norske kirke: Hallingdal prosti: Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Nes, Ål. Ringerike prosti: Hole, Ringerike. Eiker prosti: Krødsherad, Modum, Nedre Eiker, Sigdal, Øvre Eiker. Kongsberg prosti: Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, Rollag. Drammen prosti: Drammen. Lier prosti: Hurum, Lier, Røyken. Tingretter, under Borgarting lagdømme: Hallingdal tingrett: Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Nes, Ål. Ringerike tingrett: Hole, Ringerike, samt Jevnaker i Oppland Kongsberg og Eiker tingrett: Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, Rollag, Øvre Eiker, Nedre Eiker, Krødsherad, Modum og Sigdal Drammen tingrett: Drammen, Hurum, Lier, Røyken. Dessuten Sande og Svelvik kommuner i Vestfold fylke. Politidistrikter: Nordre Buskerud politidistrikt: Flå, Hemsedal, Hol, Hole, Gol, Krødsherad, Modum, Nes, Nore og Uvdal, Ringerike, Sigdal, Ål. Dessuten Jevnaker kommune i Oppland fylke. Søndre Buskerud politidistrikt: Drammen, Flesberg, Hurum, Kongsberg, Lier, Nedre Eiker, Rollag, Røyken, Øvre Eiker. Dessuten Sande og Svelvik kommuner i Vestfold fylke. Helsedistrikter, under Helseregion Sør-Øst: Vestre Viken helseforetak: hele fylket. Veidistrikter, under Veiregion Sør: Øvre Buskerud veidistrikt: Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Hole, Krødsherad, Modum, Nes, Ringerike, Sigdal, Ål. Nedre Buskerud veidistrikt: Drammen, Flesberg, Hurum, Kongsberg, Lier, Nedre Eiker, Nore og Uvdal, Rollag, Røyken, Øvre Eiker. Tidligere Fogderier: Hallingdal fogderi: Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Nes, Ål. Ringerike fogderi: Hole, Ringerike. Numedal og Sandsvær fogderi: Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal, Rollag. Buskerud fogderi: Drammen, Hurum, Krødsherad, Lier, Modum, Nedre Eiker, Røyken, Sigdal, Øvre Eiker. Viken fylkeskommune Stortinget behandlet i 2017 en regionreform. Det ble vedtatt at det fra 2020 skal være 11 fylker inkludert Oslo. Viken fylkeskommune skal fra 2020 bestå av det som i dag er fylkene Akershus, Buskerud og Østfold.Viken blir landets mest folkerike fylkeskommune med 1,15 millioner innbyggere. Den nye fylkeskommunen har hjemmesiden www.viken.no. Største tettsteder Største tettsteder i Buskerud, rangert etter innbyggertall 1. januar 2016 (kommune i parentes): Drammen – 115 137 (Drammen 66 466, Nedre Eiker 23 838, Lier 11 874, Øvre Eiker 8 383, Røyken 4 085 og Sande 491) Kongsberg – 21 269 (Kongsberg) Hønefoss – 15 438 (Ringerike) Åmot/Geithus – 6 323 (Modum) Tranby – 5 342 (Lier) Sætre – 3 621 (Hurum 3 549 og Røyken 72) Røyken – 3 560 (Røyken) Vikersund – 3 148 (Modum) Vestfossen – 3 136 (Øvre Eiker) Tofte – 3 062 (Hurum) Gol – 2 881 (Gol) Geilo – 2 459 (Hol) Ål – 2 301 (Ål) Vang – 2 203 (Ringerike) Nesbyen – 2 182 (Nes) Åros – 2 018 (Røyken) Drammen, Kongsberg, Hønefoss og Hokksund har bystatus. Hokksund ligger i Øvre Eiker kommune og inngår her i tettstedet Drammen. Tettstedet Oslo strekker seg også inn i Buskerud fylke (6 882 innbyggere i Røyken kommune og 2 091 innbyggere i Lier kommune). For en komplett oversikt over alle tettstedene i fylket, se artikkelen Tettsteder i Buskerud. Natur Flora Lyngen preger store deler av Buskerud i tillegg til busk. Fylkesblomsten er hvit nøkkerose. Verneområder I fylkeskommunen finnes det en rekke verneområder, både naturminner, landskapsvernområder, naturreservater, ramsarområder og nasjonalparker. Størst er Hardangervidda nasjonalpark, som ble opprettet 10. april 1981. Kultur Fylket har mange museer og et rikt kulturliv. Buskerud fylkes tusenårssted ligger ved Hringariki Kulturminnepark på Ringerike og kalles Hringariki (etter det gamle navnet på Ringerike). Museer Blaafarveværket Bergverksmuseet Drammen museum Fossesholm herregård Hagan (Christian Skredsvigs hjem) Veien kulturminnepark (Buskerud fylkes tusenårssted) Kjerratmuseet i Åsa Lauvlia (Theodor Kittelsens hjem) Norsk kartmuseum Riddergården i Hønefoss Ringerikes Museum Veien gamle skole (skolemuseum) Andre institusjoner Buskerud fylkesfotoarkiv Drammens Teater og Kulturhus Brageteatret Vestfossen Kunstlaboratorium IKA Kongsberg Buskerud Kunstsenter Språk Østlandsdialekt preger språket i sørlige og østlige deler av fylket, og her brukes bokmål som skriftspråk. I nordfylket er det vanlig med fjelldialekter med nynorsk skriftspråk. Fylkesvåpen Fylkesvåpenet til Buskerud viser en stående blå bjørn på en sølvfarget bakgrunn. Bakgrunnen for bjørnen er at området tidligere hadde flere bjørnestammer, men siden 70-tallet har det ikke vært noen fastboende bjørner i fylket. Bjørnen er koboltblå etter koboltmalmen som ble utvunnet ved Blaafarveværket i Modum, og den sølvfargede bakgrunnen kommer fra sølvdriften i Kongsberg. Livssyn Human-Etisk Forbund har rundt 4100 medlemmer i Buskerud.Fylkeskontoret ligger på Bragernes i Drammen. Den norske kirkes menigheter i Buskerud tilhører Tunsberg bispedømme. Det er i tillegg flere frikirkemenigheter, og spesielt i Drammen er det mange muslimske trossamfunn. Kjente personer fra Buskerud Anders Jacobsen, skihopp, Ringerike Asbjørn Ruud, skihopp, Kongsberg Birger Ruud, skihopp, alpint, Kongsberg Børre Næss, langrenn, Efteløt, Kongsberg Dag Bjørndalen, skiskyting, Simostranda, Modum Erik Hagen, fotball, Ringerike Frode Andresen, skiskyting, Hønefoss, Ringerike Håvard Bøkko, skøyter, Hol Johan Kaggestad, tidl. trener, idrettskommentator, Modum Jørre Kjemperud, sandvolleyball, Modum Kim Christiansen, snøbrett, Drammen Ole Einar Bjørndalen, skiskyting, Simostranda, Modum Ole Gunnar Fidjestøl, skihopp, Modum Pål Gunnar Mikkelsplass, langrenn, Nes Sigmund Ruud, skihopp, Kongsberg Sigurd Pettersen, skihopp, Veggli, Rollag Svein Engen, skiskytter, Ringerike Tom Gulbrandsen, fotball, Modum Tord Asle Gjerdalen, langrenn, Hole Ådne Søndrål, skøyter, Hol Anders Andersen, politiker og Det norske Arbeiderpartis første formann, Ringerike Anne Marie Ottersen, skuespiller, Kongsberg Bjørn Kjos, jurist og flyger, grunnlegger av Norwegian Air Shuttle, Sokna, Ringerike Carsten Skjelbreid, programleder, Kongsberg Christian Skredsvig maler og forfatter, Modum/Sigdal Espen Graff, programleder, Kongsberg Hellbillies, country-rockgruppe, Ål Herodes Falsk/Kim Roll Hansen, komiker, Drammen Jonas Lie, forfatter, Modum Jørgen Moe, prest og eventyrsamler, Hole Karin Fossum, forfatter, Lier Karsten Alnæs, forfatter, Ringerike, nå bosatt i Oslo Morten Harket, musiker, født i Kongsberg, oppvokst i Asker, bosatt i Hurum Olav Thon, eiendomsmagnat, Ål, nå bosatt i Hole Theodor Kittelsen, maler, Sigdal Thorbjørn Jagland, politiker, Lier Vegard Olsen, programleder, Kongsberg Donkeyboy, sanggruppe, Drammen Jonas Fjeld, musiker, Drammen Kyrre Andreassen, (1971–), forfatter, født på Ringerike, bosatt i Drammen Thomas Bye, (1982–), skuespiller, Krokstadelva, bosatt i Oslo Per Bergerud, skihopp, Flesberg Freddy Kalas, musiker, Drammen Se også Verneområder i Buskerud Distrikter i Norge Østlandet Fjell i Buskerud Referanser Eksterne lenker Regionsamarbeidet Buskerud-Telemark-Vestfold Regionrådet for Hallingdal Rådet for Ringeriksregionen Rådet for Drammensregionen Vestregionen Historiske arkiver etter Buskerud fylkeskommune på Arkivportalen Tidligere fylker i Norge Valgdistrikter ved Stortingsvalg


text: Europas historie


text: For bygda i Trøndelag, se Oppland (Flatanger). Oppland er et område, en nåværende valgkrets til stortingsvalg og et tidligere fylke på Østlandet i Norge. Oppland fylke ble opprettet som en videreføring av Kristians amt i 1919 og ble slått sammen med Hedmark til det nye fylket Innlandet 1. januar 2020. Oppland fylke grenset mot fylkene Trøndelag, Møre og Romsdal, Sogn og Fjordane, Buskerud, Akershus, Oslo og Hedmark. Det var et innlandsfylke, og landets eneste fylke som hverken hadde grense til hav / fjord eller annet land. Oppland fylke var inndelt i regionene Hadeland, Gjøvik, Toten, Land, Valdres, Lillehammer, Midt-Gudbrandsdal og Nord-Gudbrandsdal. Oppland fylke omfattet de to dalførene Gudbrandsdalen og Valdres, samt de tre landskapene Toten, Hadeland og Land, noe som henspiller på fylkets våpen, en mogop med to blomster (dalførene) og tre blad (landskapene). Ubekreftede informasjoner sier at Oppland fylke var landets mest befolkede på slutten av 1800-tallet, men at migrering spesielt til Oslo-området og stor emigrasjon (utvandring) særlig til Amerika (USA) gjorde at befolkningen sank ut på 1900-tallet. Opplandene, i norrøn tid skrevet i ubunden form som Oppland (Upplǫnd), var fra gammelt navnet på området innenfor («ovenfor») Viken, og omfattet både dagens Oppland (Vest-Oppland) og Hedmark (Øst-Oppland). Fra 1. januar 2020 er de gjenforent til nye Innlandet fylke. Hedmark og Oppland har ofte blitt omtalt som en og samme region, under navnet "HedOpp", særlig når bedrifter og andre private eller offentlige enheter har hatt avdelinger / filialer etc som har omfattet begge innlandsfylkene. Geografi Fylket er fjellrikt. Av arealet på vel 25 000 km2 ligger kun 5109 km2 under 600 moh. Landets høyeste fjell, Galdhøpiggen (2469 moh.) samt fjellmassivene Jotunheimen, Dovrefjell og Rondane har store arealer innenfor fylkets grenser. Oppland består ellers av typiske flatbygder som Toten og Hadeland og de to dalførene Valdres og Gudbrandsdalen. Området lengst sør i fylket, langs Norges største innsjø Mjøsa, og videre til fylkessetet Lillehammer har relativ tett bosetning, ellers er fylket mer grisgrendt. På Hadeland, som for øvrig er et viktig jordbruksområde, bor mange pendlere, både til Oslo, Gardermoen, Hønefoss og Gjøvik-området. Gjøvik, som er fylkets største kommune i folketall, er også den største handelsbyen mellom Oslo og Trondheim. Lillehammer, som har fylkets administrasjon, arrangerte i 1994 de Olympiske vinterleker. Byen huser også viktige utdanningsinstitusjoner og muséer. De største vassdragene i Oppland er Gudbrandalslågen, Etna-Dokka og Begnavassdraget. Dessuten finnes mindre vassdrag som drenerer til Mjøsa, Randsfjorden, Hurdalsvassdraget, Leira og Oslomarkavassdragene. En fjerdedel av kraftpotensialet på 13 TWh er vernet mens 5,6 TWh er utbygget. I Oppland finnes det seks byer: Lillehammer, Gjøvik, Raufoss, Otta, Fagernes og Vinstra. Bosetning Fylket var landets mest folkerike i 1845 med 7,7 % av landets folketall. Dette har avtatt til henholdsvis 5 % i 1900 og så til 4 % i 2000. De siste vel tyve årene har folketallet vært nokså stabilt på litt i overkant av 180 000 innbyggere. Største tettsteder Største tettsteder i Oppland, rangert etter innbyggertall (kommune i parentes): Lillehammer – (Lillehammer) Gjøvik – (Gjøvik) Raufoss – (Vestre Toten og Gjøvik ) Jevnaker – (Jevnaker) Brandbu/Jaren – (Gran) Dokka – (Nordre Land) Vinstra – (Nord-Fron) Harestua – (Lunner) Kapp – (Østre Toten) Granrudmoen-Øyer – (Øyer) Hov – (Søndre Land) Fagernes – (Nord-Aurdal) Otta – (Sel) Gran/Ringstad – (Gran) Vingnes – (Lillehammer) Biri – (Gjøvik) Grua – (Lunner) Vågåmo – (Vågå) Ringebu – (Ringebu) Lena – (Østre Toten) Dombås – (Dovre) Follebu – (Gausdal) Skreia – (Østre Toten) Reinsvoll – (Vestre Toten) Lillehammer, Gjøvik, Vinstra, Fagernes, Raufoss og Otta har bystatus. For en oversikt over alle tettstedene i fylket, se artikkelen Tettsteder i Oppland. Tusenårssted Fylkets tusenårssted er Hundorp, Dale-Gudbrands gard i Sør-Fron kommune. Kommuner Oppland var inndelt i 26 kommuner: Politikk Fylkestinget 2015-2019 Fylkestinget har 37 representanter. Even Aleksander Hagen (Ap) er fylkesordfører og Aud Hove (Sp) er fylkesvaraordfører. Stortingsrepresentanter Oppland har syv stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021: Se også Stortingsvalget 2017 i Oppland. Historisk representasjon på Stortinget fra Oppland siden 1973: Partioppslutning Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Oppland siden 1973: Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget. Næringsliv Tradisjonelt har primærnæringene vært viktige i Oppland, med sine brede bygder, store skogområder og aktiv seterdrift. Fylket har også lenge både vært stort og nyskapende innenfor industri, hvor områdene spesielt langs Hunnselva siden slutten av 1800-tallet har vært viktige innenfor denne næringen, med Raufoss som hovedsentrum for innlandets største industripark den dag i dag. Reiseliv og turisme er en viktig ressurs for fylket, kanskje spesielt p.g.a. store fjellområder og nasjonalparker, særegne bymiljøer (Lillehammer) og økt fokus på gardsturisme. Regnet i antall gjestedøgn er Oppland landets viktigste turistfylke etter Oslo. Det finnes populære hytteområder i fjellområdene i Valdres og Gudbrandsdalen, og fylket kan skilte med kjente vintersportssteder som Beitostølen, Hafjell, Skåbu og Kvitfjell. Andre kjente severdigheter som kan nevnes er: Aulestad i Gausdal, Bjørnstjerne Bjørnsons hjem DS «Skibladner» på Gjøvik Hadeland glassverk på Jevnaker Maihaugen, også kalt De Sandvigske Samlinger, kjent og kjært folkemuseum på Lillehammer Olympiske anlegg, som Håkons hall på Lillehammer og Gjøvik olympiske fjellhall Peer Gynt-stemnet på Gålå Storgata i Lillehammer, kjent som "Norges lengste gågate" Søsterkirkene i Gran på Hadeland Rafting i Sjoa Lydopptak av dialekter i Oppland Se også Verneområder i Oppland Museer i Oppland Norske dialekter Referanser Litteratur Eksterne lenker Valgdistrikter ved Stortingsvalg


text: Må ikke forveksles med distriktet Hedmarken. Hedmark (sørsamisk: Hedmarhke) er et område, valgkrets til stortingsvalg og et tidligere fylke på Østlandet i Norge. Fylket grenset ved avviklingen mot Trøndelag i nord, Oppland i vest og Akershus i sør. I øst grenset Hedmark til Värmland, Dalarna og Jämtlands län i Sverige. Administrasjonsenteret var Hamar. Området Hedmark tilhørte Oplandenes Amt inntil 1781 da det ble skilt ut som eget amt under navnet Hedemarkens Amt, ofte også kalt Øst-Oplandenes Amt ettersom det var den østlige delen av Oplandenes Amt. Samme år ble Solør (med Vinger) og Odalen inkludert i amtet. I 1919 skiftet det navn til Hedmark fylke. Fylket bestod derfor av distriktene Hedmarken, Solør, Vinger, Østerdalen samt Odalen. Fra 1. januar 2020 ble fylket igjen slått sammen med Oppland under det nye navnet Innlandet. Etymologi og historie Navnet Hedmark kommer av norrønt Heiðmǫrk (heidenes skog'') og var området mellom Hamar og Elverum. Det er funnet rester av steinalderbosettinger over nesten hele fylket. Helleristninger av elg er funnet ved Mjøsa i Ringsaker. Det eldste bronsealderfunnet i Norge er også gjort i Ringsaker. Jernalderfunn er gjort over hele fylket, spesielt mange fra vikingtida. Gravhauger finnes fra bronsealder frem til kristen tid. Det er gjort arkeologiske funn fra førhistorisk tid på at germansk kultur nærmest mangler i merovingertida og at samene må ha dominert Østerdalen i hvert fall frem mot år 700 etter Kristus (Narmo 2000). Solør skal ha vært et mektig kongerike mellom 300 og 800 etter Ynglingesagaen å dømme. Ved Åker gård, tre kilometer øst for Hamar sentrum, utviklet det seg en bylignende struktur med marked, ting og hov allerede på 500-tallet. I vikingtida flyttet dette senteret seg til Storhamar, som senere fikk oppført en domkirke på grunnen. På dette stedet kan det rundt 1050 være slått mynt. På samme sted ble det bispesete fra 1152. Fylket var involvert i samtlige av Norges og Danmark-Norges kriger. Svartedauden tok sin tributt i rikt monn, og var her som ellers en nedgangstid. Rett før reformasjonen forsvant Hamar som marked, og ved reformasjonen 1536 forsvant bispesetet. Viktige kamper mellom tyskere og nordmenn fant sted ved Midtskogen og Kongsvinger i april 1940. Tyske bombefly utslettet Elverum april 1940. Både kongen, kronprinsen og regjeringen flyktet først til Elverum og seinere til Nybergsund i Trysil da krigen brøt ut. Allerede i vikingtiden og nesten 1000 år fremover hørte Solør (med Vinger) inn under Raumafylke og senere Akershus len. Odalen hørte da til Øvre Romerike og gikk derfor også inn under Raumafylke og senere Akershus len. Ikke før langt inn på 1700-tallet kom Solør (med Vinger) og Odalen inn under det vi i dag kjenner som Hedmark fylke. Geografi og topografi Hedmarks geografi preges i stor grad av Glomma, som renner gjennom hele fylket fra nord til sør, og tilhørende vassdrag. Dalføret Glomma danner kalles Østerdalen fra Os til Elverum, og Glåmdalen fra Våler til den renner ut av fylket i Sør-Odal. Dalføret preges i mye mindre grad av fjell og fjellandskap enn de andre store dalførene på Østlandet, bare lengst i nord kan det kalles en fjelldal. Vest i Hedmark, ved Mjøsa, ligger de mest fruktbare jordbruksområdene i fylket. Her finner vi også den største befolkningskonsentrasjonen. I øst, i Trysil og Engerdal, drenerer mye av vassdragene til Sverige og Klarälven. Over hele fylket finner man jordbruk og i enda større grad skogbruk. Barskog dominerer nesten fullstendig. Den eurasiatiske taigaen begynner i fylket mellom Hamar og Elverum, går videre til Sysslebäck og Malung i Sverige og fortsetter til Østersjøen og gjennom Finland og Russland til Stillehavet. Taigaen kjennetegnes av barskog med treslag som gran og furu på skogbunn av lyng og mose, med innslag av bjørk og rogn og av og til gressbevokst engbunn. Fylkets høyeste fjell er Rondeslottet på 2178 moh. Grensen til Oppland fylke går over denne toppen, akkurat som samme grense deler Norges største innsjø Mjøsa mellom fylkene. Ellers er mye av fylket lavland, med unntak av de nordlige delene. Spesielt kommunene i Nord-Østerdal og Engerdal regnes som fjellbygder, og Folldal har landets høyest beliggende kommunesenter. Fjellområder som Rondane og Femundsmarka ligger innenfor Hedmark sine grenser. Fra Sylene er det høyland store deler av strekningen sørover langs svenskegrensen helt til Finnskogen i Grue og Kongsvinger. Fylkets areal utgjør 7,1 % av arealet av Kongeriket Norge. Kommuner Hedmark var ved avvikling inndelt i 22 kommuner: Administrative inndelinger Tidligere fogderier Hedemarken fogderi: Hamar, Løten, Ringsaker, Stange. Vinger og Odalen fogderi: Eidskog, Kongsvinger, Nord-Odal, Sør-Odal. Solør fogderi: Grue, Åsnes, Våler. Søndre Østerdalen fogderi: Elverum, Stor-Elvdal, Trysil, Åmot. Nordre Østerdalen fogderi: Alvdal, Engerdal, Folldal, Os, Rendalen, Tolga, Tynset. Regionråd Hamarregionen: Hamar, Løten, Ringsaker, Stange. Glåmdal regionråd: Eidskog, Grue, Nord-Odal, Kongsvinger, Sør-Odal, Våler, Åsnes. Sør-Østerdal regionråd: Elverum, Engerdal, Stor-Elvdal, Trysil, Åmot. Fjellregionen: Alvdal, Folldal, Os, Rendalen, Tolga, Tynset. Dessuten Røros og Holtålen kommuner i Sør-Trøndelag fylke. Prostier Under Hamar bispedømme i Den norske kirke: Hamar domprosti: Hamar, Løten, Stange. Ringsaker prosti: Ringsaker Solør, Vinger og Odal prosti: Eidskog, Grue, Kongsvinger, Nord-Odal, Sør-Odal, Våler, Åsnes. Sør-Østerdal prosti: Elverum, Engerdal, Stor-Elvdal, Trysil, Åmot. Nord-Østerdal prosti: Alvdal, Folldal, Os, Rendalen, Tolga, Tynset. Tingretter Under Eidsivating lagdømme: Hedmarken tingrett: Hamar, Løten, Ringsaker, Stange. Glåmdal tingrett: Eidskog, Kongsvinger, Nord-Odal, Sør-Odal, Grue. Sør-Østerdal tingrett: Elverum, Trysil, Våler, Åmot, Åsnes. Nord-Østerdal tingrett: Alvdal, Engerdal, Folldal, Os, Rendalen, Stor-Elvdal, Tolga, Tynset. Politidistrikt Hedmark politidistrikt: hele fylket. Helsedistrikt Under Helseregion Sør-Øst: Sykehuset Innlandet HF: hele fylket med unntak av Os kommune, samt hele Oppland fylke. St. Olavs hospital HF: Os kommune Veidistrikter Under Veiregion Øst: Hedmarken og Østerdalen veidistrikt: Alvdal, Elverum, Engerdal, Folldal, Hamar, Løten, Os, Rendalen, Ringsaker, Stange, Stor-Elvdal, Tolga, Trysil, Tynset, Åmot. Glåmdal veidistrikt: Eidskog, Grue, Kongsvinger, Nord-Odal, Sør-Odal, Våler, Åsnes. Kjente hedmarkinger Den mest kjente hedmarking er kanskje Edvard Munch, som ble født i Løten 12. desember 1863. Andre kjente hedmarkinger er Bjørnstjerne Bjørnson, Halldis Moren Vesaas, Sigurd Hoel, Erik Werenskiold, Gerhard Munthe, Åsta Holth, Jacob Breda Bull, Kjell Aukrust, Rolf Jacobsen, Ingeborg Refling Hagen, Hans Børli, Anne-Cath. Vestly, Halvor Floden, Sven Moren, Vidar Sandbeck, Alf Prøysen, Einar Skjæraasen, Egil Storbekken, Dagny Juel, Henriette Schønberg Erken, Hanna Winsnes, Hulda Garborg, Nicolai Ramm Østgaard, Ivar Mortensson-Egnund, Marie Hamsun, Kristian Schjelderup, Ingrid Bjerkås, Alexander Johnson, Kåre Tveter og ikke minst Kirsten Flagstad. Nålevende kjente kulturpersonligheter er Ole Edvard Antonsen, trompetist, dirigent og komponist; Håvard Gimse, pianist; Knut Faldbakken, forfatter; Einar Øverenget, filosof; Roy Lønhøiden, artist; Levi Henriksen, forfatter; Øystein Sunde, artist; Tone Hulbækmo, sanger, artist og komponist, Svein Gundersen, dramatiker, regissør, skuespiller, Tore Reppe sanger, komponist,artist, musiker, Anders Kippersund, regissør og skuespiller, William Kristoffersen, artist og komponist; Gaute Ormåsen, artist og Rosemarie Köhn, tidligere biskop. Store sportsikoner fra Hedmark er Bjørn Dæhlie gullgrossist, Egil Danielsen med OL-gull i spydkast i 1956, Hallgeir Brenden dobbel olympisk mester, Hilde Gjermundshaug Pedersen verdensmester i langrenn, Olav Jordet, Verdensmester i skiskyting i 1965, Sverre Strandli verdensrekord i sleggekast, Gjermund Eggen, Verdensmester på 3 langrennsøvelser i 1966, Ole Ellefsæter med OL-gull i langrenn i 1968, Dag Fornæss, Europa- og Verdensmester på skøyter (1969/ 71), Amund Sjøbrend, Europa- og Verdensmester på skøyter (1981), Oddbjørn Hagen verdensmester i kombinert, Annar Ryen verdensmester i langrenn og Ståle Solbakken fotball, utøver og trener på høyt nivå. Mest kjente politiker fra Hedmark er Odvar Nordli fra Tangen. Historiske folketall 1645: ca. 12 000 1665: 19 760 1769: 48 389 1801: 61 389 1815: 60 529 1865: ca. 120 000 1890: 118 587 1910: 133 965 1930: 157 372 1950: 172 467 1976: 183 655 2006: 188 511 2011: 191 622 Største tettsteder Største tettsteder i Hedmark, rangert etter innbyggertall 1. januar 2016 (kommune i parentes): Hamar – 26 828 (Hamar 24 951, Ringsaker 1 767 og Stange 110) Elverum – 14 794 (Elverum) Kongsvinger – 11 972 (Kongsvinger) Brumunddal – 9 723 (Ringsaker) Bekkelaget – 6 249 (Stange) Moelv – 4 244 (Ringsaker) Stange – 2 881 (Stange) Løten – 2 816 (Løten) Tynset – 2 686 (Tynset) Skarnes – 2 391 (Sør-Odal) Innbygda – 2 286 (Trysil) Rena – 2 152 (Åmot) Flisa – 1 638 (Åsnes) Skotterud – 1 285 (Eidskog) Kirkenær – 1 270 (Grue) Koppang – 1 188 (Stor-Elvdal) Våler – 1 184 (Våler) Sand – 1 047 (Nord-Odal) Hamar, Elverum, Kongsvinger, Brumunddal og Moelv har bystatus. For en oversikt over alle teststedene i fylket, se artikkelen Tettsteder i Hedmark. Fylkesvåpen Våpenet ble vedtatt ved kongelig resolusjon 6. februar 1987. Motivet er tre barkespader på grønn bakgrunn, dette fordi fylket er landets mest betydelige skogfylke. Kultur Fylkeskommunen deler årlig ut Hedmark fylkeskommunes kulturpris. Politisk styring Det øverste politiske organet i Hedmark fylkeskommune er fylkestinget, som ledet av tidligere fylkesordfører Arnfinn Nergård (Sp). Hedmark fylkeskommune ble styrt etter en parlamentarisk modell, og det utøvende organet fylkesrådet (fylkesregjeringen) er satt sammen av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som oppnådde flertall i fylkestinget ved valget i 2011. Hedmarks fylkesråd er slik sammensatt: Per-Gunnar Sveen (Ap), fylkesrådsleder Aasa Gjestvang (Sp), nestleder i fylkesrådet Anne Karin Torp Adolfsen (Ap) Lasse Juliussen Ap) Fylkestinget 2015–2019 Fylkestinget har 33 representanter. Dag Rønning (Sp) var fylkesordfører og Gunn Randi Fjæstad (Ap) var fylkesvaraordfører. Stortingsrepresentanter Hedmark har syv stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021: Se også Stortingsvalget 2013 i Hedmark og Stortingsvalget 2017 i Hedmark. Historisk representasjon på Stortinget fra Hedmark siden 1973: Partioppslutning Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Hedmark siden 1973: Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget. Se også Mark Liste over Hedmarks innsjøer Liste over tettsteder i Hedmark Verneområder i Hedmark Opplandene Solør Østlandet Distrikter i Norge Referanser Eksterne lenker Valgdistrikter ved Stortingsvalg


text: Esperanto er et kunstspråk som er bygget for å være politisk nøytralt og lett å lære. Esperanto er det minste av verdensspråkene, sammenlignet med språk som har et stort antall brukere og geografisk utbredelse. Av mange forslag til internasjonale hjelpespråk er esperanto det mest suksessrike. Språkets navn kommer fra pseudonymet «Doktoro Esperanto» («doktor håpefull»), som opphavsmannen dr. Ludwik Lejzer Zamenhof brukte da han publiserte sitt forslag til internasjonalt hjelpespråk i 1887. Tanken bak var at esperanto skulle fungere som et felles språk, på tvers av språk-, religion- og kulturbarrierene, og dermed også føre til økt kommunikasjon og samarbeid mellom mennesker under krig og konflikt. Ingen land har tatt i bruk esperanto som offisielt språk. Det brukes mest på samlinger mellom mennesker i ulike deler av verden, på reiser, under brevveksling og i ulike kulturelle sammenhenger, som i litteratur, radiosendinger, Internett og under enkelte TV-sendinger. Bakgrunn I 1887 publiserte den polsk-jødiske øyenlegen Ludwik Lejzer Zamenhof (1859–1917) en grammatikk og ordliste til sitt nye språk «lingvo internacia», som snart kom til å kalles «esperanto». Zamenhofs intensjon med å publisere esperanto var at det skulle bli et felles verdensspråk, et hjelpespråk som mennesker kunne lære seg ved siden av morsmålet for å lette kommunikasjon og forståelse mellom ulike folkeslag. Zamenhof mente at mangelen på kommunikasjon og forståelse var en av årsakene til krig og fiendskap mellom ulike nasjoner. En medvirkende årsak til at akkurat Zamenhof, som ikke var utdannet lingvist, kom på denne idéen, var at han vokste opp i byen Białystok i det nåværende østre Polen, der fem språk – polsk, russisk, belarusisk, tysk og jiddisch – ble talt. Historie Allerede i barndommen drømte Zamenhof om et fellesspråk for alle. Han vokste opp i byen Białystok i daværende Russland, hvor fem språk ble talt. Dette førte ofte til misforståelser og dårlig kommunikasjon. Han lurte på hva som kunne få folk til å forstå hverandre bedre, og snart ble ideen om et felles språk født. Etter å ha lært engelsk, skjønte han at grammatikk ikke trenger å være så komplisert, som det den ofte er i andre språk. Han utarbeidet en svært liten grammatikk, men mengden nødvendige ord bekymret ham fortsatt. En dag ble han oppmerksom på ordene «ŝvejcarskaja» og «konditorskaja». Endelsen -skaja satte ham på tanken om at bruk av affikser, forstavelser og etterstavelser, kunne gjøre et språk fleksibelt og holde det nødvendige ordforrådet nede, noe som ville gjøre språket mye enklere og raskere å lære. På gymnaset bestemte han seg for å skape et språk ved hjelp av affikser som kunne bli både fleksibelt og lettlært. Han bestemte seg å ta ordrøttene fra de romanske språkene, med innslag av germanske og slaviske språk. Da han var klar til å publisere språket, slapp det ikke gjennom tsarist-sensuren. Skuffet satt han tilbake, men tilbrakte tiden med å oversette verk som Bibelen og Shakespeare. I 1887 publiserte han endelig et hefte kalt «Unua Libro» med introduksjon til «Lingvo Internacia» under pseudonymet «Doktoro Esperanto» og russiske idealister sluttet seg raskt til språket. Esperanto skulle komme til å få en nokså turbulent historie. I 1905 ble den første esperanto-kongressen avholdt. To år senere brøt en gruppe ut av esperanto-bevegelsen og dannet det nye språket ido. Til tross vokste esperanto stabilt gjennom begynnelsen av 1900-tallet, men ble sterkt kastet tilbake både i løpet av første og andre verdenskrig. Språklig struktur Alfabet Esperanto-alfabetet har 28 bokstaver. Hver bokstav kan kun uttales på én måte, derfor er det noen tilleggsbokstaver for lyder som det latinske alfabetet ikke har bokstaver for, samtidig som bokstaver som deler lyd med en annen (for eksempel «q» og «x» (ks) er fjernet fra bokstavrekken. a b c ĉ d e f g ĝ h ĥ i j ĵ k l m n o p r s ŝ t u ŭ v z Spesialbokstaver og bokstaver som har uttale som skiller seg fra det man skulle forvente: Merk: ŭ brukes vanligvis kun sammen med a eller e i diftongene «aŭ» og «eŭ». Men også diftongen «oŭ» forekommer. O uttales [å] og U uttales [o], som i tysk. Fonologi Esperanto har 22 konsonanter og 5 vokaler. Betoningen ligger alltid på den nest siste vokalen, utenom i de tilfeller sluttvokalen o utelukkes (i praksis nesten kun i poesi). For eksempel uttales familio (familie) [], men famili’ []. Konsonanter Lyden /r/ uttales enten som en alveolar flapp ([] i IPA) eller rullende. /v/ etter vanligvis som norsk v, men kan av og til ligge et sted mellom v og engelsk w (IPA []), eller iblant som en engelsk w, avhengig av talerens språklige bakgrunn. Halvvokalen [] forekommer bare i diftonger etter vokalene /a/, /e/ og /o/. Det er vanlig at visse konsonanter assimileres, selv om det debatteres hvorvidt det er korrekt uttale, særskilt i konsonantkombinasjonene /nk/, som uttales [], som i norsk tank, og /kz/ uttales /[], som i x-en i engelske example. Ett relativt stort antall konsonantkombinasjoner kan forekomme, opp til tre initialt i ord og opp til fire medialt, for eksempel i ordet instrui, å undervise. Sluttelige konsonantkombinasjoner er uvanlige utenom når sluttelig «o» utelukkes i poesi, samt i noen få ord som cent (hundre) og post (etter). Vokaler Esperanto har fem vokaler, de samme som i for eksempel spansk og swahili. Det finnes ikke fonetisk skille mellom korte og lange vokaler. Det finnes også seks fallende diftonger: /ui̯, oi̯, ei̯, ai̯, au̯, eu̯/. At vokalsystemet har fem vokaler innebærer at en ganske stor variasjon i uttale tillates. For eksempel varierer /e/ normalt fra [] (en sluttet e) til []. Selv esperantos «o» kan ha en mer åpen eller sluttet uttale. Detaljene berører ofte talerens morsmål. Det forekommer hos visse talere at en glottistøt uttales mellom to vokaler som står etter hverandre, særskilt når disse er samme vokal, som i ordet praavo (oldefar). Utbredelse Esperanto er fortsatt et populært språk som snakkes av relativt mange. Det nøyaktige antallet er ukjent, overslagene varierer fra 100 000 til 8 millioner. Det mest realistiske overslaget er på 2 millioner. Enkelte har også esperanto som morsmål, da begge foreldrene snakker språket. Ordforråd Esperantos ordforråd bygger hovedsakelig på de romanske språk med visse germanske og slaviske innslag. Grammatikken er agglutinerende, noe som innebærer at ordstammene aldri forandres eller forkortes, men settes sammen som puslespillbiter. (Dette innebærer at esperantos ordstruktur står nærmere tyrkisk og japansk enn vestlige språk.) De enkle reglene og mangelen på unntak gjør esperanto betydelig lettere å lære seg enn nasjonalspråkene. Fraser Her er noen fraser på norsk oversatt til esperanto. Anvendelse Esperanto er ikke et offisielt språk i noe land, enda det fantes planer på begynnelsen av det 20. århundre om å etablere Nøytrale Moresnet som verdens første esperanto-stat, og den kortlevde kunstige øyen og mikronasjonen Rose Island brukte esperanto som sitt offisielle språk i 1968. Derimot er det det offisielle språket for flere ideelle organisasjoner, for det meste esperanto-organisasjoner. Den største av disse organisasjonene, Det internasjonale esperantoforbund (UEA), har en konsulentrolle i FN og UNESCO. Man vet at esperanto ble brukt i Kirkenes på 1930-tallet som et vennskapsspråk mellom mennesker fra norsk, samisk, finsk, russisk og svensk bakgrunn. Esperanto og religion Selv om esperanto er et religionsnøytralt språk uten tilknytning til tro, har esperanto likevel hatt innpass i flere religiøse miljøer. Opphavsmannen Zamenhof var selv jøde. I esperantos tidligere år ble det oppfordret blant muslimske imamer å lære seg esperanto. Noen av landene esperanto er mest utbredt i, er kristne, dessuten er esperanto populært i land som Kina og Japan, som har en helt annen type religion. Religionen bahai lærer at det bør utvikles et internasjonalt hjelpespråk for å lette kommunikasjonen mellom mennesker med ulik kulturell bakgrunn. Av den grunn har mange bahaier vært opptatt av esperanto. Esperantotalende bahaier har sitt eget verdensforbund. I Brasil, som har den sterkeste esperanto-bevegelsen på det amerikanske kontinent, har esperanto støtte av den store spiritistiske bevegelsen. Flere viktige medier sa at det var viktig at spiritister støtter esperanto, og mange spiritistiske bøker blir oversatt og utgitt på språket. Spiritistene driver også opplæring i esperanto, og er viktige innafor esperantoorganisasjonene. Det finnes også et verdensforbund for spiritistiske esperantister. I Japan finnes en ny religion, Oomoto, grunnlagt i 1892 av Nao Deguchi med utgangspunkt i shinto og folkereligion. Oomoto ser også studier og fremme av esperanto som en religiøs plikt. De fleste av religionens rundt 50 000 medlemmer har studert noe esperanto, og minst 1000 skal kunne snakke språket flytende. Oomoto driver også en omfattende propaganda på esperanto. Det finnes egne esperantoorganisasjoner for katolikker, buddhister og andre religiøse grupper. Radio Vatikanet har i perioder sendt på esperanto, nå for tiden tre ganger i uka. Bibelen og Koranen er blant de sentrale religiøse verker som er oversatt til esperanto. Grammatiske regler Følgende regler ble formulert av Zamenhof: Ubestemt artikkel finnes ikke; det finnes bare en bestemt artikkel la lik for alle kjønn, kasus og tall. Merknad: Bruken av artikkelen er den samme som i andre språk. Alle substantiv har endelsen «o». For å danne flertall legger man til endelsen «j». Av kasus finnes det to: nominativ og akkusativ; den siste danner man av nominativ ved å legge til «n» for entall og «jn» for flertall. De øvrige kasus uttrykkes ved hjelp av preposisjoner, (genitiv med «de», dativ med «al», ablativ med «per» eller andre preposisjoner etter betydningen). Alle adjektiv ender på «a». Adjektiv bøyes i forhold med substantivets tall, ved flertall legger man til «j» . Komparativ dannes med ordet «pli», superlativ med «plej»; ved komparativ bruker man konjunksjonen «ol». Ender adjektivet med «ega», forsterkes ordet. Ender det på «eta», blir det svakere. Setter du «mal» i starten, får du antonymet, det motsatte. Eksempel: varma – varm, malvarma – kald Verb i infinitiv ender på «i». Presens ender med «as» og preteritum på «is». Bytter du ut «a» -en i et adjektiv med «igi», får du et verb. Eksempel: varma – varm, varmigi – å varme Eksempel: mi malvarmigas – jeg kjøler ned Grunntallene (som ikke bøyes) er: «unu, du, tri, kvar, kvin, ses, sep, ok, naŭ, dek, cent, mil». Tierne og hundrerne dannes ved enkel sammenføyning av tallordene. Tallordene gjøres til ordenstall ved at man føyer til adjektivets endelse; for multiplikasjon bruker man endelsen «obl», for brøker – «op», for fordeling – ordet «po». Dessuten kan tallord brukes substantivisk og adverbialt. Personlige pronomen: «mi» (jeg), «vi» (du), «li» (han), «ŝi» (hun), «ĝi» (den, det: om ting og dyr), «si» (seg), «ni» (vi), «vi» (dere), «ili» (de), «oni» (man); posessiv (eiedomsord) lages ved å føye til adjektivendelsen. Bøyningen er som ved substantivene. Verb forandres ikke etter personer og tall. Verbets former er: nåtid får endelsen «-as»; fortid «-is»; fremtid «-os»; kondisjonalis «-us»; imperativ «-u»; infinitiv «-i». Partisippene (med adjektivisk eller adverbial betydning): aktiv nåtid: «-ant»; aktiv fortid: «-int»; aktiv fremtid: «-ont»; passiv nåtid: «-at»; passiv fortid: «-it»; passiv fremtid: «-ot». Alle former av passiv blir dannet ved hjelp av en tilsvarende form av verbet «esti» og passiv partisipp av det verbet som behøves; preposisjon ved passiv er «de». Adverb ender på «e»; grader av komparasjon dannes på samme måte som ved adjektivene. Alle preposisjoner styrer i seg selv nominativ. Hvert ord leses som det skrives. Trykket ligger alltid på nest siste stavelse. Sammensatte ord dannes ved likefrem sammenføyning av enkeltordene (hovedordet står til slutt); de grammatiske endelsene betraktes også som selvstendige ord. Ved et annet nektende ord skal ordet «ne» utelates. For å vise (bevegelse i en) retning får ordene akkusativendelse. Enhver preposisjon har en bestemt og uforanderlig betydning; men hvis vi må bruke en preposisjon og den direkte mening ikke sier oss hvilken preposisjon vi skal benytte, da skal vi bruke preposisjonen «je», som ikke har noen selvstendig betydning. I stedet for preposisjonen «je» kan man også bruke akkusativ uten preposisjon. De såkalte fremmedordene, dvs. de som storparten av språkene har tatt fra samme kilde, brukes i esperanto uforandret, idet de bare får dette språks ortografi; men ved flere ord av samme rot er det best bare å anvende grunnordet uforandret og danne de øvrige etter esperantos regler. I poesi og diktning kan den siste o-en i et ord utelukkes. Likevel ligger trykket på den samme stavelsen. Vel å merke er ikke disse reglene de eneste. Esperanto er like mangfoldig grammatikalsk sett som i et hvilket som et helst annet språk. Forskjellen er at esperanto er mye enklere å tilegne seg enn nasjonalspråkene. Se også Esperantist Arbeideresperantobevegelsen Norvega Esperantista Ligo (Norsk Esperanto-Forbund) Ludwik Zamenhof Antoni Grabowski Louis de Beaufront Haldor Midthus Naturalistisk planspråk Nylatinsk planspråk Referanser Litteratur Ragnvald Rian og Einar Anker Haugen: Norsk-Esperanto ordbok William Auld: Fenomenet Esperanto. Oslo: Esperantoforlaget, 1987. ISBN 82-90006-06-3 John Cresswell og John Hartley: Teach Yourself Esperanto Emily van Someren: Republication of the thesis The EU Language Regime, Lingual and Translational Problems Ludovikologia dokumentaro I Tokyo: Ludovikito, 1991. Facsimile reprints of the Unua Libro in Russian, Polish, French, German, English and Swedish, with the earliest Esperanto dictionaries for those languages. Fundamento de Esperanto. HTML reprint of 1905 Fundamento, from the Academy of Esperanto. Montagu C. Butler: Step by Step in Esperanto. ELNA 1965/1991. ISBN 0-939785-01-3 Clinton DeSoto: 200 Meters and Down, 1936, West Hartford, Connecticut, USA: American Radio Relay League, p. 92. Michael Everson: The Alphabets of Europe: Esperanto {PDF}. Evertype, 2001. Peter G. Forster: The Esperanto Movement. The Hague: Mouton Publishers, 1982. ISBN 90-279-3399-5. Don Harlow: The Esperanto Book. Self-published on the web (1995–96). John C. Wells: Lingvistikaj aspektoj de Esperanto ("Linguistic aspects of Esperanto"). Second edition. Rotterdam: Universala Esperanto-Asocio, 1989. Bertilo Wennergren: Plena Manlibro de Esperanta Gramatiko Eksterne lenker 1000 artikler enhver Wikipedia bør ha Agglutinerende språk


text: Terry Goodkind (født 1. mai 1948, død 17. september 2020) var en amerikansk fantasy-forfatter som skrev Sword of Truth-serien. Følgende bøker er utgitt (på engelsk): Wizard's First Rule (1994) Stone of Tears (1995) Blood of the Fold (1996) Temple of the Winds (1997) Soul of the Fire (1999) Faith of the Fallen (2000) The Pillars of Creation (2001) Naked Empire (2003) Goodkinds arbeid var sterkt påvirket av Ayn Rands objektivisme. Referanser Eksterne lenker Forfattere av fantastisk litteratur fra USA


text: Charles Lutwidge Dodgson, kjent under pseudonymet Lewis Carroll, (født 27. januar 1832, død 14. januar 1898) var en britisk forfatter, matematiker og fotograf. Han er mest kjent som forfatteren av Alice i Eventyrland og fortsettelsen Gjennom speilet, men skrev også bøker om matematikk og logikk, som Euclid and his Modern Rivals (1879) og Symbolic Logic (1896), publisert under hans egentlige navn. Biografi Charles Lutwidge ble født i det lille prestegjeldet Daresbury i Cheshire. Faren Charles Dodgson (1800–1868) var prest der; han giftet seg i 1827 med sin kusine Frances Jane Lutwidge (1803–1851). Charles jr. var den eldste gutten, men allerede det tredje barnet. Han fikk etter hvert åtte søsken til, og de ble i alt syv jenter og fire gutter. Da Charles var elleve år, ble faren prest i Croft-on-Tees nord i Yorkshire. Det ble deres hjem de neste 25 årene. Han studerte ved Christ Church (Oxford) 1851–1854 og ble i 1855 ansatt som lærer i matematikk samme sted; en stilling han beholdt til 1881. Han var også tydelig sosialt ambisiøs, ivrig etter å sette sitt merke på verden på en eller annen måte; som forfatter eller som kunstner. Hans utdannelse var bare et stopp på veien. Han skrev dikt og noveller og sendte dem til forskjellige blader, og hadde tidlig en viss suksess. Mellom 1854 og 1856 fikk han publisert arbeider i landsdekkende blad som The Comic Times og The Train. Fra barndommen av hadde han vært interessert i tegning, og mange av arbeidene er bevart. I 1856 gikk han i gang med fotografi, som dengang var en ny kunstform. Han ble etter hvert kjent som en dyktig fotograf; blant annet laget han portretter av John Everett Millais, Ellen Terry, Dante Gabriel Rossetti, Michael Faraday og Alfred Tennyson. I 1880 sluttet han plutselig å fotografere, men det er ikke klart hvorfor. I 1856 ble en ny dekan ansatt ved Christ Church, Henry Liddell, som ankom med sin unge kone og barn. Liddell-familien skulle spille en stor rolle i Dodgsons liv de neste årene. Han ble nære venner med moren og barna – Lorina, Alice og Edith. På en båttur med barna i juli 1862 ble de første kimene til Alice i Eventyrland utviklet. Boka ble presentert som en håndskrevet gave til Alice Liddell i november/desember 1864, og førsteutgaven utkom i 1865. Det nære forholdet til familien Liddell ble brutt i 1863, og det er flere teorier om hvorfor. En vanlig antagelse er at Dodgsons fortrolige forhold til Alice, som etter alt å dømme ikke var usømmelig, hadde nådd et punkt hvor foreldrene ønsket mer distanse. Han fortsatte å undervise ved Christ Church til 1881, og fortsatte å bo der til han døde. Han publiserte Gjennom speilet i 1872; The Hunting of the Snark 1876 og tobindsromanen Sylvie and Bruno i 1889 og 1893. Han publiserte også flere matematiske artikler under sitt eget navn. Han besøkte Russland i 1867, sammen med vennen Henry Liddon. Hans søsken bosatte seg i Guildford etter farens død i 1868, i huset «The Chestnuts», som han stod som leietaker av. Han besøkte dem regelmessig, og døde der, av en plutselig lungebetennelse, 14. januar 1898. Forfatterskap I 1856 publiserte han det første arbeidet under navnet som senere ville gjøre ham berømt. Et lite romantisk dikt, «Solitude» ble trykt i the Train under navnet Lewis Carroll. Dette pseudonymet var et spill på hans virkelige navn.Lewis var en mer engelsk versjon av Ludovicus, som var latin for Lutwidge, og Carroll en engelsk versjon av Carolus, latin for Charles. Fortellingen Alice i Eventyrland (1865) ble utviklet på en serie båtturer med Liddell-barna. Turene skal ha begynte 4. juli 1862, og boka utkom samme dato tre år senere. Historien i Alice er delvis bygget rundt kortstokken som persongalleri. I oppfølgeren Gjennom speilet (1871) er historien basert på en runde sjakk, spilt på et gigantisk brett. De fleste hovedfigurene er representert som en sjakkbrikke. Alice er selv en bonde. Det nonsensaktige helteparodiske diktet Jabberwocky inngår i Gjennom speilet. Bøkenes popularitet var ikke umiddelbar, men vokste raskt, og ved Carrolls død i 1898 hadde Alice solgt i 180.000 eksemplarer. Bøkene kan sees som nonsenseventyr, men er også preget av en gjennomarbeidet struktur, og kan dertil leses som en kommentar til barns stilling i viktoriatiden. Alice har blitt beskrevet som «the favourite 'mystery girl' of English literature, symbol of childhood innocence and at the same time of a certain youthful knowingness.» The Hunting of the Snark (1876) er på samme måte som Jabberwocky et nonsensaktig helteparodiske dikt, mer episk utviklet. Lewis andre store skjønnlitterære verk er de to romanene Sylvie and Bruno 1889 og 1893. Historien fortelles av en eldre, ugift herre, og veksler mellom to verdner. I et eventyrland kalt Outland kjemper alvebarna Sylvie og Bruno for å vinne tilbake tronen; i et datidig, realistisk England utvikles en romanse mellom Arthur Forrester og Lady Muriel Orme. Det er uavklart hvorvidt Sylvie and Bruno er barnebøker eller bøker for voksne om barn; de lange dialogene mellom de voksne hovedpersonene om religiøse og filosofiske emner tyder på at bøkene er ment for voksne. Ettermæle Ettersom Alice har utviklet seg til å bli en klassiker, har interessen for Carrolls/Dodgsons liv og forfatterskap vedvart, med regelmessige biografier og utgivelsen av hans dagbøker i 10 bind fra 1950 Det britiske The Lewis Carroll Society ble etablert i 1969. The Lewis Carroll Society of North America ble etablert i 1974. Referanser Eksterne lenker Engelske forfattere Britiske forfattere av fantastisk litteratur Britiske barnebokforfattere Engelskspråklige forfattere Pseudonymer Personer fra distriktet Halton


text: 23. desember er den 357. dagen i året og den 358. i skuddår. Det er åtte dager igjen av året. På folkemunne kalles dagen for lille julaften. Navnedag Sigurd, Sjur fra primstavens sjursmesse. Historie 1672 – Saturns nest største måne, Rhea, oppdages av den italienske astronomen Giovanni Cassini. 1909 – Albert I blir konge av Belgia. 1947 – Verdens første transistor vises frem ved Bell Laboratories. 1954 – Den første transplantasjonen av en nyre ble foretatt av leger i Boston, USA. 1973 – Et fransk Caravalle jetfly styrter i Marokko. 106 mennesker omkommer. 1979 – Sovjetiske militærstyrker okkuperer den afghanske hovedstaden Kabul. 1990 – Etter en folkeavstemning bestemmer Slovenia seg for å bryte ut av Jugoslavia. Norsk historie 1955 – Den britiske sidetråleren «Prince Charles» grunnstøter i Sørøysundet i Finnmark. Ti omkommer. Tråleren heves og gjenoppbygges året etter. 1969 – Phillips Petroleum Company offentliggjør funn av olje på Ekofiskfeltet – det første oljefunnet i norsk sektor av Nordsjøen. 1972 – Et Braathens-fly forulykker i Asker, 40 mennesker omkommer. Fødsler Se flere som er født 23. desember i :Kategori:Fødsler 23. desember. 1828 – Mathilde Wesendonck, tysk forfatter og lyriker (d. 1902) 1856 – Harald Bertrand, norsk maler (d. 1890) 1864 – Prinsesse Zorka av Montenegro (d. 1890) 1878 – Garrett Serviss, amerikansk friidrettsutøver (d. 1908) 1892 – Fredrik Vogt, ingeniør, forsker, professor, rektor ved NTH og generaldirektør i NVE (d. 1970) 1914 – Gudrun Brauti Knutslid, norsk lyriker (d. 1983) 1916 – Dino Risi, italiensk filmregissør (d. 2008) 1918 – Helmut Schmidt, tysk forbundskansler (d. 2015) 1925 – Pierre Bérégovoy, fransk statsminister (d. 1993) 1926 – Jorge Arturo Medina Estévez, chilensk kardinal (d. 2021) 1929 – Chet Baker, amerikansk jazzmusiker (d. 1988) 1933 – Keiser Akihito av Japan 1934 – Dag Halvorsen, norsk journalist (d. 2007) 1937 – Karol J. Bobko, amerikansk astronaut (d. 2023) 1938 – Robert E. Kahn, amerikansk informatiker 1941 – Tim Hardin, amerikansk musiker (d. 1980) 1942 – Quentin Bryce, australsk generalguvernør 1943 – Dronning Silvia av Sverige 1943 – Bárður Jákupsson, færøysk forfatter og maler 1943 – Harry Shearer, amerikansk skuespiller 1944 – Ingar Knudtsen, norsk forfatter 1944 – Olav Hagen, norsk illustratør 1946 – Bjørn Brøymer, norsk journalist og forfatter 1956 – Dave Murray, britisk musiker (Iron Maiden) 1964 – Eddie Vedder, amerikansk musiker (Pearl Jam) 1967 – Carla Bruni, italiensk sanger 1968 – Manuel Rivera-Ortiz, amerikansk fotograf 1970 – Catriona Le May Doan, canadisk skøyteløper 1973 – Daniel Chopra, svensk golfspiller 1975 – Ragnfrid Trohaug, norsk forfatter og forlagsredaktør 1976 – Julija Tsjepalova, russisk langrennsløper 1977 – Tore Johansen, norsk jazzmusiker 1979 – Abraham Chebii, kenyansk friidrettsutøver 1979 – Kenny Miller, skotsk fotballspiller 1982 – Nikolaj Pankratov, russisk fotballspiller 1986 – Balázs Dzsudzsák, ungarsk fotballspiller Dødsfall Se flere som døde 23. desember i :Kategori:Dødsfall 23. desember. 484 – Hunerik, vandalenes konge 679 – Dagobert II, konge av Austrasia (f. ca. 650) 1795 – Henry Clinton, britisk general (f. 1738) 1874 – Johan Wilhelm Zetterstedt, svensk professor, naturforsker og entomolog (insekter) (f. 1785) 1893 – Gunnar Berg, norsk maler (f. 1863) 1896 – Eduard Dallmann, tysk hvalfanger og polarutforsker (f. 1830) 1896 – Hans Konow, norsk industrigründer og godseier (f. 1815) 1897 – Effie Gray, britisk kunstnerkone (f. 1828) 1906 – Kong Ngungunhane av Gaza-riket (f. ca. 1850) 1908 – Garrett Serviss, amerikansk friidrettsutøver (f. 1878) 1939 – Anthony Fokker, nederlandsk flyfabrikant (f. 1890) 1948 – Hideki Tojo, japansk statsminister, hengt for krigsforbrytelser (f. 1884) 1999 – Valter Gabrielsen, norsk politiker (f. 1921) 2000 – Victor Borge, dansk-amerikansk humorist og pianist (f. 1909) 2004 – P. V. Narasimha Rao, indisk statsminister (f. 1921) 2005 – Kay Stammers, britisk tennisspiller (f. 1914) 2007 – Aloísio Lorscheider, brasiliansk kardinal (f. 1924) 2007 – Oscar Peterson, canadisk jazzpianist (f. 1925) 2008 – Frank Krog, norsk skuespiller (f. 1954) 2008 – Berent Andreas Moe, norsk arkitekt og professor (f. 1923) 2018 – Troels Kløvedal, dansk forfatter kjent for sine jordomseilinger med skipet Nordkaperen (f. 1943) Helligdager Nasjonaldagen til Japan Dager i desember


text: 25. desember er den 359. dagen i året og den 360. i skuddår. Det er seks dager igjen av året. Historie 1932 – Et jordskjelv som målte 7,6 på Richters skala tar livet av ca. mennesker i Gansu i Kina. 1941 – Andre verdenskrig: Hongkong overgir seg til japanerne. 1974 – Syklonen «Tracy» rammer den australske byen Darwin. 65 ble drept, 16 ble aldri gjenfunnet og tusenvis ble gjort hjemløse. 1989 – Tidligere diktator i Romania, Nicolae Ceaușescu, blir dømt til døden og henrettet. 1991 – Mikhail Gorbatsjov går av som president i Sovjetunionen (og unionen oppløses neste dag). 2003 – ESAs romsonde Mars Express går inn i bane rundt Mars. 2016 – Et russisk fly med 93 personer om bord, inkludert 64 musikere i Aleksandrov-ensemblet, styrtet i Svartehavet. 2021 – James Webb-teleskopet skytes oppfra Centre Spatial Guyanais i Fransk Guyana med Ariane 5-raketten. Norsk historie 1973 – Tråleren «Ian Fleming» renner på land på Havøygavlen i Finnmark. Tre omkommer. Fødsler Se flere som er født 25. desember i :Kategori:Fødsler 25. desember. 1 f.Kr. – Jesus Kristus, Messias i henhold til kristen tro (tradisjonell dato) 1494 – Antoinette de Bourbon, fransk adelskvinne (d. 1583) 1642 – Isaac Newton, engelsk fysiker og matematiker (d. 1726) 1829 – Patrick Gilmore, irsk-amerikansk musiker (d. 1892) 1834 – Anders Askevold, norsk maler (d. 1900) 1887 – Conrad Hilton, amerikansk hotellmagnat (d. 1979) 1899 – Humphrey Bogart, amerikansk skuespiller (d. 1957) 1913 – Mieczysław Moczar, polsk politiker (d. 1986) 1913 – Henri Nannen, tysk journalist og forlegger (d. 1996) 1913 – Arvid Nilssen, norsk skuespiller (d. 1976) 1918 – Ahmed Ben Bella, algerisk president (d. 2012) 1918 – Anwar Sadat, egyptisk president (d. 1981) 1924 – Moktar Ould Daddah, mauritansk president (d. 2003) 1925 – Ossi Reichert, tysk alpinist (d. 2006) 1927 – Ram Narayan, indisk sarangispiller 1933 – Joachim Meisner, tysk kardinal (d. 2017) 1935 – Henk van der Grift, nederlandsk skøyteløper 1937 – Noel Furlong, irsk pokerspiller (d. 2021) 1938 – Finn Graff, norsk avistegner og illustratør 1949 – Sissy Spacek, amerikansk skuespiller 1950 – Karl Rove, amerikansk politiker 1950 – Bartholomew Ulufa'alu, salomonsk statsminister (d. 2007) 1954 – Annie Lennox, britisk sanger (Eurythmics) 1956 – Isak Arne Refvik, norsk fotballspiller 1959 – Eirik Kvalfoss, norsk skiskytter 1961 – Grete Ingeborg Nykkelmo, norsk langrenssløper og skiskytter 1962 – Christian Fennesz, østerriksk musiker 1963 – Jan-Erik Aalbu, norsk fotballspiller og idrettsleder 1964 – Gary McAllister, skotsk fotballspiller 1964 – Torbjørn Økland, norsk musiker 1969 – Fred Børre Lundberg, norsk kombinertløper 1969 – Fred Onyancha, kenyansk friidrettsutøver 1977 – Sylvi Listhaug, norsk politiker 1978 – Camilla Holth, norsk curlingspiller 1980 – Torkild Solli Haukaas, norsk politiker 1982 – Janez Zavrl, slovensk fotballspiller 1986 – Bjørn-Martin Brandett, norsk journalist og redaktør 1986 – Aziz Idris, ghanesisk fotballspiller Dødsfall Se flere som døde 25. desember i :Kategori:Dødsfall 25. desember. 317 f.Kr. – Filip III Arrhidaeus, konge av Makedonia (f. ca. 359 f.Kr.) 1891 – Miguel Payá y Rico, spansk katolsk kardinal (f. 1811) 1892 – Nikolaj Adlerberg, russisk general og guvernør (f. 1819) 1899 – Thomas Bradshaw, engelsk fotballspiller (f. 1873) 1938 – Karel Čapek, tsjekkisk forfatter som fant opp ordet «robot» (f. 1890) 1977 – Charlie Chaplin, britisk skuespiller (f. 1889) 1984 – Jack Balmer, engelsk fotballspiller (f. 1916) 1989 – Nicolae Ceaușescu, rumensk diktator (f. 1918) 1995 – Dean Martin, amerikansk sanger og skuespiller (f. 1917) 1997 – Bjarne Slapgard, norsk forfatter (f. 1901) 2002 – Skjalg Halmøy, norsk forretningsmann (f. 1914) 2004 – Marianne Heiberg, Midtøsten-ekspert (f. 1945) 2005 – Birgit Nilsson, svensk operasanger (f. 1918) 2006 – James Brown, amerikansk musiker (f. 1933) 2006 – Ingerid Vardund, norsk skuespiller (f. 1927) 2008 – Eartha Kitt, amerikansk sanger og skuespiller (f. 1927) 2009 – Knut Haugland, norsk motstandsmann (f. 1917) 2010 – Carlos Andrés Pérez, president i Venezuela (f. 1922) 2011 – Truls Fyhn, norsk jurist (f. 1945) 2016 – George Michael, britisk musiker (f. 1963) 2019 – Ari Behn, norsk forfatter (f. 1972) 2019 – Peter Schreier, tysk sanger og dirigent (f. 1935) Helligdager Første juledag, kristen fest for Jesu fødsel. Referanser Dager i desember


text: 26. desember er den 360. dagen i året og den 361. i skuddår. Det er fem dager igjen av året. 1. og 2. juledag er de to dagene i året det er født færrest barn i Norge. Navnedag Stefan, Steffen Navnedagen er etter den hellige Stefanus, kirkens første martyr. Historie 1888 – Julemøtet i 1888 er starten på Færøyenes uavhengighetsbevegelse. 1898 – Marie og Pierre Curie kunngjør at de har klart å isolere stoffet radium. 1925 – Tyrkia tar i bruk den gregorianske kalenderen. 1933 – Nissan Motor Company ble dannet i Tokyo i Japan. 1933 – Det blir tatt ut patent på FM-radio. 1943 – Slagskipet Scharnhorst senkes utenfor Nordkapp. 1991 – Sovjetunionen oppløses. 2003 – Nesten 43 300 mennesker omkommer i et jordskjelv i byen Bam i Iran. 2004 – Indiahavet-tsunamien tar livet av over 285 000 mennesker fra mange land, deriblant 84 nordmenn. Norsk historie 1941 – Operasjon Anklet: Britiske kommandosoldater raider Moksnes og Reine. 266 norske frivillige blir med tilbake til Storbritannia. Frakteskipet «Kong Ring» går på en mine i Ullsfjorden ved Lyngen. Omkring 250 tyske soldater og 30 nordmenn omkommer. 1979 – Sjimpansen Julius blir født i Kristiansand Dyrepark. Fødsler Se flere som er født 26. desember i :Kategori:Fødsler 26. desember. 1622 – Cort Adeler, dansk-norsk admiral (d. 1675) 1791 – Charles Babbage, britisk matematiker og oppfinner av regnemaskinen (d. 1871) 1833 – Thomasine Lie, Jonas Lies kone (d. 1907) 1838 – Clemens Winkler, tysk kjemiker (d. 1904) 1893 – Mao Zedong, kinesisk militærleder og politiker (d. 1976) 1903 – Thoralf Gjesdal, norsk kunstmaler (d. 1963) 1913 – Frank Swift, engelsk fotballspiller (d. 1958) 1921 – Steve Allen, amerikansk skuespiller, komiker, komponist og forfatter (d. 2000) 1923 – Rolf Hellem, norsk politiker (d. 2021) 1926 – Gina Pellón, cubansk maler 1937 – Gnassingbé Eyadéma, togolesisk president (d. 2005) 1939 – Phil Spector, amerikansk musikkprodusent (d. 2021) 1940 – Edward C. Prescott, amerikansk økonom (d. 2022) 1942 – Gray Davis, amerikansk guvernør 1949 – José Ramos-Horta, østtimoresisk politiker og nobelprisvinner (fred) 1950 – Raja Pervez Ashraf, pakistansk statsminister 1953 – Leonel Fernández, dominikansk president 1953 – Toomas Hendrik Ilves, estisk president 1963 – Lars Ulrich, dansk–amerikansk musiker 1971 – Jared Leto, amerikansk skuespiller 1979 – Chris Daughtry, amerikansk sanger 1979 – Dmitrij Vasiljev, russisk skihopper 1982 – Aleksander Hetland, norsk svømmer 1982 – Aksel Lund Svindal, norsk alpinist 1984 – Tommy Edvardsen, norsk fotballspiller 1985 – Terje Morka, norsk skihopper 1986 – Hugo Lloris, fransk fotballspiller 1988 – Choi Eun-kyung, sørkoreansk kortbaneløper skøyter 1990 – Aaron Ramsey, walisisk fotballspiller Dødsfall Se flere som døde 26. desember i :Kategori:Dødsfall 26. desember. 418 – Pave Zosimus 1624 – Simon Marius, tysk astronom (f. 1573) 1819 – Hermann Delius, tysk gründer (f. 1819) 1890 – Heinrich Schliemann, tysk arkeolog (f. 1822) 1896 – Emil du Bois-Reymond, tysk fysiolog (f. 1818) 1907 – Carl Adolf Dahl, stadsingeniør i Trondhjem (f. 1828) 1972 – Harry S. Truman, USAs 33. president (f. 1884) 1996 – Narciso Jubany Arnau, spansk kardinal (f. 1913) 1999 – Curtis Mayfield, amerikansk musiker (f. 1942) 2000 – Jason Robards, amerikansk skuespiller (f. 1922) 2003 – Alan Bates, britisk skuespiller (f. 1934) 2004 – Reggie White, amerikansk NFL-spiller (f. 1961) 2004 – Sigurd Køhn, norsk saksofonist (f. 1959) 2005 – Vincent Schiavelli, amerikansk skuespiller (f. 1948) 2006 – Ivar Formo, norsk skiløper (f. 1951) 2006 – Gerald Ford, tidligere amerikansk president (f. 1913) 2010 – Henrik Færevåg, norsk journalist (f. 1952) 2021 – Desmond Tutu, sydafrikansk kirkeleder (f. 1931) 2021 – Edward O. Wilson, US-amerikansk evolusjonsbiolog (f. 1929) Helligdager Andre juledag, Stefanus-dagen Referanser Dager i desember


text: 27. desember er etter den gregorianske kalenderen den 361. dagen i året og den 362. i skuddår. Det er fire dager igjen av året. Dagen er FNs internasjonale dag for pandemiforebygging. Navnedag Narve, Natalie Historie 537 – Hagia Sofia blir ferdigstilt. 1831 – Charles Darwin starter sin historiske reise med HMS «Beagle». 1904 – Peter Pan har premiere i London. 1945 – Verdensbanken blir opprettet etter en avtale bestående av 28 land. 1945 – Korea deles opp i en nordlig og en sørlig del ved den 38. breddegrad. 1949 – Dronning Juliana av Nederland gir Indonesia suvereniteten tilbake. 1978 – Spania får en demokratisk grunnlov etter 40 år med diktatur. 1979 – Sovjetunionen tar kontroll over Afghanistan, og Babrak Karmal erstatter den henrettede presidenten Hafizullah Amin. 2007 – Benazir Bhutto blir drept i et attentat. Norsk historie 1848 – Drammen Arbeiderforening ble stiftet som den første arbeiderforening i Norge. 1941 – Operasjon Archery: Britiske kommandosoldater raider Vågsøy og Måløy. Tyske batterier og forlegninger blir ødelagt, 9 skip senket. 98 fanger og 77 norske frivillige blir tatt med tilbake til Storbritannia. 150 tyske soldater og 20 fra landgangsstyrken faller. Martin Linge, leder for Kompani Linge, er blant de falne. Herdla flyplass ved Bergen bombes. Fødsler Se flere som er født 27. desember i :Kategori:Fødsler 27. desember. 1571 – Johannes Kepler, tysk astronom (d. 1630) 1717 – Pave Pius VI (d. 1799) 1794 – C.A. Bluhme, dansk minister (d. 1866) 1802 – Thomas Fearnley, norsk maler (d. 1842) 1822 – Louis Pasteur, fransk vitenskapsmann (d. 1895) 1832 – Pavel Tretjakov, russisk forretningsmann (d. 1898) 1838 – Albert Cammermeyer, norsk bokhandler og forlegger (d. 1893) 1838 – Lars Oftedal, norsk prest og politiker (d. 1900) 1841 – Philipp Spitta, tysk musikkhistoriker og -viter (d. 1894) 1847 – Donato Maria dell'Olio, italiensk katolsk kardinal (d. 1902) 1879 – Sydney Greenstreet, britisk skuespiller (d. 1954) 1901 – Marlene Dietrich, tysk skuespiller og sanger (d. 1992) 1915 – Georg Richter, norsk skuespiller (d. 1972) 1924 – Ulf Dreyer, norsk kunstner (d. 2010) 1925 – Michel Piccoli, fransk skuespiller (d. 2020) 1931 – Tommy Lapid, israelsk journalist og politiker (d. 2008) 1931 – Scotty Moore, amerikansk musiker (d. 2016) 1939 – Olav Jordet, norsk skiskytter 1943 – Sam Hinds, guyansk president og statsminister 1945 – Finn Martin Vallersnes, norsk politiker 1948 – Gérard Depardieu, fransk skuespiller 1951 – Ernesto Zedillo, mexicansk president 1957 – Tim Witherspoon, amerikansk bokser 1958 – Tony Tucker, amerikansk bokser 1961 – Guido Westerwelle, tysk politiker (d. 2016) 1964 – Tor Mikkel Wara, norsk politiker 1965 – Rita Endestad, norsk illustratør 1971 – Duncan Ferguson, skotsk fotballspiller 1971 – Falko Zandstra, nederlandsk skøyteløper 1973 – Sophie Gustafson, svensk golfspiller 1974 – Mihály Tóth, ungarsk fotballspiller 1979 – Hanne Sørvaag, norsk tekstforfatter 1981 – Emilie de Ravin, australsk skuespiller 1985 – Daiki Itō, japansk skihopper 1988 – Hayley Williams, amerikansk vokalist 1989 – Alhassane Dosso, ivoriansk fotballspiller 1991 – Danny Wilson, skotsk fotballspiller Dødsfall Se flere som døde 27. desember i :Kategori:Dødsfall 27. desember. 1894 – Kong Frans II av De to Sicilier (f. 1836) 1895 – Eivind Astrup, norsk polfarer og oppdager (f. 1871) 1941 – Martin Linge, leder av Kompani Linge (falt i kamp) (f. 1894) 1971 – Per Høst, zoolog og dokumentarfilmskaper (f. 1907) 1972 – Lester Bowles Pearson, canadisk statsminister (f. 1897) 1978 – Houari Boumédiènne, algerisk politiker og president (f. 1932) 1979 – Hafizullah Amin, afghansk president (f. 1929) 1990 – Kåre Rønning, norsk politiker (f. 1929) 2002 – George Roy Hill, amerikansk regissør (f. 1921) 2003 – Alan Bates, britisk skuespiller (f. 1934) 2004 – Kenneth Rosén, svensk fotballspiller og trener (f. 1951) 2004 – Hank Garland, amerikansk musiker (f. 1930) 2006 – Tommy Sandlin, svensk ishockeyspiller og -trener (f. 1944) 2007 – Benazir Bhutto, pakistansk politiker og statsminister (f. 1953) 2007 – Jaan Kross, estisk forfatter (f. 1920) 2008 – Arild Andresen, norsk fotballspiller (f. 1928) 2010 – Salvador Jorge Blanco, president i Den dominikanske republikk (f. 1926) 2010 – Bernard-Pierre Donnadieu, fransk skuespiller (f. 1949) 2010 – Lena Ingelsrudøya, norsk fotballspiller (f. 1973) 2011 – Clifford Darling, generalguvernør på Bahamas (f. 1922) 2016 – Carrie Fisher, amerikansk skuespiller (f. 1956) Helligdager Tredje juledag, minnedag for apostelen Johannes Referanser Dager i desember


text: 28. desember er den 362. dagen i året og den 363. i skuddår. Det er tre dager igjen av året. Navnedag Unn, Unni, Une, Una Historie 1836 – Spania anerkjenner Mexicos selvstendighet. 1846 – Iowa blir USAs 29. delstat. 1879 – 75 mennesker omkommer i en jernbaneulykke i Dundee i Skottland. 1895 – Brødrene Lumière viser film til et betalende publikum for første gang. 1908 – mennesker omkommer i et jordskjelv i Messina i Italia. 1937 – Den irske fristaten blir republikk. 2000 – Adrian Năstase blir statsminister i Romania. Fødsler Se flere som er født 28. desember i :Kategori:Fødsler 28. desember. 1849 – Herbert von Bismarck, tysk statsmann (d. 1904) 1856 – Woodrow Wilson, amerikansk president (d. 1924) 1883 – Carl Gustav Fleischer, norsk offiser (d. 1942) 1903 – John von Neumann, ungarsk-amerikansk matematiker (d. 1957) 1922 – Stan Lee, amerikansk tegneserieforfatter (d. 2018) 1922 – Ragnar Christiansen, norsk minister (d. 2019) 1923 – Georg Hille, norsk biskop (d. 2023) 1928 – Leiv Blakset, norsk politiker (d. 2005) 1929 – Józef Glemp, erkebiskop i Warszawa (d. 2013) 1930 – Ed Thigpen, amerikansk jazzmusiker (d. 2010) 1930 – Franzl Lang, tysk sanger (d. 2015) 1931 – Guy Debord, fransk filosof (d. 2004) 1932 – Roy Hattersley, britisk politiker og statsråd 1932 – Nichelle Nichols, amerikansk skuespiller (d. 2022) 1933 – Inger Bjørnbakken, norsk alpinist (d. 2021) 1934 – Maggie Smith, britisk skuespiller 1942 – Svein Håvarstein, norsk billedhugger (d. 2013) 1943 – Juan Luis Cipriani Thorne, peruansk kardinal 1945 – Kong Birendra Bir Bikram Shah Dev av Nepal (d. 2001) 1946 – Edgar Winter, amerikansk musiker 1950 – Øivind Blunck, norsk skuespiller 1953 – Richard Clayderman, fransk pianist 1954 – Denzel Washington, amerikansk skuespiller 1959 – Andy McNab, britisk forfatter 1959 – Tomas Gustafson, svensk skøyteløper 1969 – Linus Torvalds, finsk programmerer 1971 – Jan Derek Sørensen, norsk fotballspiller 1971 – Roberto Cecon, italiensk skihopper 1972 – Patrick Rafter, australsk tennisspiller 1973 – Ids Postma, nederlandsk skøyteløper 1973 – Herborg Kråkevik, norsk sanger og skuespiller 1975 – Fredrik Winsnes, norsk fotballspiller 1979 – Daniel Forfang, norsk skihopper 1988 – Abdou Razack Traoré, ivoriansk-burkinsk fotballspiller 1989 – Mackenzie Rosman, amerikansk skuespiller Dødsfall Se flere som døde 28. desember i :Kategori:Dødsfall 28. desember. 1694 – Dronning Mary II av England (f. 1662) 1892 – Vincent Stoltenberg Lerche, norsk maler (f. 1837) 1898 – Christian Henrichsen, norsk rektor (f. 1825) 1900 – Herluf Kløvstad, norsk lege (f. 1868) 1903 – Lars Anderssen Humlekjær, norsk politiker (f. 1810) 1937 – Maurice Ravel, fransk komponist (f. 1875) 1945 – Theodore Dreiser, amerikansk forfatter (f. 1871) 1947 – Kong Victor Emmanuel III av Italia (f. 1869) 1952 – Dronning Alexandrine av Danmark (f. 1879) 1986 – John D. MacDonald, amerikansk forfatter (f. 1916) 1986 – Andrej Tarkovskij, sovjetisk filmprodusent (f. 1932) 1994 – Arnljot Norwich, norsk politiker (f. 1922) 2001 – Arne Rettedal, norsk politiker (f. 1926) 2004 – Susan Sontag, amerikansk forfatter (f. 1933) 2009 – James Owen Sullivan (The Rev), amerikansk musiker (f. 1981) 2010 – Avi Cohen, israelsk fotballspiller (f. 1956) 2015 – Lemmy Kilmister, britisk musiker (f. 1945) Helligdager Den katolske kirke: Minnedag for de uskyldige barn i Betlehem Dager i desember


text: 29. desember er den 363. dagen i året og den 364. i skuddår. Det er to dager igjen av året. Navnedag Vemund, Vidar Historie 1170 – Thomas Becket ble myrdet i katedralen i Canterbury. 1845 – Texas blir USAs 28. delstat. 1890 – Massakren ved Wounded Knee i det nåværende Sør-Dakota i USA. 1911 – Sun Yat-sen blir republikken Kinas første president. 1921 – William Lyon Mackenzie King blir canadisk statsminister. 1940 – Andre verdenskrig: Luftwaffe bomber London med brannbomber. Omkring sivile omkommer. 1972 – Et Lockheed Tristar styrter under landing i Miami i USA. 101 mennesker omkommer. 1975 – En bombe eksploderer på LaGuardia-flyplassen i New York, 11 mennesker omkommer. 1989 – Václav Havel blir tsjekkoslovakisk president. 1997 – Hongkong dreper alle landets kyllinger (1,25 millioner) for å stoppe spredningen av et potensielt dødelig influensavirus. 2003 – Det samiske språket akkalasamisk dør ut. Norsk historie 1859 – Asbjørn Kloster stifter Det Norske Totalavholdsselskap, noe som gjør DNT til Nordens eldste avholdsorganisasjon. 1901 – Arbeiderpartiets kvindeforbund stiftes. 1919 – Under bording av lokalrutebåt DS «Sandeid» i uvær på fjorden utenfor Åmsosen i Ryfylke kantrer en færing og 6 mennesker omkommer. 1975 – Løv-Ham Fotball stiftes. Fødsler Se flere som er født 29. desember i :Kategori:Fødsler 29. desember. 1692 – Thomas Angell, norsk kjøpmann og legatstifter (d. 1767) 1709 – Elisabeth av Russland, russisk keiserinne (d. 1762) 1776 – Gustaf af Wetterstedt, svensk politiker (d. 1837) 1781 – Jacob Oxholm, norsk politiker (d. 1832) 1799 – Claës Günther, svensk politiker (d. 1861) 1808 – Andrew Johnson, amerikansk president (d. 1875) 1809 – William Gladstone, britisk statsminister (d. 1897) 1832 – Gustav Kálnoky, østerriksk-ungarsk statsmann og diplomat (d. 1898) 1835 – Jens T. Thommesen, norsk forretningsmann og skipsreder (d. 1897) 1856 – Wernher von Quistorp, prøyssisk jurist og politiker (d. 1908) 1864 – Martin Monsen, norsk skytterkonge (d. 1952) 1871 – Giuseppe Motta, sveitsisk politiker (d. 1940) 1875 – Marie av Edinburgh, dronning av Romania (d. 1938) 1878 – Ingeborg Møller, norsk forfatter (d. 1964) 1879 – Ellen Gleditsch, norsk kjemiker og kvinnesaksforkjemper (d. 1968) 1891 – Béla Imrédy, ungarsk statsminister (d. 1946) 1894 – Nora Gulbrandsen, norsk keramiker og designer (d. 1978) 1910 – Ronald Coase, britisk økonom (d. 2013) 1911 – Klaus Fuchs, sovjetisk spion (d. 1988) 1914 – Domènec Balmanya, spansk fotballspiller (d. 2002) 1915 – Finn Seyersted, norsk professor i folkerett (d. 2006) 1916 – Thore Heramb, norsk maler (d. 2014) 1921 – Anton Skulberg, norsk politiker (d. 2012) 1922 – Arnljot Norwich, norsk politiker (d. 1994) 1927 – Andy Stanfield, amerikansk friidrettsutøver (d. 1985) 1934 – Geirmund Ihle, norsk politiker (d. 2016) 1936 – Mary Tyler Moore, amerikansk skuespiller, danser og fjernsynsprodusent (d. 2017) 1937 – Hjalmar Sunde, norsk embetsmann 1938 – Jon Voight, amerikansk skuespiller 1939 – Cotty Stenby, norsk skuespiller og ballettdanser 1942 – Oscar Andrés Rodríguez Maradiaga, honduransk kardinal 1943 – Geir Kaufmann, norsk professor (d. 2022) 1946 – Marianne Faithfull, britisk sanger 1946 – Bernhard Ramstad, norsk skuespiller 1947 – Solfrid Sivertsen, norsk forfatter 1947 – Ted Danson, amerikansk skuespiller 1947 – Odd-Arne Jacobsen, norsk musiker 1947 – Kari Stokke, norsk pianist 1949 – Marie Louise Tank, norsk skuespiller og forfatter 1951 – Zsigmond Járai, ungarsk politiker 1953 – Matthias Platzeck, tysk politiker 1954 – Lars Erik Eriksen, norsk langrennsløper 1959 – Jørn Christensen, norsk musiker 1960 – Carola Anding, tysk langrennsløper 1963 – Ulf Kristersson, svensk statsminister 1964 – Erik Nordbrenden, norsk bandyspiller 1971 – Dominic Dale, britisk snookerspiller 1971 – Kjetil Hansen, norsk fotballdommer 1972 – Annar Follesø, norsk fiolinist 1972 – Jude Law, britisk skuespiller 1973 – Maja Ratkje, norsk komponist og musiker 1974 – Andrine Flemmen, norsk alpinist 1976 – Steve Cooreman, belgisk fotballspiller 1977 – Tuomo Könönen, finsk fotballspiller 1978 – Kieron Dyer, engelsk fotballspiller 1978 – Danny Higginbotham, engelsk fotballspiller 1978 – Angelo Taylor, amerikansk friidrettsutøver 1979 – Eerikki Koivu, finsk-norsk ishockeyspiller 1988 – Ágnes Szávay, ungarsk tennisspiller 1989 – Kei Nishikori, japansk tennisspiller 1992 – Ruslan Murasjov, russisk skøyteløper 1995 – Kirill Prigoda, russisk svømmer Dødsfall Se flere som døde 29. desember i :Kategori:Dødsfall 29. desember. 1785 – Johan Herman Wessel, norsk forfatter (f. 1742) 1890 – Big Foot, siouxhøvding (f. 1824) 1891 – Leopold Kronecker, tysk matematiker (f. 1823) 1894 – Christina Rossetti, britisk poet (f. 1830) 1906 – Felice Cavagnis, italiensk katolsk kardinal (f. 1841) 1906 – Luigi Tripepi, italiensk katolsk kardinal (f. 1836) 1908 – Herman af Sillén, svensk sjøoffiser og maler (f. 1857) 1911 – Edmund Biernacki, polsk lege (f. 1866) 1926 – Rainer Maria Rilke, tysk dikter (f. 1875) 1930 – Oscar Borg, norsk komponist (f. 1851) 1961 – Anton Flettner, tysk ingeniør (f. 1885) 1980 – Tim Hardin, amerikansk musiker (f. 1941) 1986 – Harold Macmillan, britisk statsminister (f. 1894) 1991 – Tony Strobl, amerikansk tegneserieskaper (f. 1915) 2001 – Karl Viktor Hall, norsk lege (f. 1917) 2003 – Marja Sergina, siste bruker av akkalasamisk (f. ukjent) 2004 – Werner Christie, norsk flygeress og generalmajor (f. 1917) 2007 – Phil O'Donnell, skotsk fotballspiller (f. 1972) 2008 – Freddie Hubbard, amerikansk musiker (f. 1938) 2010 – Pavel Koltsjin, russisk langrennsløper (f. 1930) 2014 – Odd Iversen, norsk fotballspiller (f. 1945) 2022 – Shabana Rehman, norsk standup-komiker, skribent og samfunnsdebattant (f. 1976) 2022 – Pelé, brasiliansk fotballspiller (f. 1940) Helligdager katolsk minnedag for Thomas Becket Den ortodokse kirke – minnedag for de uskyldige barn i Betlehem Dager i desember