Stalkkaa mun elämää: heinäkuuta 2017 WEEK 7: Lomatunnelmia Ranskasta OSA 2 Tässä vielä loput kuulumiset menneeltä Ranskan viikolta. Lauantain ohjelma oli tiedossa jo ennen Ranskaan lähtöä. Lasten mummo oli varannut meille liput Puy de fou -teemapuistoon, ja tytöt odottivat siellä vierailua äärettömän innokkaina. Puisto (tai miksi sitä ikinä nyt kutsuisikaan) oli hauska kokemus itsellenikin, sillä en ole aiemmin nähnyt mitään vastaavaa. Puy de fou on historiallinen teemapuisto, jossa vierailijat pääsevät näkemään hienoja "teatteriesityksiä" eri Ranskan historian vaiheista. Aiheina olivat esimerkiksi viikingit, muskettisoturit ja gladiaattorit. Ilmeisesti puisto on yksi Ranskan suosituimmista nähtävyyksistä, ja siltä se väenpaljous vaikuttikin. Esitykset vaihtelivat ihan kivasta huikean hienoon, ja puistossa menikin aikaa lähes kymmenen tuntia. Ainoa miinus oli järkyttävä väenpaljous ja pitkät jonotusajat. Joka paikkaan sai jonottaa ainakin puoli tuntia, ja jos halusi hyville paikoille katsomoon, sai olla kärkkymässä porteilla jo ainakin tuntia ennen esityksen alkua. Minulle, pienen kaupungin tytölle, tuli hyi en kestä kun nää tönii ja ohittelee -olo jo ensimmäisen puolen tunnin jälkeen, mutta kestin yllättävän hyvin iltaan asti. Mummolaan palattuamme jatkuivat taisteluleikit totta kai välittömästi, ja ilta menikin päivän tapahtumia kelaillessa lasten kanssa. Matkalla Puy de fouhun. Esityksissä käytettiin paljon eläimiä, joiden kouluttaminen on ollut varmaan ihan kauhean suuri työ! Pelkästään tähän katsomoon mahtui 10 000 ihmistä, joten ymmärrätte varmaan ahdistukseni väenpaljoudesta. Tekisi aina mieli ottaa kuvia autossa istuessa, koska maisemat ovat niin kauniit ja leppoisat. Sunnuntaina pilvinen ja hieman sateinen sää jatkui, joten hylättiin kertaheitolla kaikki rantasuunnitelmat. Sen sijaan päätettiin tyttöjen toiveesta lähteä uudellen Choletin kaupungin vesipuistoon, jossa aika menikin mukavan nopeasti. Tällä kertaa muistettiin ottaa kellukkeet mukaan, joten ei tarvinnut olla koko ajan nelivuotiaankaan vieressä pitämässä toista pinnalla tai hätäilemässä. Vesipuiston jälkeen ajettiin autolla suoraan läheiselle leikkipuistolle, jossa syötiin lounasta piknik-henkisesti ja katseltiin kun lapset leikkivät. Huomaan täällä, miten ahdistun vielä entisestään epäterveellisestä ruokavaliosta. Kun joka päivä syödään vain valkoista leipää lisukkeineen (siis ihan vitivalkoista), patonkia, croisantteja, sipsiä, keksiä, suklaatikkuja, jäätelöä ja muuta vastaavaa joka aterialla tai ateriaksi, alkaa olo olla vähän kuvottava. Onneksi aamuiset HIIT-treenit vähän helpottavat oloa, ja toki esimerkiksi vesipuistossa tulee liikuttua paljon vedessä. Toivotaan, etten tule kotiin kovin monen ylimääräisen kilon kanssa ja että totun taas normaalisokeriseen ja vähärasvaisempaan ruokavalioon tämänkesäisten övereiden jälkeen. No, takaisin aiheeseen. Iltapäivän sain vapaaksi, ja käytin ajan muutaman kaverin kanssa skypettelyyn. Ilta sujui normaaleissa merkeissä, eli tyttöjen kanssa leikkiessä ja illallista syödessä. Jaksan aina olla yhtä kiitollinen siitä, että joku muu tekee illallisen mun puolesta. Valmiiseen pöytään istumista ei voita mikään! Piknikillä läheisessä puistossa Ootteko koskaan maistaneet voileipää ja sipsiä yhdessä? Olin aluksi todella epäileväinen näiden kahden toimivuudesta yhdessä, mutta hyvää on. Kyllä on. Ja kaikki täällä syö näitä sipsileipiä. Maanantaina lähdin aamusta lasten kanssa läheiseen leikkipuistoon, ja ai että kun oli mukava taas vaihteeksi päästä aloittamaan aamu huudolla, itkulla ja tappelemisella. Ikävä käyttäytyminen kun ei jäänyt vaan tyttöjen väliseksi, vaan sain minäkin osani ihanan kuusivuotiaan raivokohtauksesta. Olen todennut, että järjellä asioiden selittäminen ei kerta kaikkiaan toimi, sillä vika on aina jossain muussa kuin itsessä. Aivan sama, miten asioiden todellinen laita on. No, onneksi puistosta lähtemisen jälkeen tunnelma rauhottui loppupäiväksi, ja käytiin muun muassa katsomassa elokuvissa Despicable Me 3. Ranskaksi dubattuna tietenkin! Jouduin välillä taistelemaan painavia silmäluomia vastaan, mutta onnistuin pysymään hereillä koko elokuvan ajan ja ymmärsinkin jopa jotakin. Ihan hauska kokemus siis! Leffan jälkeen käytiin vielä kaupassa ostamassa lelut tytöille, ja loppuilta menikin ihan kotoilun merkeissä. Tykkään niin paljon näistä maisemista. Vaaleita taloja ja kaikissa punaiset katot! Tiistaina lentomme lähti vasta illalla, joten päivällä vietimme aikaa mummolassa ja läheisellä leikkipuistolla. Päivä oli pitkä, sillä odotimme lennon lähtöä ensin mummolassa ja sitten lentokentällä. Tytöt olivat jännityksestä ja odotuksesta johtuen yliaktiivisia, joten varsinkaan odottelu lentokentällä ei ollut hauskimmasta päästä. Lopulta ilta yhdeksältä olimme vihdoin kotona Lontoossa, ja painuin pian pehkuihin täysin uupuneena. Host-äiti totesi, että nythän sinulla pitäisi olla viikon lomailun jälkeen energiaa olla lasten kanssa kaikki päivät! Lomailu lasten kanssa menee kylläkin ainakin minulla työstä. Seuraavat (ja viimeiset!) kolme ja puoli viikkoa olen tyttöjen kanssa aamu kahdeksasta ilta seitsemään, joten saa nähdä mitä keksin näiden tyyppien viihdyttämiseksi. En kestä tätä suloisuutta <3 Tunnisteet: au pair, kokemus, lapset, loma, mummola, ranska, työ Ennen tätä kesää kerkesin haaveilla vuosikausia siitä, millaista olisi asua muualla kuin Suomessa. En ole koskaan halunnut oleskella ulkomailla vuotta pidempään, mutta tiedättehän, halusin kokeilla miltä se tuntuisi. Luin vaihtariblogeja, ja olin niin vaikuttunut heidän rohkeudestaan ja halustaan kokeilla jotain todella erilaista. Ennen lähtöäni ajattelin toiseen maahan muuttamisen ja työnteon olevan jotenkin kovin ihmeellistä ja eksoottista, mitä se ei nyt ainakaan tähän asti ole ollut. Ei tarvitse olla pitkään au pairina, kun huomaa, että niin arki kuin juhlakin on täällä samanlaista kuin Suomessa. Täällä juhlitaan ehkä hieman eri juhlia, mutta juhla on juhlaa ja arki arkea. Herätys, aamupala, töihin, uusia haasteita, vanhaa puurtamista, samoja reittejä kotiin ja kouluun, iltaruoka, telkkarin katsomista, seurustelua, iltapala ja nukkumaan. Ja seuraavana aamuna sama homma alusta. Hohdokkuus on tavallisesta arjesta kaukana! Au pairin työssä on sekä hyviä että huonoja puolia, ja voisin tähän alas listata muutaman ensimmäisenä mieleen tulevan asian. Toki nämä ovat vain minun kokemuksiani au pairin työstä, mutta luulen, että perusjutut pätee suureen osaan auppareista. Au pairin työn iloja on... Se kun lapsi sanoo sulle "No, you can ́t leave. I want you to stay for 100 days and 100 days". Se kun saat nähdä ja kokea elämää jonkun muun näkövinkkelistä. Se kun pääset tutustumaan uuteen maahan helposti. Se kun huomaat miten opit tekemään asiat oikein ja opit tekemään muut iloiseksi. Se kun lapsi hymyilee sulle niin kuin salaliittolaiselle. Se kun kaikki meneekin yllättävän helposti, eikä tarvitse turvautua uhkailuun, kiristykseen eikä lahjontaan. Se kun kielitaito parantuu ihan huomaamatta. Se kun huomaat olevasi ainakin hetkellisesti kuin osa perhettä. Ja täyttä kakkaa au pairin työssä on... Se, että et ole ikinä täysin osa perhettä. Ketään ei jaksa kiinnostaa sun asiat, eikä kukaan ei ole halaamassa sua kun on paha olla tai kun oot kipeänä. Se, että ärsyyntymistä ja huonoa päivää ei ole olemassakaan. Aina täytyy olla kiva, sosiaalinen ja reipas. Ja joskus se ottaa aivoon todella pahasti. Se, että asut työpaikallasi. Huono päivä saa olla siis vaan iltaisin omassa huoneessa ja silloinkin mahdollisimman hiljaa. Ei voi esimerkiksi paiskoa ovia tai kirota ääneen. Se, että lapset osaa olla joskus todella rasittavia, ja sun täytyy kuunnella niiden itkupotkuraivarit ja kestää niiden ärsyttävyydet siitä huolimatta, ettei ne ole edes sun omia lapsia. Se, että positiivista palautetta työstä tulee harvoin, mutta rakentavaa palautetta annetaan sitäkin enemmän. Se, että lapset pitää vanhempiaan täydellisinä, ja niiden sanaa lakina. Ihan sama onko vanhempien puheissa mitään perää. Ihan turha edes yrittää esimerkiksi selittää, että Xylitol-purkka on ookoo eikä se räjähdä päähän ja aiheuta ennenaikaista kuolemaa. Se, että kun vanhemmat on kotona, sun sanat menee kuuroille korville. Ja oot aina se toiseksi tai kolmanneksi paras vaihtoehto, et ikinä ykkönen. Se, että sun tapa tehdä asiat on lähtökohtaisesti väärä, ja perheen tapa tehdä asiat on oikea. Joten sä luonnollisesti opettelet joka ikisen pienenkin yksityiskohdan kuten perhe haluaa sen olevan. Se, ettet voi kunnolla itse valita mitä syöt ja milloin. Terveisin muutaman kilon kesän aikana lihonut au pair. Tiivistettynä: niin kuin kaikki työt, on au pairin työ välillä uskomattoman mukavaa, mutta välillä myös sellaista, että tekisi vaan mieli paiskoa tavaroita pitkin seiniä ja lähteä ulos ovet paukkuen. Hyvät hetket antavat voimaa haastavampiin tilanteisiin, ja lopulta kaikki asiat aina selviävät. Au pairina pääsee katsomaan vierestä ja kokemaan itsekin sitä lasten riemua, hetkessä elämistä ja hellyyttäviä hymyjä ja tekoja. Työhön kuuluu toki myös niitä ripulipöksyjä, itkupotkuraivareita ja sanoja jotka kaikuu kuuroille korville, mutta kokonaissaldo on ehdottomasti plussalla. Joten sinä siellä, kuka ikinä tätä luetkaan! Jos olet joskus miettinyt au pairiksi lähtemistä, niin lähde. Ei tarvitse edes miettiä kahta kertaa. Tämä kokemus antaa niin paljon enemmän kuin mitä se ottaa. Tunnisteet: au pair, tunteet, työ WEEK 7: Lomatunnelmia Ranskasta OSA 1 Keskiviikkona lensimme lasten mummon ja tyttöjen kanssa mummolaan Choletiin, lähelle Nantesia länsi-Ranskassa. "Lomamatka" on ollut kokonaisuudessaan erittäin mielenkiintoinen kokemus, ja on ollut etuoikeus päästä näkemään Ranskaa paikallisten silmin. Lontoosta en ole kokenut edelleenkään mitään edes kaukaisesti kulttuurishokkia muistuttavaa, ja siitäkin syystä tänne Ranskan "maaseudulle" tuleminen on ollut erityisen suuri kulttuurishokki, positiivisessa mielessä. Jos sanaa kulttuurishokki voi nyt edes tässä tapauksessa käyttää. Kirjoittelen nyt Ranskan matkan kolmesta ensimmäisestä päivästä, ja matkan jälkeen postailen tänne loputkin mietteet matkasta! Lukekoon taas ne, joita kiinnostaa näin tarkka selostus yhdestä pikku matkasta :) Saapumispäivänä lasten mummo hoiti valtaosan askareista täällä, ja minä sain pääasiassa katsella vierestä ja tutustua paikkoihin. Heti alussa kiinnitin huomioni tapaan pitää kengät jalassa sisällä, ja ai että kun tuntui oudolta tallustella joka paikkaan converset jalassa. Toinen seikka, joka varasti huomioni, oli huoneeni sijainti. Suoraan autotallista pääsee minun huoneeseeni ihan normaalista sisäovesta, ja minun huoneestani pääsee rappusia pitkin muuhun taloon. Eristeet ovat siis käytännössä olemattomat, joten en ymmärrä miten ihmiset täällä kestävät kun lämpötila menee vähänkään miinuksen puolelle. Tosin eipä se täällä taida paljoa miinukselle mennäkään. Sisäilman kosteudesta ja viileydestä tulee vähän mieleen suomalaiset kesämökit. Illallisella söimme spagettia, ja jouduin opettelemaan spagetin syömisen lusikan avulla. Tiedostin näyttäväni pikkulapselta, joka opettelee syömään haarukalla ja veitsellä. Lasten ukkipuoli tuli myös illalliselle kotiin, ja hänen olemattoman englanninkielen taitonsa takia kommunikaatiomme rajoittuu sanaan "hey" ja hymyilyyn. Eikä ensimmäisestä päivästä pidä unohtaa yöllistä kohtaamistani valtavan sudenkorennon kanssa, joka oli eksynyt mun huoneeseen. Käytin varmaan 45 minuuttia sen ärsyttävän olennon pyydystämiseen ja vapauttamiseen, ja meinasin prosessin aikana saada pari sydänkohtausta. Se oli kauhean iso ja pelottava! Lopulta se kuoli laatikon sisälle, varmaan järkytykseen. Onneton loppu siis mun hyville aikeille. Saavuttiin ihanaan Nantesiin keskelle punaisia kattoja. Mummolan takapiha, ei valittamista. Seuraavana päivänä otin vastuuta lapsista ja kotitöistä ihan oma-aloitteisesti huomattavasti enemmän, joten päivä tuntui suhteellisen pitkältä mutta mukavalta. Löhöilyaamun kruunasi perinteinen ranskalainen aamiainen, jossa tarjolla oli muun muassa pullamössöleipää kolmella eri hillovaihtoehdolla, varmaan kymmentä eri juustoa ja makkaraa/kinkkua, lettuja nutellalla ja jotain ranskalaista leivonnaista. Aloitin siis aamun kevyesti santsaamalla varmaan kolmesti. Aamutouhujen jälkeen lähdimme kohti yksityistä golfkenttää, jossa tytöt opettelivat golfaamaan ja söimme makoisan (ja epäterveellisen) lounaan golfclubilla. Ja ai että, kun ihmiset näyttivät niiin ranskalaisilta, ja niiin samalta kuin kaikissa elokuvissa hienoine varusteineen ja vaatteineen. Eikä kukaan toki jutellut mulle mitään sen jälkeen kun tajusivat etten puhu ranskaa. Golffailun jälkeen vietimme loppupäivän pitkälti mummolan takapihan uima-altaalla. Leikin tyttöjen kanssa mitä milloinkin, ja vahdin ettei kukaan huku altaaseen. Se olisikin nimittäin ollut vähän ikävämpi juttu. Kahdeksan jälkeen syötiin illallinen, vihdoin. Olin odottanut sitä kuin kuuta nousevaa, enkä voi ymmärtää miten joku jaksaa odottaa niin kauan päivän lämmintä ateriaa. Samalla aterialla mulle selvisi, että leikkaan juustonkin väärin. Sitä kun ei pidä leikata niin kuin juustohöylällä leikkaisi, vaan reunasta otetaan paksuja palasia normaalilla terävällä veitsellä. Joka päivä oppii jotain uutta! Tyttöjen viihdyttämistä sillä aikaa kun heidän mummonsa jutusteli ja joi kahvia ystäviensä kanssa. Tehtiin lehdistä taideteos ja voi että kun tytöt olivat tyytyväisiä lopputulokseen :) Perjantai oli aikaisempien päivien tapaan pilvinen, joten päätimme aamiaisen ja aamutoimien jälkeen lähteä koluamaan läpi läheistä outletkylää. Minä ja lasten mummo vahdittiin vuorotellen tyttöjä, samalla kun toinen oli shoppailemassa. Ja taas vuoron vaihto! Shoppailun jälkeen käytiin McDonaldsissa, jossa tytöt söivät happy mealit ja leikkivät leikkipaikalla ties kuinka kauan. Lasten kanssa on niin paljon helpompi lähteä johonkin tuollaiseen paikkaan, jossa voi vaan itse istua, ja lapset viihtyvät ongelmitta ja sotkematta ties kuinka kauan. Tuntuu, että kotona ollessa tulee aina jotain riitaa, ja sotkun määrä on uskomaton! Kotiin tultuamme tytöt leikkivät nukkeleikkejä nätisti ja hiljaa, joten saimme syödä rauhassa lounaan aikuisten kesken. Päivän ehdottomasti paras hetki. Tämän jälkeen lähdettiin käymään Choletin kaupungin vesipuistossa, jossa oli kyllä ihan mukavaa. Sain kummastuneita ja ihmetteleviä katseita kertoessani uimareissun jälkeen suomalaisista uimahalleista ja alastomuudesta. Täällä kun ei tarvitse olla alasti uimahallissa ollenkaan. Ranskalainen mäkkäri ei pahemmin eroa suomalaisesta. Yhtä paljon roskaa tulee yhden aterian mukana! Choletin kaupungin ihanat vaaleat talot ja punaiset katot Tunnisteet: au pair, cholet, kulttuurishokki, loma, nantes, ranska WEEK 6: Ystävyydestä, fiiliksistä ja viikonlopusta Olen koko täällä oloajan yrittänyt löytää ystäviä. On yllättävän vaikea löytää juuri sitä oikeaa jonka kanssa klikkaa heti, eikä tarvitse olla mitään muuta kuin oikeasti on. Ihmiset, joiden kanssa olen täällä viettänyt aikaa, ovat milloin mistäkin kotoisin, erilaisista elämäntilanteista ja hyvin eri ikäisiä. Yleensä en tiedä päivän seurastani muuta kuin nimen, ja hyvällä tuurilla facebookista stalkatun naamakuvan. Joskus luonnollisesti käy hyvä tuuri, ja joskus päädyn lopulta pakenemaan paikalta milloin minkäkin tekosyyn nojalla. Koen olevani suhteellisen valikoiva seuran kanssa, enkä näe tarvetta hengailla ihmisten kanssa, joiden kanssa en voi olla täysin oma itseni. Olen tuntenut lähiaikoina erityistä kiitollisuutta niistä ihanista tyypeistä, jotka jaksavat ottaa minuun yhteyttä vaikken olekaan siinä vieressä jatkuvasti (kiitos <3). Näin kaukana kotoa asustellessa tulee hetkiä, kun olo on hetkellisesti yksinäinen ja jopa vähän surkea. Siihen on onneksi yksinkertainen lääke, nimittäin yhteydenpito itselle tärkeisiin ihmisiin. Ja erityisesti siis tasaisesti kummankin osapuolen aloitteesta tapahtuva yhteydenpito. Haluan kuulla muiden kuulumisia ja rupatella niitä näitä tai vaikka syvällisempiäkin, vaikka sitten skypen välityksellä tähän hätään kun välimatkaa on kuitenkin suhteellisen paljon. Niin ne kaukana olevat läheiset antavat voimaa tänne asti! Kuudes viikko au pairin hommia menossa, ja ollaan jo yli puolenvälin. En väitä, että päivääkään menisi ohi ilman, etten miettisi kotiin pääsemisen riemua. Siltikään en tulisi kotiin yhtään aiemmin. Tämä viikko on ollut erilainen kuin aiemmat, sillä lasten mummo tuli Ranskasta käymään. Näin ollen yhden ihmisen työt on tehty kahden ihmisen voimin, ja välillä olen jopa ollut vähän turhautunut tekemisen puutteesta ja siitä, etten tiedä, mikä minun paikkani tässä uudessa järjestyksessä on. Kylvetänkö lapset vai en? Entäs aamupala? Aijaa, joku on jo tehnyt sen valmiiksi. No kouluun ainakin vien lapset. Ai että mummo hakee ne sieltä? Okei. Entäs lasten viihdyttäminen koulun jälkeen? Ai, joku muu leikkii. Pitäiskö mun mennä mukaan vai jättäydynkö sivulle? Huoh miksi pitää sanoa sama asia tytöille kymmenen kertaa ennen kuin joku kuuntelee? Aina kysytään apua mummolta ja kerrotaan kaikki jutut ranskaksi. Nyt mummokin huomaa että lapset ei kuuntele mua. Mitäköhän se asiasta ajattelee? Toivottavasti ei luule että se on aina tällaista. Siinä muutama viime päivänä mielessä pyörinyt ajatus. Lasten huomion kohdistuminen täysin heidän mummoonsa on ollut hankalaa, sillä en ole saanut ääntäni kuuluville. Huomatkaa, että tilannetta ei ole helpottanut jatkuva ranskan puhuminen kotona. Totta kai on ymmärrettävää, että lapset ovat innoissaan mummonsa läsnäolosta, mutta minun elämästäni se ei tee helppoa! Jos jotain hyvää tässä on ollut, olen saanut normaalia enemmän vapaata aikaa itselleni. Lauantaina yhteinen sävel löytyi nopeasti uusien tuttavuuksien kanssa, ja vietimme mukavan päivän sateisella piknikillä puistossa ja Hard Rock Cafen herkkuruokia syömässä. Sunnuntain vietin pitkälti taas uuden suomalaisen tuttavuuden kanssa Shoredichin Brick Lane Marketia kierrellen, ympäriinsä haahuillen, katuruokaa syöden ja Oxford Streetillä shoppaillen. Shoredichin pisteet kyllä vähän nousivat, ehkä onnistuneen markkinoiden kiertelyn tuloksena. Päädyin shoppailemaan myös tiistaina, ja onnistuin käyttämään kaikki käteisvarani. Hupsista. Keskiviikkona lähdimme kohti länsi-Ranskan Nantesia, jonka lähettyvillä lasten mummola sijaitsee. Ranskan reissusta ja fiiliksistä enemmän ensi viikolla! Hard Rock Cafe London ja kauan odotettu burgeri! Brick Lanen menoa Katuruokaa Brick Lanella ...Ja pakollinen turistikuva! klo heinäkuuta 19, 2017 5 kommenttia: Tunnisteet: au pair, fiilis, lontoo, matkustus, mietiskely, shoreditch, ystävyys Ajattelin nyt avata vähän tarkemmin yhtä tavallista arkipäivääni ja fiiliksiä päivän mittaan, joten turha odottaa kovinkaan mielenkiintoista postausta. Lukekoon ne, keitä aihe kiinnostaa. Tässä näkyy kuitenkin ihan normaali arkipäiväni, jossa loputkin unelmat au pairin työn hohdokkuudesta katoavat. Toisin kuin alla olevasta tekstistä voisi ehkä ajatella, tykkään kyllä ihan oikeasti työstäni! Herään jo tuntia ennen herätyskellon soittoa, ja makoilen vaan sängyssä kuunnellen lasten höpinää alakerrasta. On maanantai, ja koko viikko edessä. Plaah. Puen juoksuvaatteet päälle, teen normaalit aamutoimet ja noin 10 minuutin päästä siirryn alakertaan. 7.35 Aamupala ja aamutoimet Toinen tytöistä on jo syömässä aamupalaa kun tulen alakertaan, ja rupattelen hänen kanssaan samalla kun teen oman aamupalani. Päivän aiheena on hieno kynä, jonka hän löysi edellisenä päivänä ulkoa. Pian myös nuorempi tyttö tulee alas, ja teen myös hänelle aamupalan. Syön siinä sitten heidän kanssaan hetken ja katson, että tytöt käyttäytyvät hyvin ja syövät kaiken. Tänä aamuna tytöt ovat yllättävän rauhallisia! Joskus pelleily alkaa nimittäin jo heti aamusta. Aamupalan jälkeen katson, että tytöt pesevät asiallisesti hampaansa, ja lämmitän ja pakkaan heidän lounaansa. 8.10 Kouluun lähtö Näihin aikoihin alan huudella tyttöjä alakertaan laittamaan ulkovaatteita päälle. Tähän on hyvä varata aina ekstra 10 minuuttia, koska motivaatio lähteä kouluun ei heillä ole suuri. Katson, että lapsilla on reput selässä, lounaslaukut mukana, kypärät päässä ja kengät jalassa. Vanhempi tytöistä ei tykkää villatakistaan, ja alkaa itkeä. Lopulta päädytään vaihtamaan takki eri väriseen ettei myöhästytä koulusta. Tytöt menevät kouluun potkulaudoillaan, ja minä kävelen. Rupatellaan niitä näitä, ja muutaman kerran joudun patistamaan tyttöjä menemään kovempaa ettei myöhästytä koulusta. Matkan aikana toinen tytöistä kaatuu potkulaudallaan kahdesti, ja pienen itkun jälkeen päästään taas jatkamaan matkaa. Yritän olla empaattinen, mutta kaatuminen oli kyllä hänen oma vikansa kuten aina. Mitäs ei katso tietä vaan kaiken maailman kivet ja kävyt kiinnostavat enemmän. Kouluun viedään ensin toinen tytöistä, ja sitten toinen, jonka jälkeen teen juoksulenkin joka loppuu kotiin. 9.20 Vihdoin kotona yksin Huh, hetki omaa aikaa. Venyttelen ja käyn suihkussa, jonka jälkeen vietän tunnin rakkaan läppärini kanssa. Tämän jälkeen käyn tekemässä itselleni aikaista lounasta ja paketoin muutaman lahjan, jotka host-äiti on jättänyt pöydälle. Seuraavana vuorossa on silittäminen, ja laitan How I met your motherin pyörimään pariksi tunniksi taustalle. Kiroan hankalia muotoonommeltuja lakanoita, ja jätän ne viimeiseksi. Silittämisen jälkeen päädyn lähtemään kauppaan ostamaan yo yo beareja, joita himoitsen armottomasti. Yo yo bearit syötyäni himoitsen vielä kaapissa olevia hedelmiä, joten syön vielä vähän enemmän. Tämän jälkeen päädyn menemään nukkumaan tunniksi. On jotenkin heikko olo. 15.00 Tyttöjen haku koulusta Kolmen maissa lähden hakemaan tytöt koulusta, ja otan oman aikuisten potkulautani ja snacksit mukaan. Koulu loppuu 15.15, ja päätetään lähteä suoraan koulusta leikkipuistoon. Annan snackseja tytöille matkalla puistoon, ja se hidastaa matkaa entisestään. Puistossa istuskelen ja katselen kun lapset leikkivät, ja pian yksi aupparikaverini tulee sinne myös lastensa kanssa. Kiva ettei tarvitse olla yksin, niin aika menee nopeammin. Vähän ennen lähtöä toinen tytöistä tulee kertomaan, että kakkasi vahingossa housuunsa. Käydään siis tarkastamassa kakkatilanne, ja onnekseni olin ottanut vara-alkkarit mukaan! Yleiset vessat ovat kerrassaan ällöttäviä. Onneksi mulla on käsidesiä. 16.30 Lähtö uimahalliin Vanhemmalla tytöllä on uinti viideltä, joten lähdetään kohti uimahallia. Vanhempi tytöistä kaatuu taas potkulaudallaan ja saa pienen haavan käteensä, eikä meinaa päästä asiasta yli millään. Uimahallilla vaihdetaan tytölle uikkari ja putsaan haavan. Valitus haavasta jatkuu edelleen ja nuorempi tytöistä härnää isosiskoaan. Viideltä alkaa uinti, ja odotellaan sen ajan nuoremman kanssa aulassa. Koitan kieltää häntä pistämästä sormia juoma-automaatin luukkuun ettei käy huonosti. Uinnin jälkeen haava on unohtunut, ja lähdetään kotiin hyvillä mielin! Kerron tytöille, että kohta on kylpyaika, ja he lähtevät yläkertaan leikkimään hetkeksi. Minä käyn läpi koululaukut, putsaan lounasrasiat ja laitan kylvyn valmiiksi. Samaan aikaan toki seuraan sivusta mitä tytöt puuhaavat, ettei kukaan esimerkiksi leikkaa hiuksiaan tai maalaa kynsilakalla kokolattiamattoa. Kylvetän tytöt, ja kylpy menee yllättävän rauhallisissa merkeissä. Ei tappelua, puremista, huutamista... Sanon suomenkielisiä lauseita ja tytöt yrittää arvata mikä lause on kyseessä. Kylvyn jälkeen yökkäreiden pukeminen ja hiusten harjaus, jonka jälkeen mun työpäivä alkaa normaalisti (tai siis enemmänkin JOSKUS) olla loppumaisillaan. Niin siis normaalisti loppumaisillaan. Tänään vanhemmat lähtevät ulos illalla, joten mulla on babysitting. Hyvästi oma aika. Syön lasten kanssa, ja laitan ne katsomaan sitten telkkaria vähäksi aikaa. Itse siivoilen samalla keittiötä ja katselen hetken jotain lastenohjelmaa heidän kanssaan. 20.00 Iltapuuhat ja nukkumaan Jakso loppuu, ja mennään harjaamaan hampaat. Mun täytyy taas muistuttaa, että kaksi sekuntia hampaiden harjausta ei ole tarpeeksi. Hampaiden harjauksen jälkeen luen tytöille iltasadun, ja he rauhoittuvat oikein suloisesti kuuntelemaan. Iltasadun jälkeen laitan tytöt nukkumaan, ja nuorempi huutaa mua huoneeseensa vielä muutaman kerran ennen kuin nukahtaa. Nyt kello alkaa olla jo lähempänä yhdeksää ja Netflix lähtee pyörimään! Päivä pulkassa ja eikun huomenna uudestaan :) Asiaa rahasta ja sen käytöstä Kuten arvata saattaa, au pairina työskennellessä ei pääse rikastumaan. Minulle maksetaan palkkaa 100 puntaa viikossa, mikä on aika normaali palkka täällä työskentelevälle au pairille. Minun tapauksessani saan tuon 100 puntaa joka viikko ihan yhtä lailla, riippumatta siitä onko viikossa työtunteja 15 vai 60. Esimerkiksi nämä ensimmäiset viisi viikkoa olen työskennellyt noin 25 tuntia viikossa, mutta viimeiset viisi viikkoa olen tyttöjen kanssa koko päivän, jolloin työtuntejakin kertyy helposti 50 viikossa. Eikä mukaan ole laskettu babysittingistä kertyviä tunteja. Viikonloput ovat kuitenkin aina pääosin vapaita! Au pairin työhön kuuluu silti onneksi ilmainen asuminen ja ruoka, eli normaalissa arjessa omaa rahaa ei kulu välttämättä ollenkaan. Huomatkaa, että puhun täysin omasta näkökulmastani. Muiden au pairien kanssa tavatessa ensimmäinen puheenaihe onkin yleensä työtuntien määrä ja palkka. Minusta tuntuu, että moni kokee ongelmaksi sen, että palkka ei ole riippuvainen tehdyistä työtunneista, toisin kuin nanny-nimikkeellä työskentelevillä. Siksi monet suomalaiset tekevät täällä töitä nannyna eivätkä au pairina. Työn kuva on pitkälti sama, mutta nannyilla palkka tulee suoraan tehdyistä tunneista, tai näin olen ainakin ymmärtänyt. Au pairin työn varjopuolina rahan suhteen saattaa olla myös sairastumiset, myöhässä tuleva palkka ja lomat. Virallisen työsopimuksen puuttuessa työnantaja eli perhe ei usein välitä au pairin sairastelusta, vaan työtä tehdään kaiken maailman flunssissa ja muissa taudeissa. Loma-asiatkin ovat hyvin perhekohtaisesti hoidettuja, eikä kaikissa perheissä selkeästikään tunneta sanaa loma tai loma-ajan palkka. Tämä nyt koskee enemmänkin pidempiä työsuhteita kuin vain omaa kesän mittaista au pairin työtäni. Monesti olen myös kuullut valitusta siitä, miten palkkaa ei makseta ajallaan, tai palkanmaksun kanssa on jotain muuta hämminkiä. Omassa perheessäni ei ole onneksi ongelmaa näiden asioiden kanssa. Sain ihan rauhassa sairastaa alun oksennustaudin alta pois, ja palkka juoksee yhtä lailla riippumatta tehdyistä työtunneista. Vaikka tunteja ei nyt kauheasti olisikaan! Palkkakin on tullut aina suurin piirtein ajallan. Edelliselle au pairille host-perheeni oli myös maksanut joululahjaksi kahden viikon palkan, vaikka au pair oli lomalla Suomessa. Perheellä on siis valtava vaikutus siihen, miten raha-asiat ylipäänsä hoidetaan. Lontoossa liikkuminen, syöminen ja shoppailu on kuitenkin kallista, ja viikossa tienatut 100 puntaa häviävät helposti kuin tuhka tuuleen yhden viikonlopun aikana. Minun periaatteeni on ollut, että täällä saatu raha on tarkoitettu käytettäväksi, ja tilillä oleviin rahoihin en koske. Karu paluu lapsuuteen ja viikkorahaan! Sen verran voi ostella ja huvitella, kuin rahaa on. Au pairiksi ei siis kannata lähteä säästämään, vaan kerran kun nyt uudessa maassa on, niin onhan se hyvä ottaa irti kaiken mitä saa. Toki Lontoossa voi tehdä vaikka mitä ihan ilmaiseksikin, kuten tutustua eri alueisiin kävellen, käydä ilmaisissa museoissa tai istuskella vaikka puistossa hyvällä kelillä. Huonon kelin sattuessa valtaosa mieleen tulevista vaihtoehdoista on kuitenkin maksullisia: shoppailu, museot, kaikki perus turistirysät, ravintolat, kahvilat, musikaalit ja niin edelleen. Hintataso Lontoossa on aika lähellä Suomen luokkaa näin asiaan paremmin perehtymättä. Lontoossa välimatkat ovat kuitenkin pitkiä, joten liikkumiseen menee yllättävän paljon rahaa. Suuren kaupungin erinomainen tarjonta kaikesta mahdollisesta on myös niin huumaavaa, että rahat kuluvat nopeasti sen enempää ajattelematta. Tunnisteet: au pair, lontoo, raha WEEK 5: kommelluksia ja arjen sujuvoitumista Tämä viikko on viimeinen normaali työviikko ennen tyttöjen loman alkamista, joten olen pyrkinyt nauttimaan omasta ajasta tavallistakin enemmän. Ensi viikolla lähden lasten kanssa mummolaan länsi-Ranskaan, jossa tarkoituksena on viettää kuusi päivää. En malta odottaa! Sitä ennen kuitenkin vielä vähän tämän viikon kuulumisia. Tällä viikolla on ollut pääosin hyvä fiilis, ja olen lähentynyt tyttöjen kanssa entisestään. Toki pieniä arjen kommelluksia on sattunut, niin kuin aina. Niiltä ei näköjään voi välttyä. Olen ehdottomasti itse itseni pahin arvostelija siinä suhteessa, että jos unohdan tehdä jotain tai sattuu jotain pientä vahinkoa, syyttelen niistä itseäni tuntikaupalla ja pienetkin jutut jäävät pyörimään mieleen pitkäksi aikaa. Pitäisi osata ottaa asiat vähän rennommin! Esimerkiksi viime viikon keskiviikkona unohdin laittaa tytöille snacksit koulureppuun, ja ensimmäinen asia jonka nelivuotias sanoi myöhään illalla kotiin tulleelle isälleen, oli Ilona forgot to put snacks in our bag Daddy! Tai kun toissapäivänä söin vahingossa kolme seuraavalle päivälle tarkoitettua mandariinia (jokainen lapsi siis tuo omalla vuorollaan kouluun snacksit koko luokalle, ja seuraavana päivänä olisi ollut meidän tytön vuoro) illalla babysitatessani lapsia, ja jouduttiin sit lähtemään ostamaan lisää. Hupsistarallaa. Ja mitä tytöt taas kertoi ensimmäisenä asiana juuri kotiin tulleille vanhemmilleen? Mommy, Daddy! Do you know what happened..... Hitsi kun nuo kakarat osaavat puhua. Vauvat ei voisi kieliä kaikesta vanhemmilleen? Tällä viikolla olen ottanut tavaksi käydä pienellä iltakävelyllä nappikuulokkeet korvilla. Olen todennut sen olevan äärettömän hyvä keino omien ajatusten selvittelyyn ja arjesta irtautumiseen. Keskiviikkona kävin myös pyörähtämässä Boroughin markkinoilla ja Primarkissa, kunnes huomasin rahojeni olevan lopussa ja päädyin lähtemään takaisin kotiin. Boroughissa käydessäni ilma oli sateinen ja viileä, joten päädyin nopeasti lähtemään kohti Primarkia, jossa vietin seuraavan tunnin haahuillen ympäriinsä. Ja kyllähän sieltä muutama pikkujuttu tarttui taas mukaan. Onneksi huomenna on palkkapäivä, joten viikonloppuna piknikit ja söpöt pikku putiikit kutsuu taas! 5/10 viikkoa mennyt, jo puolet koko ajasta! Viikonloppuna on tiedossa taas uusiin ihmisiin tutustumista, ensi viikolla lähdetään Ranskaan, ja sitä seuraavan viikon viikonloppuna mun oma rakas äityli tulee moikkaamaan mua tänne Lontoon ihmeelliseen maailmaan. Niin monta kivaa juttua tiedossa, can ́t wait! Claphamin elokuvateatteri, jossa on pakko päästä joku päivä käymään. Täällä Claphamissakin on niin monta ihanaa ravintolaa ja kahvilaa, jotka pitäisi kaikki koluta läpi kukkaron ja mahan kustannuksella. Southwark Cathedral Boroughin markkinoiden vieressä London Bridgeltä otettu kuva Päällä uusi paita, josta en osannut päättää kaupassa tykkäänkö siitä vai en. Kuten huomaatte, päätin tykkääväni ja ostin. Nyt olen aivan rakastunut! Tunnisteet: arki, au pair, borough market, fiilis, lontoo Suomen kieltä opettamassa WEEK 4: Jo kuukausi Lontoossa Niin sitä vaan tottuu kaikkeen Trendipaikkoja ja viikonloppufiilistelyä


Puheenvuorot - Kyselytunti (kysymykset neuvostolle) - Keskiviikko 28. syyskuuta 2005 25. Kyselytunti (kysymykset neuvostolle) Puhemies. Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä (B6-331/2005). Panayotopoulos-Cassiotoun kysymys nro 1 (H-0659/05) Voiko neuvosto ilmoittaa, onko jäsenvaltioilla velvollisuus kerätä erikseen eri kategorioihin kuuluvia jätteitä? Miten se arvioi erityisesti kemiallisten ja myrkyllisten aineiden, voiteluaineiden ja radioaktiivisen jätteen keräystä, tuhoamista ja kierrätystä koskevia jäsenvaltioiden tämänhetkisiä käytäntöjä? Pitääkö neuvosto tarpeellisena tiedottaa ongelmasta sekä antaa rahoitusta edellä mainittuihin toimiin tulevien eurooppalaisten sukupolvien ympäristön ja terveyden turvaamiseksi? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Neuvosto katsoo, että jätteiden erilliskeräystä koskevia järjestelmiä on sovellettu ja sovelletaan jatkossakin laajasti jätteitä koskevissa yhteisön direktiiveissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Erilliskeräys nostaa kierrätysastetta ja parantaa loppusijoituksen turvallisuutta. Useissa tietyistä jätevirroista annetuissa yhteisön direktiiveissä säädetään jätteiden erilliskeräyksestä erityisesti käytöstä poistettujen tuotteiden osalta, jotka päätyisivät muuten kiinteän yhdyskuntajätteen virtaan. Jäsenvaltioissa on saavutettu paljon yhteisön lainsäädännön avulla tähän ympäristöhaasteeseen vastaamiseksi. Omat direktiivinsä on annettu tärkeistä vaarallisista jätteistä, esimerkiksi jäteöljyistä ja paristoista. Joillekin keskeisille, monentyyppisistä jätteistä koostuville jätevirroille, nimittäin pakkauksille, romuajoneuvoille ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle, on asetettu kierrätys- ja hyödyntämistavoitteet. Osa näistä toimista on vielä pantava täytäntöön muutamissa jäsenvaltioissa. Toimintatapojen muuttaminen vie aikaa, oli kyse sitten tuottajista, kuluttajista tai julkisista viranomaisista. Tämä pätee erityisesti tietyn ympäristövaikutuksen saavuttamiseen, mikä edellyttää merkittäviä investointeja infrastruktuuriin. Näin ollen tulevilla jätteitä koskevilla aloitteilla on oltava realistinen aikataulu, jotta asianosaisille annetaan riittävästi aikaa suunnitella investointejaan. Jäsenvaltioiden kokemukset osoittavat, miten tärkeää on lisätä kansalaisten tietoisuutta jätteisiin liittyvistä kysymyksistä. Olen varma, että komissio ottaa tämän näkökohdan täysimääräisesti huomioon esittäessään jätteitä koskevan teemakohtaisen strategiansa. Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE). – (EL) Arvoisa ministeri, kiitos vastauksestanne. Matkustettuani Brysselistä Kreikkaan sain kuitenkin asiasta aivan päinvastaisen vaikutelman kuin minkä te olette antanut, ja kysynkin neuvostolta, onko se arvioinut tähänastisia välittömiä ja välillisiä vahinkoja, joita direktiivien noudattamatta jättäminen aiheuttaa kaikissa jäsenvaltioissa. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Jokaista jäsenvaltioita sitovat kiistatta sille Euroopan unionin lainsäädännössä asetetut velvoitteet. Näin ollen on tärkeää ymmärtää, että erityisesti jo säädettyjen direktiivien osalta niiden noudattamatta jättäminen voi johtaa sopimusrikkomusmenettelyn käynnistämiseen. Vaikka myönnämmekin, etteivät kaikki jäsenvaltiot ole panneet EU:n jätelainsäädäntöä täysimääräisesti täytäntöön, väittäisin yleisesti ottaen, että Euroopan unionin ympäristölainsäädännön täytäntöönpano on itse asiassa parantunut viime vuosina. Sajjad Karimin kysymys nro 2 (H-0661/05) Aihe: Jäsenvaltioiden lähestymistavan yhdenmukaistaminen terrorismin torjunnassa Tietyt jäsenvaltiot ovat terrorismin torjuntaan vedoten antaneet terrorisminvastaisia määräyksiä, mistä johtuen EU:n on tunnustettava, että yksi terrorisminuhan vaikutuksista on se, että vaikeasti saavutetut vapaudet, joilla tuetaan unionin yhteisiä arvoja ja periaatteita, kyseenalaistetaan ja saatetaan vaaraan. Madridissa 11. maaliskuuta 2004 ja Lontoossa 7. heinäkuuta 2005 tapahtuneiden pommi-iskujen vuoksi EU:lla on edessään ratkaiseva hetki valita lähestymistapansa eurooppalaiseen elämäntapaan kohdistuvan hyökkäyksen torjumiseksi. Miten neuvosto aikoo toimia yhteisesti Yhdistyneen Kuningaskunnan puheenjohtajakaudella ja päästä yli EU:n 25 jäsenvaltion välisten kansallisten erojen ja byrokraattisten esteiden, jotta terrorismin torjuntaan kehitetään yhdenmukainen lähestymistapa, jossa yhdistetään tasapainoisesti EU:n kansalaisten turvallisuudesta huolehtiminen ja ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien takaaminen uskonnollisista vakaumuksista ja etnisistä alkuperistä riippumatta? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa näiden kysymysten tärkeydestä varsinkin niiden iskujen jälkeen, joita tehtiin ensin Madridissa ja myöhemmin 7. heinäkuuta Lontoossa. Neuvosto on aina pyrkinyt yhdistämään tasapainoisesti EU:n kansalaisten turvallisuudesta huolehtimisen sekä ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien takaamisen uskonnollisesta vakaumuksesta ja etnisestä alkuperästä riippumatta. Neuvosto teki 13. kesäkuuta 2002 puitepäätöksen terrorismin torjumisesta. Tällä puitepäätöksellä lähennetään jäsenvaltioiden lainsäädäntöä terroritekojen, terroristiryhmään liittyvien rikosten ja terroritoimintaan liittyvien rikosten osalta. Puitepäätöksen 1 artiklassa mainitaan nimenomaisesti, että päätöksellä "ei muuteta velvollisuutta kunnioittaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa taattuja perusoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita". Erityisesti näitä oikeuksia puolustaessaan jäsenvaltioiden on torjuttava terrorismia, jota me demokraattisissa yhteiskunnissa pidämme ihmisoikeuksien täydellisenä vastakohtana. Puhuessaan Euroopan parlamentille 7. syyskuuta kollegani, Yhdistyneen kuningaskunnan sisäasiainministeri Charles Clarke, korosti tarvetta löytää tasapaino kansalaisvapauksien ja turvallisuuden lisäämisen välille. Samassa keskustelussa komission varapuheenjohtaja Frattini korosti, että on myös tarpeen säilyttää tasapaino yhtäältä tutkinnan tarpeiden ja toisaalta perusoikeuksien suojelun välillä. Sajjad Karim (ALDE). – (EN) Saanen vielä kerran toivottaa ministerin tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. On erittäin miellyttävää nähdä teidät täällä antamassa seikkaperäistä vastausta esittämääni kysymykseen. Viittasitte vastauksessanne kolleganne Yhdistyneen kuningaskunnan sisäasiainministerin Clarken lausuntoihin. Saanen kiinnittää huomionne kommentteihin, joita hän on esittänyt mainitsemanne ajankohdan jälkeen, ja kysyä teiltä, missä määrin puheenjohtajavaltio on sitoutunut luopumaan tietyistä íhmisoikeusyleissopimuksen määräyksistä? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Sallikaa minun käsitellä tätä kysymystä toteamalla erittäin selvästi, että puheenjohtajakautemme painopistealueena on, etenkin Madridin ja Lontoon terrori-iskut huomioon ottaen, vauhdittaa EU:n terrorisminvastaista toimintasuunnitelmaa, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet. Uskomme, että keskittämällä ponnistelumme tähän suunnitelmaan voimme yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden toimintaa ja luoda yhteisen perustan, jonka mainitsin aiemmin. David Martin (PSE). – (EN) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eurooppalainen pidätysmääräys on erittäin järkevä ja tervetullut toimenpide terrorismin torjumiseksi. Sitä ei kuitenkaan ole pantu täytäntöön useissa jäsenvaltioissa, koska pelätään, etteivät pidätysmääräyksen nojalla luovutetut henkilöt saa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä tai asianmukaista oikeudellista tai kielellistä apua. Aiotteko neuvoston puheenjohtajana tutkia tätä asiaa selvittääksenne, voitteko vakuuttaa kaikki jäsenvaltiot siitä, että pidätysmääräys voidaan panna täysimääräisesti täytäntöön? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Vakuutan arvoisalle jäsenelle, että tämä on kysymys, josta meidän pitäisi olla huolissamme ottaen huomioon, että olemme sitoutuneet paitsi yhteiseen pidätysmääräykseen myös edistämään eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen käyttöönottoa koko Euroopan unionissa. Jos jäsenvaltioiden huolenaiheet huomioon ottaen on käytännön syitä, jotka estävät aiemmin mainitsemani yhteistyön syventämisen, neuvosto puuttuu juuri näihin syihin. Varmistan erityisesti, että arvoisan jäsenen huomautukset saatetaan sisäasiainministerin tietoon. Chris Daviesin kysymys nro 3 (H-0663/05) Aihe: Ministerineuvoston verkkosivut Tietääkö neuvosto yhtäkään Euroopan yhteisön viranomaisten ylläpitämää verkkosivustoa, joka turhauttaisi tietoa hakevaa kansalaista enemmän kuin ministerineuvoston omat sivut? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Ensinnäkin haluaisin onnitella Euroopan parlamenttia oman verkkosivuston luomisesta ennen kuin yritän puolustaa neuvoston verkkosivustoa. Yritän tehdä parhaani. Neuvoston verkkosivustolla on kahtalainen tavoite: antaa tietoa neuvoston tehtävistä ja toiminnasta sekä antaa neuvostolle mahdollisuus noudattaa asiakirjojen saatavuutta koskevia velvoitteitaan. Neuvoston verkkosivusto tarjoaa siten neuvoston pääsihteerin ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Javier Solanan kotisivujen lisäksi mahdollisuuden tutustua lehdistötiedotteisiin ja laaja-alaiseen, erityisesti tiedotusvälineitä kiinnostavaan, tietoon neuvoston toiminnasta eri politiikanaloilla. Verkkosivustolla on lisäksi julkinen asiakirjahakemisto, ja sillä annetaan tietoa hakemiston käytöstä sekä avoimuutta ja asiakirjojen saatavuutta koskevista säännöistä. On syytä huomauttaa, että neuvoston jossain määrin erikoistunut verkkosivusto on suunniteltu sitä silmällä pitäen, että vältetään mahdollisimman pitkälti päällekkäisyyksiä ja samansisältöisyyttä Euroopan komission ylläpitämään ja kaikille kansalaisille suunnattuun toimielinten yhteiseen Europa-verkkosivustoon nähden. Chris Davies (ALDE). – (EN) "Kyllä, ministeri!" Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, oletteko tietoinen, että kun toimittajia ja kansalaisjärjestöjen edustajia pyydetään pohtimaan neuvoston verkkosivuston puutteita, he eivät näytä tietävän, nauraako hysteerisesti vai kiristelläkö hampaitaan kiukusta? Oletteko samaa mieltä siitä, että mikäli Euroopan unioni aikoo luoda paremmat suhteet kansalaisiinsa, julkisten tiedonlähteiden on kuvastettava avoimuuden ja läpinäkyvyyden periaatteita? Ryhdyttekö toimiin käynnistääksenne uudelleentarkastelun ja julkisen kuulemisen, joiden tarkoituksena on syrjäyttää neuvoston sihteeristön kaikkea muuta kuin edistyksellinen ja innovatiivinen lähestymistapa ja tarjota kansalaisille ensiluokkainen rehellisen, tosiasioihin perustuvan ja täsmällisen tiedon lähde? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Tämän kysymyksen esittämisen jälkeen tekemieni tiedustelujen perusteella voin jossain määrin ymmärtää arvoisan jäsenen esittämät näkemykset. Vakuutan hänelle, että neuvoston verkkosivuston rakennetta ja sisältöä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen ja että tämä prosessi jatkuu hetki sitten mainitsemaani Europa-verkkosivustoon tehtävien parannusten rinnalla. Olemme nähdäkseni eri mieltä minulle esitetyn kysymyksen osalta ainoastaan väitteestä, jonka mukaan kansalaisten pitäisi ensisijaisesti vierailla neuvoston verkkosivustolla Europa-verkkosivuston sijaan. Mielestäni kyse on siitä, miten vältämme sellaista päällekkäisyyttä, joka on ollut aivan liian yleistä jäsenvaltioiden hallitusten verkkosivustoilla, ja varmistamme, että Euroopan kansalaisille tarjottava tuote kuvastaa paremmin yhteistä aloitussivua, jota toivomme kansalaisten siirtyvän käyttämään. Tällainen aloitussivu on mitä ilmeisimmin kansalaisten kannalta Europa-verkkosivusto. Komissio on äskettäin julkistanut toimintasuunnitelmansa Eurooppa-asioista tiedottamisen parantamiseksi, ja olen varma, että tällä on välitön vaikutus Europa-verkkosivustoon. David Martin (PSE). – (EN) Arvoisa puheenjohtaja, haluaisitte ehkä vierailla verkkosivustolla, joka todellakin turhauttaa kävijää ja sisältää virheitä. Kyse on Yhdistyneen kuningaskunnan Liberaalidemokraattien verkkosivustosta, jossa esimerkiksi väitetään, että Liberaalidemokraatit on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen pääoppositiopuolue ja että heillä on omat toimintaperiaatteensa. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) En puhu tänään täällä parlamentissa niinkään tietyn puolueen jäsenenä vaan puheenjohtajavaltion edustajana, jolla on tiettyjä velvollisuuksia, ja totean kunnioittavasti, etteivät nämä virheellisyydet ole ehkä niinkään teknisiä vaan ideologisia. Bill Newton Dunn (ALDE). (EN) Pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa vastaamaan ystävällisesti jäsen Davisin alkuperäiseen kysymykseen: tietääkö neuvosto yhtäkään viranomaisten ylläpitämää verkkosivustoa, joka turhauttaisi enemmän kuin ministerineuvoston omat sivut? Hän ei itse asiassa vastannut kysymykseen. Voimmeko näin ollen olettaa hänen olevan samaa mieltä siitä, että neuvoston verkkosivusto on pahin kaikista julkisista verkkosivustoista? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Totean arvoisalle jäsenelle, että jos hän pitää jokaisella Internetissä olevalla julkisella verkkosivustolla vierailemista tehokkaana ja toimivana tapana käyttää neuvoston aikaa, olen kaikella kunnioituksella eri mieltä hänen kanssaan. Sarah Ludfordin kysymys nro 4 (H-0665/05) Aihe: Esteet tutustua neuvoston asiakirjoihin EU:n toimielimiltä vaaditaan asiakirjojen saamista koskevalla asetuksella (EY) N:o 1049/2001(1) asiakirjahakemiston pitämistä ja sähköisessä muodossa olevien asiakirjojen olemista suoraan saatavilla. Vaikka neuvoston julkista asiakirjahakemistoa on paranneltu viime aikoina, sitä ei ole järjestetty käyttäjäystävällisesti. Aikooko neuvosto järjestää uudelleen asiakirjahakemistonsa ja www-sivustonsa esimerkiksi Euroopan parlamentin lainsäädännön seurantapalvelua ja jokaisesta kokouksesta tehtäviä erityisiä www-sivuja vastaavalla tavalla, minkä ansiosta kansalaiset voivat jäljittää kaikki tärkeät esityslistat ja seurata päätöksentekoprosessia sen eri vaiheissa? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Kuten arvoisa jäsen huomautti, Euroopan unionin toimielimiltä vaaditaan lainsäädännössä asiakirjahakemiston pitämistä ja sähköisessä muodossa olevien asiakirjojen olemista suoraan saatavilla. Luomalla julkisen asiakirjahakemistonsa, joka otettiin ymmärtääkseni käyttöön tammikuussa 1999, neuvosto täytti tämän vaatimuksen hyvissä ajoin ennen asianomaisen asetuksen voimaantuloa. Neuvoston asiakirjahakemiston käyttäjämäärät ovat kasvaneet tasaisesti siitä lähtien. Siten vuonna 2004 neuvoston julkista asiakirjahakemistoa käytti lähes 300 000 eri käyttäjää, kun vastaava luku oli noin 180 000 vuonna 2003. Tämä vastaa lähes 63 prosentin lisäystä käyttäjämääriin vuodessa. Verkkosivustolle tehtyjen käyntien kokonaismäärä kasvoi hieman alle 20 prosentilla siten, että sivustolla vierailtiin 920 000 kertaa vuonna 2004, kun vastaava luku oli 770 000 vuonna 2003, mikä vastaa yli 2 500 käyntiä päivittäin. Tiedonhakujen kokonaismäärä oli luettujen sivujen määrässä mitattuna yli 5,5 miljoonaa. Kuten nämä kansalaisten neuvoston asiakirjahakemiston käyttöä koskevat luvut osoittavat, hakemistosta on todellakin tullut usein käytetty hakuväline kansalaisille, jotka haluavat seurata tiiviisti yhteisön asioiden kehitystä. Tämä on ymmärrettävää, etenkin kun neuvoston hakemistoa päivitetään jatkuvasti automaattisen arkistointijärjestelmän avulla. Neuvoston asiakirjahakemisto sisälsi 9. syyskuuta 2005 mennessä viittauksia yli 640 000 asiakirjaan. Lisäksi huomattava osa neuvoston asiakirjoista asetetaan kokonaisuudessaan automaattisesti saataville asiakirjahakemiston välityksellä heti niiden julkaisemisen jälkeen. Siten vuonna 2004 noin 70 000 asiakirjaa, tai arviolta 60 prosenttia yli 100 000:sta sinä vuonna laaditusta ja hakemistoon lisätystä asiakirjasta, oli kokonaisuudessaan saatavilla verkossa välittömästi julkaisemisensa jälkeen. Neuvoston ja sen valmisteluelinten kokousten esityslistaehdotuksiin voi tutustua verkossa heti niiden julkaisemisen jälkeen, minkä ansiosta hakemiston käyttäjät voivat helposti tunnistaa missä tahansa kokouksessa keskusteltujen asiakirjojen viitenumerot. Asiakirjan numero -hakuehdon lisäksi hakemiston käyttäjät voivat hakea tiettyä aihetta käsitteleviä asiakirjoja muiden asiakirjan tietojen, kuten kokouksen päivämäärän, toimielinten välisen asian numeron tai aihealueen perusteella. Parantaakseen edelleen asiakirjahakemistoaan neuvosto aikoo kuitenkin tutkia, onko teknisesti mahdollista tehdä interaktiivisten esityslistojen välityksellä automaattisia hakuja asiakirjoista, jotka käsittelevät tiettyä aihetta tai ovat osa samaa tiedostoa. Sarah Ludford (ALDE). – (EN) Haluan kiittää puheenjohtajavaltiota, mutta sallikaa minun antaa yksi esimerkki. Jos Aihealue-kenttään laitetaan hakusanaksi "tietojen säilyttäminen", joka on ollut paljon esillä uutisissa, hakutuloksena ei ole yhtään asiakirjaa. Aivan kuin Charles Clarken erittäin aktiivinen toiminta tässä asiassa olisi pelkkää harhaa. Jos Otsikko-kenttään syötetään sanat "tietojen säilyttäminen", saadaan tulokseksi 45 asiakirjaa. Haun tulokset -sivulta ei kuitenkaan ilmene, mihin kokoukseen asianomaiset asiakirjat liittyvät. Ette vastannut kysymyksessäni esittämääni nimenomaiseen pyyntöön. Aiotteko jäljitellä parlamentin lainsäädännön seurantapalvelua tehdäksenne neuvoston verkkosivustosta käyttäjäystävällisen? Jos käyttää verkkosivustolla olevaa ohje-toimintoa, tuloksena on tietoa asiakirjojen tunnisteista. Eri versioita osoittavia tunnisteita voi olla useita. Esimerkkejä: REV 1 (ensimmäinen tarkistus), REV 2 COR 1 (ensimmäinen oikaisu toiseen tarkistukseen), COR 1 REV 2 (toinen tarkistus ensimmäiseen oikaisuun). En usko tästä olevan apua kansalaisten tiedonsaannissa. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) En ole täysin vakuuttunut, että kansalaisten tiedonsaantia edistetään siten, ettei sitä, minkä totesin selvästi vastaukseni viimeisessä kappaleessa, ole ilmeisestikään kuultu. Joten sallikaa minun toistaa se vielä kerran. Parantaakseen edelleen asiakirjahakemistoaan neuvosto aikoo tutkia, onko teknisesti mahdollista tehdä interaktiivisten esityslistojen välityksellä automaattisia hakuja asiakirjoista, jotka käsittelevät tiettyä aihetta tai ovat osa samaa tiedostoa. Nigel Faragen kysymys nro 5 (H-0666/05) Kysymyksen esittäjä on syvästi huolissaan kolmansien maiden kanssa tehdyistä kalastuskumppanuussopimuksista, jotka ovat täysin epäreiluja ja erittäin haitallisia paikalliselle väestölle ja jotka aiheuttavat katastrofaalisia seurauksia ympäristölle. Kuten WWF, Oxfam ja jotkut muut toimijat, kysymyksen esittäjäkin on vahvasti sitä mieltä, ettei tässä ole kyse mistään, mitä voitaisiin kutsua "kestäväksi kehitykseksi". Voiko neuvosto ilmoittaa, voidaanko edellä mainittuja sopimuksia tutkia? Kannattaako neuvosto edellä mainittua näkemystä, ja aikooko se lopettaa kyseiset haitalliset kalastussopimukset? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Neuvosto on tietoinen, että useat eri järjestöt ovat ilmaisseet huolestuneisuutensa yhteisön ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten väitetyistä kielteisistä vaikutuksista. Vastauksena tällaiseen arvosteluun komissio antoi 27. joulukuuta 2002 tiedonannon yhdennetystä toimintakehyksestä kolmansien maiden kanssa tehtäviä kalastuskumppanuussopimuksia varten. Neuvosto hyväksyi myöhemmin heinäkuussa 2004 komission tiedonannossaan kannattamat politiikan muutokset. On tärkeää korostaa sanaa "kumppanuus". Tässä on kyse muustakin kuin vain laajojen kalastusoikeuksien ostamisesta kolmansilta mailta ja niiden kalavarojen hyvin tehokkaasta hyödyntämisestä. Yhteisö käynnistää tieteellisen näytön perusteella vuoropuhelun kolmannen maan kanssa selvittääkseen, onko kyseisessä maassa kalastusmahdollisuuksia, joita se ei itse hyödynnä ja joita yhteisön kalastusalukset voivat hyödyntää kestävästi. Yhteisö keskustelee kolmannen maan kanssa siitä, miten kalastusoikeuksista maksettavaa yhteisön taloudellista korvausta voidaan käyttää kyseisen maan kansalaisten hyväksi. Kyse on kalastuskumppanuussopimuksista, joten neuvosto pyrkii varmistamaan, että korvaukset hyödyttävät paikallista kalastusalaa, kalastajat ja rannikkoseutujen asukkaat mukaan lukien. Lopuksi valmistellessaan uusia sopimuksia tai voimassa olevien sopimusten uudistamista komissio esittää neuvostolle järjestelmällisesti arviointikertomuksia kyseisten sopimusten vaikutuksista. Neuvosto katsoo näiden sopimusten hyödyttävän molempia osapuolia ja odottaa tulevien kalastuskumppanuussopimusten tekemistä kolmansien maiden kanssa. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta tekee myös yhteistyötä komission kanssa isännöidäkseen myöhemmin tänä vuonna seminaaria, jonka aiheena ovat kolmansien maiden kanssa tehtävät sopimukset. Nigel Farage (IND/DEM). – (EN) Arvoisa ministeri, minusta on hyvin erikoista, että Tony Blairin – joka on tehnyt niin suuren numeron Afrikasta ja siitä, mikä siellä menee pieleen ja mitä meidän on tehtävä auttaaksemme Afrikkaa – johtama hallituksenne voi sulkea silmänsä tältä asialta. Pelkään, että näissä kolmansien maiden kanssa tehtävissä kalastussopimuksissa yhdistyvät kaikkein kauhistuttavimmalla tavalla eurooppalainen taloudellinen ahneus ja afrikkalaisen huonon hallinnon korruptoituneisuus. Kutakin yksittäistä kertomusta tarkasteltaessa käy täysin selväksi, että nämä kalastussopimukset, jotka mahdollistavat kalastamisen Afrikan länsirannikon edustalla, ovat ympäristön kannalta vastaava asia kuin Serengetin sytyttäminen tuleen! Paikallisväestöllä ei ole mitään toivoa ansaita toimeentuloaan, ja olen hyvin pettynyt siihen, ettette edes lupaa tutkia asiaa. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) En epäile lainkaan arvoisan jäsenen vilpittömyyttä ja arvostan järjestöjä, joita hän konsultoi valmistellessaan omaa panostaan tämänpäiväiseen keskusteluun, joten olisin kiitollinen, jos hän voisi toimittaa sekä komissiolle että neuvostolle kysymyksessä mainitsemansa todisteet, ja varmistan, että ne toimitetaan edelleen asianomaisille virkamiehille. Christopher Beazley (PPE-DE). – (EN) Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta. Minulla ei selvästi ole kalastusasioista sellaista erittäin vankkaa kokemusta, jota kollegani Farage on juuri osoittanut. Edustin kuitenkin Euroopan parlamentissa aiemmin Cornwallia ja Plymouthia. Kyseisen alueen kalastus on täysin riippuvainen kumppanuuksista ja sopimuksista. Ellei sopimuksia olisi, ja tältä osin olen eri mieltä jäsen Faragen kanssa, tuloksena olisi se, että muutamat oman tiensä kulkijat yksinkertaisesti kalastaisivat liikaa käytettävissä olevien kalavarojen määrään nähden. Minusta on erinomainen ajatus, että Euroopan unioni tekee näitä sopimuksia, ja henkilökohtaisesti toivon niiden jatkuvan. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Ymmärrän erittäin hyvin arvoisan jäsenen esittämän näkökohdan. Tämä keskustelu muistuttaa jollain tapaa yleensä taloudellisista kumppanuussopimuksista käytävää keskustelua. Harvat ovat eri mieltä siitä periaatteesta, että tämänkaltaiset kumppanuussopimukset voivat aidosti hyödyttää asianomaisia kehitysmaita. Jos näiden sopimusten vaikutus on kuitenkin käytännössä vahingollinen ja haitallinen niissä asetettujen tavoitteiden kannalta, silloin huolestuneisuus on täysin perusteltua. Tästä syystä olen luvannut, jos todisteita esitetään, välittää ne edelleen asianomaisille henkilöille. Catherine Stihler (PSE). – (EN) On merkillistä, että jäsen Farage ottaa tämän kysymyksen esille, vaikka hän on tuskin koskaan läsnä kalatalousvaliokunnan kokouksissa, ja kehottaisinkin häntä osallistumaan kokouksiin säännöllisemmin, jotta hän voi esittää näkemyksensä tästä asiasta. Minua vaivaa se, että hän viittaa kysymyksellään kaikkiin kalastussopimuksiin. Esimerkiksi Norjan kanssa tehty kalastussopimus on elintärkeä Skotlannin kalastajille. Hänen on oltava johdonmukainen lähestymistavassaan. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Jätän käyttämättä minulle tarjoutuneen hyvin huomattavan tilaisuuden keskustella Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen kannalle tunnusomaisesta epäjohdonmukaisuudesta ja totean vain ymmärtäväni täysin, etenkin kysymyksen esittäneen arvoisan jäsenen Skotlannissa tekemän väsymättömän työn perusteella, että kalastuskumppanuussopimuksilla voi olla hyvin tärkeä rooli. Tämä on hyvä esimerkki siitä, ettei itsenäinen toiminta kumppanuuden sijaan tarjoa tulevaisuutta Euroopalle, ja väittäisin, ettei myöskään kalavaroille. Bernd Posseltin kysymys nro 6 (H-0668/05) Aihe: Serbian vähemmistöjen oikeudet Kun Kosovon vähemmistöille taataan edustajanpaikkoja parlamentissa, Serbiasta muodostettiin radikaali-puolueen Haagissa syytettynä olevan Vojslav Seseljin painostuksesta vaalipiiri, jossa ei ole paikallisia edustajanpaikkoja, mutta vaaleissa sovelletaan viiden prosentin äänikynnystä. Tämän seurauksena etniset vähemmistöt, jotka elävät mahdollisissa kriisipesäkkeissä, nimittäin Vojvodinassa, Novi Pazarin Sandzakissa ja Presevon laaksossa, eivät saa osallistua parlamentin toimintaan, vaikka ne muodostavat enemmistön kotiseuduillaan. Näkeekö neuvosto vaarat, jotka voivat syntyä tästä Kosovolle ja Serbialle asetettujen vaatimusten epätasapainosta, ja miten asia vaikuttaa Belgradin kanssa valmisteltaviin EU:n sopimusneuvotteluihin? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Serbia ja Montenegron tulevaisuus on eurooppalaisessa perheessä, kuten saatoin myös viestittää vieraillessani äskettäin Länsi-Balkanilla, jolloin minulla oli tilaisuus tavata maan viranomaisia. Tästä seuraa, että kaikkien etnisten ryhmien osallistumisella demokraattiseen prosessiin on ratkaiseva merkitys kyseisen maan siirtymiselle kohti eurooppalaista tulevaisuutta. Emme kuitenkaan pidä Serbian tilannetta yhtä synkkänä kuin kysymyksessä vihjataan. Poliittista tilannetta Kosovossa ja Serbiassa ei voida suoraan rinnastaa toisiinsa, ja arvioimme, että Serbian vähemmistöillä on mahdollisuus osallistua täysimääräisesti parlamentin toimintaan. Yksi Serbian uuden parlamentin ensimmäisistä toimista vuoden 2004 alussa oli parlamentaarista edustusta koskevasta viiden prosentin äänikynnyksestä luopuminen etnisiä vähemmistöjä edustavien puolueiden kohdalla. Näin ollen tulevissa parlamenttivaaleissa vähemmistöt saavat todennäköisesti myös edustajansa parlamenttiin. Serbian paikallisvaaleja koskevassa lainsäädännössä säädetään kolmen prosentin äänikynnyksestä, mutta monikulttuurisissa kunnissa perustetaan myös etnisten ryhmien välisiä suhteita käsitteleviä neuvostoja, joiden jäsenet edustavat kaikkia etnisiä yhteisöjä, jotka muodostavat vähintään prosentin alueen väestöstä. Lisäksi kansallisia vähemmistöjä koskevat kysymykset voidaan saattaa Serbian keskushallinnon tietoon etenkin vuonna 2004 perustetun Etnisten vähemmistöjen kansallisen neuvoston (National Council of Ethnic Minorities) välityksellä. Tässä foorumissa voidaan keskustella kaikista vähemmistöjä koskevista merkittävistä kysymyksistä. Toivomme käynnistävämme vakaus- ja assosiaatiosopimusta koskevat neuvottelut Serbian ja Montenegron kanssa puheenjohtajakautemme kuluessa. Sopimuksen tekeminen edellyttää, että Belgrad täyttää joukon Euroopan unionin asettamia ehtoja. Voidakseen myöhemmin liittyä Euroopan unioniin Belgradin on täytettävä kaikki Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Arvoisa jäsen on oikeassa korostaessaan tarvetta asettaa demokraattiset standardit Serbiassa etusijalle tässä prosessissa. Bernd Posselt (PPE-DE). – (DE) Arvoisa puhemies, olen kiitollinen neuvoston puheenjohtajalle hänen erittäin hyvästä ja seikkaperäisestä vastauksestaan. Haluaisin vain lisätä, ettei Presevon laaksolla, joka on albaanien asuttama alue Etelä-Serbiassa, ole lainkaan parlamentaarista edustusta, vaikka Kosovon serbivähemmistölle on, ainakin teoriassa, taattu edustajanpaikat. Näitä paikkoja ei tosin ole vielä täytetty. Voisiko neuvoston puheenjohtaja tarkastella osana Kosovon kysymyksen ratkaisua pyrkimyksiä löytää kahdenvälinen ratkaisu – joka ei edellytä rajojen siirtämistä, koska sitä me emme tietenkään halua – jolla Serbian albaaneille annetaan samat oikeudet kuin Kosovon serbeille? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Kaikella kunnioituksella kysyjää kohtaan en usko, että erityisesti tänä jossain määrin arkaluonteisena ja odotuksen täyteisenä aikana on oikein ennakoida erityisedustaja Eiden Kosovo-raportin sisältöä. Meidän on vain odotettava vielä hetki tätä raporttia, jonka pohjalta on paremmat mahdollisuudet jatkaa keskustelua Kosovon lopullisesta asemasta. Zsolt László Becsey (PPE-DE). – (HU) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Alexander, haluaisin saattaa tietoonne sen seikan, että Pohjois-Serbiassa sijaitsevalla Vojvodina-nimisellä maakunnalla oli sama asema kuin Kosovolla ennen vuotta 1989, mutta nykyään se on käytännössä olemassa "vain paperilla" vailla virallista asemaa. Kukaan ei tiedä, miksei sen asemaa voida palauttaa nyt, kun Miloševićin hallinnon kaatumisesta on kulunut jo viisi vuotta. Suurilla unkarilais- ja kroaattivähemmistöillä ei ole edustusta Belgradin parlamentissa, joten niitä syrjitään poliittisesti Vojvodinassa. Puhuttaessa Serbiassa tapahtuvista myönteisistä etnisistä muutoksista mietin, oletteko tietoinen siitä, että eurooppalaisen kansakunnan, nimittäin Unkarin, jäseniä vainotaan ja heitä vastaan hyökätään vain siksi, että he puhuvat unkaria. Samaan aikaan poliisi kieltäytyy kirjaamasta heidän valituksiaan, alueella toimii yhä enemmän maineeltaan epäilyttäviä tuomareita Kosovosta ja Krajinasta, ja nyt on tehty jo murhiakin... Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Totean kysyjälle kunnioittavasti, että meidän on tiedostettava, mitkä ovat Euroopan unionin puheenjohtajavaltion legitiimit velvoitteet ja mitkä ovat Serbian hallituksen velvoitteet. Mitä tulee kysymyksessä ilmaistuun erityiseen huolenaiheeseen eli äskettäiseen hyökkäykseen Vojvodinan unkarilaisten liiton puheenjohtajaa József Kaszaa ja unkarilaisvähemmistön yleistä asemaa vastaan, uskon Serbian hallituksen nopean ja päättäväisen toiminnan auttaneen merkittävästi hälventämään unkarilaisyhteisön pelkoa siitä, että hyökkäys Kaszaa vastaan voisi olla alkusoittoa useille muille hyökkäyksille. Olemme kiitollisia, ettei saamiemme tietojen mukaan kukaan loukkaantunut hyökkäyksessä, mutta olen tietoinen arvoisan jäsenen ilmaisemista huolenaiheista. Paul Rübig (PPE-DE). – (DE) Arvoisa puheenjohtaja, olen iloinen, että neuvottelut Kroatian kanssa on nyt todellakin määrä aloittaa muutaman päivän kuluttua. Tämä merkitsee huomattavaa edistysaskelta puheenjohtajavaltio Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Milloin puheenjohtaja odottaa liittymisneuvottelujen alkavan Belgradin kanssa? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Kysymykseen näyttää sisältyvän otaksuma, jota en voi toistaa vastauksessani. Kroatian asemasta on tulossa vielä lisää selvityksiä, etenkin Kroatia-työryhmän toimesta. Tämä on siis tilanne tällä hetkellä – sen pidemmällä emme vielä ole. Dimitrios Papadimoulisin kysymys nro 7 (H-0671/05) Aihe: Uskonnollisten vähemmistöjen omistusoikeudet Turkissa Turkin yleishyödyllisten laitosten omaisuudesta vastaava pääosasto ilmoitti aikovansa vuokrata kiinteää omaisuutta, joka kuului aiemmin vähemmistöjä edustaville hyväntekeväisyysjärjestöille ja jonka Turkin valtio on takavarikoinut, minkä myötä uskonnollisten vähemmistöjen omistusoikeuksien loukkaukset jatkuvat. Turkin hallitus antaa hiljaisen hyväksyntänsä tälle käytännölle ja on antanut Turkin kansalliskokoukselle yleishyödyllisten laitosten omaisuutta koskevan lakialoitteen, jossa säädetään, että Turkin valtio palauttaa edunsaajille vain sen hallussa olevan omaisuuden eikä kolmansille osapuolille laittomasti myytyä omaisuutta. Onko neuvosto tietoinen yleishyödyllisten laitosten omaisuudesta vastaavan pääosaston harjoittamasta toiminnasta ja Turkin hallituksen lakialoitteesta? Aikooko se ottaa kyseisen lakialoitteen Turkin viranomaisten kanssa käytävien neuvottelujen asialistalle? Kun otetaan huomioon 3. lokakuuta 2005 käynnistyvät liittymisneuvottelut, mihin toimiin se aikoo ryhtyä, jotta taataan Turkin uskonnollisten vähemmistöjen omistusoikeudet? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Olemme tietoisia arvoisan jäsenen esille ottamista kysymyksistä. Vaikka uskonnonvapaus on taattu Turkin tasavallan perustuslaissa ja Euroopan komission vuoden 2004 määräaikaiskertomuksessa Turkin edistymisestä liittymisvalmisteluissa todettiin, että uskontoa voidaan harjoittaa melko esteettömästi, tärkeitä kysymyksiä tällä alalla on edelleen ratkaisematta. Toukokuussa 2003 hyväksytyn tarkistetun liittymiskumppanuussopimuksen nojalla Turkin on vahvistettava muiden kuin islaminuskoisten uskonnollisten yhteisöjen toimintaedellytykset, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioiden käytäntöjen mukaiset. Neuvosto kuitenkin huomauttaa, että jotkin islaminuskoiset ja muut kuin islaminuskoiset uskonnolliset vähemmistöt ja yhteisöt kohtaavat edelleen toiminnassaan vaikeuksia, jotka liittyvät niiden oikeudelliseen asemaan, omistusoikeuksiin, koulutukseen, turkkilaisen ja ei-turkkilaisen papiston oleskeluoikeuksiin ja työlupiin, kouluihin sekä sisäiseen hallintoon. Euroopan unioni on erityisen huolestunut muiden kuin islaminuskoisten uskonnollisten järjestöjen omaisuuden jatkuvasta takavarikoinnista valtion toimesta. Euroopan unioni on kehottanut Turkkia säätämään pikaisesti yleishyödyllisten laitosten omaisuutta koskevan lain, joka vastaa täysin eurooppalaisia vaatimuksia, ja uskoo, että lakiluonnosta koskevat komission lausunnot, jotka komission jäsen Rehn toimitti Turkin pääministerille Gülille kesäkuussa, otetaan täysipainoisesti huomioon. Euroopan unioni on myös kehottanut Turkkia avaamaan uudelleen Halkin kreikkalais-ortodoksisen seminaarin. Kuten arvoisa parlamentin jäsen hyvin tietää, 16. ja 17. joulukuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tarkasteli, täyttääkö Turkki riittävän hyvin Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, jotta jäsenyysneuvottelut voitaisiin aloittaa, ja totesi selvästi, että unioni seuraa jatkossakin tarkkaan poliittisten uudistusten etenemistä Turkissa. Neuvosto vakuuttaa näin ollen arvoisalle jäsenelle jatkavansa tällä alalla tapahtuvan kehityksen seuraamista todellakin hyvin tarkasti. Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL). – (EL) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan parlamentti katsoi juuri tänään hyväksytyssä päätöslauselmassaan, että tietyt lainsäädäntöehdotukset ovat riittämättömiä. Yhtyykö neuvosto tähän arvioon? Oletteko kommentoineet mitenkään asianomaista lakialoitetta? Aiotteko ottaa nämä kysymykset neuvottelujen asialistalle, ja jos, milloin? Uskonnonvapaudesta puheen ollen kommentoiko puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta mitenkään paavin Turkin hallitukselta saamaa tuomittavaa ja halveksivaa kohtelua sen jälkeen, kun Ortodoksinen ekumeeninen patriarkaatti oli kutsunut hänet vieraaksi Istanbuliin? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) En ole varma, oliko arvoisalla jäsenellä minun laillani tilaisuus osallistua tänä aamuna kolmituntiseen Turkkia käsittelevään keskusteluun täällä parlamentissa. Vakuutan teille, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on täysin tietoinen Turkin jäsenyyteen liittyvistä lukuisista kysymyksistä. Väittäisin kuitenkin monien meistä uskovan, että juuri se prosessi, joka Turkissa on ollut käynnissä ja joka edelleen jatkuu, on paras tae siitä, että juuri näitä ratkaisematta olevia kysymyksiä tarkastellaan ja pyritään ratkaisemaan myös tulevaisuudessa. Catherine Stihler (PSE). – (EN) Uskonnonvapaus on selvästikin ehdottoman ratkaiseva kysymys Turkin kanssa käytävissä neuvotteluissa. Muutamien seuraavien viikkojen aikana First Step Forum -ihmisoikeusjärjestö vierailee Turkissa tutkiakseen tilannetta paikan päällä, ja toimitan erittäin mielelläni jäljennöksen sen raportista neuvoston puheenjohtajalle. Voiko neuvoston puheenjohtaja vakuuttaa minulle, että uskonnonvapautta ja oikeutta uskonnon tunnustamiseen painotetaan koko Turkin liittymisprosessin ajan? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Voin antaa teille tällaisen vakuutuksen, mutta huomauttaisin arvoisalle jäsenelle myös, että Turkin katolisen, kreikkalais-ortodoksisen ja syyrialais-ortodoksisen kirkon johtajat ovat todenneet, että Euroopan unionin yhdenmukaistamisuudistusten tuloksena heidän yhteisöjensä on nyt helpompi harjoittaa uskontoaan ja että asenteet heitä kohtaan ovat muuttuneet. Myönnän, että työtä on edelleen paljon, minkä vuoksi annan asianmukaisen tunnustuksen työlle, jota jäsen Stihler ja muut kansalaisjärjestöjen jäsenet ovat tehneet tällä alalla. Uskon kuitenkin, että ne Turkin katolisen, kreikkalais-ortodoksisen ja syyrialais-ortodoksisen kirkon johtajien lausunnot, joihin äsken viittasin, kertovat omaa tarinaansa jo saavutetusta todellisesta edistyksestä. James Hugh Allisterin kysymys nro 8 (H-0673/05) Ottaen huomioon pakoilevien tuomittujen terroristien Niall Connollyn, James Monaghanin ja Martin McCauleyn esteettömän paluun Kolumbiasta Irlannin tasavaltaan sekä EU:n sitoutumisen kansainvälisen terrorismin torjuntaan, mihin toimiin ministerineuvosto on ryhtynyt sen varmistamiseksi, ettei Irlannin hallitus anna turvapaikkaa kyseisille kansainvälisille terroristeille? Katsooko neuvosto, että Europol teki kaikkensa estääkseen heidän paluunsa? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Kuten tein parlamentille selväksi aiemmin tässä kuussa, tämä ei ole neuvostolle vaan Irlannin ja Kolumbian hallituksille osoitettava kysymys. James Hugh Allister (NI). – (EN) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eikö vastauksenne ole säälittävä ja pelkurimainen väistöliike? Kollegiaalisuutta painottaen neuvosto on korostanut sitoutumistaan kansainvälisen terrorismin torjuntaan, mutta kun on kyse tämän sitoumuksen räikeästä loukkaamisesta jäsenvaltiossa, joka suojelee tunnettuja kansainvälisiä terroristeja, neuvosto tyytyy kohauttamaan olkapäitään valitettavan välinpitämättömänä. Tämä on haaste neuvostolle. Pystyykö se toimimaan sanojensa mukaisesti kansainvälisen terrorismin torjunnassa, vai onko se kiinnostunut vain vastuun pakoilusta? Pystytte parempaan. Kysymys kuuluukin: tahdotteko pystyä parempaan, vai onko kaikissa puheissanne kyse vain latteuksista ja tyhjistä sanoista? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Mitä suurimmalla kunnioituksella kysymyksen esittäjää kohtaan väitän, ettei kyse ole tahdosta vaan määräysvallasta. Kun otetaan huomioon, ettei neuvosto ole vastaanottanut pyyntöä kummaltakaan asianosaisista hallituksista, neuvostolla ei ole suoraa määräysvaltaa tässä kysymyksessä. James Nicholson (PPE-DE). – (EN) Mielestäni neuvoston puheenjohtajan huomiot ovat varsin hämmästyttäviä. Kun otetaan huomioon, että hän kuuluu hallitukseen, joka on omaksunut kovan linjan kansainvälistä terrorismia kohtaan, pidän aivan ällistyttävänä tapaa, jolla hän pakoilee tätä kysymystä, ja hänen tämäniltaista väistelyään. Eikö neuvoston puheenjohtaja katso, että hänen olisi kehotettava Irlannin tasavallan ja Kolumbian hallituksia varmistamaan, ettei kukaan tarjoa piilopaikkaa näille ihmisille? Heidäthän tuomittiin Kolumbiassa ja suljettiin vankilaan, josta he myöhemmin karkasivat. Eikö hän katso, että hänen olisi ensimmäisenä varmistettava, että hän omaksuu myönteisen roolin kansainvälisen terrorismin torjunnassa eikä yritä paeta vastuutaan? Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Ette liene yllättyneitä siitä, että torjun syytökset, jotka lisäkysymyksen esittäjä minuun kohdistaa. Kun otetaan huomioon hänen puolueensa kanta kansallisvaltioiden asemaan, mielestäni on varsin kiintoisaa, ettei hän hyväksy yksinkertaista oikeudellista toteamusta siitä, kenellä on oikeudellinen määräysvalta toimiin tässä kysymyksessä. Tämä oikeudellinen määräysvalta on jäsenvaltioilla, ja ehdotan, että hän ilmaisisi huolensa suoraan niille hallituksille, joilla on valta ryhtyä asiassa toimiin, eikä esittäisi väitteitä, joista meillä oli tilaisuus keskustella tässä parlamentissa jo aiemmin tässä kuussa. Proinsias De Rossa (PSE). – (EN) En puutu mielelläni tähän asiaan, mutta haluan todeta yksinkertaisesti, että lainsäädännölliset ja oikeudelliset valmistelut ovat jo käynnissä Irlannin tasavallassa. Tämä järjestelmä on kaikkien puolueiden poliittisen vaikutuspiirin ulkopuolella Irlannin tasavallassa, ja sama koskee varmasti myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mukaan lukien Pohjois-Irlanti, sovellettavaa järjestelmää. Vetoan teihin, että vastaisitte esittämääni kysymykseen nro 9, joka on vuorossa seuraavana. Erityisesti haluan esittää neuvoston edustajalle lisäkysymyksen vuokratyöntekijöitä koskevasta direktiivistä. Douglas Alexander, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, kiitän teitä ohjeestanne. Kun otetaan huomioon kysymyksen esittäjän huolenaihe ja se, että minun on ehdittävä lentokoneeseen, ehdotan kirjallista menettelyä, jotta hän saa täydellisen vastauksen huoleensa kyseisestä direktiivistä. Christopher Beazley (PPE-DE). – (EN) Olen esittänyt listalla olevan kysymyksen nro 32, mutta olette jo vastannut toteamalla, että siihen vastataan kirjallisesti. Odotan tätä vastausta mielenkiinnolla. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että ehditte lentokoneeseen. Odotan tämän keskustelun jatkumista. Puhemies. Kysymyksiin nro 9–38 vastataan kirjallisesti(2). (Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja sitä jatkettiin klo 21.05.) (2) Ks. liite Kyselytunti


52 m2 Uudenmaankatu 64, 05830 Hyvinkää Kerrostalo Kaksio myynnissä - Oikotie 15428264 Uudenmaankatu 64, 05830 Hyvinkää2h + k + p Juuri kauttaaltaan yhtenäisin sävyin remontoitu, valoisa läpitalon kaksio odottaa uusia asukkaitaan keskustan tuntumassa Kirjavatolpassa. Yhtiö on hyvin hoidettu ja kaikki suuret remontit ovat tehty lähimenneisyydessä. Aamuaurinko herättää makuuhuoneessa ja keittiössä, ilta-auringosta voi nauttia lasitetulla parvekkeella. Kotikokki pääsee toteuttamaan itseään modernissa Kvikin keittiössä, jossa on kiiltävän valkoiset vedinuralliset Mano-ovet, valkoinen 12mm täyslaminaattitaso sekä laadukkaat integroidut AEG-koneet; - tasosta nouseva liesituuletin (aktiivihiilisuodatatin) - compact-yhdistelmäuuni, jossa mikroaaltouunitoiminto samassa - jääpakastinkaappi (Helkama) - lisäksi pieni 10 pll viinikaappi Asuntoon on lisätty uusi sulaketaulu, joka varmistaa kaikkien sähkölaitteiden yhtäaikaisen käyttömahdollisuuden. Kylpyhuone on peruskorjattu, eli kaikki on uutta vedeneristyksestä lähtien. Kylpyhuoneessa ei ole havaittu kosteutta. Pyykinpesukone sisältyy kauppaan kuuluvaan varustukseen. Eteisessä päällysvaatteet ja kengät piiloutuvat peiliovelliseen liukuovikaapistoon, makuuhuoneessa säilytystilaa löytyy lisää kaapistosta, jossa on samanlaiset ovet kuin keittiössä. Asunto on ostajan käytössä heti kaupanteon jälkeen. Huoneisto on juuri remontoitu Laminaattitasot, Integroidut koneet, Astianpesukone, Keraaminen liesi, Liesituuletin, Liesi tai uuni erikseen, Jää-pakastinkaappi, viinikaappi, valaistus 4000K Suihku, Pesukone, Pesukonevalmius, Peilikaappi, Allaskaappi, Rättipatteri, Laattalattia, Laattaseinä, led-valaistus 4000K Makuuhuone aamuaurinkoon, Keittiö aamuaurinkoon, Olohuone ilta-aurinkoon, Parveke ilta-aurinkoon, Ikkunoita länteen, Ikkunoita itään Kylpyhuone peruskorjattu syys-lokakuussa 2019 Kylpyhuonekorjauksia tarpeen mukaan 6-10kpl/vuosi 2019-2023 Porttikongien kattojen lämmöneristyksen uusiminen 2019 Ilmanvaihtokanavien puhdistus ja säätö taloissa 57, 58, 59, 61, 63A-C ja 64 2019 Lämmönjakolaitteistojen uusiminen taloissa 57, 60, 63, 68 ja V1 2019 Patteriverkoston perussäätö ja patteriventtiilien uusiminen tarvittavin osin 2019 Piha-alueiden kulkuväylien kunnostus 2020 Porrashuoneiden lattioiden kunnostus 2020 Ikkunoiden huoltokäsittely 2020 Sähkösaneerauksen suunnittelu 2020 Sähkösaneeraus 2023 Lämmönjako 1999-2002 Julkisivun peruskorjaus, ikkunoiden vaihto 1998-2002 Talon 64 saunan ja pesulan korjaus 1999 Exec-lukitus uusittu 2004 Kaapeli-tv 2004 Käyttövesiputket uusittu kaikissa taloissa 2009-2012 (talon 64 osalta 2012) Talon 58 saunan ja pesuhuoneen korjaus 2011 Viemärit pinnoitettu kaikissa taloissa 2013 Vesikaton vuotokorjauksia 2014 (mm. läpivientien pellitysten uusimista 2015) Talon 68 hissin peruskorjaus 2015 Viemärisaneeraus kaikkien talojen osalta 2013-2015 Valokuituverkko 2015 (taloyhtiön asuinkiinteistöt on yhdistetty valokuituverkkoon) Piha-alueiden kulkuväylien peruskorjaus 2015 Lämmitysjärj. kiertovesiputkiston puhdistus talot 62c ja 64 2016 Ilmanvaihtokanavien puhdistus ja säätö (Venlankatu 1) 2016 Ilmanvaihtokanavien puhdistus ja säätö (taloissa 60, 62, 63D, 68) 2017 Vesikaton polyureapinnoitus 2018 Porttikongin katon lämmineristyksen uusiminen (talo 58) 2019 Uusittu lämmönjakolaitteet, patteriventtiilit ja termostaatit sekä suoritettu lämmityksen tasapainotus 2019 Keittiö remontoitu syys-lokakuussa 2019 Huoneiston seinä- ja lattiapinnat uusittu syys-marraskuussa 2019 Asunto maanpinnasta toisessa kerroksessa Apteekki, Otto-automaatti, ruokakauppa, parturi-kampaamo, ravintoloita ja muita palveluja välittömässä läheisyydessä, keskustan ja sairaalan palvelut lähellä. 110 487,78 € 94,12 € / kk Huoneistokohtainen laskutus 4krt/vuosi Pysäköintimaksu 9,00€/kk (kylmä) tai 14,00€/kk (tolppapaikka) Saunamaksu 11,00€/kk (1 saunavuoro/vko) 8 512,22 € Pesulaosasto, saunaosasto, urheiluvälinevarasto, askarteluhuone, talon varasto, väestönsuoja Laminaattilattiat, vaalea tammi.


B-pojat pelanneet yläkanttiin - Munkkiniemen Kisapojat B-pojat pelanneet yläkanttiin Joel Junttila on pyörittänyt MuKin peliä nousujohteisesti. MuKin B-pojat ovat olleet kasassa vasta alkusyksystä lähtien eikä joukkueelle asetettu turhan kovia tavoitteita, kun syksyn pelit alkoivat. Joukkue kuitenkin pelasi lupauksia antavasti voittamalla Tallink Turnauksen kilpasarjan ja MuKijengi rankattiin muiden joukkueiden valmentajien toimesta SM-karsintojen 6. parhaaksi joukkueeksi. Syksyn SM-pelit ovat todistaneet näiden valmentajien asiantuntemuksen, sillä MuKi on juuri tuolla kuudennella sijalla, kun BSM-sarja on puolivälissä. JP Eräkankaan valmentama joukkue on petrannut peliään joka kierroksella. Vastuu joukkueen sisällä on jakaantunut tasaisemmin ja uusia ratkaisijoita tuntuu löytyvän joka peliin. Myös ensimmäisen vuoden B-junnut (-03) ovat ilahduttavasti nostaneet tasoaan ja rohkaistuneet vääntämään nollakakkosten kanssa. Mikäli joukkue pysyy terveenä ja kehittyy samaa vauhtia kuin syksylläkin niin pojat taistelevat keväällä tosissaan pääsystä pudotuspeleihin. Joukkueen SM-pelit jatkuvat tammikuun loppupuolella kotipelillä TuNMKY:tä vastaan. Kuun puolivälissä kolme joukkueen 02-poikaa (Elmo Eräkangas, Rafin Jahan ja Jimmy Lindström) lähtevät MuKin 01-poikien kanssa Budapestiin pelaamaan CEYBL:n U17-sarjaa, joten kaikille on tiedossa monenlaista haastetta.


Helmikuun kokeilu: Säännöllinen nukkumaanmenoaika - Leo Stranius Kokeilin tammikuun lopussa Bernand Larssenin helvetinviikkoa, joka osoittautuikin hyvinvointiviikoksi. Yhtenä osana tuohon viikkoon kuului se, että joka päivä piti mennä nukkumaan klo 22.00 ja sängystä piti nousta klo 5.00 aamulla. Huomasin jo viikon aikana, että tämä sopi itselleni hyvin ja uneni laatu parani merkittävästi. Olen ollut koko aikuisikäni suhteellisen aikainen herääjä. Aiemmin olen pitkään kokeillut herätä hyvin aikaisin (klo 4.00) tai nukkua ilman herätystä niin pitkään kuin nukuttaa (tuolloin olen tyypillisesti herännyt klo 6.30 aikoihin, jolloin meillä myös lapset alkavat heräillä). Tähän on kuitenkin kuulunut se, että viikonloppuisin olen usein valvonut myöhempään ja vastaavasti nukkunut aamulla pidempään. Viime vuoden lopussa huomasin, että mikäli nukuin pitkään aamulla (ilman herätyskelloa) minun oli usein vaikea saada iltaisin unta ja illat venyivät pitkiksi. Vastaavasti löysin itseni usein aamuisin torkuttamasta herätyskelloa ja jääväni sänkyyn lukemaan uutisia ja somevirtaa. Tilanne ei tuntunut enää hyvältä, joten oli aika kokeilla jotain uutta. Yhtenä keskeisenä tekijänä, jolla takaa itselleen hyvät unet, on se, että menee joka päivä samaan aikaan nukkumaan ja herää vastaavasti aina samaan aikaan. Myös viikonloppuisin. Tiedän, että itselleni vuorokaudessa sopiva unen määrä on keskimäärin sellainen 6-7 tuntia. Helmikuun ajan olen suunnitellut päiväni niin, että menen sänkyyn viimeistään klo 22.00 mennessä, luen hetken kirjaa ja aamulla herätyskello soi klo 4.45. Aina tämä ei onnistu. Erityisesti viikonloppuisin on vaikea mennä nukkumaan ajoissa. Tämä siitä syystä, että keskustelemme ja istumme mielellämme puolison kanssa iltaa, kun lapset ovat nukahtaneet. Kun lapset nukahtavat klo 21-21.30 välillä, jää kahdenkeskistä aikaa tuolloin harmittavan vähän. Toisinaan olen siis joustanut klo 22 nukkumaanmenoajasta. Toinen haaste klo 22 nukkumaanmenolle ovat luottamustehtäväni kaupunginvaltuustossa. Kokoukset venyvät usein yli ilta kymmenen enkä näin ollen pääse nukkumaan tavoiteaikana. Muita haasteita aikaisessa nukkumaan menossa en ole kuukauden aikana toistaiseksi huomannut. Entäs sitten herääminen? Vaikka kello on soinut joka aamu helmikuun aikana klo 4.45, en ole suinkaan aina tuolloin päässyt sängystä ylös. Toisinaan olen torkuttanut herätyskelloa ja muutaman kerran olen vain vahingossa jatkanut unia. Homma on mennyt kuitenkin pitkin kuukautta parempaan suuntaan. Välillä, kun ei ole ollut aamulla ohjelmaa, olen jäänyt herätyksen jälkeen sänkyyn kuuntelemaan äänikirjaa. Tämä on ollut oikeastaan aika rentouttavaa. On hauskaa herätä sunnuntaina klo 4.45 ja kuunnella tunti tai pari aamulla sängyssä hyvää kirjaa ennen kuin muut heräilevät. Älylaitetta en ole iltaisin tai aamuisin sängyssä käyttänyt muuhun kuin kirjojen lukemiseen tai kuunteluun sekä herätyskellon asettamiseen. Tosin jonain iltoina olen mennyt sänkyyn jo klo 21 aikoihin ja katsonut The Mandalorian sarjaa puhelimellani. Nyt olen kuitenkin asettanut itselleni puhelimeen ruutuajan niin, että vain e- ja äänikirjapalvelut ovat toiminnassa klo 21-04 välisenä aikana. Vaikka voin toki itse purkaa eston, antaa ruutuaika hyvän muistutuksen siitä, milloin älylaite on syytä pitää pois käytöstä. Kuukauden kokeilun myötä nukahtamisviiveet ovat poistuneet. Saan illalla hyvin ja nopeasti unta, kun en ole viikonloppuisin sekoittanut unirytmiäni. Lisäksi unen laatuni on ainakin Ouran mittausten mukaan parantunut. Syvää unta tulee tuplasti enemmän kuin aiemmin. Erityisesti viikonlopun aamuherätykset tuntuvat hyvältä ja tekevät olosta mahtavan. Kategoriat Arki, Elämä, Elämänhallinta, Perhe-elämä Avainsanat Herätys, Nukkumaanmenoaika, Nukkuminen, Uni Artikkelien selaus 2 kommenttia artikkeliin ”Helmikuun kokeilu: Säännöllinen nukkumaanmenoaika” 28 helmikuun, 2021 klo 8:20 pm Kuulostaa hyvältä! Olen itsekin ottanut helmikuussa tavaksi olla tuomatta puhelinta ollenkaan makuuhuoneeseen. Joudun heräämään syöttämään vauvaa öisin, eikä se tunnu enää yhtään niin raskaalta, kun en vilkuile edes kellonaikaa yöllä. Illalla uni tulee nopeammin, kun en juutu selailemaan puhelinta, ja myös aamut lähtevät paremmin käyntiin ilman puhelinta. Tämä jää ehdottomasti pysyväksi tavaksi! 28 helmikuun, 2021 klo 9:16 pm Hienoa Stina! Kovasti tsemppiä vauva-arkeen.


Gaisberg - tiistai "Siirrymme viereiseen Kirchbergin kylään ja nousemme hissillä ylös Gaisberg stüberlille (1258 m). Hissillä noustessa alapuolellesi jää maailman parhaiden alppihiihtäjien suosima harjoitusrinne, tosin nyt hieman vähälumisena. Vaellus jatkuu Gaisbergin (1797m) huipun kautta hienoa panorama reittiä lounaalle Kopingerhüttelle (1504 m). Vaellusaika noin 6 - 7 t." Tämä oli viikon helpoin ja helteisin patikointipäivä. Aamiaisen jälkeen vain hyvin vähän kipeytynein lihaksin lähdimme kävelemään Kitzbühelin keskustaan. Sieltä ajelimme paikallisbussilla naapurikylään, ja sieltä ensin tuolihissillä ja sitten patikoiden kohti Gaisbergin huippua. Reppu ja sauva. Molemmat tarpeen. Tiistaina vaelsimme vuorilla joissa on paljon kukkia. Makrokuvia tuli sitten otettua ... Lapin vuokko Vuokko kuvaa vuokkoa... Miten ja miksi siellä kävyt kasvoivat noin päin? --->>>> Allaolevissa kuvissa lehtien päällä olevia palleroita kummastelimme. Sain sitten selityksenkin... Siis: "Lehden pahkurat ovat äkämäpistiäisen tekosia. Äkämäpistiäisen (koko < 1mm) muninta saa kasvin muodostamaan pahkuran (=äkämä) munan ympärille. Äkämän suojissa munasta kuoriutuu toukka, joka saa ravintonsa kasvista ja varttuu pikku hiljaa siivekkääksi höntsikäksi." MItä hyötyä on makrosta ja isosta resoluutiosta? Aika kaukaakin sain oheisen perhoskuvan, jota kestää suurentaa aika lailla. Matkat ilmoitetaan aikoina, ei kilometreinä. Numero (esim. 7 tai 8) kertoo reitin numeron ei matkan määrää. Tästä oli matkaa lounaspaikkaan, Kobingerhüttelle 1 1⁄2 tuntia. Alakuvassa se jo näkyykin. Suoraan rinnettä pitkin ei vain voi mennä - mutkan ja toisenkin kautta taivaltaen. Viideksi palattiin Gaisbergin kylään ja sieltä bussilla takaisin Kitzbüheliin. After hike jätettiin väliin. Hotellin illallista ei missään tapauksessa!


Auli Ropo ykkönen Ladies Golf Tourin ensimmäisessä kisassa Kytäjällä - Golfpiste.com Auli Ropo ykkönen Ladies Golf Tourin ensimmäisessä kisassa Kytäjällä Teksti Jari Jokinen Sunnuntaina 16. kesäkuuta 2013 Auli Ropo, Sini-Päivi Aaltonen ja Anne Kokko muodostivat Ladies Golf Tourin Kytäjän avauskilpailun kärkikolmikon. Kytäjän North West isännöi tänä kesänä Finnish Challenge –kilpailua ja Ladies Golf Tourin ensimmäisen osakilpailun pelaajat pääsivät testaamaan kentän, jota viritellään tuota Challenge Tourin kilpailua varten. Kytäjän Sari Tani valmisteli naispelaajia kilpailuun ja varoitti, että raffien annetaan nyt kasvaa. Tämä toi haasteen myös leideille. Hyväkuntoisella kentällä tuloksen teko edellytti lyhyellä ruoholla pysymistä. ”Löin tänään palloa hyvin. Vain kahdella väylällä peli takkusi. Ja kun takaysillä puttikin alkoi kolista kupissa, niin päivästä jäi todella hyvä fiilis”, vakuutteli kisan voittanut Koski Golfin Auli Ropo. Voiton myötä Auli varmisti paikkansa syksyllä jossain Euroopan huippukentällä pelattavaan finaaliin. Golfpisteen toimitusjohtaja Sami Markkanen ei halunnut vielä paljastaa loppukilpailun kohdetta. ”Voitte olla varmoja, että kyseessä on huippumatka, jossa oheisohjelman lisäksi myös taidot testataan”, vakuutti Markkanen. Carola Hautamäki täräytti kahdeksannella väylällä lähimmäksi lippua. Pienestä jäi kiinni, ettei Hanna-Mari voittanut Audi A1 -autoa omakseen. Auli Ropo aloitti golfin vuonna 1992 ja on myös kilpaillut pääasiassa yritystapahtumissa. Ladies Golf Tour on yksi suosikeista, hän haki finaalipaikkaa myös viime vuonna 3-4 kertaa. Ja kun nyt tärppäsi, tasoituksella 10,9 pelaava Auli lupasi jättää seuraavat Ladies Golf Tourin osakilpailut väliin, että muillakin on mahdollisuus päästä tavoitelemaan finaalipaikkaa. ”Pelaan golfia pari kertaa viikossa ja nyt pitäisi harjoitella vähän enemmän. Tyttäreni pelaa FJT:llä ja aluetourilla, joten harjoitusvastustaja löytyy perhepiiristä”, totesi Auli Ropo. Kilpailuun osallistui myös yhteistyökumppani Iskun kehitysjohtaja Elina Aalto. Iskun kehitysjohtaja Elina Aalto lyö palloa valtavalla voimalla. ”Tämä on hieno kilpailu. Olin mukana ensimmäistä kertaa ja osallistujien kiinnostus sekä kilpailua että meitä yhteistyökumppaneita kohtaan oli positiivinen yllätys. Hienosti järjestetty tapahtuma”, totesi Elina, joka pelaa tasoituksella 8,8. Isku tarjoaa finaalin voittajalle upean sohvaryhmän ja muutkin mitalistit voivat pistää olohuoneen kalustuksen uusiksi.