text: Salamasota |Tähän artikkeliin tai sen osaan on merkitty lähteitä, mutta niihin ei viitata. Älä poista mallinetta ennen kuin viitteet on lisätty. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkelille asianmukaisia viitteitä. Lähteettömät tiedot voidaan kyseenalaistaa tai poistaa. Salamasota (saks. Blitzkrieg, kuuntele ääntämys?) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teoria kehittyi lopulliseen muotoonsa saksalaisten sotateoreetikkojen ja sodanjohtajien toimesta ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan Sodankäynnistä (Vom Kriege) 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen tämän lisäksi myös taisteluhelikopterit. Sisällysluettelo Salamasota teoriana[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Salamahyökkäyksen perusajatuksena on luoda hyökkäykselle selkeä painopiste eli murskata vihollislinjat muutamista kohdin yhtäaikaisella tykistökeskityksellä ja ilmaiskuilla. Tuliylläkön alettua panssarikiilat tunkeutuvat vihollisen puolustuslinjoihin tuhoten ja raivaten aukon puolustukseen. Samanaikaikaisesti tykistöllä aletaan suluttaa (ns. sulkutuli) murtokohtien takaisia alueita, ja ilmavoimilla tehdään raivokkaita iskuja vihollisen syvyydessä saattueita, tykistöasemia, joukkojen kokoontumisalueita ja huoltoa vastaan. Näillä toimenpiteillä aiheutetaan vihollispuolustuksessa paniikkia ja ns. domino-ilmiö, jolloin puolustus romahtaa. Tällöin alivoimainenkin hyökkääjä voi tuhota ja lamauttaa vihollisen armeijoita. Amiensissa 1918 brittijoukot pääsivät nopeasti ratkaisevaan läpimurtoon ilman vuoden 1916 Sommen offensiivin kaltaisia massiivisia tappioita. Kuitenkin salamasodan idea jäi synnyinmaassaan Britanniassa vähälle huomiolle ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja salamasodan doktriinin kehittivätkin nykymuotoonsa saksalaiset, joilta oli Versailles’n rauhansopimuksella kielletty muun muassa panssariaselaji, mutta jotka kehittivät taktiikkaansa Rapallon sopimuksesta alkaneen neuvosto-Venäjän, sittemmin myös Neuvostoliiton ja Saksan avulla. Panssarijoukot harjoittelivat Neuvostoliiton alueella Kazanissa. Idean panssariryhmittymien joustavasta käytöstä vihollislinjojen takana esitti Heinz Guderian. Guderian esitti, että panssariryhmittymien tulee edetä murtokohdista eteenpäin vallaten vihollisalueita ja aiheuttaen liikkeellä sekä tulella sekasortoa vihollisarmeijoissa (ratsuväkeä käytettiin ennen panssareita hieman tämän kaltaiseen toimintaan). Puolustuslinjojen lopullinen tuhoaminen jäisi jalkaväen huoleksi. Tämä taktiikka yhdistettynä joustavaan aselajien yhteistyöhön osoitti toimivuutensa toisessa maailmansodassa. Salamahyökkäyksen aloittamiseen sisältyy kuitenkin paljon riskejä, joita voidaan vähentää huomattavasti kunnollisella hyökkäysurien tiedustelulla, ja varautumisena mahdollisimman hyvin kaikkiin mahdollisiin vastoinkäymisiin. Silti hyökkäys on aina jonkinasteinen uhkapeli, jossa myös onnella on merkitystä. Salamasota käytännössä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Salamasotaa nähtiin ensimmäisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa, mutta varsinaisesti vasta toisessa maailmansodassa. Maailmansotia kuvastivat silloiset massa-armeijat, josta seurasi kulutussota, jossa kansakunnan voimavarat suunnattiin täysin sotateollisuuden palvelukseen, sekä säälimättömät iskut koko viholliskansaa kohtaan (ideologiat). Niinpä salamahyökkäyksiin osallistui useita miljoonia miehiä, sekä lukematon määrä muuta kalustoa kuten tykkejä, panssarivaunuja ja lentokoneita. Silloisella teknologialla se oli melkoinen haaste logistiikalle. Nykyaikana on ollut muutama konflikti, joissa on joko esiintynyt salamasotamaisia piirteitä tai jotka ovat olleet täysin käsitteeseen yhdistettävissä (Irakin sota). Toinen maailmansota[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Pääartikkeli: Toinen maailmansota Saksan menestys toisessa maailmansodassa perustui osaksi sen ylivoimaiseen sodanjohtoon. Länsi-Euroopan maat saivat huomata Saksan muuttaneen koko sodankäyntiä yhtä paljon kuin tuliaseet aikanaan. Euroopan läntiset osat taipuivat nopeasti perättäin Saksan panssareiden edessä. 1. syyskuuta 1939 puolalaiset joutuivat ensimmäisinä kohtaamaan silloisen maailman tehokkaimman sotakoneen ja Puolan armeijan vastarinta taittui muutamassa viikossa. Saksa hyökkäsi kesällä 1940 Ranskaan Alankomaiden kautta ranskalaisten vahvat puolustuslinjat kiertäen. Ranskan ja Ison-Britannian siirtoarmeijoilla oli panssareita, mutta niitä ei keskitetty niin kuin Saksassa, vaan ne sijoitettiin jalkaväkidivisiooniin. Hyökkäyksen arkkitehteina toimineet Ewald von Kleist ja Heinz Guderian saivat huomata olevansa lähes huviajelulla Ranskan maaseudulla. Jalkaväki seurasi jopa viikon jäljessä miehittämään vallattuja alueita. Ranska antautui 22. kesäkuuta. Euroopan läntisten osien jäätyä Saksan alaisuuteen ja Englannin miehittämisen epäonnistuttua Adolf Hitler käänsi katseensa itään; alkoi operaatio Barbarossan valmistelu. Tällä kertaa vastassa oli Neuvostoliitto, maailman suurimpia teollisuusmahteja, maa mittaamattomine luonnonvaroineen ja ihmisreserveineen. Tämä kertoo uhkapelistä, jota Hitler ja Saksan sodanjohto kävi, mutta se myös kertoo saaduista kokemuksista ja siitä mahdollisuudesta, että alivoimainenkin armeija voi taidolla murtaa ylivoimaisen vastustajan taistelutahdon. Itärintamalta historiaan jäivät maailmanhistorian suurimmat voitot (ja tappiot) sekä mottitaistelut. Pian sodan alettua Neuvostoliitossa kesällä 1941, salamasodankäynnin ekspertit Kleist ja Guderian motittivat nopeilla panssariarmeijoillaan miltei koko Ukrainan ja siellä olleet venäläiset armeijat. Lopputuloksena satojatuhansia miehiä kuoli ja noin miljoona miestä jäi vangiksi. Taistelukentälle jäi mittaamattomat määrät materiaalia, Neuvostoliitto oli polvillaan, ja maailma haukkoi henkeä tämän käsittämättömän voiton edessä. Toimintaa itärintamalla kuvasi hyvin se, että saksalaiset Guderian etunenässä vaatimalla vaativat, ettei panssarijoukkoja hajoteta pienemmiksi yksiköiksi, ja että niillä on liikuttava niin pitkään kuin polttoainetta ja ammuksia riittää. Puna-armeija puolestaan hajotti määrältään ja laadultaan ylivoimaiset panssarinsa pienempiin ja tehottomampiin osastoihin jalkaväen rinnalle. Tällainen taktiikka tietysti vaatii suunnatonta organisointikykyä ja huollolta uskomatonta suoritusta. Saksa epäonnistui huollossa tunnetuin seurauksin. Myös länsiliittoutuneet oppivat salamasodan doktriinin ja ne lisäsivät mukaan laskuvarjojoukkojen käytön. Ylivoimaisen logistiikkansa ansiosta länsiliittoutuneet kykenivät valtaamaan Ranskan hyvin nopeasti 1944. Salamasodan onnistumisen ehdoton edellytys on ilmaherruus. Mikäli vihollisella on ilmaherruus, se kykenee maataistelulennoilla tuhoamaan hyökkääjän etenevät panssarikiilat ilmasta ja katkaisemaan hyökkääjän huoltoreitit. Tällöin hyökkäys tyrehtyy nopeasti ja on lyötävissä takaisin. Nykyaikainen versio[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Nykyaikana salamahyökkäyksen suunnittelu ja toteutus on teknologian myötä käynyt huomattavasti monimutkaisemmaksi. Perusidea pysyy kuitenkin samana, vain tehokkuus, tarkkuus ja nopeus ovat entisestään parantuneet. Yhdysvaltain armeijan ”shock and awe” -doktriini on salamasodan sovellus. Israelin armeijassa käytetään sanontaa ”Speed is life”. Eräs puoli salamasodasta on se, että etulinjan sotilaista kaatuu tai vammautuu liki joka kolmas. Tätä osuutta Yhdysvallat on pystynyt alentamaan teknologialla sekä tykistö- ja pommitusvalmisteluilla, mikä kuitenkin voi erityisesti kaupunkialueilla johtaa suuriin siviilitappioihin. Ilmasodassa kalusto kuluu suuren käytön takia hyvin nopeasti ilman varsinaisia vihollisen aiheuttamia vaurioita, tämä havaittiin muun muassa Israelin nk. kuuden päivän sodassa. Sittemmin lentokoneiden laitteiden rakenteen kautta on huoltoa on pyritty modularisoimaan, suihkumoottoreiden jälkipolttimista on pyritty eroon jne. Näin kaluston poistuma saadaan pidettyä kohtuullisena. Tunnettu esimerkki nykyaikaisesta salamasodasta on Irakin sota, jossa liittouma aloitti massiivisen ilmakampanjan Irakia vastaan, päämääränään tuhota armeijan johto, viestintä -ja huoltoyhteydet. Siinä onnistuttiin erinomaisesti. Joustavuusajattelu on integroitu nykyiseen länsimaiseen teknologiasodankäyntiin niin pitkälle kuin mahdollista. Tieto kulkee liikkuvista maayksiköistä keskusjohdon kautta erittäin nopeasti ilmavoimille, joka voi tulla tukemaan maajoukkoja muutamissa minuuteissa. Hyökkäykset kolmessa ulottuvuudessa eri puolilla maata voidaan ajoittaa sekuntien tarkkuudella. Vihollisen liikkeisiin voidaan reagoida hetkessä ja toimittaa vastaiskut nopeasti ja tarkasti perille. Tietoverkkojen välityksellä nykyaikaista sotaa voidaan johtaa vaikka maapallon toiselta puolelta. Nykyaikaista salamasotaa kuvaa sodan lyhytkestoisuus, vihollisarmeijan taistelutahdon täydellinen lamaannuttaminen, omien joukkojen ja siviilien minimaaliset tappiot sekä taisteluiden lyhytkestoisuus ja paikallisuus. Puolustautuminen salamasotaa vastaan[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Salamasotaa vastaan puolustautuminen on hyvin vaikeaa, sillä hyökkäys etenee nopeasti ja raivokkaasti, ja mikäli hyökkääjällä on tehokas logistiikka, hyökkäyskärjet voivat edetä kymmeniä tai satoja kilometrejä ennen hyökkäyksen kulminoitumista. Koska tulentiheys on valtava, mikään staattinen rakenne ei voi kestää eikä estää hyökkäystä. Vanha periaate tilan vaihtamisesta aikaan ja väistyminen hyökkäyksen kulminoitumisen edeltä muuttuu ongelmalliseksi, varsinkin mikäli hyökkääjä käyttää laskuvarjojoukkoja iskuihin puolustajan selustaan, siksi että ”vaihdettavan” tilan määrittely on vaikeaa. Yksi tapa puolustautumiseen on ilmaherruus – joka hallitsee taivasta, voi hallita myös maata ja hyökkäyskiilat voidaan tuhota ilmaiskuin. Koska salamasota-armeijat ovat voimakkaasti mekanisoituja ja ne nojaavat voimakkaasti moottoroituun huoltoon, ne ovat sidottuja teihin ja huoltouriin. Hyökkäysreitit ovat siksi valmiiksi ennakoitavissa: ne noudattavat pääteiden ja rautateiden linjoja. Puolustuksessa pioneeritoiminta on erittäin tärkeää: suluttaminen, liikkeen estäminen, linnoittaminen ja oman liikkeen edistäminen. Taistelutoimet tapahtuvat liikennereittien varressa ja läheisyydessä, siksi puolustusjoukot tulee ryhmittää mahdollisimman joustavasti niin, että niillä on mahdollisimman esteettömät toimintareitit sekä viivytystä silmällä pitäen omaan selustaan että vastahyökkäystä silmällä pitäen liikennereitteihin. Etulinjan tulee olla mahdollisimman joustava ja varustettu viivytystä, ei puolustusta, ajatellen. Taistelutoiminnassa pääpainon tulee aktiivisen vastarinnan sijaan olla viivytyksellä ja hyökkäyksen kulminoitumisen edistämisellä. Taistelutoimien tulee kohdistua ensisijaisesti hyökkäyskiilojen kärkien sijaan niiden sivustoja vastaan ja näin muuttaa etenevät panssarikiilat moteiksi. Tällöin on vaara, että hyökkääjä menettää panssarivaununsa polttoaineen loputtua. Toisessa maailmansodassa saksalaiset menettivät enemmän panssarivaunuja polttoaineen loppumisen vuoksi kuin minkään muun syyn takia. Hyökkäyksen selustassa toimivien erikoisjoukkojen ja sissitoiminnan merkitys korostuu. Sissien tehtävä on katkaista ja tuhota vihollisen logistiikkaa: huoltosaattueita ja varikoita, viestikeskuksia sekä hyökätä vihollisen komentokeskuksia vastaan. Kun liike on pysähtynyt, se voidaan tuhota. Kulminoitunutta panssarikiilaa vastaan suoritettu vastahyökkäys yleensä muuttaa hyökkäyksen sekasortoiseksi paoksi. Katso myös[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Lähteet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Alan Clark: Barbarossa. Quill, 1985. ISBN 0-688-04268-6. - Peter McCarthy&Mike Syron: Panzerkrieg. Robinson, 2002. ISBN 1-84119-800-5. - Paul Carell: Marssi Venäjälle. Gummerus, 1964. - Paul Carell: Poltettu maa. Gummerus, 1967.


source: fineweb

text: ASSA ABLOY Entrance Systems ratkaisut ja palvelut pitävät liiketoimintasi liikkeellä. Crawford-teollisuusovet optimoivat koko elinkaaren aikaiset kustannukset. Toimitamme kokonaisia kuormaussiltaratkaisuja liiketoimintanne ehdoilla. Crawfordin ovissa on useita älykkäitä ominaisuuksia, jotka on suunniteltu niin sisä- kuin ulkokäyttöönkin sopiviksi moniin erilaisiin työympäristöihin: - Lamellinosto-ovet- Taitto-ovet- Pikarullaovet- Kangasnosto-ovet Lue lisää Teollisuusovistamme Crawfordin kuormausjärjestelmät koostuvat laajasta valikoimasta huolellisesti suunniteltuja tuotteita, jotka varmistavat tavaroiden sujuvan, turvallisen ja tehokkaan kuormauksen ja purkauksen oviaukoissa. - Kuormaussillat- Kuormaustiivisteet- Kuormaustilat- Isodock Lue lisää Kuormausjärjestelmistämme Asiantuntijamme ovi- ja kuormaustilaratkaisuihin auttavat sinua ymmärtämään visiomme. Klikkaa tästä nähdäksesi, miten voimme antaa tukea Ota yhteyspuh. 010 217 1600 Lisätietoa huoltosopimuksistamme Besam Performance Services - because you care about your investement. Valitse tuotesivusto: - - Austria Belgium China Czech Republic Denmark Finland France Germany International Italy Netherlands Norway Poland Portugal Saudi Arabia Spain Sweden Switzerland Turkey United Kingdom Valitse Megadoor sivusto: English Español Crawfordin ovet ja kuormausjärjestelmät, laaja huoltotarjonta ja ammattitaitoinen neuvontapalvelu auttavat asiakkaita varmistamaan tavaroiden ja henkilöiden sujuvan ja tehokkaan kulun - kellon ympäri. Go to Architects Sustainable entrances ASSA ABLOY, the global leader in door opening solutions © ASSA ABLOY 2014 | Legal | Cookies | Email:


text: Hautuumaa on paikka, jonne kuolleiden ihmisten ruumiit viedään maatumaan kauniissa arkussa. Sen lisäksi, että kuolleet on syytä haudata (tai vähintäänkin tuhkata) jo ihan käytönnön syistä, niin monille hautausmaa on myös tärkeä paikka käydä muistelemassa edesmenneitä läheisiä. Jotta oman läheisen maalliset jäännökset olisi helppo paikantaa hautuumaalta, on haudan laidalle tavallisesti asetettu edesmenneen henkilön nimeä kantava raskas kivi. Nimen lisäksi tässä hautakivessä kerrotaan tavan mukaan kuolleen henkilön synnyin- ja kuolinaika. Joskus sukulaiset ovat ilokseen jopa lisänneet kiveen myös vainahan elämää kuvanneen lausahduksen tai esimerkiksi sitaatin Raamatusta. Jos maan alle lepäämään ei ole hautuumaavieraalle ennastaan tuttu, niin tavallinen hautakivi ei kuitenkaan kerro paljoakaan maan levossa makaavasta edesmenneestä. Pohjois-Amerikkalainen yritys nimeltään “Objects” on nyt keksinyt, että ihan tavalliseen hautakiveen voisi liittää vainajasta lisätietoa kertovan RFID-tagin. Valmistaja lupailee, että hautakiveen liitetty RFID -siru mahdollistaa tämän talteen tallennetun tiedon lukemisen jopa 3200 vuotta tämän asentamisen jälkeen, käyttöön soveltuvalla matkapuhelimella. RosettaStone -nimen saaneen tagin muistiin vainajan sukulaiset voivat tallentaa vainajan nimen ohella kokonaiset kuusi vainajaa hyvin kuvaavaa valinnaista symbolia. Hintaa tällä hautausbisneksen mullistamiseen tähtäävällä ihmelaitteella on 225 dollaria eli noin 180 euroa. Turhaako? ehkäpä, mutta toisaalta niin on koko hautakivikin edesmenneen näkökulmasta tuumattuna. Lähde: personalrosettastone.com


text: Kauppa rohmusi itselleen arvonlisäveroalen - ja enemmänkin Olen tänään jättänyt Tarja Cronbergin kanssa EU:n komissiolle kirjallisen kysymyksen vähittäiskaupan keskittymisestä Suomessa, sen vaikutuksesta sekä meidän kuluttajien että myös ruoan tuottajien asemaan. Mielenkiintoisesti samaan aikaan Suomessa keskustellaan ruoan arvolisäveron korottamisesta, tai oikeastaan siitä, pitäisikö edellisen hallituksen toteuttama arvonlisäveron alennus perua. *** Täytyykin avata vanha keskusteluyhteys ja kertoa Hassille mitä merkillisen sattuvia (monopoli)yhtäläisyyksiä on k-ja s-kauppiaalla sekä tausta-takatukalla... Hassi on aikaisemmin kirjoittanut blogissaan varsin mielenkiintoisesti: Puhtaampien autojen yleistymisellä olisi todennäköisesti myös positiivinen vaikutus kansantalouteen. Valtiovarainministeriön tulisikin selvittää, paljonko yhteiskunnan rahaa säästyisi, jos liikenteen päästöjen aiheuttamia terveyshaittoja saataisiin vähennettyä. Viestiä on viimeksi muokattu 07.08.2013.


text: 10485_130_35eyrinPerheellenne mikään ei ole ollut eikä tule olemaan yhtä tärkeä kuin sinetöimissiunaukset. Olen kiitollinen siitä, että olen saanut tulla kanssanne koolle tähän kokoukseen, johon on kutsuttu maapallon kaikki Jumalan pappeuden haltijat. Olemme siunattuja, kun meitä johtaa presidentti Thomas S. Monson. Kirkon presidenttinä hän on ainoa elossa oleva ihminen, joka on vastuussa niistä avaimista, joilla sinetöidään perheitä, ja kaikista niistä pappeuden toimituksista, jotka ovat välttämättömiä saadaksemme iankaikkisen elämän, suurimman kaikista Jumalan lahjoista. Tänä iltana tätä on kuuntelemassa eräs isä, joka on tullut aktiiviseksi kirkossa, koska hän haluaa koko sydämestään varmuuden siitä lahjasta. Hän ja hänen vaimonsa rakastavat kahta pientä lastaan, poikaa ja tyttöä. Muiden vanhempien tavoin hän voi aavistaa, millaista on taivaallinen onni, kun hän lukee nämä sanat: ”Ja tämä sama yhteisyys, joka vallitsee meidän keskuudessamme täällä, vallitsee meidän keskuudessamme siellä, mutta siihen yhdistyy iankaikkinen kirkkaus, jota kirkkautta meillä ei nyt ole.”1 Tuo isä, joka on tänä iltana kanssamme kuuntelemassa, tuntee tien siihen loistavaan päämäärään. Se ei ole helppo. Hän tietää sen jo. Se on vaatinut uskoa Jeesukseen Kristukseen, syvää parannusta ja muutoksen hänen sydämessään. Tuo muutos on tapahtunut ystävällisen piispan auttaessa häntä tuntemaan Herran rakastavan anteeksiannon. Hienot muutokset jatkuivat hänen mennessään pyhään temppeliin saamaan endaumentin, jota Herra kuvaili niille, joille Hän antoi voiman tämän taloudenhoitokauden ensimmäisessä temppelissä. Se tapahtui Kirtlandissa Ohiossa. Herra sanoi siitä: ”Sen tähden, tästä syystä minä annoin teille käskyn, että teidän tulee mennä Ohioon, ja siellä minä annan teille lakini, ja siellä teille annetaan voima korkeudesta; ja sieltä – – sillä minulla on suuri työ varattuna, sillä Israel on pelastuva, ja minä johdatan sen, minne tahdon, eikä mikään voima estä minun kättäni.”2 Äskettäin aktiiviseksi tulleella ystävälläni ja kaikilla pappeudenhaltijoilla on edessään suuri työ johtaa pelastukseen se osa Israelia, josta me olemme tai tulemme olemaan vastuussa – oma perheemme. Ystäväni ja hänen vaimonsa tiesivät, että se edellyttää tulemista sinetöidyksi Melkisedekin pappeuden valtuudella Jumalan pyhässä temppelissä. Ystäväni pyysi minua suorittamaan tuon sinetöimisen. Hän ja hänen vaimonsa halusivat sen tapahtuvan mahdollisimman pian. Mutta koska lähestyvän yleiskonferenssin edellä oli kiireistä, jätin tämän avioparin ja heidän piispansa huoleksi sopia parhaasta ajankohdasta sihteerini kanssa. Kuvitelkaa, kuinka yllättynyt ja ilahtunut olin, kun tämä isä kertoi minulle kirkossa, että sinetöiminen oli varattu huhtikuun 3. päiväksi. Juuri sinä päivänä vuonna 1836 Elia, muutettu profeetta, lähetettiin Kirtlandin temppeliin antamaan sinetöimisvoima Joseph Smithille ja Oliver Cowderylle. Nuo avaimet ovat kirkossa nykyään ja tulevat edelleen olemaan ajan loppuun asti.3 Se on se sama jumalallinen valtuus, jonka Herra antoi Pietarille kuten oli luvannut: ”Minä olen antava sinulle taivasten valtakunnan avaimet. Minkä sinä sidot maan päällä, se on sidottu taivaissa, ja minkä sinä vapautat maan päällä, se on myös taivaissa vapautettu.”4 Elian paluu on siunannut kaikkia, joilla on pappeus. Vanhin Harold B. Lee teki tämän selväksi puhuessaan yleiskonferenssissa presidentti Joseph Fielding Smithiä lainaten. Kuunnelkaa tarkoin: ”Minulla on pappeus, teillä veljillä täällä on pappeus. Olemme saaneet Melkisedekin pappeuden, joka oli Elialla ja muilla profeetoilla sekä Pietarilla, Jaakobilla ja Johanneksella. Mutta vaikka meillä on valtuus kastaa, vaikka meillä on valtuus panna kädet pään päälle Pyhän Hengen lahjan saamiseksi ja asettaa muita sekä tehdä kaikkea tätä, niin ilman sinetöimisvoimaa me emme voisi tehdä mitään, sillä tekemämme ei olisi voimassa.” Presidentti Smith jatkoi: ”Niitä korkeampia toimituksia, niitä suurempia siunauksia, jotka ovat välttämättömiä korotukselle Jumalan valtakunnassa, ja jotka voi saada vain tietyissä paikoissa – – ei ole yhdelläkään miehellä oikeutta suorittaa, paitsi kun hän saa valtuuden siihen siltä, jolla on avaimet. – – Tämän maan päällä ei ole yhtäkään miestä, jolla olisi oikeus ryhtyä suorittamaan mitään tämän evankeliumin toimituksia, ellei kirkon presidentti, jolla on avaimet, hyväksy sitä. Hän on antanut meille valtuuden. Hän on suonut sinetöimisvoiman meidän pappeuteemme, koska hänellä on ne avaimet.”5 Tämän saman asian on vahvistanut presidentti Boyd K. Packer, kun hän kirjoitti sinetöimisvoimasta. Minulle suo lohtua tieto siitä, että seuraavat sanat ovat totta, ja samoin se suo lohtua perheelle, jonka sinetöin huhtikuun 3. päivänä: ”Pietarin oli määrä saada avaimet. Pietarin oli määrä saada sinetöimisvoima – – sitoa eli sinetöidä maan päällä tai päästää maan päällä, ja se olisi voimassa myös taivaissa. Nämä avaimet kuuluvat kirkon presidentille – profeetalle, näkijälle ja ilmoituksensaajalle. Tämä pyhä sinetöimisvoima on kirkossa nykyäänkin. Ne, jotka ymmärtävät tämän valtuuden merkityksen, pitävät sitä pyhempänä kuin mitään muuta. He pitävät sitä kallisarvoisempana kuin mitään muuta. Maan päällä on kerrallaan vain verrattain harvoja miehiä, joilla on tämä sinetöimisvoima; jokaisessa temppelissä on veljiä, joille sinetöimisvoima on annettu. Kukaan ei voi saada sitä muuten kuin profeetalta, näkijältä ja ilmoituksensaajalta ja Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon presidentiltä.”6 Elian tulemisen yhteydessä pappeudelle annettiin tämä voima, mutta sen lisäksi myös sydämet oli määrä kääntää: ”Elian henkenä, voimana ja kutsumuksena on, että teillä on valta pitää hallussanne Melkisedekin pappeuden täyteyden ja maan päällä olevan Jumalan valtakunnan ilmoitusten, toimitusten, oraakkelien, voimien ja endaumenttien avainta sekä vastaanottaa, saada ja suorittaa kaikkia Jumalan valtakuntaan kuuluvia toimituksia, vieläpä kääntää isien sydämet lasten puoleen ja lasten sydämet isien puoleen, niidenkin, jotka ovat taivaassa.”7 Ystäväni ja hänen perheensä ovat jo tunteneet sydämensä kääntyvän. Te olette saattaneet tuntea sellaista tässä kokouksessa. Minun laillani olette kenties nähneet mielessänne isänne tai äitinne kasvot. Tai siskonne tai veljenne kasvot. Tai tyttärenne tai poikanne kasvot. He saattavat olla henkimaailmassa tai kaukana toisella mantereella. Mutta olette kokeneet iloa tuntiessanne, että yhteytenne heihin on varma, koska teidät on liitetty tai teidät voidaan liittää heihin pappeuden toimituksilla, joita Jumala kunnioittaa. Melkisedekin pappeuden haltijoille, jotka ovat isiä sinetöidyissä perheissä, on opetettu, mitä heidän on tehtävä. Perheellenne mikään ei ole ollut eikä tule olemaan yhtä tärkeä kuin sinetöimissiunaukset. Ei ole mitään tärkeämpää kuin niiden avioliittoa ja perhettä koskevien liittojen kunniassa pitäminen, jotka olette solmineet tai tulette solmimaan Jumalan temppelissä. Tapa, jolla voimme tehdä sen, on selkeä. Lupauksen Pyhän Hengen täytyy kuuliaisuutemme ja uhraustemme kautta sinetöidä temppeliliittomme, jotta ne voivat toteutua tulevassa maailmassa. Presidentti Harold B. Lee selitti, mitä lupauksen Pyhän Hengen sinetöimisen saaminen tarkoittaa, lainatessaan vanhin Melvin J. Ballardia: ”Me saatamme pettää ihmisiä, mutta me emme voi pettää Pyhää Henkeä, eivätkä siunauksemme tule olemaan iankaikkisia, ellei niitä sinetöi lupauksen Pyhä Henki. Pyhä Henki lukee ihmisten ajatukset ja sydämen ja antaa sinetöivän hyväksyntänsä niille siunauksille, jotka heille on luvattu. Silloin siunaus on sitova, vaikuttava ja täysin voimassa.”8 Kun sisar Eyring ja minut sinetöitiin Loganin temppelissä Utahissa, en silloin ymmärtänyt tuon lupauksen täydellistä merkitystä. Yritän yhä ymmärtää kaikkea, mitä se merkitsee, mutta solmiessamme avioliiton lähes 50 vuotta sitten vaimoni ja minä päätimme, että loisimme elämäämme ja perheeseemme Pyhälle Hengelle otollisen ilmapiirin niin suuressa määrin kuin mahdollista. Kun olin nuori isä – temppelissä sinetöity ja sydän kääntyneenä vaimoni ja nuoren perheen puoleen – tapasin ensimmäisen kerran presidentti Joseph Fielding Smithin. Ensimmäisen presidenttikunnan virkahuoneessa, johon minut oli kutsuttu, sain ehdottoman varman todistuksen, kun presidentti Harold B. Lee kysyi minulta vieressään istuvaan presidentti Smithiin viitaten: ”Uskotko, että tämä mies voisi olla Jumalan profeetta?” Presidentti Smith oli juuri tullut huoneeseen eikä ollut sanonut vielä sanaakaan. Olen iankaikkisesti kiitollinen siitä, että pystyin vastaamaan sen ansiosta, mitä tunsin sydämessäni: ”Tiedän, että hän on”, ja tiesin yhtä varmasti, kuin tiesin auringon paistavan, että hänellä oli pappeuden sinetöimisvoima koko maapalloa varten. Tuon kokemuksen ansiosta presidentti Joseph Fielding Smithin sanat olivat minulle ja vaimolleni hyvin voimalliset, kun hän konferenssikokouksessa 6. huhtikuuta 1972 antoi seuraavan neuvon: ”Herran tahtona on vahvistaa ja varjella perheyksikköä. Vetoamme isiin, että he ottaisivat heille kuuluvan paikan perheen päänä. Pyydämme äitejä auttamaan ja tukemaan aviomiestään sekä olemaan valona lapsilleen.”9 Saanen ehdottaa neljää asiaa, joita te voitte tehdä isänä, jolla on pappeus, kohottaaksenne ja johtaaksenne perheenne jälleen kotiin taivaallisen Isän ja Vapahtajan luo. Ensimmäiseksi, hankkikaa ja säilyttäkää varma todistus siitä, että meillä on pappeuden avaimet ja että niitä pitää hallussaan kirkon presidentti. Rukoilkaa joka päivä, että saisitte sen. Saatte vastauksen, joka vahvistaa päättäväisyyttä johtaa perhettänne, lisää tuntemaanne toivoa ja antaa suurempaa onnea palvellessanne. Tulette olemaan iloisempia ja toiveikkaampia, mikä on suuri siunaus vaimollenne ja perheellenne. Toiseksi kehotan teitä rakastamaan vaimoanne. Vaatii uskoa ja nöyryyttä asettaa elämän myrskyissä hänen toiveensa omienne edelle. Teillä on vastuu elättää perheenne ja hoivata sitä vaimonne kanssa samalla palvellen muita. Se voi aika ajoin viedä kaiken teillä olevan tarmon ja voiman. Ikä ja sairaudet saattavat lisätä vaimonne tarpeita. Jos silloinkin päätätte asettaa hänen onnensa oman onnenne edelle, lupaan teille, että rakkautenne häntä kohtaan kasvaa. Kolmanneksi, koettakaa saada koko perheenne rakastamaan toinen toistaan. Presidentti Ezra Taft Benson on opettanut: ”Iankaikkisessa mielessä pelastus on perheasia. – – Lasten täytyy ennen kaikkea saada tietää ja tuntea, että heitä rakastetaan ja arvostetaan ja että he ovat toivottuja. Heille täytyy vakuuttaa sitä usein. On ilmeistä, että juuri vanhempien tulee täyttää tämä tarve, ja useimmiten äiti voi tehdä sen parhaiten.”10 Mutta toinen ratkaisevan tärkeä lähde sille, että tuntee olevansa rakastettu, on perheen muiden lasten osoittama rakkaus. Veljien ja siskojen toinen toistaan kohtaan osoittama jatkuva huolenpito syntyy vain vanhempien sinnikkäiden pyrkimysten ja Jumalan avun myötä. Te tiedätte tämän olevan totta omassa perheessänne saamanne kokemuksen pohjalta. Ja se vahvistetaan joka kerta kun luette Mormonin kirjan kertomuksia niistä perheen sisäisistä ristiriidoista, joita vanhurskas Lehi ja hänen vaimonsa Saria kohtasivat. Heidän saavuttamansa menestys on oppaana meille. He opettivat Jeesuksen Kristuksen evankeliumia niin hyvin ja niin hellittämättä, että lasten sydän ja jopa joidenkin jälkeläisten sydän yli sukupolvien pehmeni Jumalaa ja toinen toistaan kohtaan. Esimerkiksi Nefi ja muut kirjoittivat perheenjäsenille, jotka olivat olleet heidän vihamiehiään, ja pyrkivät auttamaan heitä. Aika ajoin Henki pehmensi tuhansien sydämen ja korvasi vihan rakkaudella. Yksi keino, jolla te voitte menestyä samalla tavoin kuin isä Lehi, on se tapa, jolla johdatte perherukouksia ja perheen yhteistä aikaa, kuten perheiltoja. Antakaa lapsille tilaisuuksia rukoilla, silloin kun he osaavat rukoilla, pyytäen piirissä toinen toisilleen tarvittavia siunauksia. Havaitkaa nopeasti epäsovun siemenet ja huomatkaa epäitsekkäät palvelukset, varsinkin toinen toiselle. Kun sisarukset rukoilevat toistensa puolesta ja palvelevat toisiaan, heidän sydämensä heltyy ja kääntyy toinen toisensa puoleen sekä heidän vanhempiensa puoleen. Neljäs mahdollisuus johtaa perhettänne Herran tavalla on silloin kun tarvitaan kurinpitoa. Me voimme hoitaa ojentamiseen liittyvän velvoitteemme Herran tavalla ja johtaa sitten lapsiamme kohti iankaikkista elämää. Muistatte nämä sanat, mutta ette kenties ole nähneet niiden voimaa Melkisedekin pappeuden haltijan kohdalla, joka valmistaa perhettään elämään siinä samassa yhteisyydessä, joka heillä tulee olemaan selestisessä valtakunnassa. Muistattehan sanat. Ne ovat hyvin tutut: ”Mitään valtaa ja vaikutusvaltaa ei voi eikä saa pitää yllä pappeuden avulla, ainoastaan taivuttelemalla, pitkämielisyydellä, lempeydellä, sävyisyydellä ja vilpittömällä rakkaudella, ystävällisyydellä ja puhtaalla tiedolla, joka avartaa sielua suuresti vailla teeskentelyä ja vailla vilppiä – nuhdellen vakavasti ajallansa, kun Pyhä Henki kehottaa; ja osoittaen sen jälkeen suurempaa rakkautta sitä kohtaan, jota olet nuhdellut, jottei hän pidä sinua vihollisenaan; jotta hän tietäisi, että sinun uskollisuutesi on vahvempi kuin kuoleman siteet.”11 Ja myöhemmin tämä lupaus muodostuu hyvin suuriarvoiseksi meille Siionin isille: ”Pyhä Henki on kumppanisi alati ja valtikkasi muuttumaton vanhurskauden ja totuuden valtikka; ja sinun herruutesi on oleva ikuinen herruus, ja ilman pakkoa se virtaa sinulle aina ja ikuisesti.”12 Se on meille korkea mittapuu, mutta kun me uskon avulla säilytämme malttimme ja tukahdutamme ylpeytemme, Pyhä Henki antaa hyväksyntänsä ja pyhistä lupauksista ja liitoista tulee varmoja. Te menestytte, kun teillä on usko siihen, että Herra on palauttanut pappeuden avaimet, jotka ovat meillä yhä – kun teillä on varma rakkauden side vaimoonne, kun Herra auttaa kääntämään lastenne sydämen rakkaudessa toinen toisensa ja vanhempiensa puoleen ja kun rakkaus johdattaa teitä oikaisemaan ja kehottamaan tavalla, joka luo Hengelle otollisen ilmapiirin. Tiedän, että Jeesus on Kristus ja meidän Vapahtajamme. Todistan, että presidentti Thomas S. Monsonilla on kaikki pappeuden avaimet tänä aikana maan päällä ja että hän käyttää niitä. Minä rakastan ja tuen häntä. Rakastan teitä ja rukoilen teidän puolestanne. Jeesuksen Kristuksen pyhässä nimessä. Aamen. - 1. OL 130:2. - 2. OL 38:32–33. - 3. Ks. Joseph Fielding Smith, ”Sealing Power and Salvation”, Brigham Speeches of the Year, 12. tammikuuta 1971, speeches.byu.edu. - 4. Matt. 16:19. - 5. Harold B. Leen lainaamana julkaisussa Conference Report, lokakuu 1944, s. 75. - 6. Ks. ”Pyhä temppeli”, Liahona, lokakuu 2010, s. 34. - 7. Kirkon presidenttien opetuksia: Joseph Smith, 2007, s. 325. - 8. Julkaisussa Conference Report, lokakuu 1970, s. 111. - 9. ”Counsel to the Saints and to the World”, Ensign, heinäkuu 1972, s. 27. - 10. ”Pelastus – perheasia”, Valkeus, marraskuu 1992, s. 3–4. - 11. OL 121:41–44. - 12. OL 121:46.


text: We are migrating the content of this website during the first semester of 2014 into the new EUR-Lex web-portal. We apologise if some content is out of date before the migration. We will publish all updates and corrections in the new version of the portal. Do you have any questions? Contact us. Erityisravinnoksi tarkoitetut elintarvikkeet Erityisravinnoksi (vauvoille, henkilöille, joiden ruoansulatus tai aineenvaihdunta on häiriintynyt, tai henkilöille, joilla on jokin erityinen fysiologinen tila) tarkoitettujen elintarvikkeiden esillepano on yhdenmukaistettu. Näiden tuotteiden merkintöihin liittyy erityisvaatimuksia. Merkinnöissä on esimerkiksi mainittava energiasisältö sekä hiilihydraatin, proteiinin ja rasvan määrä. SÄÄDÖS TIIVISTELMÄ Direktiivi 89/398/ETY Direktiiviä sovelletaan elintarvikkeisiin, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi. Nämä elintarvikkeet soveltuvat ilmoitettuihin ravitsemuksellisiin tarkoituksiin ja niitä pidetään kaupan siten, että tällainen soveltuvuus ilmoitetaan. Erityisravinnon on täytettävä ne erityiset ravitsemukselliset tarpeet, joita on - henkilöillä, joiden ruoansulatus tai aineenvaihdunta on häiriintynyt - henkilöillä, jotka ovat erityisessä fysiologisessa tilassa - terveillä vauvoilla tai pikkulapsilla. Ilmaisua "ruokavaliovalmiste" on kiellettyä käyttää tavanomaiseen kulutukseen tarkoitettujen elintarvikkeiden merkinnöissä, esillepanossa ja mainonnassa. Erityisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden ryhmiin sovellettavat erityiset säännökset annetaan erityisdirektiiveillä. Erityisdirektiivit voivat käsittää etenkin koostumusta, hygieniaa, lisäaineita ja puhtautta koskevia vaatimuksia. Niissä vahvistetaan myös yleisten elintarvikkeita koskevien merkintävaatimusten lisäksi sovellettavat erityiset merkintävaatimukset, erityisesti energiasisältöä sekä hiilihydraatin, proteiinin ja rasvan määrää koskevien merkintöjen osalta. Direktiivissä säädetään menettelystä, jota on noudatettava, jos epäillään, että erityisravinnoksi tarkoitettu tuote vaarantaa ihmisen terveyden, vaikka kyseinen tuote olisi vastaavan erityisdirektiivin säännösten mukainen. Direktiivissä säädetään lisäksi myöhemmin annettavien erityisdirektiivien hyväksymisestä. Direktiivin liitteessä I luetellaan erityisravinnoksi tarkoitetut elintarvikkeiden ryhmät, joita koskevat säännökset annetaan erityisdirektiiveissä: - imeväisille () ja pikkulapsille tarkoitetut viljapohjaiset valmisruoat ja muut lastenruoat () - laihdutukseen tarkoitetut vähäenergiaiset elintarvikkeet () - äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet - erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetut ruokavaliovalmisteet - elintarvikkeet, jotka on tarkoitettu erityisesti urheilijoille korvaamaan erittäin voimakkaan lihasponnistuksen. Euroopan komissio ei vielä ole ehdottanut erityisdirektiivejä tällä alalla. Lisätietoja urheilijoille tarkoitetuista elintarvikkeista löytyy terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston sivuilta (EN). Direktiivi 96/84/EY Direktiivin ansiosta on Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen suorittaman arvioinnin jälkeen mahdollista myöntää lupa sellaisten elintarvikkeiden saattamiseksi markkinoille kahdeksi vuodeksi, jotka eivät ole edellä luetelluissa erityisdirektiiveissä vahvistettujen, koostumusta koskevien säännösten mukaisia. Toimenpiteen tarkoituksena on mahdollistaa uusien erityisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden saattaminen markkinoille nopeasti. Direktiivi 1999/41/EY Direktiivillä muutetaan direktiivin 89/398/ETY liitettä I poistamalla luettelosta kolme elintarvikkeiden ryhmää, joiden osalta oli säädetty erityisdirektiivien antamisesta: diabeetikoille tarkoitetut elintarvikkeet, vähänatriumiset elintarvikkeet, joihin luetaan myös ruokavaliosuolat, joissa ei ole lainkaan natriumia tai sitä on vain vähän, sekä gluteiinittomat elintarvikkeet. Näitä elintarvikkeita voidaan säännellä samaisella direktiivillä 89/398/ETY ilman, että olisi annettava erityisdirektiivejä. VIITTEET |Säädös||Voimaantulo||Täytäntöönpanon määräaika jäsenvaltioissa||EUVL| |Direktiivi 89/398/ETY||16.5.1990: direktiivin mukaisten tuotteiden kaupan salliminen| 16.5.1991: muiden kuin direktiivin mukaisten tuotteiden kaupan kielto |16.5.1989||EYVL L 86, 30.6.1989| |Muutossäädökset||Voimaantulo||Täytäntöönpanon määräaika jäsenvaltioissa||EUVL| |Direktiivi 96/84/EY||11.3.1997||30.9.1997||EYVL L 48, 19.2.1997| |Direktiivi 1999/41/EY||8.7.2000: direktiivin mukaisten tuotteiden kaupan salliminen| 8.7.2001: muiden kuin direktiivin mukaisten tuotteiden kaupan kielto |8.7.2000||EYVL L 172, 8.7.1999| |Asetus (EY) N:o 1882/2003||20.11.2003||-||EUVL L 284, 31.10.2003| Katso myös Lisätietoja erityisravinnoksi tarkoitetuista elintarvikkeista löytyy terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston sivuilta (EN).


text: Syyttävät sormet ovat sojottaneet säätiöihin, jotka jakavat tukea omassa hallinnossaan vaikuttaville työntekijöille. Kannattaisi sohia laajemmalle. Järjestöt, yhdistykset, seurat ja puolueosastot noudattavat maan tapaa anomalla toimintaansa rahaa kunnalta, valtiolta tai EU:lta. Valtiovarainministeriön virkamiesarvion mukaan Suomessa jaetaan vuosittain ainakin 50 miljoonaa euroa harkinnanvaraisia tukia ja avustuksia erilaisille ”hyvää työtä tekeville yhteisöille”. Järjestöjen rahapelistä tekee kiinnostavan se, että merkittävä osa yhteisöjen saamista rahoista kanavoituu yhteisöä lähellä oleville konsulteille, asiantuntijoille, luennoitsijoille, puhujille ja aktivisteille. Vantaalla, Espoossa, Tampereella, Helsingissä ja suurimmissa seutukunnissa yhteisöjen rahapeli on niin mittavaa, että palkkioilla maksetaan tosiasiallisesti palkkaa puolue- ja järjestötyötä muka harrastaville henkilöille. Vapaaehtoistyöltä näyttävästä toiminnasta on tullut toistuvilla palkkioilla korvattavaa palkkatyötä. Tämä on innovatiivinen tapa kustantaa yhteisölle osapäiväinen työntekijä. Veronmaksajien näkökulmasta on kyse kuppauksesta, kun tukirahaa myönnetään ylevältä kuulostavaan tarkoitukseen, mutta tosiasiallisesti rahat käytetään puolue- tai propagandatyöhön. Kuntien tilintarkastajien, valtiontalouden tarkastusviraston ja EU:n tilintarkastajien kannattaisi tutkia asiaa. Åbo Akademin säätiön asunnoissa asuvat halvalla muutkin kuin säätiön toimitusjohtaja. Suuri, edullinen ja hyvin varusteltu asunto Turun parhaalla paikalla on merkittävä kilpailuetu, kun pieni ruotsinkielinen yliopisto houkuttelee palvelukseensa tutkijoita. Ruotsinkielisen professorin käteen jää paljon enemmän rahaa, kun hän nauttii halvasta asuntoedusta. Suomenkieliset professorit maksavat täyttä vuokraa omista neliöistään Turun yliopiston palveluksessa. Säätiöt ja järjestöt voivat jakaa etuuksia vaivattomasti ja mielensä mukaan, vaikka tasa-arvolaki kieltääkin ihmisten erottelun kielen tai syntyperän perusteella.


text: Taustavoima kirjoitti:En ole seurannut kilpailuita kovin tarkkaan, mutta miksi työt ja äänestys eivät ole samassa ketjussa? Äänestyksenhän voi lisätä jälkikäteen aloitusviestiä muokkaamalla. Aijaa...? Yritin sitä siihen alkuperäiseen ketjuun laittaa, mutta en keksinyt että miten sen olisin saanut päälle... tuo aloitusviestin muokkaaminen ei tullut mieleenikään. *nyypiömode* Aikaisemmin syy erillisen viestiketjun perustamiseen on ollut se ettei piirustus- ja novellikilpailu-ehdokkaita pysty äänestämään samassa ketjussa, niin toista varten on aina pitänyt perustaa uusi. Mutta jos ei ole kuin piirustuksia tai novelleja niin sittenhän sen voisi tosiaan perustaakkin samaan ketjuun tuollein aloitusviestiä muokkaamalla. Kiitoksia kommentista Taustavoima, seuraavalla kerralla hoidan asian hieman tyylikkäämmin siis! Sitten itse äänestystulokseen. Erittäin tiukan kisan jälkeen Veripallo näyttää vievän voiton pienellä äänienemmistöllä, onneksi olkoon kovasti! *taputap* Voittajalle kunnian ja maineen lisäksi napsahtaa myös ilo keksiä aihe seuraavalle kierrokselle. Perustan sitä varten uuden ketjun, eli voit käydä ilmoittamassa aiheen sinne suoraan. Kiitoksia osallistujille, nähdään taas ensi kierroksella!


text: Mixtum toteutti teknisen puolen Kotimaiset kasvikset ry:n Kasvistestistä. Kysessä on sovellus, jossa käyttäjä voi selvittää nauttiiko päivittäin riittävästi kasviksia. Päivittäisen kasvismäärän voi syöttää hyvin tarkasti eri aterioiden välillä. Varsinaisten laskutoimitusten lisäksi Kasvistestistä löytyy vinkkejä ja ohjeita terveelliseen ruokavalioon ja kasvisten käyttöön päivittäisessä kulutuksessa. Kasvistesti toteutettin Flash-alustalle ja sovelluksen ulkonäöstä vastasi HardWorkingHouse Advertising. Ajankohta: 09/2009 Asiakas: Kotimaiset kasvikset ry / HardWorkingHouse http://www.kasvikset.fi/kasvistesti/ Lisää referenssejä ja työnäytteitä löydät Referenssit-sivulta. Voit katsoa kaikki työnäytteet myös kuvagalleria-muotoisena. Siirry etusivulle Jos mielenkiintosi heräsi jotain tiettyä projektia kohtaan tai haluat meidän suunnittelevan ja toteuttavan sinulle laadukkaan verkko- tai printti- tai multimediapalvelun, ota yhteyttä Yhteys-sivujemme yhteydenottolomakkeen avulla.


text: Työ huippumallien parissa on kiinnostavaa ja monipuolista. Huippumallit vaativat erityistä huomiota, joskus tiukkaakin vääntöä, mutta ansaitsevat vain parasta. Suomessa tällä hetkellä avoimet työpaikat löydät tältä sivulta. Jos juuri nyt ei ole avoinna sinulle sopivaa, kiinnostavaa tehtävää, voit täyttää avoimen hakemuksen. Huomioimme sinut tulevia avoimia paikkoja täyttäessämme. Mikäli olet kiinnostunut työskentelemään ulkomailla, löydät avoimet työpaikat oheisten linkkien kautta. Avoimet työpaikat - Ranska, Japani, Kiina, Ruotsi, USA . Avoimet työpaikat - Muut Volvo maat


text: Taas niin laadukas video pitkästä aikaa. Mitä teille kuuluu? "Elokuva kertoo miehestä (Edward Norton), joka kärsii unettomuudesta. Hän huomaa saavansa taas nukuttua kuunneltuaan muiden ongelmia, jolloin hän ilmoittautuu erilaisiin tukiryhmiin (muun muassa kivessyövän tukiryhmään). Liikematkallaan hän tapaa erikoisen persoonan Tyler Durdenin (Brad Pitt). Kun päähenkilön asunto palaa, hän muuttaa Tylerin luokse, ja he alkavat pitää "tappelukerhoja" (engl. fight club). Juoneen sekoittuu myös Marla (Helena Bonham Carter), joka mutkistaa miesten välejä. Tappelukerho muuttuu Durdenin toimesta runteluprojektiksi johon koulutetaan tappelukerhon jäseniä. Runteluprojektista muodostuu koko USAta koskeva haitta."Ihan huikee elokuva, jota en varmasti ois ite valinnu missään vaiheessa, koska en ikinä kato tän tyyppisiä leffoja. Tykkäsin ja varmaan tuun kattoon vielä joskus uudelleen.


text: Euroopan parlamentti hyväksyi tänään suurella enemmistöllä päätöslauselman, jossa vaaditaan ACTA-sopimusneuvotteluihin suurempaa avoimuutta ja perusoikeuksien huomioon ottamista. Parlamentti teki samalla selväksi, ettei ACTA-sopimuksen pidä kiristää verkossa tapahtuvan tiedostonjakamisen valvontaa, eikä se hyväksy sopimusten valmistelua salassa parlamentilta ja kansalaisilta. - Olen erittäin iloinen siitä, että tämä päätöslausema hyväksyttiin. Nyt komission täytyy pitää meidät täysin ajan tasalla ACTA-neuvotteluiden kulusta. Tämä on äärimmäisen tärkeää, koska aiemmin vuotaneet tiedot osoittavat, että neuvotteluissa käsiteltävät kysymykset saattavat heikentää vaivalla saavutettuja edistysaskelia vapaamman internetin puolesta, kommentoi Ruotsin piraattipuolueen europarlamentaarikko Christian Engström. Vuotaneissa sopimusluonnoksissa on esitetty esimerkiksi ”kolmesta poikki” -menettelyä nettiyhteyden katkaisemiseksi epäillyiltä tekijänoikeuksien rikkojilta ja suurempaa vastuuta palveluntarjoajille käyttäjien tekemisistä. - ACTA-sopimuksen salassa valmistellut suunnitelmat ovat röyhkeä loukkaus jokaista EU:n kansalaista kohtaan. Komission pyrkimys onkin ilmeisesti ajaa suuryritysten etuja kansalaistensa etujen sijaan, moittii Piraattipuolueen puheenjohtaja Pasi Palmulehto. Piraattipuolue on jo pitkään pyrkinyt nostamaan esille ACTA-neuvotteluiden ongelmia, mutta vasta viime kuukausina myös Suomessa on herätty tilanteeseen. Ilman aktiivisia politiikkaa seuraavia kansalaisia ympäri Eurooppaa koko ACTA-sopimus olisi mahdollisesti onnistuttu livahduttamaan EU:n päätöksenteon sekaan ilman vastustusta. ACTA, eli Anti-Counterfeit Trade Agreement, on muiden muassa Yhdysvaltojen, EU:n, Kanadan ja Japanin välinen kauppasopimus, jonka näennäisenä tarkoituksena on yhtenäistää tuoteväärennöksiin liittyvää lainsäädäntöä. Käytännössä sopimus koskisi myös nettipiratismin säätelyä. Lisätietoja antavat: Pasi Palmulehto Puheenjohtaja, Piraattipuolue 045 310 2340 Harri Kivistö Varapuheenjohtaja, Piraattipuolue 045 310 2344


text: Kun kerran eilen puhuimme vapaudesta, niin otetaanpas tänään vuorostaan aiheeksi onni. Onni tai onnellisuus on ehkäpä jopa vielä vapauttakin suhteellisempi käsitys. Yhdelle onnea voi olla esimerkiksi ystävät ja näiden kanssa vietetyt harmoniset hetket. Toiselle onnea voi olla esimerkiksi rankan työpäivän päätyttyä kotona nautittu kylmä huurteinen. Toisaalta onnea voi myös olla mahdollisuus katsella omaa Lamborghini -urheiluautoa mukavasti sohvalta käsin olohuoneen parketille parkkeerattuna. Kun Japanilainen arkkitehti Takuya Tsuchida sai jokin aika sitten briiffin Tokioon rakennettavasta talosta, niin ainoat taloon liittyvät vaatimukset rakennuttajalta olivat, että tässä tulisi olla yhdeksän auton talli, ja että yhtä autoista täytyisi mahdollista ihailla suoraan olohuoneesta käsin. Tehdäkseen asiakkaansa onnelliseksi, arkkitehti suunnitteli talon kellariin autotallin, ja autotalliin hissin, jolla yhden autoista voisi nostaa esille olohuoneeseen näytille. Onnea siis talon omistajalle! Lähde: whatwedoissecret.org


text: VTT tuo kosketuspalvelut matkapuhelimiin 07.09.2007 Palvelut kosketuksen päähän VTT on kehittänyt sovittimen, joka lisää kaupallisiin Bluetooth-matkapuhelimiin ja muihin Bluetooth-laitteisiin langattoman NFC-teknologian. Near Field Communication (NFC) on lyhyen kantaman langaton teknologia. Sen avulla käyttäjä voi esimerkiksi matkapuhelimella maksupäätettä koskettaen maksaa ostoksensa tai yhdistää helposti erilaisia laitteita. NFC on ensimmäinen kaupallisiin matkapuhelimiin yleisesti tulossa oleva RFID-etätunnistusteknologian kanssa yhteensopiva standarditeknologia. VTT kehitti kosketustoiminnon mahdollistaman teknologisen ratkaisun, NFC Bluetooth -sovittimen, SmartTouch-projektissa. Sovitin on tulitikkurasian kokoinen laiteprototyyppi, joka voi toimia tiedonvälittäjänä Bluetooth-laitteiden ja NFC-sovellusten välillä. Näin se mahdollistaa NFC-sovellusten toteuttamisen käyttäen nykyisiä kaupallisia Bluetooth-laitteita, kuten matkapuhelimia. NFC-teknologia tuo palvelut kosketuksen päähän. Se tarjoaa mahdollisuuden saada tai välittää tietoa NFC-teknologialla varustetun matkapuhelimen ja taustajärjestelmän välillä. Tiedon välitys voi tapahtua kahdella tavalla. Yhtäältä matkapuhelimella voi koskettaa NFC-tageja eli -tunnisteita, jotka sisältävät tiedon palvelusta. Toisaalta matkapuhelimella voi koskettaa RFID-lukijalaitetta esimerkiksi bussissa tai kaupan kassalla. NFC voi toimia myös Bluetoothille vaihtoehtoisena tai sitä täydentävänä lähitiedonsiirtoteknologiana matkapuhelimien ja muiden laitteiden välillä. Näin myös Bluetoothia hyödyntävät mobiilipalvelut voidaan toteuttaa kosketuspohjaisesti. VTT arvioi, että NFC-teknologia tulee lähivuosina osaksi arkea. Sitä voidaan tulevaisuudessa hyödyntää mm. maksamisessa ja joukkoliikenteen liputtamisessa. Puhelimessa oleva monitoimikortti voi olla esimerkiksi kaupunkikortti, kirjastokortti, bussikortti, elokuvalippu tai urheilutapahtuman lippu, joka on käyttöarvoltaan rajoitettu maksukortti. Kuluttaja voi kontrolloida korttia puhelimen kautta ja nähdä maksut puhelimensa näytöllä. Palveluntarjoaja voi toimittaa kortin asiakkaalle televerkon kautta perinteisiä menetelmiä huomattavasti edullisemmin. SmartTouch on laajin NFC-projekti Euroopassa. VTT:n vetämänä se kokoaa 24 teollista ja tutkimuksellista osapuolta NFC-teknologian pilotointiin liittyen. Tavoitteena on ottaa käyttöön ja kokeilla NFC-teknologiaa useissa eri käytännön ympäristöissä. Siten saadaan selville, millaisia liiketoiminnallisia haasteita teknologia asettaa ja millaisia mahdollisuuksia siinä piilee. VTT voitti kansainvälisen NFC-kosketuskilpailun VTT voitti keväällä pääpalkinnon Euroopan ensimmäisen NFC-kilpailun, Touching the Futuren, innovatiivisimman sovelluksen sarjassa. Pääpalkinto tuli SeeingEyePhone-suunnitelmasta. SeeingEyePhone-sovellus auttaa näkövammaisia kuluttajia esimerkiksi ruokaostoksissa. Siinä kauppojen hyllyihin asennetaan tuotteiden viereen tunnisteita, jotka kertovat NFC-teknologialla varustetulle matkapuhelimelle tuotteen tiedot, kuten hinnan ja ravintoarvot. Puhelin lausuu tiedot ääneen puhesyntetisaattorin avulla. Palkinnot jakoi uutta mobiililaitteiden kosketusteknologiaa edistävä NFC Forum. NFC Forum on voittoa tuottamaton vuonna 2004 perustettu kansainvälinen yhdistys, joka tukee NFC-teknologian standardointia ja käyttöönottoa. NFC Forumin jäseniä on tällä hetkellä 120. VTT esittelee NFC-teknologiaa ja muita kehittämiään mobiiliratkaisuja Mobile Monday -tapahtumassa Helsingin Wanhassa Satamassa 10.9.2007. Kuva 1 Kuva 2 Kuva 3 NFC-teknologia tarjoaa mahdollisuuden saada tai välittää koskettamalla tietoa NFC-teknologialla varustetun matkapuhelimen ja taustajärjestelmän välillä.


text: Ashikaga Yoshimasa Ashikaga Yoshimasa (1436–1490) oli Ashikaga-shōgunaatin kahdeksas shōgun, joka hallitsi Japania vuosina 1449–1473. Yoshimasan hallituskaudella japanilainen kulttuuri kehittyi monipuolisesti: teeseremonian ja ikebana-kukkienasettelun taidot kukoistivat. Yoshimasa tuki myös nō-teatteria.[1] Buddhalaisuus vaikutti tuon ajan kulttuuriin paljon. Yoshimasalla ei saanut perillistä, joten hän nimesi nuoremman veljensä seuraajakseen. Pian tämän jälkeen hänen vaimonsa kuitenkin synnytti pojan. Syttyi Ōnin-sota eli vallanperimyssota veljen kannattajien ja pojan kannattajien välille. Seuraajaksi tuli Yoshimasan poika, mutta tämän jälkeen shoguniksi nousi veljenpoika, joten veli-puolue sai jonkinlaisen hyvityksen.[2] Eläkkeelle vetäytyesään Yoshimashi rakennutti Kioton itälaidalle asunnokseen Hopeisen paviljongin. Hänen kuoltuaan se muutettiin temppeliksi, samoin kuin isoisä Ashikaga Yoshimitsun rakennuttama Kultainen paviljonki. Temppeli on yksi Unescon maailmanperintökohteista Kiotossa. [2]


text: In English Hei Tällä kertaa pääsimme testaamaan Volvon L 120 C pyöräkuormaajaa soramontulla. Tämä oli minulle ensimmäinen kosketus BobCatia isompaan pyöräkuormaajaan, joten harppaus oli melkoinen. Kuitenkin moottori piti yllättävän pientä ääntä ollakseen tuon kokoinen vekotin. Tietysti ääntäkin sai tulemaan kun antoi hieman kaasua mitä tarvittiinkin etenkin silloin kun sukellettiin kuvassa näkyvään hiekkakasaan kauha tanassa. Sisällä oli ensinäkemältä liian paljon säädettäviä vipuja ja nappeja. Pienen opastuksen jälkeen se ei kuitenkaan enää tuntunut paljoakaan trukkia ihmeellisemmältä. Polkimia on kolme, vasemmalla kytkin/jarru, keskellä jarru ja oikealla kaasu. Kuormaaja oli todellä hätäinen kääntymään. Sen huomasi parhaiten silloin kun oli siirtymässä penkille tai siitä pois ja sattui hieman tökkäämään jalalla rattia. Seurauksena oli se, että kuormaaja teki heti nytkähtävän taitos-käännöksen (taittuu keskeltä kääntyessään). Sillä pystyisi hyvin tiputtamaan vahingossa vaikka jonkun huonosti kiinnipitävän alas. Oikealla kädellä on kauhan säätimet. Nekin olivat tarkoitettuja käytettäväksi sormilla eikä ääriasentoihin kannattanut kääntää ollenkaan. Oikeanpuolimmaisesta säädetiin puomikorkeutta, keskeltä kauhan asentoa ja vasemman vivun tarkoitus jäi vähän epäselväksi kun sitä ei käytetty ja siitä puuttui myös nuppi kokonaan. Puomikorkeussäätimen vieressä oli keinukytkin, jolla määritettiin mennäänkö eteen taakse vai ympä...eikun siis vapaa. Näiden etupuolella oli myös nappi, josta sai valita 1. tai 2. vaihteen. Oikella puolella ylhäällä oli kauhavaaka, josta “olisi” saanut mitattua kauhallisten painoja. Tämä auttaa varmasti paljon, kun joutuu miettimään paljonko autoonsa voi lastata. Painot ja kauhallisten määrät sai myös tulostettua liuskalle. Käsijarru oli pelkkä keinukytkin hytin vasemmalla puolella. Vasemmalla oli myös eräänlainen informaationäyttö, josta saattoi nähdä mm. käytössä olevan vaihteen, suunnan ja varmasti paljon paljon muutakin jos olisi jännitykseltä ja keskittymiseltä ehtinyt tutkimaan. Kaikenkaikkiaan tämä oli sellanen isojen poikien leikkikalu, josta silloin joskus hiekkalaatikolla unelmoitiin. Käytön oppiminen oli helppoa. Tosin hyväksi käyttäjäksi (esim. ettei onnistu kolhimaan vaikka kuormattavan auton lavanreunoja tms) kehittyminen vie varmasti aikaa. Mielellään tuolla olisi päristellyt vähän pidempäänkin, mutta tällä kertaa siihen ei ollut mahdollisuuksia. Hi This time we got to glance a Volvo L120 loader in a sand quarry. This was the first time that I was able to drive a loader bigger than a BobCat so it was a giant leap for a me. I was a bit surpised though for the sound it made. I think it was way too quiet for a machine of that size. Well, it did made more noice when you gave it a little bit more gass and you needed that when you dove right into a big pile of sand with your big mean looking bucket. At first glance there were way too many buttons and levers inside. After a bit of a guidance it didn’t feel so much different from a fork-truck. There were three pedals, clutch/break on the left, break in the middle and gass pedal on the right. The loader was very sharp turning. You could experience it best when mounting the loader or getting off and accidentally your legs would touch the steering wheel. The outcome was that the loader immeatedly made a sharp twist (it twists from the middle). A perfect way to make someone not prepared and not holding good enough to fall off. On the right hand size there is the switches for the bucket. They were also meant to be used with your fingers and were very sensitive. The one at the right was for handling the boom and the middle one was for the bucket. The switch on the left had been removed so I don’t know the purpose for it. Next to the boom lever was a switch for direction, forward, backwards or arou...I mean neutral. In front of these was also a button where you could choose 1st or 2nd gear. On the upper-right side there was a bucket scale which would have shown you the weight of your current load. I’m sure this helps a lot when you need to think about how much you can load into a truck. You were also able to print those weight informations to a paper. Handbrake was only a little switch on the left side. There was also some kind of an informative monitor on the left side where you could see the current gear, direction and a lot more I’m sure. All in all this seemed a lot like a big boys toy, that you dreamed of using while playing the a sandbox as a child. Learning to use it was easy, but mastering it would take much longer. I would have liked to continue playing with it a while longer but this time that was it.


text: Suunniteltu sekä liike- ja lomamatkailijoille, Malisa Villa Suites Hotel sijaitsee hyvällä paikalla Kata alueella; yksi kaupungin suosituimmista kohteista. Vain 30. Km kaupungin keskustasta, Hotellin strateginen sijainti takaa, että asiakkaat voivat nopeasti ja helposti tavoittaa monet paikalliset nähtävyydet. Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä, kuten Kata näköalapaikka, Phuket Surffaus, Kata-ranta lähietäisyydessä, vierailijat rakastavat tämän hotellin sijaintia. Malisa Villa Suites Hotel hotellissa teemme kaikkemme, jotta vieraat tuntevat olonsa mukavaksi. Näin tehdäkseen hotelli tarjoaa parhaat palvelut ja mukavuudet. Hotelli tarjoaa grillausmahdollisuudet, matkatavarasäilytys, hotelli/lentokenttäkuljetus, pysäköintitila, kiertoajelut asiakkaidemme mukavuutta ajatellen. Kaikki hotellin majoitustilat koostuvat harkituista mukavuuksista, jotka takaavat ainutlaatuisen mukavuuden tunteen. Olitpa kuntoharrastaja tai vain etsit tapaa rentoutua rankan työpäivän jälkeen, sinua viihdyttävät huippuluokan vapaa-ajanviettomahdollisuudet, kuten kuntoiluhuone, höyryhuone, hieronta, piha, kylpylä. Mikä tahansa on matkan tarkoitus, Malisa Villa Suites Hotel on erinomainen valinta lomakohteeksi Phuket kaupungissa.


text: Espoo Ciné 2012 päättyi, katso mitä jäi haaviin. Espoo Ciné 2012 käynnistyi perjantaina 17. elokuuta Michael Haneken palkitulla draamalla Amour, jonka arvio löytyy alta. Huippuihin lukeutui myös Bence Fliegaufin Unkarin ja Euroopan sosiaalista omaatuntoa kolkuttava Just The Wind. Kymmenen päivän aikana näkemäänsä arvioivat Heta Kämäräinen (HK) ja Aleksi Salonen (AS). Arviot on jaoteltu teemoittain. Artikkelin loppuun on koottu sivustolla aiemmin ilmestyneitä arvioita festareilla esitetyistä suomalaiselokuvista. Arviot teemoittain ● Päätös- ja avajaiselokuvat ● Seuratut ohjaajat ● Pink Zone ● Historialliset ● Espoo Ciné selection ● La célébration française ● Muut ● Kotimaiset elokuvat Lue myös aiempien vuosien Ciné-raportit: Vuosi 2011, vuosi 2010, sekä vuosi 2009 osa yksi ja osa kaksi. PS. Pyysimme lukijoilta heinäkuun aikana arvosanaa uudistuneelle Filmgoerille. Pienehkön näytteen (n=50) perusteella muutos on otettu hyvin vastaan: lukijoiden antama keskiarvosana oli 3,82 kun 5 oli suurin mahdollinen arvo, vastausten mediaani oli 4 ja valituin vastausvaihtoehto (20 kpl) oli viisi tähteä. Kiitämme osallistuneita, palautetta sivusta otamme edelleen mieluusti vastaan Palaute-sivulla. Amour katsoo vanhuuden viimeisiä vaikeita hetkiä. Anne ja Georges ovat yhdessä hyvinvoiva eläkeläispariskunta (ja kuten usein eurooppalaisessa taide-elokuvassa: varakas ja kulturelli), ennen kuin Anne saa aivoinfarktin. Siitä alkaa hidas luisu kohti kuolemaa. Georges yrittää tehdä ajasta molemmille siedettävää, mutta on mahdottoman edessä. Fiktioelokuvassa harvoin näin perinpohjaisesti tutkiskeltu aihe saa paljon Haneken viileästi etäältä seuraavasta, verkkaisesta ja kuvakieleltään staattisesta tyylistä. Fiktio sinällään on vahvuus, joka poistaa dokumentaarisuuden tirkistelevän, liian yksityisen luonteen kuoleman ääreltä. Amour yksinkertaisesti seuraa niitä vaiheita, joita moni infarktissa tai muuten halvaantunut ja omaishoitaja käyvät. Tarinassa, kuten elämässä muiden ymmärrys välitilasta on heikko, mutta katsoja viedään nyt syvemmälle. Sentimentalismia elokuva välttää tiukasti: ei dramatisoivaa musiikkia, kyyneleitä tai monologeja kuolemasta. Valo on kirkasta, paljaaksi tekevää. Tässä avoimuudessa on jotain kaunista, vaikka hirvittävää. Mitään lohtua lopulla ei ole tarjottavana. Propositionin ja Cormack McCarthyn Tien filmatisoinneilla ansaitusti nimeä hankkineen ohjaaja John Hillcoatin southern gothic -veto Laittomat on perusvarmaa historiallista veljesveijarointia kieltolain ajalta, kyseenalaisella ultraväkivaltaisella mausteella. Kliseisessä asetelmassa Bondurantin veljeskolmikko (indie-uralle suuntaava Shia Lebuff, Jason Clarke ja Tom Hardy) edustaa etelävaltiolaista oman käden oikeutta pahaa liittovaltiota vastaan (sadistinen ja kulmakarvaton Guy Pierce). Hardyn murahduksin ja narisemalla kommunikoiva vuorimainen isoveli vetää elokuvan pisimmän korren. Jessica Chastainille jää heikosti kirjoitettu (Nick Cave) seinäruusun rooli. Pienen rikosdraaman suhde väkivaltaan vaihtuu kornisti alun vastenmielisestä viimeisen välienselvittelyn avoimen myötämieliseen. Ihmiskehon tuhon groteskit kuvaukset ovatkin halpa sirkustemppu. Myös makea kooda voi aiheuttaa pahoinvointia. Benjamin Brittenin orkesterin soittimia esittelevä The Young Persons Guide to the Orchestra on niin istuva avaus Wes Andersonin elokuvalle, että sen olisi voinut kuvitella kuulleensa jo jossakin ohjaajan aiemmassa. Silti tälläisillä selvämuotoisilla, lapsenmielisillä yksityiskohdilla vakavasti herkuttelevan indiesuosikin kädenjäljessä on Moonrise Kingdomin kohdalla taiteellista kehitystä. Se on onni, sillä kaavan toistaminen on aina vähintään uhannut Andersonin tuotantoja. Orvoksi joutuvan partiolaispojan sekä kapinoivan tytön karkumatka ja rakkaustarina on ohjaajaa parhaimmillaan: herkkävireistä ja vilpitöntä tunnekuvausta, omalaatuista, usein surumielistä huumoria sekä suurta visuaalista kekseliäisyyttä ja leikkisyyttä. Puhdistuneen ilmaisun kautta elokuva voi vedota niihinkin, joille Andersonin tuotannon itsetietoinen tyyli on aiemmin ollut liikaa. Nimi vihjaa oikein, että satukirjojen henki leijuu ympärillä. Meno ja dialogi iskevät yhä kipinää, mutta tarinankerronnassa otetaan harppaus barokista klassismin suuntaan. Tasapainoinen, vanhojen värivalokuvien sävyissä nostalgisoiva Moonrise Kingdom saattaa hyvin olla Andersonin paras elokuva. Ehkä Woody Allen vaikuttui kassakoneen kilinästä Midnight in Parisin lippuluukulla, kun elokuvaseuraaja jakaa menestysreseptin kanssa kioskikirjallisen nimen ja tapahtumapaikan. Niin tai näin, pahasti kiirehdityltä tuntuva, omahyväinen To Rome with Love on ohjaajan heikoimpia töitä. Felliniläisen absurdin huumorin lähteille episoideillaan turhaan pyrkivä komedia suuntaa tylsän teränsä pintajulkisuuden ja muun pintapuolisuuden petollisuuteen, siis siihen tuttuun allenilaiseen teemaan fantasiasta tai valheista ihmiselämän keskeisenä rakennuspalikkana. Tämän näkökulma painottaa jälkimmäistä. Allenin itsensä tekemän kierrättävän, mutta hauskahkon alter ego -roolin lisäksi lähes kaikki elokuvan miehet ovat rasittavasti samasta neuroosien puusta veistettyjä karikatyyrejä. Kaikki muukin Rome with Lovessa on kuin jonkin kelvollisen Allen-komedian hylättyjen ideoiden pinosta: väsähtänyttä, toisteista ja oivalluksiltaan laiskaa. Dokumentaristi Erik elää yksinäisenä New Yorkissa, mutta onnekseen hän löytää Paulin. Kaksikko tapaa erikoisissa olosuhteissa, maksullisen puhelinlinjan välityksellä, mutta heidän suhteensa kohoaa pian uudelle tasolle. He muuttavat saman katon alle ja vakiintuvat. Rakkauden ja ystävyyden yllä kulkee kuitenkin riippuvuuksien langettamia varjoja. Keep the lights on voitti 2012 Berliinin elokuvafestivaalin Teddy-palkinnon parhaana LHBT-elokuvana, eikä syyttä. Ohjaaja-käsikirjoittaja Ira Sachs on tuonut mukaan tarinaan omaeläkerrallisuutta, joka tekee kokonaisuudesta erityisen koskettavan. Aihe tulee käsinkosketeltavan lähelle. Tanskalaisdraama on intiimi kuvaus kahden miehen suhteesta yhdeksän vuoden ajalta, jossa koetellaan rakkauden rajoja ja rajattomuutta. Olympia Dukakisin huomattavaan Johnny Cash -karismaan nojaava tie-elokuva rullaa yllättävän pehmeästi, vaikka tarina toisen (Brenda Fricker) vanhainkotikakulta karkaavasta lesbopariskunnasta onkin turvallisen ennalta-arvattava. Indietietoisuutensa viisaasti vakan alla pitävän elokuvan nojina toimivat ronski verbaalinen huumori ja näyttelijöiden osuva ulosanti (loistavan Dukakisin ohella etenkin matkaan tarttuva sympaattinen tanssija ja prostituoitu Ryan Doucette). Kevytkriittistä kommentaaria tehdään Yhdysvaltain homopariskuntien muita heikommasta oikeudellisesta asemasta ja seksuaalisesta ahdasmielisyydestä yleisemmin. Holokaustin puolalaisnäkökulmaan lisätään tässä tosipohjainen, pieni, mutta positiivinen toimijan rooli. Juutalaisryhmää viemärissä piilottelee Leopold Socha, pikkuhuijari, joka on avunannossaan empiväinen ja itsekäskin, kuten ihmiset tapaavat olla. Tapahtumapaikassa ja tunnelmassa ilmeinen esikuva on ohjaaja Agnieszka Hollandin maanmiehen ja varhaisen yhteistyökumppanin Andrzej Wajdan Kanal – Kirottujen tie (1957). Kanalista poiketen In Darkness ei juuri lisää genren perusasetelmiin (tuoreinta lienee seksin suora käsittely), mutta on otteessaan pitävä, humaani selviytymiskertomus. Eniten se kärsii hitaasti täsmentyvästä alkukolmanneksesta. Päähenkilö Sochan (veijarimainen Robert Wieckiewicz) hahmo käy läpi vivahteikkaan kehityskaaren. Muut hahmot, etenkin elokuvan naiset, taas ovat melko stereotyyppisiä. Viemärien pimeyden ja epätoivon visualisointi on ensiluokkaista (pääkuvaajana Jolanta Dylewska). Barbara kuvaa Itä-Saksan 80-luvun tarkkailtua elämää, joka kansalaisia kurjistavasta epäluottamuksesta huolimatta onnistuu säilyttämään ainakin osan yleisinhimillistä piirteistään. Keskellä on maastamuuttohakemuksen vuoksi pääkaupungista maaseudulle karkotettu lääkäri (saksalaiselokuvan kuuma nimi ja ohjaaja Petzoldin viisinkertainen yhteistyökumppani Nina Hoss), jolle pako Länteen saa auttamisen velvoitteiden kautta laajempia moraalisia ulottuvuuksia. Naturalistinen ja teknisesti taidokas klassinen kerronta – kameran käytös on tarinasta motivoitua, rajaukset ja leikkaukset harkittuja – luo olosuhteet, joissa melko läheisen, kipeänkin historianhetken olemus onnistutaan vangitsemaan ilman närkästystä ohjailevan liian osoittelun vinoumaa. Itä-blokin pakoelokuvien perinteeseen yllättäviä kierteitä tuo esimerkiksi Länsi-Saksassa asuvan puolison ehdotus muutostaan Itään ja toisaalta tämän tarjous rahoittaa molempien elämä tuloistaan paon jälkeisessä uudessa elämässä. Protagonistin altruismi asettuu mielenkiintoiseen rinnakkaisasemaan sen kaikista huolta pitävän yhteisöllisyyden lupauksen kanssa, jolla kansalaisten perusoikeuksien rajoittamista yritettiin DDR:ssä perustella. Valitsemalla itselleen elämän tässä epäoikeudenmukaisessa valtiossa, tekee päähenkilö samalla jotain sellaista, mikä riitelee myös tavoittelemansa länsimaisen individualismin kanssa. Intiimi köyhän arjen kuvaus kehittyy väkivallan uhan fenomenologian sinfoniaksi. Aivan läheltä naturalistisesti kerrottu Just The Wind ottaa suuntansa Unkarissa 2008 ja 2009 tehdyistä hyökkäyksistä romanivähemistöä vastaan, joissa kuoli kuusi ja loukkaantui useita. Yhden romaniperheen päivä maaseudun getossa (töissä, koulussa ja kaduilla) toimii prismana niille oloille, joissa vähemmistövihamielinen ääriajattelu saa rehottaa. Lapsinäyttelijöiden keskeiset roolit ja hahmojen asema arkipäiväisesti alistavassa ympäristössä korostavat romaneihin kohdistetun rasistisen essentialismin täydellistä näköalattomuutta. Piinaaviin mittoihin nouseva jännitys rakentuu etenkin kuvakielen kautta: hahmojen olan yli, linssi etäisyyksiin sumeana, kamera kuin pää alas painettuna. Tuntuu kuin joku löisi kohta takaapäin. Elokuva palkittiin Berliinissä tuomariston Grand Prix’llä eli festivaalin kakkospalkinnnolla. Montrealilaiskoulun tasapaino järkkyy, kun rakastettu opettaja tekee itsemurhan luokkahuoneessaan. Kun vasta maahanmuuttanut herra Lazhar kuulee tapahtuneesta, hän tarjoutuu sijaisopettajaksi. Uutena opettajana hän joutuu heti varsin haastavan tehtävän eteen. Hänen on yhtäältä tuettava lapsia ja toisaalta luotava oma opettaja-suhteensa heihin. Philippe Falardeuan ohjaus oli syystä ehdolla parhaan ei-englanninkielisen elokuvan Oscarin saajaksi. Monsiuer Lazhar on realistisen riipaiseva luokkahuonekuvaus. Taidokas käsikirjoitus ja lahjakkaat näyttelijät saavat surun ja hämmennyksen tulemaan iholle. Herra Lazharin ja lasten keskinäinen dynamiikka on onnistuttu kuvaamaan hienosti. Karmaisevasta aiheestaan huolimatta elokuva luo toivoa paremmasta huomisesta. Se valaa uskoa siihen, että kaikesta voi selviytyä jos siihen annetaan vaan oikeanlaiset eväät. Ulrich Seidlin dokudraamassa keskiluokkaiset itävaltalaisnaiset matkustavat Keniaan lomailemaan. Rusketusraitoja tärkeämpää heille on nuorten paikallisten miesten seura, jota siellä on tarjolla yllin kyllin. Molemminpuolinen hyväksikäyttö ja eriarvoisuus ovat keskeisesti läsnä näissä lomaromansseissa. Seidlin oli tarkoitus tehdä aiheesta vain yksi elokuva, mutta runsaan kuvamateriaalin ansiosta hän päätyikin trilogiaan, josta Paradies: Liebe on ensimmäinen osa. Tässä elokuvassa keskitytään itävaltalaisnaiseen, jonka unelmana on löytää lomamatkaltaan aitoa rakkautta. Cannesin kilpasarjassa ensi-iltansa saanut kohuttu elokuva on raadollinen kuvaus maailmasta, jossa köyhyys ja rikkaus kohtaavat. Elämä rantakohteessa on kylmää peliä, jossa toista osapuolta ohjaa läheisyyden kaipuu ja toista toive paremmasta elämästä. Luokan suosituin tyttö Camille (Louise Grinberg) saa yllättäen tietää olevansa raskaana. Yksinhuoltajan lapsena hän aluksi häpeää asiaa, mutta pitää kuitenkin aborttia mahdottomana. Sen sijaan hän ehdottaakin ystävilleen, että jospa hekin tekisivät saman. Tästä alkaa raskaaksi haluavien teinityttöjen massahysteria. Pian koulussa on paksuna kolme, sitten 10 ja lopulta 17 tyttöä. Raskaussuma kauhistuttaa opettajistoa ja vanhempia. Ranskalaisdraama perustuu tositapahtumiin ja on vahva yhteiskunnallinen kannanotto. Ohjaajasisarusten Delphine ja Muriel Coulinin ensimmäinen pitkä elokuva on voimallisesti tyttöjen puolella. Myös koulun ja kodin mielipiteitä näytetään, mutta niitä ei nosteta ainoaksi totuudeksi. Tyttöjen tiivis yhteisöllisyys on yksi tärkeistä teemoista. Pojat näytetään vain sivustakatsojina – he ovat tyttöjen halujen ohjailtavissa. Tarinassa halutaan näyttää, että nuorilla naisilla on oikeus kyseenalaistaa annetut normit ja olla niistä eri mieltä. Myös oikeutta päättää omasta vartalosta nostetaan esiin. Elokuvassa korostetaan ystävyyden merkitystä ja samalla tyttöjen halua itsenäistyä. Tämankaltaiset tarinat ovat tärkeitä miesten hallitsemassa maailmassa. Iranilaisen Marjane Satrapin sarjakuvien filmatisoinnit jatkuvat, tällä kertaa perinteisemmin keinoin toteutettuna. Hellyyttävästi vinksahtanut tummasävyinen draamakomedia tuo sekä tyyliltään että tunnelmaltaan mieleen parin vuoden takaisen Gainsbourgin. Kiellettyyn rakkauteen saadaan tujaus tuoreutta tragikomedian keinoin. Masser-Ali Khan (Mathieu Amalric) on ihastuttavan melankolinen taitelija, jonka kompromissikuppi on täynnä. Herra päättää kuolla seitsemän päivän kuluttua. Rempseä kerronta luo kauniin, joskin ohikiitävän henkilökuvan kärsivästä sielusta. Erityisesti kuoleman enkelin vierailu lämmittää. Ranskan maaseudulla elelee kolme vanhempiensa hylkäämää teinipoikaa. He asuvat kuolleen isoisänsä vanhassa talossa ja varastavat henkensä pitimiksi ruokaa naapurin kellarista. Aina tilaisuuden tullen pojankoltiaiset pitävät polttelevat ruohoa ja ryyppäävät. Eräänä päivänä rahapulan yllättäessä he keksivät vuokrata talon ruohoa kasvattavalle miehelle. Kauppa ei mene odotusten mukaan ja lopulta pojat huomaavat menettäneensä katonkin päänsä päältä. Les géants on yhtäältä surullinen kuvaus teini-ikäisten pojankloppien elämästä. Samalla se on silti kaunis tarina ystävyydestä ja siitä, miten pojat pitävät huolta toisistaan kun aikuisia ei ole huolehtimassa. Heidän taitonsa selviytyä ovat rajalliset, mutta ne riittävät pakon edessä. Bouli Lannersin nuorisokuvaus on lyhyt väläys poikien elämästä. Ohutta tarinaa kehystävät upeat Ranskan maaseutumaisemat. Charles Perrault’n klassikkosatuun pohjautuva Peukaloinen alkaa rutiköyhän perheen esittelyllä. Perhe joutuu näkemään nälkää eikä toivoa paremmasta ole näkyvissä. Ankarien olojen uuvuttamat vanhemmat hylkäävät neljä lastaan keskelle synkkää metsää. Pienen Peukaloisen, Poucet’n, johdolla pojat löytävät onnekseen mökille, josta ystävällinen rouva tarjoaa suojaisan levähdyspaikan. Onnen tunne jää kuitenkin tilapäiseksi, sillä mökissä asustaa myös kannibalismiin taipuvainen jätti. Ohjaaja Marina de Van ja käsikirjoittaja Bertrand Santini ovat luoneet yhdessä upean, joskin karun fantasiamaailman kehystämään tarinaa. Sadun henki tulee vahvasti esille lavasteissa, puvustuksessa ja myös näyttelijävalinnoissa. Ilian Calabert on valloittava pieni Peukaloinen ja Denis Lavant (Pont-Neufin rakastavaiset) tekee uskomattoman roolisuorituksen karmaisevana kannibaalina. Le Petit poucet on vahvasti aikuisille suunnattu elokuva ja syystä kielletty alle 16-vuotiailta. Draamassa on vahvasti myös kauhun elementtejä. Seikka tekee elokuvasta erityisen, totuttuja raja-aitoja on uskallettu rikkoa. Samalla elokuva kunnioittaa alkuperäistarinan henkeä ja muistuttaa, etteivät 1600-luvulla kirjoitetut sadut olleet alunperinkään kovin kauniita. Ansiokas adaptaatio oli ehdokkaana Espoon Cinen eurooppalaisen fantasiaelokuvan Méliès d’Argent -kilpailussa. Dennis on 38-vuotias tanskalainen kehonrakentaja. Nallekarhumaisesta olemuksestaan huolimatta hän ei ole koskaan seurustellut. Rajalliset sosiaaliset taidot ja eläminen peräkammarin poikana, muiden naisten huomiosta mustasukkaisen äidin huomassa eivät varsinaisesti ole helpottaneet menestystä naisrintamalla. Dennis ottaa onkeensa enonsa vinkistä ja päättää lähteä etsimään uutta elämää Thaimaasta, Pattayalta – tietenkin salaa äidiltään. Mads Matthiesin ensimmäinen pitkä elokuva kertoo miten ahdistavana läheisyydenkipeä, mutta ujo mies kokee Thaimaan seksiturismin. Dennisin kautta käydään läpi, kuinka ulkoiset paineet yrittävät ohjata käyttäytymistä. Lopulta kuitenkin tuttu ja turvallinen, tässä tapauksessa kuntosali, vetää puoleensa tyrkyllä olevien naisten sijaan. Siellä Dennis voi olla oma itsensä ja saakin heti uusia ystäviä. 10 timer til paradis on hellyyttävä kuvaus isosta miehestä, joka etsii unelmiensa naista. Aikuisen miehen itsenäistymistarina kuvaa myös, miten seksin kyllästämässä yhteiskunnassa romanttisen rakkauden ja läheisyyden merkitys on haalistunut. Dokumentissa Trashed käydään läpi koko maailmaa koskettavaa jäteongelmaa. Jeremy Ironsin mukana vieraillaan Libanonin rannikon karmaisevalla avokaatopaikalla, Vietnamin lastenkodissa, Islannin kamaralla ja merien rannoilla. Kaikkialla maailmassa on omanlaisensa ongelmat lisääntyvän jätemäärän takia. Lisäksi dokumentissa otetaan esille luontoon hiljalleen hajoavien muovipullojen ja -pussien tuomia ongelmia. Candida Bradlyn ohjaaman elokuvan sävy on tummanpuhuva. Kaatopaikkaongelmien lisäksi esille otetaan myös jätteistä aiheutuvien päästöjen vaikutuksia ihmisille pitkällä aikajänteellä. Tämä ulottuvuus on dokumentin parasta antia ja laittaa miettimään omaa suhdettaan jätteisiin ja kulutukseen ylipäätään. Lopulta Trashed kuitenkin vain raapaisee jäteongelmien pintaa. Karujen alkukuvien jälkeen kuvataan länsimaista varautta, jossa kierrätys on mahdollista ja monet ihmiset tiedostavia jätteiden suhteen. Luomukauppavierailujen kautta näytetään hyvin toimeentulevien mahdollisuudet ostaa kalliita luomuvihanneksia kierrätettäviin kasseihin. Samalla kuitenkin köyhissä maissa sairastutaan epäpuhtaan veden takia ja kärsitään muutoin mittavista jätteiden aiheuttamista päästöistä. Olisi ollut toivottavaa, että tähän jälkimmäiseen puoleen olisi siirretty dokumentin pääpaino. Kaverukset Simo ja Lasse tekevät elääkseen pikkurikoksia, etupäässä asuntomurtoja Sörnäisissä. Keikat eivät mene aina putkeen, joten jotain erityistä on keksittävä velkojien hengittäessä niskaan. Tästä alkaa hulvaton seikkailu, jossa Lassesta tulee Simo ja Simosta Antero. Mukana sekavassa sopassa on myös Eeva ja hänen Simo-vauvansa. 3Simoa on elokuvadebyytti monilta osin. Tämä on ohjaaja Teemu Nikin ensimmäinen pitkä elokuva ja lisäksi valkokankaalla nähdään joukko lupaavia, teatterikorkekoulussa vielä opiskelevia, näyttelijöitä esikoisrooleissaan pitkän elokuvan saralla. Pääosissa loistavat Olli Rahkonen, Rami Rusinen ja PMMP:n Paula Vesala. Heistä tullaan varmasti kuulemaan myös jatkossa. Energistä ohjaus- ja näyttelijätyötä on ilo seurata. Tarinan sekava lähtökohta on 3Simon ehdoton vahvuus. Elokuva kertoo mallikkaasti arjesta, jossa mikään ei mene putkeen. Se on lisäksi oivallinen kuvaus ystävyydestä, vastuunotosta ja elämän hallitsemattomuudessa elämänhallintaa korostavassa yhteiskunnassa. Kaikenkaikkiaan kyseessä on verraton komedia, joka hykerryttää vielä pitkään jälkikäteenkin. Uskallan jopa väittää, että 3Simoa on vuoden paras kotimainen. Espoossa nähtävien, jo aiemmin sivulla arvioitujen kotimaisten elokuvien arviot löytyvät linkkien takaa: Aki Kaurismäki: Le Havre ★★★★ -AS Timo Vuorensola: Iron Sky ★★★ -Tuija Pyhäranta Maarit Lalli: Kohta 18 ★★ -Tuija Pyhäranta Taru Mäkelä: Varasto ★★★ -AS Filmgoerin festivaalikatsaus täydentyy uusilla arvioilla jatkuvaluonteisesti elokuvajuhlan kuluessa.Haluatko toisen mielipiteen? Katso Toimituksen lista. Suurten vastausten sijaan matkataan hämmentävien kysymysten äärelle. Ihmettelyn tulkkeina Coenit ovat mestareita. Alexander Paynen neljäs Nebraska-kuvaus on legendaarisen Bruce Dernin haikea paluu parrasvaloihin. Maailman suurin lelubrändi teki 60 miljoonan mainoksen – ja myi liput sen näytöksiin. Miehen ja tietokoneen välinen romanssi on raikas tuulahdus romanttisen draaman genreen. Idolisoidun vallankumousjohtajan vaiheista on viljelty kuivakkaa, moraalisesti köyhää infoviihdettä. Alexander Paynen neljäs Nebraska-kuvaus on legendaarisen Bruce Dernin haikea paluu parrasvaloihin. Alfonso Cuarónin voimakas scifi-spektaakkeli koettelee modernin elokuvan visuaalisia rajoja. Jos jätät levyhyllystä vain yhden kotimaisen elokuvan väliin, ota järki käteen ja valitse Mieletön elokuu. Vaivattoman kevytliikkeinen indie-draamakomedia Frances Ha on vuoden piristävimpiä elokuvia. Filmgoer on elokuvaan ja televisioon keskittynyt riippumaton verkkojulkaisu. Arvioimme ensi-iltoja ja muita ajankohtaisia elokuvia sekä käymme festivaaleillla Sodankylästä Helsinkiin. Filmgoer on elokuvaan ja televisioon keskittynyt riippumaton verkkojulkaisu. Arvioimme ensi-iltoja ja muita ajankohtaisia elokuvia sekä käymme festivaaleillla Sodankylästä Helsinkiin.PÄÄTOIMITTAJA


text: Helsingin huutokauppakamarilla Helsinginkatu 1:ssä pidetään taas tasaisesti suosiotaan kasvattanut poliisin huutokauppa perjantaina kello 10:stä alkaen. Huudettavina on sekalaisia löytötavaroita ja poliisin takavarikoimia esineitä. – Löytötavaroita on kertynyt älyttömästi. Myynnissä on kännyköitä, digikameroita, kannettavia, kelloja, koruja, vaatteita, luettelee Helsingin poliisin löytötavarapalvelun tarkastaja Tiina Kuusiaro. Joukossa on myös rikosten selvittelyn yhteydessä takavarikoituja tavaroita, joille poliisi ei ole löytänyt oikeaa omistajaa. – Ne ovat pyöriä ja arvokkaampaa pikkuomaisuutta, sanoo komisario Pekka Korhonen. Tavaroihin voi tutustua ennen tilaisuutta muun muassa poliisin nettisivuilla. Esineet, jotka eivät myy, säästetään usein seuraavaan kertaan. Poliisilla on Helsingissä 7–8 huutokauppaa vuodessa. Perjantainen on kuudes tänä vuonna. Poliisi järjestää myös asehuutokauppoja. Suomessa niitä on vain Riihimäellä. Kuluvan vuoden neljäs asehuutokauppa pidetään 10. marraskuuta. – Tilaisuuksissa käy jopa 100 henkeä. He ovat kauppiaita, kerääjiä ja henkilöitä, joilla on lupa vaikka metsästysaseelle, kertoo Poliisihallituksen asehallinnon lupahallintosihteeri Marja-Liisa Heikkinen. Aseita on kaupan kolmisensataa. Niitä myydään 50 euron lähtöhinnalla. – Yli puolet jää myymättä. Jos ase ei mene kaupaksi, se jää valtiolle. Noin kaksi kolmasosaa aseista on haulikoita, loput pääosin pienoiskivääreitä ja pistooleja. Luvallisten aseiden lisäksi osa on saatu aselupien peruutusten myötä. Oikeusprosessissa olleita tai rikollisten aseita ei huutokaupata. – Valtaosa niistä romutetaan. Pieni osa päätyy Keskusrikospoliisin asekokoelmiin tai Sotamuseoon, Heikkinen selvittää.


text: - Lehdistökontakti - Strateginen johtaja - - 045 1304 831 Kerroimmehan jo hyvästä ideastamme – Mynewsdaystä. Kokonainen päivä PRlle ja viestinnälle. Olemme kutsuneet tapahtumaan mielenkiintoisia puhujia: Joanne Jacobs pitää esityksen mielipidevaikuttajista; “Interest Is a Skill: Solving Problems with Influencers”. PR-ammattilainen Adam Vincenzinin esitys käsittelee YouTubea: “Brand activity on YouTube: Learning from the best and worst”. Tämän lisäksi tapahtumassa käsittellään tulevan vuoden PR-, markkinointi- ja viestintätrendejä. Esittelemme myös Mynewsdeskin uusia tuotepäivityksisä ja tulevia ominaisuuksia. Erikoisvieraaksi on kutsuttu Anna Ålenius Mathson joka on Projectplacen International PR Manager. Projectplace voitti Mynewsdeskin “Paras Kansainvälinen Uutishuone” -palkinnon 2010. Ålenius Mathsonin puheenaiheena on kansainvälinen PR:ä. Mynewsdaytä vietetään kolmen päivän ajan kolmessa eri kaupungissa – matkaamme Tukholmasta Malmön kautta Göteborgiin. Mynewsdaytä ei tänä vuonna pidetä tällä puolen Itämerta, mutta kiitos Internetin, pystyt seuramaan sinua kiinnostavia esityksiä etäältä. Streamaamme nimittäin kaikki esitykset uutihuoneessamme tänään. Kaksi kolmesta esityksestä pidetään ruotsiksi, kolme englanniksi Englanninkielisten esitysten ajankohdat: Klo. 13.15 – Adam Vincenzini: Learning from the best and worst Klo. 14.15 – Joanne Jacobs: Interest is a Skill: Solving Problems with Influencers Klo. 16.00 - Jonathan Bean käsittelee tulevan vuoden PR-, markkinointi- ja viestintätrendejä Etkö pysty seuraamaan esityksiä tänään? Ei hätää, haluamme että pystyt osallistumaan Mynewsdayn menoon myöhemminkin, joten julkaisemme kaikki esitykset uutishuoneissamme Mynewsdayn jälkeen. Liity iloiseen seuraamme tänään Mynewsdayn merkeissä! Sähköposti lähetetty


text: Tuotteiden hinnoittelu Tavarat hinnoitellaan itse paikkanumerokohtaisilla hintalapuilla, joihin merkitään tuote ja hinta. Hintalapussa on paikkanumero, Kun tuote myydään, hintalapusta luetaan hyllynnumero, jonka perusteella rahat ohjataan oikean paikan tilille. Tästä syystä hintalappuja ei saa monistaa eikä tehdä itse. Mikäli tuote on viallinen, myyjän velvollisuus on ilmoittaa siitä hintalapussa. Tämä koskee erityisesti sähkölaitteita.