text: [an error occurred while processing this directive] Hannun Keittiössä: Välineet : Veitset VeitsetVeitset ovat kokin käden jatke ja tärkein komponentti raaka-aineiden valmistelussa itse ruuanlaittoon. "Hyvä veitsi tekee onnellisen kokin ja onnellinen kokki tekee hyvää ruokaa" :-D Tässä tarkastellaan asiaa lähinnä kokkiveitsien kannalta, mutta samat asiat pätevät myös muille (keittiö)veitsille. Veitsien käyttäminen Yleisin virhe mitä näkee veitsen käsittelyssä on, että veitseä yritetään työntää (tai hakata) väkisin käsiteltävästä materiaalista läpi. Yritäppä väkisin painaa veitseä kypsän tomaatin läpi! Ei varmaan onnistu (ainkaan siististi), kun taas pienelläkin leikkaavalla liikkeellä terävä veitsi hurahtaa tomaatista läpi helpolla ja siististi. Veitsen terän toiminta perustuukin leikkaavaan liikkeeseen ja terä on muotoiltu toimimaan leikkaavana parhaiten. Näin tästä kerran pelottavan näköisen demon. Kokki piti veistä pöydällä terä ylöspäin ja samalla nojasi toisella kämmenellään veitsen terää vasten... Tämänjälkeen hän siivutti jotain vihanneksia pöydällä osoittaakseen että veitsi todellakin on terävä. Anyway... palataan asiaan. Kokkiveitsi - yleistyökalu Kokkiveitsi on siis keittiön tärkein veitsi. Se on erittäin yleiskäyttöinen ja sen valitaan kannattaa panostaa. Kaupoilla kannattaa kokeilla ja hypistellä erilaisia veitsiä. Tämä tietysti voi tuntua "snobbailulta", jos lähtee asenteella "veitsi kun veitsi, kaikki ne on samoja"... Sen "oikean veitsen" löytäminen on kiinni paljon henkilökohtaisista mieltymiksistä, mutta yleisohjeena veitsen tulee tuntua hyvältä (tukeva, riittävän painava, tuntuu tasapainoiselta, miellyttää kokkia, jne:) Kokkiveitseksi IMHO stanssatut teräsveitset ovat jotenkin liian kevyitä. Se päätyykö sitten perinteiseen kokkiveitseen vai esim. japanilaistyyliseen yleisveitseen on enmmän henkilökohtaisesta mieltymyksestä kiinni. Mikään ei tietenkään estä päätymästä useampaan kokkiveitseen joila sitten voi optimoida erilaisten ruoka-aineiden käsittelemiseen. :) Huom! Kokkiveitset on pääsääntöisesti tarkoitettu normaalien ruoka-aineiden (vihannekset, liha) leikkaamiseen. Niitä ei ole tarkoitettu erittäin kovien aineiden (kuten luu) leikkaamiseen. Veitsen terä ei kestä tälläistä vaan saattaa vahingoittua. Merkkiveitsissä on monesti erinomainen takuu. Tästä on henkilökohtaista kokemusta kun parista veitsestäni alkoivat kahvan niitit syöpymään. Otin veitsistä/niiteistä kuvat ja lähetin ne selityksen kera sähköpostilla valmistajalle. Muutaman mailin ja parin viikon kuluttua minulla oli uudet veitset kotiin kannettuna suoraan Saksasta... Itse tällähetkellä käytän eniten Japanilaista kokkiveitseä (sekä teäväräkistä, että pyöreää). Niissä on jotenkin henk.kohtaisesti miellyttävä tuntuma ja terän muoto. Monesti se veitsi joka tuntuu itsestä hyvältä on myös paras :) Kokkiveitsen monet kasvot Perinteinen kokkiveitsi Perinteinen eurooppalainen kokkiveitsi on keittiön yleistyökalu. Sopii kaikenlaiseen kokkaamiseen. Tyypillisissä eurooppalaisissa kokkiveitsissä, terä on selkeästi kaareva. Japanilainen ("Santuko") kokkiveitsi Japanilaiset kokkiveitsissä on sekä kiinalaisen että eurooppalaisen kokkiveitsen muotoilua ja ominaisuuksia. Terä on suora tai vain hieman kaareva. Veitsi on monipuolinen. Tällä veitsellä on helppo valmistaa sekä aasialaisia, että euroopplaisia ruokia. Kiinalainen kokkiveitsi (Chopchop :) Kiinalaisia kokkiveitsiä on monen kokoista ja näköistä. Kaikki ne kuitenkin ovat suunnllisen samanlaisia neliskanttisia veitsiä. Monesti kaupoissa tarjotaan isoja veitsiä, mutta pienemmät (~16cm) ovat monesti paljon kätevämpiä. kiinalaisissa veitsissä kerä on suora tai hyvin suora, joka helpottaa ruuan pilkkomista leikkuulautaa vasten. Kiinalainen kokkiveitsi on luonnollisesti erittäin kätevä juuri kiinalaisen ruuan valmistuksessa, jossa raaka-aineet pilkotaan pieniksi paloiksi. Erilaisia teriä Veitsien terät on jaettavissa pariin päätyyppiin suorat ja aalto/sahalaitaiset terät. Suora/Sileä terä Suora terä on se perinteinen ja kaikkein yleisin terä. Tällä terällä leikatessa jälki on siisti ja se ei revi leikattavaa kohdetta (esim. lihan syitä). Erinomainen yleisterä kaikkeen käyttöön. Epäsymmetrinen terä Epäsymmetrisessä teroituksessa veitsen toinen puoli on sileä. Epäsymmetristä terää käytetään esim. useissa japanilaisissa veitsissä (katsoppa esim. Sushikokkien veitsiä). Useimmat epäsymmetriset terät on tarkoitettu oikeakätisille (tarkista ennen ostamista!). Terä on sileä kuten "normaaliteräkin". Aalto/Sahalaitainen terä Aalto/sahaterä toimii nimensä mukaisesti, eli sahaa. Toimii parhaiten "rapean" ruuan kanssa, jota suoralla terällä on vaikea leiketa siististi. Sahalaidan toteutuksessa on monia eri variaatiota. On perinteisenpää ja sitten on "lasersahalaitateriä", mutta toiminta on niissä kaikissa samanlainen. Perinteisesti erinomainen valinta leipäveitsenä. Toimii myös tomaattien ja muiden pehmeiden vihannesten kanssa hyvin (toki terävä suorateräinen veitsi toimii yhtä hyvin). Sahalaitaisen (varsinkin tiheän sahalaidan) tarkoituksena on nimenomaan "sahata" tiensä läpi. Jos tälläistä veistä käyttää esim. paistin leikkaamiseen, niin ei saada siistiä reunaa vaan veitsi helposti "repii" leikattaan materiaalin. "Ilmastoitu" terä Uusin keksintö on tehdä veitsen reunaan "ilmataskuja" tai reikiä, joilla pyritään estämään leikattavan ruuan takertuminen veitseen kiinni leikatessa. Takertumisen aiheuttaa ilmanpaine, joten taskuilla/reijityksellä pyritään ehkäisemään ilmanpaine-erojen syntyminen veitsen eri puolille. Tällöin leikattava ruoka ei takerru niin helposti veitseen kiinni ja leikkaamisesta tulee helpompaa. Tälläinen ilmataskullinen terä voi olla joko suora terä tai aalto/sahalaitainen, joten se ei sinällään ole varsinainen "terätyyppi"... Terän muoto Veitsen terän muotoilussa on myös paljon erilaisia näkemyksiä. Yleisin terän muotoilu on kuitenkin enemmän tai vähemmän kaareva muoto joka helpottaa leikkaamista. Hienontaminen on puolestaan helpompaa suorateräisellä veitsellä (kuten aasialaisissa veitsissä yleensä on). Hyvissä veitsissä terän muotoilu toimii kuin itsestään veitseä käytettäessä. Terän pituus ja kaarevuus vaikuttavat kaikki veitsen toimintaan. Yhtä oikeaa mitoitusta ei ole... Taottu vs leikattu Taottu veitsi on yleensä tehty yhdestä metallipalasesta joka on sitten taottu muotoonsa. Leikatut veitset on leikattu valmiista teräslevystä suoraan muotoonsa. Takomalla tehdyt veitset ovat pääsääntöisesti kalliimpia. Tämä näkyy yleisenä laadukkuutena ja taotut veitset ovat myös paremmin tasapainoitettuja. Joskus kaupoissa näkyy halpoja taotun oloisia veitsiä. Yleensä hinta korreloi vahvasti veitsen laadun kanssa ja monesti halvat "taotut" veitset ovat tehty halvasta metallista joka ei pysy terässä. Itse suosittelen ehdottomasti hyviä taottuja veitsiä, vaikkakin tärkeintä on että veitsi ja kokki sopivat yhteen :) Kahva Kahvassä tärkein ominaisuus on että siitä saa hyvä otteen ja se tuntuu luontevalta kädessä. Jos kahva on liian paksu/ohut tai liian lyhyt, niin veitsestä on vaikea saada kunnollista otetta (rimpula). Yhtenäiset kahvat voivat olla myös hygieenisempiä koska niissä ei ole liitoksia joihin voi kerääntyä orgaanista ainetta (joka sitten pilaantuu). Tosin tämä ei ole isokaan ongelma laadukkaissa ja hyvin tehdyissä veitsissä. Muovi/bakeliitti kahvat on helppo pitää puhtaina (konepesunkestäviä) mutta yleensä näitä "parempia veitsiä" ei suositella konepestäväksi muutenkaan, joten puiset kahvat ovat myös ihan käyttökelpoisia. Veitsien hoito Veitsien hoitaminen on periaatteessa hyvin suoraviivainen ja nopea juttu. Suhteelliset painavat ja terävät veitset voivat pesukoneessa hakata toisiaan tai muita astioita vasten (== terä kärsii) tai pahimmassa tapauksessa irrallinen terä voi hakata pesukoneen muovieristeisiin senverran reikää, että korit alkavat ruostumaan. Veitsiä ei kannata säilyttää normaalissa "lusikkalaatikossa" koska ne kolhiintuvat siellä helposti (menevät tylsiksi ja naarmuuntuvat). Erilaisia veitsiä Miksi erilaisia veitsiä tarvitaan? Eikö pärjäisi yhdellä hyvällä veitsellä? No toki pärjää, mutta erilaiset ruoka-aineet on helpointa käsitellä sopivalla veitsellä. Hyviä merkkejä Erilaisia veitsiä ja niiten valmistajia on maailmassa erittäin paljon. Osa marketeissa ja huolto-asemilla myytävistä (halvoista) veitsistä on surkeaa tai ala-arvoista laatua. Kokkaaminen näillä ei todellakaan ole nautinto :( Laatumerkeilläkin (bradejä kun ovat) on useita eritasoisia veitsisarjoja, joista halvimpia ei välttämättä kannata harkita. Teroitus Lisäksi on syytä hommata veitsenteroitin. Kaikki veitset kaipaavat teroittamista ennemmin tai myöhemmin, joten veitsenteroitin on oleellinen lisävaruste. Karkeasti yleistäen voisi todeta, että mitä kalliimpi veitsi, sitä nopeammin se tylsyy :) Teroituspuikko Kun veitsen terä kääntyy sivulle, niin se tuntuu veitsen tylsymisenä. Veitsi ei enää leikkaa/pure vaan tuntuu liukuvan pintaa pitkin. Veitseä joutuu painamaan enemmän jotta leikkaaminen alkaa. Perinteinen teräksinen teroituspuikko voi vaikuttaa ensialkuun vaikealta käyttää ("Pidä veistä 20 asteen kulmassa puikkoa vasten ..."). Käytännössä toimivan tekniikan oppii helposti ja terävyyden voi kokeilla peukalolla näppärästi. Jos ei halua/osaa/viitsi käyttää teroituspuikkoa, niin kaupasta löytyy myös automaattisia teroituskoneita (pari rullaa joiden välistä veitseä vedellään). Erittäin kovaksi jätetyt teräslaadut (== monet japanilaiset veitset) vaativat keraamisen puikon käyttöä. Jos terä on kulunut niin paljon ettei terän oikaisu teroituspuikolla enään onnistu, niin siihen pitää hioa uusi terä. Tähän voidaan käyttää hiovaa puikkoa (esim. timanttipuikkoa) tai muuta perinteistä hiomakiveä. Hiovien teroitusten kanssa joutuu olemaan tarkkana, koska hiomalla veitsen väärin voi pilata terän (hiova teroitus muotoilee terän uusiksi). Hiomakivi on terää hiova, joten sillä voi myös saata huononnettua terää entisestään, jos ei hallitse teroitustekniikkaa. Hiomakiven kanssa voi käyttää vaihtoehtoisesti öljyä veden sijaan. Tosin jos kerran käyttää öljyä, niin kivi menee "tukkoon" eikä toimi enää veden kanssa vaan siinä pitää käyttää sitten öljyä jatkossakin. Epäsymmetriset terät Sahalaitaterät Japanilaiset veitset ja muut erikoistapaukset Teroituspalveluita Terävyyden testaaminen Sormella testaamisessa on oleellista, että ei missään tapauksesas vedä sormella terän suuntaisesti vaan poikkiterään (90astetta)! Wanhan puukkomestarin testikonsti oli kuulemma pyyhkäistä puukolla niskatukkaa vasten. Jos puukko vain liukuu eikä yhtään pure niskavilloihin kiinni, niin se on liian tylsä. Sopivan terävä puukko ottaa vähän kiinni. Linkkejä ja osoitteita Teknistä tietoa Teräsveitset Veitsissä yleisimmin käytetty materiaali on terästä. Nykyään käytännössä aina ruostumatonta terästä (Eli veitsessä on präntättynä: Stainless Steel). Valmistajilla on omia teräslaatujaan, joita on kehitetty nimenomaan veitsikäyttöön Esimerkiksi Wüsthof (ja monet muut europpalaiset valmistajat) käyttää X50CrMo15 terästä (kovuus noin 56HRC), jonka ominaisuudet on optimoitu veitsikäyttöön (erittäin terävä, terävyys säilyy pitkään, kova mutta kuitenkin helposti käsin teroitettavissa, ruostumaton, voidaan karkaista kovaksi, helposti koneellisesti käsiteltävä (taonta)). X 50 Cr Mo 15, missä X - "Kirurgi" teräs (Surgical steel) on terässeos, jossa on kromia, molybdeenia ja joskus myös nikkeliä. 50 - Hiilipitoisuus on 0.5%. Hiilipitoisuus on tärkeä terän teroitettavuuden ja terävyyden pysymisen kannalta Cr - Teräkseen lisätty Kromia Mo - Teräkseen lisätty Molybdeeniä 15 - Kromipitoisuus on 15%Ruostumaton terästä saadaan saostamalla siihen kromia ja molubdeeniä. Esim. Marttiinin veitsissä/puukoissa käytetyssä teräksessä kromipitoisuus on 13% (ja teräksen kovuus 54-56HRC) ja terät tulevat Saksasta ja Ranskasta. Vertailun vuoksi: Lion Sabatier (X70CrMo17) terän kovuus on 55 ja J.A. Henckels:n 56.5. Terät voidaan tehdä myös hiiliteräksestä, joka on se perinteinen materiaali. Hiiliteräksinen terä voidaan teroittaa helpommin hieman terävämmäksi kuin ruostumattomasta teräksestä tehty terä, mutta toisaalta hiiliteräs ruostuu erittäin helposti. Miksi ruostumatommat terät ruostuvat? Veitset saattavat ruostua vaikka ne onkin tehty ruostumattomasta teräksestä (Stainless Steel). Tässä tietysti joutuu vähän yrittämään. Hyvälaatuista ruostumatonta terästä on melko vaikea saada ruostumaan... Lika (varsinkin ruostehiukkaset), kosteus, lämpötila saattavat kuitenkin saada ruostumista aikaan. Kemiallisten parien syntyminen esim tiskipöydällä (kosteus + eri metalleja) voivat myös saada aikaan syöpymistä. Teräkseen lisätyt aineet (kromi, vanadium, molybdeeni, jne) muodostavat ilman hapen kanssa teräksen pinnalle suojaavan kerroksen, joka eristää teräksen ilmasta: Jos pintaan jää piintynyttä ruokaa tai muuta ainetta joka eristää kromin ilmasta, niin tähän kohtaan ei muodostu suojaavaa kalvoa, vaan vedessä oleva happi pääsee suoraan kosketuksiin teräksen kanssa. Tällöin teräs alkaa ruostumaan. (Veitsessä tietysti kromi ja teräs ovat seoksena, kuvateknisesti kromi on siinä pinnalla). Myös ruostumattomasta teräksestä valmistetut veitset tulisi huolellisesti puhdistaa ja kuivata käytön jälkeen. Keraamiset terät Nykyään on saatavilla myös täysin keraamisia teriä. Terissä yleensä käytetty keraaminen aine on "zirconium oxide", joka on lähes yhtä kovaa kuin Timantti... Tämä vähentää oleellisesti teroittamisen tarvetta :) Zirconium oxide:n kovuus on 8.2 mohs (vertailun vuoksi: teräs 5-6 mohs ja timantti 10 mohs). Mohs on yksinkertainen tapa luokitella mineraaleja. Kts. Wikipedia/Mohs(en), Wipedia/aineiden kovuus (suomeksi). Keraamiset terät valmisteaan keraamisesta pulverista puristamalla muottiin kovalla paineella. Muotit pidetään yli 1000C asteen lämpötilassa useita päiviä ja tämänjälkeen terä viimeistellään ja teroitaan timanttilaikalla. Keraamisen terät ovat erittäin teräviä (ja kevyitä). Ne myös säilyttävät terävyytensä teräksistä paremmin, eivätkä ruostu.. Itseasiassa keraamisia veitsiä ei oikeastaan ole tarkoitettu teroitettaviksi tavanomaisin välinein. Tylsyneet veitset suositellaan lähetettäksi tehtaalle teroitettavaksi, tai veitsihuoltoon jossa on timanttihiomalaikka (ja osaamista). Huonoina puolina voidaan pitää veitsien arkuutta (ja hintaa). Näitten veitsien kanssa kannattaa aidosti olla huolellinen. Käsinpesu erikseen, säilyttäminen omassa suojarasiassaan ovat ihan perusjuttuja. Näitä ei jätetä lojumaan tiskipöydälle tai heitetä tiskialtaaseen! Käyttö Keraamiset terät sopivatkin parhaiten luuttomien lihojen, vihannesten, hedelmien, jne "pehmeiden" aineiden leikkaamiseen. Leikkualustoinan kannatta suosia mielummin puisia tai muovisia alustoja. Metalliset ja keraamiset (marmori, lasi, etc) eivät ole suositeltuja. Keraamisella leikatessa kannattaa ajatella että on todellakin "käyttämässä keramiikkaa". Tällöin vaistomaisessti välttää vääntämistä/kiertämisiä/hakkaamista sekä käyttää pehmeitä alustoja. Koska keraamiset terät ovat keveitä, ohuita ja superteräviä, niin niistä on ehdotettu tehtävän myös partakoneen teriä... Miksi tälläisiä kestäviä superterviä partahöyliä ei sitten ole (ainakaan vielä) markkinoilla? Tämän sivun tiedot on koottu, käännelty ja väännelty oman kokemuksen perusteella, veitsitehtaiden/kauppiaiden jakamista tiedoista sekä tietysti Internetistä. :) Knife pictures from www.wuesthof.de until I get chance to replace them... This page is done by email@example.com.


source: fineweb

text: Aaltoluku Aaltoluku tarkoittaa aaltoliikkeiden fysiikassa aaltovektorin itseisarvoa = 2π/λ, jossa λ on aallonpituus. Spektroskopiassa aaltoluku tarkoittaa aallonpituuden käänteisarvoa 1/λ. Yleisessä fysiikassa aaltolukua merkitään tavallisesti symbolilla k kun taas spektroskopiassa aaltoluvun tunnus tyhjiössä kulkevalle aallolle on yleisesti , väliaineessa kulkevalle . Kun aallon kulmataajuus on ω niin aaltoliikkeen vaihenopeus on ω/k ja ryhmänopeus on dω/dk. Edellinen kuvaa aallon nollakohdan liikkumisnopeutta ja jälkimmäinen energian tai signaalin siirtymisnopeutta. Jos aaltoliikkeessä ei ole dispersiota niin nämä ovat yhtäsuuria. Vaihenopeudella ei ole ylärajaa mutta ryhmänopeudelle suhteellisuusteoria asettaa ylärajaksi valon nopeuden tyhjössä. Häviöllisessä väliaineessa etenevän tai muuten vaimenevan aallon aaltoluku on kompleksinen suure. Spektroskopiassa aaltoluvun yksikkönä on yleensä cm−1. SI-järjestelmän mukainen yksikkö on m−1. (1 cm−1 = 100 m−1.) Sähkömagneettinen säteily koostuu fotoneista ja sen energiaa määrittää yhtä hyvin aaltoluku, aallonpituus tai taajuus. Spektroskooppiselle aaltoluvulle voidaan siksi kirjoittaa seuraavat yhtä pitävät lausekkeet: Infrapunasäteilyn aaltolukualue on noin 10–10 000 cm−1, ja infrapunaspektroskopiassa spektrit piirretään useimmiten aaltolukuyksiköissä. Esimerkiksi karbonyyliryhmä >C=O absorboi yleensä voimakkaasti säteilyä, jonka aaltoluku on 1 700 cm−1:n lähettyvillä. Vastaava taajuus on noin 5,1 · 1013 Hz. |cm−1||kJ/mol||eV| |1 cm−1||1||0,01196||0,0001240| |1 kJ/mol||83,59||1||0,01036| |1 eV||8066||96,49||1| Jos tiedetään fotonin energia, fotonin aaltoluku voidaan selvittää edellä esitetyn yhtälön avulla. Oheisen taulukon mukaan esimerkiksi 1 elektronivoltin verran energiaa sisältävän fotonin aaltoluku on noin 8 066 cm−1. Joskus sanotaan epätäsmällisesti, että ”energia on 100 aaltolukua”, kun tarkoitetaan, että ”energia vastaa aaltolukua 100 senttimetriä miinus yhteen”. Vetyatomin spektriviivat kertova yhtälö ilmoitetaan usein aaltoluvuissa: Aiheesta muualla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - IUPAC:n määritelmä aaltoluvusta (englanniksi)


text: Larry Norman |Larry David Norman| Larry Norman Defiancessa, Ohiossa 20. lokakuuta 2001. |Syntynyt||8. huhtikuuta 1947| |Kuollut||24. helmikuuta 2008| |Kotipaikka||Corpus Christi, Teksas, Yhdysvallat| |Aktiivisena||1966–2007| |Tyylilajit||Rock, folk rock, gospel rock| |Ammatit||laulaja, muusikko, tuottaja| |Yhtyeet||People!| |Levy-yhtiöt||Capitol Records, MGM/Verve, Solid Rock, Phydeaux| Larry David Norman (8. huhtikuuta 1947 – 24. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi rockvaikutteisella nykygospelillaan. Normanin äänitteet ovat merkittäviä kristillisistä aiheistaan, ja häntä pidetään usein "kristillisen rockmusiikin isänä".[1] Normanin sanotaan vaikuttaneen merkittävästi moniin muusikoihin, sekä kristittyihin että ei-kristittyihin.[2] Norman on pitkään liitetty 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun Jesus People -liikkeeseen[3], vaikka on kirjoitettu, että "hän ei pidä itseään osana nuorisoon suuntautunutta ajan 'Jeesus-liikettä'".[4][5] Norman äänitti musiikkia vuodesta 1966, ja häneltä ilmestyi useita albumeita. Normanin ensimmäinen albumi I Love You äänitettiin kun hän lauloi yhtyeessä People!, ja albumi julkaistiin vuonna 1968. Yhtyeen singlenä julkaistu cover The Zombiesin nimikappaleesta meni sijalle 7 Billboardin top 20 -listalla saman vuoden kesäkuussa. Norman jätti People!-yhtyeen 1969, jolloin hän julkaisi sooloalbumin Upon This Rock ja on sen jälkeen esiintynyt sooloartistina, ja hän on levyttänyt sekä valtavirran levy-yhtiöille että riippumattomille levymerkeille.[6] Norman loukkaantui ilmailuonnettomuudessa vuonna 1978, mutta se ei vaikuttanut hänen uraansa pitkällä tähtäimellä, vaan hän pysyi aktiivisena esiintyjänä. Hänet otettiin vuonna 2001 Gospel Music Hall of Fameen. Vuonna 2007 Norman otettiin San Jose Rocks Hall of Fameen (San Jose, Kalifornia), sekä People!-yhtyeen jäsenenä että sooloartistina. Tuolloin Norman palasi yhteen People!:n kanssa yhtä konserttia varten. Hän kuitenkin kuoli sydänsairauteen jo helmikuussa 2008, 60-vuotiaana. Larry Normanin elämästä julkaistiin dokumentti lokakuussa 2008.[7] Sisällysluettelo Varhaiset vuodet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Larry Norman syntyi Corpus Christissä, Teksasissa 8. huhtikuuta 1947. Muutettuaan 3-vuotiaana perheensä kanssa San Franciscoon, Kaliforniaan, Norman kiinnostui Elvis Presleyn musiikista. Tänä aikana Larry kulki isänsä seurassa, kun tämä teki lähetystyötä vankiloissa ja sairaaloissa. 9-vuotiaana Larry alkoi kirjoittaa ja soittaa rock and roll -kappaleita koulussa, ja hän kokeili ja yhdisti hengellistä sanomaa musiikkiinsa. Vuonna 1959 Norman esiintyi radio- ja televisiojuontaja Ted Mackin ohjelmassa The Original Amateur Hour CBS-kanavalla. Lähdettyään kotoaan 1960-luvun puolivälissä Norman muutti San Joséen, Kaliforniaan ja meni mukaan paikallisiin rockmusiikkipiireihin. Hän lämmitteli sellaisia esiintyjiä kuin The Doors ja Jimi Hendrix.[4] Ura[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] People![muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Vuosina 1965 ja 1966 veljekset Geoff ja Robb Levin perustivat Larry Normanin kanssa yhtyeen People! Nimi parodisoi sellaisia eläinten mukaan nimettyjä yhtyeitä kuin The Beatles, The Animals ja The Byrds. Norman oli yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä ja jakoi lauluosuudet Gene Masonin kanssa. Yhtyeeseen liittyi rumpali Dennis Fridkin ja kosketinsoittaja Albert Ribisi. Vuonna 1966 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa ja julkaisi singlen Organ Grinder/Riding High. Sen jälkeen yhtye alkoi työstää esikoisalbumiaan ja julkaisi toisen singlen, coverin The Zombiesin kappaleesta "I Love You", josta tuli People!:n menestys. "I Love You" meni Billboardin Top 20 -listalle ja saavutti useilla alan listoilla sijan 1. Tämä menestys loppui kuitenkin lyhyeen, koska pian ilmeni kiistaa yhtyeen jäsenten ja levy-yhtiön välillä. Ensinnäkin jäsenet Normania lukuun ottamatta alkoivat harjoittaa skientologiaa ja vaativat muilta jäseniltä: "Meidän kaikkien on harjoitettava skientologiaa tai ette voi jäädä yhtyeeseen." [6] Norman ja Mason kieltäytyivät. Toinen tapaus sattui, kun People! julkaisi esikoisalbuminsa. Larry Norman halusi, että albumi nimettäisiin We Need A Whole Lot More of Jesus, and a Lot Less Rock and Roll ja että albumin kannessa olisi kristillistä kuvastoa. Sen sijaan Capitol Records kuitenkin päätti nimetä albumin singlen I Love You mukaan, ja kanteen laitettiin kuva yhtyeestä. Levy-yhtiön sensuurin ja People!:n uskonnollisen väittelyn jälkeen Larry Norman jätti yhtyeen albumin julkaisun aikoihin.[4] Normanin lähdöstä huolimatta yhtyeen toinen albumi Both Sides of People vuonna 1969 sisälsi Larry Normanin säveltämän "She's a Dancer" -kappaleen. Norman ja Mason palasivat yhtyeeseen vuonna 1974 soittaakseen hyväntekeväisyyskonsertin Kalifornian yliopistossa. Myöhemmin julkaisiin myös livealbumi Larry Norman and People! – The Israel Tapes - 1974 A.D. People!:n 6 alkuperäisjäsentä perustivat yhtyeen uudelleen vuonna 2006. Lähes 40 vuoden jälkeen yhtye palasi yhteen soittaakseen viimeisen konserttinsa 19. lokakuuta 2007. Pian sen jälkeen yhtye otettiin San Jose Rocks Hall of Fameen.[6] "The Trilogyn" äänitys[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Vuonna 1969 Norman äänitti ensimmäisen sooloalbuminsa Upon This Rock Capitol Recordsilla. Norman kertoi myöhemmin Contemporary Musicians -lehdelle albuminsa tavoitteistaan: "Halusin hylätä perinteisen gospelmusiikin, murtaa kirkon ovet ja päästää hipit ja prostituoidut pyhäkköön... Halusin kertoa nälkäisten ruokkimisesta, maailmalle menemisestä... [Mielestäni] suuri osa nykyaikaisesta musiikista oli aneemia ja tarvitsi muutosta."[4] Vaikka vanhoilliset, uskonnolliset ryhmät eivät aina pitäneet Normanista,[4] hänen musiikkinsa toi hänelle suuren ihailijajoukon vastakulttuuriliikkeissä. Vaikka Normanilla oli sopimus Capitol Recordsin kanssa, Paul McCartney otti yhteyttä häneen keskustellakseen tämän musiikista. [8] Tämä tapaaminen rohkaisi Larrya, vaikka hän hieman ilkkui McCartneyta toisen albuminsa sanoituksissa ("Dear John, who's more popular now? I ́ve been listening to some of Paul's new records. Sometimes I think he really is dead." kappaleelta "Reader's Digest". Katso Paul on kuollut.) Vuonna 1972 päästyään MGM-levymerkille Norman äänitti toisen studioalbuminsa Beatles-tuottaja George Martinin kanssa. Albumin nimeksi tuli Only Visiting This Planet. Samana vuonna Normanilla oli rooli elokuvan The Blob jatko-osassa Son of Blob. Vuonna 1973 Norman julkaisi MGM:llä albumin So Long Ago the Garden. Norman kuitenkin uskoi, että levy-yhtiö puuttui hänen albumiensa aiheisiin, joten Norman jätti MGM:n ryhtyäkseen riippumattomaksi artistiksi. Only Visiting This Planetia, So Long Ago The Gardenia ja In Another Landia kutsutaan usein "The Trilogyksi".[9] Riippumattomana muusikkona[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Jätettyään MGM:n Normania nimitettiin "itsepäisen riippumattomaksi artistiksi" 3 vuosikymmenen ajan.[4] Norman tuotti suurimman osan musiikistaan luovina vuosinaan 1966 - 1978 aina People!-albumeistaan soolojulkaisuihinsa kuten Something New Under the Son. Kuolemaansa saakka hän julkaisi jatkuvasti albumeita ja äänitteitä levymerkillään Solid Rock Records. Normanin kappaleet olivat laaja-alaisia ja käsittelevät sellaisia aiheita kuten politiikkaa ("The Great American Novel"), vapaata rakkautta ("Pardon Me"), sodanaikaisten journalistien passiivista kaupallisuutta ("I am the Six O'Clock News"), noituutta ja okkultismia ("Forget Your Hexagram"), eristäytyneisyyttä ("Lonely by Myself"), uskonnollista tekopyhyyttä ("Right Here in America") sekä monia muita aiheita, joita hänen kollegansa eivät tavallisesti käsitelleet. Omien äänitteidensä lisäksi Larry Norman tuotti muutaman muun riippumattoman esittäjän musiikkia kuten Randy Stonehill ja Salvation Air Force. Maineikkain ja kiistellyin Normanin levymerkillä julkaistu albumi oli Daniel Amosin Horrendous Disc, jonka tuotti Mike "Clay" Stone. Vuonna 1981 Norman ja hänen isänsä perustivat levymerkin Phydeaux Records vastatakseen siihen, että markkinoilla myytiin Normanin musiikin bootleg-äänitteitä. Normanin mukaan keräilijöiden joukossa hänen vinyylialbumeitansa myydään 400 dollarin hinnoilla.[10] Vuonna 1989 Neuvostoliiton hajotessa Larryn ja hänen veljensä Charlesin oli tarkoitus esiintyä Moskovassa. Norman vihjaa, että hän ja hänen veljensä sairastuivat syötyään aterian, joka tarjottiin heille "erityisruokalistalta". Pian jälkeenpäin Normanin huoneeseen tuli kolme sairaanhoitajaa ("kehoiltaan kuin [amerikkalaisen] jalkapallonpelaajat", Norman kuvaili), jotka kehottivat Normania menemään sairaalaan. Norman alkoi epäillä ja kieltäytyi. Neuvostoliiton armeijan henkilökunta perui konsertin 20 minuuttia esityksen alettua.[11] Tapauksesta huolimatta Norman palasi Venäjälle ja esiintyi Moskovan olympiastadionilla vuonna 1990. Tehtyään seitsemän menestyksekästä esitystä tuolla stadionilla Norman järjesti kaupunkiin yhtiönsä Solid Rock Recordsin sivukonttorin.[4] Vaikutus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Rock- ja folkmusiikkiin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] "Se on kuin jäävirta...se kasvaa, ja sitä ei voi pysäyttää." Vuonna 1971 Time-lehti uutisoi Jeesus-liikkeen kasvusta, ja vaikka Larry Norman otti etäisyyttä siihen,[4] hänestä oli tullut liikkeen seuraajien suosituimpia muusikoita. Time uutisoi, että Eric Claptonista oli tullut "Jeesus-liikkeen käännynnäinen" ja eräässä vuoden 1971 kansijutussa mainittiin liikeen vaikuttamia jäseniä yhtyeistä Peter, Paul, and Mary ja Fleetwood Mac. Johnny Cash mainittiin myös, ja hän tuotti myöhemmin The Gospel Road -albumin ja videon.[3] Norman pyrki auttamaan muusikoita, jotka kärsivät päihdeongelmista 1970-luvulla. Hän aloitti näyttelijöille ja muusikoille suunnatun raamattupiirin nimeltä "The Vineyard". Sen kasvettua folk rock artisti Bob Dylan osallistui myös opetukseen. Jälkeenpäin Dylan tutustui Normanin levyihin Only Visiting This Planet ja So Long Ago the Garden. Tänä aikana Dylan julkaisi kolme albumia, jotka olivat tyyliltään samanlaisia kuin Normanin: Slow Train Coming (1979), Saved (1980) ja Shot of Love (1981).[12] Vaikka Norman sanoi vuoden 1984 haastattelussa, että hän ei tuntenut Dylania kovin hyvin, hän muisti ajatelleensa, että "Tämä on paras albumi, jonka olen koskaan kuullut." kun Slow Train Coming julkaistiin. Hän sanoi albumista: "En tule koskaan kirjoittamaan noin hyvää albumia, hän ei tule koskaan kirjoittamaan noin hyvää albumia - kukaan ei kykene siihen. Se kosketti minua joka osa-alueella. Tiedäthän miehet kamppailussa, niin kuin Dylan oli, kun hän kuoli itsellensä ja tuli kristityksi, ne ovat mielenkiintoisia... Pelkäsimme kaikki, että amerikkalaisen mielettömyyden evankelinen yksinkertaisuus vaikuttaisi häneen liikaa ja kirjoittaisi albumin, joka ei olisi hänen runouden lahjansa arvoinen. Tämä albumi on kuin rukous, se on kaunis rukous, sosiaalinen yhteys. Se on yhteys kaikille harhanäköisille ihmisille, jotka ovat vihaisia."[13] Irlantilainen laulaja-lauluntekijä Van Morrison ja yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä John Mellencamp väittävät ihailevansa Larry Normanin musiikkia. Yli 300 artistia on tehnyt covereita Normanin kappaleista, mukaan lukien Sammy Davis Jr.[10] Rockhistorioitsija Walter Rasmussenin väittämän mukaan Pete Townshend myönsi kerran, että The Whon vuoden 1969 albumi Tommy sai innoituksensa People!:n kappaleesta "Epic". Townshend on kuitenkin sittemmin kieltänyt yhteyden.[14][9] Punkiin ja vaihtoehtorockiin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Post-punk-yhtye U2 perustettiin Dublinissa, Irlannissa 1970-luvun puolivälissä sen jälkeen, kun ensimmäisen aallon punkyhtyeet tekivät kiertueita. Punkpiireissä ja "Shalom Fellowship" -yhteisössä toimeliaat U2-jäsenet sanoivat olevansa Larry Normanin musiikin "ihailijoita".[10] Molemmat artistit soittivat konsertteja Yhdistyneen kuningaskunnan Greenbelt Festival-tapahtumassa vuonna 1982. Charles Thompson IV tutustui Larry Normanin musiikkiin 13-vuotiaana muutettuaan Kaliforniaan ja nähtyään Normanin konsertissa. Tänä aikana Thompson sanoi Normanista: "Minusta uskonnolliset ihmiset eivät tainneet juuri kunnioittaa Larry Normania... hänellä kun oli kapinallisempi rock'n'roll-tyyppinen maine." "Pukeuduin kuin hän, näytin samalta kuin hän, hän oli ehdoton idolini."[15] Ollessaan lukiossa Massachusettsissa Thompson alkoi käyttää lavanimeä Black Francis ja perusti The Pixies -yhtyeen yhdessä Joey Santiagon, Kim Dealin ja David Loveringin kanssa. Kim Dealin mukaan Pixiesin vuoden 1987 ep:n Come On Pilgrim nimi on peräisin iskulauseesta, jota Norman käytti konserteissaan. Samoin kappaleessa "Levitate Me" on samantapainen Normanin iskulause. [16] Äänittäessään Pixiesin albumia Surfer Rosa tuottaja Steve Albini tunnisti Pixiesin viittaukset ja ymmärsi, että hänellä ja Black Francisilla oli molemmilla "sama viehtymys" Normanin musiikkiin. He keskustelivat Larry Normanista pitkään äänittäessään albumia.[17] Vuonna 1991 Nirvana vuorostaan julkaisi albumin Nevermind, joka kasvatti vaihtoehtorockin suursuosiota 1990-luvulla. Kurt Cobain kuvaili albumia ja erityisesti singleä "Smells Like Teen Spirit" yrityksenä "kopioida Pixiesia". Koska Surfer Rosa oli ollut yksi hänen suosikkialbumeistaan, Cobain pyysi juuri Steve Albinia tuottamaan yhtyeen kolmannen albumin In Utero. Vaihtoehtorockin suosion noustua valtavasti 1990-luvulla The Pixies sai entistä enemmän huomiota musiikilleen. U2 pyysi Pixiesia kanssaan Zoo TV -kiertueelle vuonna 1992. Eräässä konsertissa U2:n jäsenet esittelivät Larry Normanin Francisille. U2 oli ilmoittanut Francisille aiemmin, että Larry tulisi konserttiin.[18] Kiertueen päätyttyä The Pixies hajosi 1993. Kim Deal jatkoi musiikkialalla yhtyeessä The Breeders, jonka hän perusti 1988. Black Francis alkoi esiintyä soolartistina lavanimellä name Frank Black. Esikoisalbumi Frank Black and the Catholics äänitettiin vuonna 1997 ja julkaistiin 1998. Albumi sisältää coverin Larry Normanin kappaleesta "Six-Sixty-Six." Lukuisia menestyneitä vaihtehtorocksinglejä 1990- ja 2000-luvulla julkaissut Collective Soul nimeää Daniel Amosin suureksi innoittajakseen. Norman julkaisi Amosin albumin Horrendous Disc levy-yhtiöllään 1981. Vuonna 2004 The Pixies aloitti paluukiertueen. Tänä aikana kesäkuussa 2005 keulahahmo Black Francis soitti Larry Normanin kanssa konsertissa, jonka odotettiin jäävän Normanin viimeiseksi. Parivaljakko esitti Normanin vuoden 1978 kappaleen "Watch What You're Doing."[1] Larry Normanin veli Charles Normal on vaihtoehtorockkitaristi, joka esiintyi myös kesän 2005 konsertissa. Hän soittaa nykyisin yhtyeessä Guards of Metropolis (aiemmin Softcore) sekä Frank Blackin Catholics-taustayhtyeessä. Nykyajan kristilliseen musiikkiin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Larry Normanin suhde kristinuskon kirkkoon ja nykyajan kristilliseeen musiikkiin on ollut vuosia eripurainen. Portlandin uutis- ja radioasema KXL:n mukaan Normanin yhteiskunta-asema aiheutti kiistaa vanhoillisten kristittyjen joukossa. Hänen näkemyksensä rasismista ja köyhyydestä toivat hänelle tappouhkauksia 1970-luvulla.[11] Kristillisissä kirjakaupoissa Normanin musiikki oli julistettu pannaan, ja se on yleisesti vielä voimassa. Pannaan julistaminen ei johtunut ainoastaan Normanin yhteiskunta-asemasta, vaan myös hänen suosimastaan seurastaan. Norman sanoi eräässä haastattelussa: "Kirkot eivät aikoneet hyväksyä minua, kun näytän katutyypiltä pitkissä hiuksissa ja farkuissa. He eivät pitäneet äänittämästäni musiikista, ja minulla ei ollut halua julistaa ilosanomaa kääntyneille."[19] Kysyttäessä onko hänen vuoden 1969 albuminsa Upon This Rock "kristillinen", Norman vastasi: "Ei, se ei ollut kristillinen albumi niille uskoville, jotka halusivat, että kaikki pitää sanoa selkeästi. Se oli enemmänkin katutappelu. Sanoin [kristityille]...Tämä albumi ei ole teille."[19][20] Vuonna 1984 Norman sanoi mielipiteensä kristillisestä musiikista: "Olen tyytyväinen siihen, mitä Englannissa ja Euroopassa tapahtuu...mutta en ole järin innoissani kristillisen musiikin kaupallistumisesta Yhdysvalloissa." Kaksi vuotta ennen vuoden 1984 haastattelua hän valitti, että kristillinen musiikki tarkoittaa yleensä "kehnoa ajattelua, epärehellisiä kielikuvia ja huonoa runoutta" ja sanoi, että "En ole koskaan päässyt sen järkytyksen yli, kuinka huonoja ne sanoitukset ovat."[13] Kuitenkin viime vuosina monet nykyajan kristillisen musiikin esittäjät ovat nimenneet Normanin musiikkinsa vaikuttajakseen, erityisesti kristillisen rockmusiikin alalajissa. Hänet mainitaan usein vaikuttajaksi Keith Greenin ja Randy Stonehillin kristinuskoon kääntymiseen.[10] (Molemmista nimittäin tuli kristillisiä artisteja.) Hän antoi haastatteluja lehdille, jotka käsittelevät nykyajan kristillistä musiikkia ja otti vastaan alan palkintoja. Kysyttäessä suhteestaan nykyajan kristilliseen musiikkiin ja omaan musiikkiinsa, Norman vastasi: "Olen iloinen, jos olen rohkaissut muita artisteja."[19] - Vuonna 1986, Norman oli mukana kristillisen artistin Geoff Moore and the Distancen musiikkivideolla, jonka kappale oli cover Normanin "Why Should the Devil (Have all the Good Music?)" -kappaleesta. - Vuonna 1995 monet nykyajan kristillisen musiikin esittäjät julkaisivat tribuuttialbumin One Way: Songs of Larry Norman. Useat suositut kristilliset artistit osallistuivat hankkeeseen, mukaan lukien dc Talk, Rebecca St. James, Audio Adrenaline ja Grammatrain. - Vuonna 2001 Norman otettiin Gospel Music Hall of Fameen sellaisten artistien kuin Elvis Presley seuraan. Populaarikulttuuriin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Larry Norman teki cameo-esiintymisen vuoden 1972 elokuvassa Beware! The Blob. - Vuonna 1987 äänittäessään ja esittäessään kappaletta "Levitate Me," Pixiesin laulaja Black Francis huutaa "Come on Pilgrim, you know He loves you!" ja imitoi Larry Normanin korostusta. - 1990-luvun puolivälissä Simpsons Comics julkaisi rajoitetun painoksen pilakuvan "Simpsonit"-sarjan mukaisesti tyylitellystä Larry Normanista, joka esittää kappaleen "Why Should the Devil Have all the Good Music?" - Simpsonit-sarjakuvan lisäksi tehtiin Simpsonit-kello, joka sisältää keltaisen, kolmisormisen Larry Normanin.[21] Kuolema[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Norman kuoli 24. helmikuuta 2008 kotonaan Salemissa, Oregonissa perheensä ja ystäviensä läheisyydessä. Päivää aiemmin hän kirjoitti viestin kotisivulleen koskien sydänsairauttaan: Olo on kuin olisin Cracker Jack -[karkki]pakkauksessa oleva yllätyspalkinto, jota Jumalan käsi kurottaa nostaakseen minut ylös. Olen ollut kuukausien ajan lääkityksessä. Haavani suurenevat koko ajan. On vaikeata hengittää. Olen valmis lentämään kotiin. En ole täällä kauempaa. En voi sille mitään. Sydämeni on liian heikko. Haluan sanoa hyvästit kaikille. Menneinä aikoina olette avomielisesti tukeneet minua rukouksin ja taloudellisesti, ja tarvitsemme varmaan vieläkin tukea. Haluan tulla haudatuksi yksinkertaisessa honka-arkussa, jossa on kukkia sisällä. Haluaisin työntää pimeyden pois niin urheasti kuin voin. Sivuilleni tulee tietoa hautajaisistani, jos jotkut teistä haluavat osallistua. Emme tiedä päivää, jolloin kuolen. Hyvästi, näkemiin, tapaamme vielä.[22] Yksityiselämä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Larry Norman on maineikas erikoisesta luonteestaan. Q.Stone-yhtyeen Sakari Löytty on kuvaillut Kotimaa-lehden jutussa, että "Larry oli jonkin sortin luova hullu. Hän saattoi nukkua studion nurkassa ja yhtäkkiä vetää hienoja ideoita takataskustaan."[23] Mikko Löytty kertoo Soundi-lehden haastattelussa, että Normanin kanssa oli aluksi pelottavaa työskennellä: ”Se oli semmoinen singahteleva kumiukko, josta ei ikinä tiennyt, mitä se seuraavaksi tekisi.”[24] Norman oli kahdesti naimisissa, molemmat liitot päättyivät eroon. Hänen entisiin ystäviinsä kuului kristityt muusikot Randy Stonehill, Daniel Amos, Tom Howard ja Steve Scott. Normanin kuoleman jälkeen World-lehti uutisoi, että Larrylla oli suhde australialaisen naisen, Jennifer McCallumin kanssa vuoden 1988 kiertueen aikana. Heille syntyi avioliiton ulkopuolinen poikalapsi. McCallumin sanoi julkistaneensa tiedon vasta nyt, koska Daniel Robinson, Larryn poika, oli jätetty osattomaksi Normanin testamentista.[25] Dokumentti[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Vuonna 2008 Normanin elämästä tehtiin dokumentti Fallen Angel: The Outlaw Larry Norman. Sen tuotti David DiSabatino, joka on tehnyt dokumentin myös Lonnie Frisbeesta. Dokumentti näytettiin Chicagon Wheaton Collegessa lokakuussa 2008, samassa yhteydessä Randy Stonehillin konsertin kanssa.[26][7] Diskografia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] 1960-luvulta alkaen Larry Norman on osallistunut yli 90 albumin tekoon, mukaan lukien kokoelmalevyt ja konsertti-bootleg-äänitteet. Nämä äänitteet on julkaistu eri levy-yhtiöillä ja eri esittäjien kanssa. Alla on mainittu osa Normanin tuotannosta. |Albumi||Julkaistu| |Upon This Rock||1969| |Only Visiting This Planet||1972| |So Long Ago the Garden||1973| |In Another Land||1976| |Labor of Love||1982| |Stranded in Babylon||1991| |We Wish You a Larry Christmas||1998| |Tourniquet||2001| Lähteet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Sanford, DavidFarewell, Larry Norman Christianity Today 2005-06-27 viitattu 2007-12-26 "The man known as the Father of Christian Rock, whose health has been failing in recent years, played his last U.S. concert Friday night in his hometown of Salem, Oregon." - Quillen, SherryLocal legends on stage San Jose Mercury News 2007-10-17 viitattu 2007-12-27 "His gritty, idiosyncratic approach to "Jesus rock" earned him a devoted following that wasn't limited to Christian music fans. Charles Thompson III, who called himself Black Francis when he fronted the influential group the Pixies, is one of his fans in the secular world." - The New Rebel Cry:Jesus is Coming! Time 1971-06-21 retrieved 2007-12-26 "Go Tell About Jesus—The sounds produced by the rock groups are not always good nor the lyrics always effective evangelism, but the best of the Jesus-rock music is both professionally and theologically solid. Larry Norman, probably the top solo artist in the field, attacks the occult in his album Upon This Rock: "Forget your hexagram/ You'll soon feel fine/ Stop looking at the stars/ You don't live under the signs." - Alfonso, BarryLarry Norman Biography Musicianguide.com retrieved 2007-12-27 "For his part, Norman kept a certain amount of distance between himself and his youthful followers. "I did not particularly feel comfortable with the Jesus Movement," Norman told Contemporary Musicians. "I was not one of the kids who had recently become a Christian. I did not have any scintillating 'testimony' of getting high on Jesus and then giving up drugs, girls and the pursuit of material possessions.... In fact, I felt that I was neither part of the 'establishment' [n]or part of the alternative lifestyle enclave which felt itself so superior to their parents and our civic leaders." - Alfonso (2006 18-19) - Ron Harris: Split over Scientology, 60s band 'People' reunites for one night The Salinas Californian. - Larry Norman, 'Father of Christian Rock,' Dies at 60 ChristianityToday. Viitattu 2008-02-27. - Norman, Larry "The Jesus Movement - "Singing A New Song", The Liberator, viitattu 2007-12-27 - Larry Norman - So Long Ago The Garden newmusicplease.com 2006-08-28 retrieved 2007-12-27 - Larry Norman: The Gospel Music Hall of Fame Biography, reproduced by KNET radio. "Later, even Bob Dylan, John Mellencamp, Black Francis of The Pixies nee Frank Black, the group U2, and Van Morrison have called themselves fans." - Hagestadt, AndréThe genesis of Christian rock: Larry Norman interview KXL.com 2003-01-10 viitattu 2007-12-27 - Source: Promotional Materials for So Long Ago the Garden (remastered), (External commercial site.) - Larry Norman interview, Strait, 1984. - Source: Liner notes from People: I Love You Korea (2007). - Frank, Josh Caryn Ganz, Fool the World: The Oral History of a Band Named Pixies (St. Martin's Press, 2006) 83-84. ISBN 978-0312340070 - Frank (2006) 84. - Frank (2006) 99-100 - Frank, Josh Caryn Ganz, Fool the World: The Oral History of a Band Named Pixies (St. Martin's Press, 2006) 215. ISBN 978-0312340070 "Thompson: I remember my first opportunity to meet Larry Norman came through U2 of all people. A lot of people in the U2 organization are Christians, basically." - Rumburg, Gregory reproduced at Larry Norman.com Rock for the Ages CCM Magazine - Spencer, Michaelinternetmonk.com viitattu 2007-12-27 CCM: Larry, think back to 1969 and the release of your "Upon This Rock" on Capitol. Was that a "Christian" album as we think of them today? If not, what was it? NORMAN: "Upon This Rock" was written to stand outside the Christian culture. I tried to create songs for which there was no anticipated acceptance. I wanted to display the flexibility of the gospel and that there was no limitation to how God could be presented. I used abrasive humor and sarcasm as much as possible, which was also not a traditional aspect of Christian music. I chose negative imagery to attempt to deliver a positive message, like "I Don't Believe in Miracles" is actually about faith. "I Wish We'd All Been Ready" talked about something I had never heard preached from a pulpit as I grew up. "The Last Supper" and "Ha Ha World" used very surreal imagery which drug users could assimilate. My songs weren't written for Christians. No, it was not a Christian album for those believers who wanted everything spelled out. It was more like a street fight. I was saying [to Christians], "I'm going to present the gospel, and I'm not going to say it like you want. This album is not for you." - Information about the production of the watch is not immediately available, but its existence can nevertheless be verified. For example, an eBay member attempted to sell one in early December 2007. The listing and accompanying photograph may still be seen here: http://cgi.ebay.com/ws/eBayISAPI.dll?ViewItem&item=170175176699 - Statesman-Journal Larry Norman, 'father of Christian rock music,' passes away in Salem at age 60 2008-02-25 retrieved 2008-02-25 - Rusama, Heikki: Muusikot muistelevat ikuista Jeesus-hippiä (Artikkeli Larry Normanin kuolemasta) Kotimaa. 27. helmikuuta 2008. Helsinki: Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa. Viitattu 6. joulukuuta 2008. - Jäljittelemätön Larry Norman (20.5.2008) Kirkko ja Kaupunki. - Orteza, Arsenio Larry Norman's tragic post-mortem World Magazine, 2008-07-12 retrieved 2008-07-17 - Documentary profiling Larry Norman: ‘Father of Christian Rock’ Wheaton College. Viitattu 2008-12-07.


text: Solar Decathlon Solar Decathlon on Yhdysvaltain energiaministeriön (DOE) ja sen alaisen National Renewable Energy Laboratoryn (NREL) joka toinen vuosi järjestämä kilpailu, jossa osallistujat suunnittelevat, rakentavat ja esittelevät aurinkoenergialla toimivia alle 80 neliömetrin kokoisia asuintaloja. Osallistujat ovat yliopistoja ja collegeja edustavia oppilaiden muodostamia joukkueita, joita on yhteensä noin 20. Taloja esitellään yleisölle syksyllä Washingtonin National Mallilla kolmen viikon ajan, jonka päätteeksi raati valitsee voittajan. Historia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] |Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty päivitettäväksi, koska sen sisältö on osin vanhentunut. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. Ensimmäinen Solar Decathlon järjestettiin 2002, seuraavat vuosina 2005 ja 2007. Kilpailun voitti vuosina 2002 ja 2005 Coloradon yliopisto. Vuonna 2007 kilpailun voitti saksalainen Darmstadtin teknillinen yliopisto. Seuraava tullaan järjestämään lokakuussa 2009. Vuonna 2010 on tarkoitus järjestää ensimmäinen Solar Decathlon Europe[1], johon Aalto-yliopiston on määrä osallistua[2]. Kilpailun idea[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Kilpailuun osallistuvat talot ovat asuinkäyttöön tarkoitettuja 60-80 neliömetrin kokoisia taloja, jotka tuottavat vaadittavan sähkön ja lämmitysenergian itse. Raati etsii miellyttävää, toimivaa ja energiankäytöltä tehokasta taloa, joka käyttää toiminnoissaan yksinomaan aurinkoenergiaa. Raati ottaa talojen pisteytyksessä huomioon kymmenen eri kokonaisuutta, mukaan lukien asumismukavuuden.[3] Tarkoitus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Kilpailun tavoitteena on muun muassa edistää aurinkoenergialla toimivien talojen yleistymistä, kannustaa energiatehokkuuteen ja levittää tietoa aurinkoenergian mahdollisuuksista talonrakennuksessa.[4] Lähteet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - http://www.sdeurope.org/index.php/eng/ABOUT-SOLAR-DECATHLON - https://www.taik.fi/etusivu/uutiset/aalto_yliopiston_joukkue_solar_decathlon_europe_2010_kilpailuun.html?show=1 - http://www.solardecathlon.org/contests_scoring.html - http://www.solardecathlon.org/about.html


text: Ota yhteyttä Kooveen suunnistajiin saat yhteyden joko toimiston kautta osoite: Sarvijaakonkatu 32, 33540 Tampere fax: 0207 482 639 sposti: koovee'at'koovee.fi tai suunnistus 'at' suunnistus.koovee.fi Voit myös ottaa yhteyttä Raimo Arvolaan, puhelin 0400 728407 tai sähköpostilla raimo.arvola Vapaamuotoista palautetta joko näistä sivuista tai muusta toiminnasta voit antaa palautelomakkeella. Jäseneksi? Mikäli haluat liittyä mukaan Kooveen suunnistajien toimintaan, voit täyttää rekisteröitymislomakkeen Ilmoittautumisjärjestelmässä . Täytä tietosi Rekisteröityminen -napilla saatavaan lomakkeeseen, jonka hyväksymisen jälkeen saat tunnukset ja voit aktivoida haluamasi toimintasisällön mukaisen toimintapaketin itsellesi. Lyhyesti kerrottuna voit aktivoida itsellesi peruspaketin, jolla saat seuran jäsenyyden mukanaan tuoman sisällön ja kilpailijapaketeilla (K) kilpailija ja (A)aktiivikilpailija saat kilpailuissa käyvän jäsenen edut. Mikäli olet ollut mukana toiminnassa esimerkiksi suunnistuskoululaisen vanhempana, ja haluat liittyä varsinaiseksi jäseneksi, ota suoraan yhteyttä Hannu-Mattiin tai Raimoon. Jäsenrekisteröitymisesi käsitellään muutaman arkipäivän kuluessa, jolloin saat kuittauksen ja lisäinfoa jäsenpalveluista. Seurasiirrot, eli kilpasuunnistajien, joiden kilpailuoikeudet siirtyvät toisesta seurasta, hyväksytään johtokunnassa. Jäsenyydestä voit kysyä lisätietoja itsellesi sopivan ryhmän yhteyshenkilöltä. Mikäli edellinen tuntuu liian monimutkaiselta, voit myös tulostaa yleisen jäsenmaksun maksettavaksi alla olevista linkeistä. Mikäli haluat maksaa lahjajäsenyyden jollekkulle toiselle, kuin itsellesi, ota yhteyttä Raimo Arvolaan (p. 0400-728407). Seura-asut Viimeksi päivitetty (15.01.2014 22:13)


text: Olet varmaankin lukenut joitakin useimpien kaupallisten ohjelmien mukana tulevista käyttöehdoista — tavallisesti ohjelmasta saa käyttää yhtä kopiota yhdellä tietokoneella. Tämän järjestelmän käyttöehdot eivät ole lainkaan samanlaiset. Olisi jopa hyväkin jos käyttäjä asentaisi kopion Debian GNU/Linux -jakelusta jokaiseen tietokoneeseen koulussa tai työpaikalla. Lainaa asennustaltio kavereillesi ja auta heitä asentamaan se tietokoneelleen! Voit jopa tehdä tuhansia kopioita myytäväksi; tosin muutamia reunaehtoja on. Järjestelmän asentamisen ja käytön vapaus on suoraa seurausta Debianin perustana olevista vapaista ohjelmista. Calling software free doesn't mean that the software isn't copyrighted, and it doesn't mean that CDs/DVDs containing that software must be distributed at no charge. Free software, in part, means that the licenses of individual programs do not require you to pay for the privilege of distributing or using those programs. Free software also means that not only may anyone extend, adapt, and modify the software, but that they may distribute the results of their work as well. The Debian project, as a pragmatic concession to its users, does make some packages available that do not meet our criteria for being free. These packages are not part of the official distribution, however, and are only available from the contrib or non-free areas of Debian mirrors or on third-party CD/DVD-ROMs; see the Debian FAQ, under ”The Debian FTP archives”, for more information about the layout and contents of the archives. Monien järjestelmän ohjelmien käyttöehtona on GNU yleinen lisenssi (General Public Licence), johon usein viitataan vain nimellä”GPL”. GPL vaatii jaettavaksi myös ohjelman lähdekoodin aina kun ohjelman suorituskelpoista versiota levitetään ja käyttöehtojen takaavan kaikille käyttäjille oikeuden muokata ohjelmistoa. Tämän ehdon ansiosta kaikkien tuollaisten ohjelmien lähdekoodi[1] on saatavilla Debian-järjestelmässä. Muunkinlaisia tekijänoikeusilmoituksia ja ohjelmien käyttöehtoja on käytössä Debianissa olevissa ohjelmissa. Tekijänoikeudet ja käyttöehdot jokaiselle asennetulle paketille löytyvät tiedostosta /usr/share/doc/. paketin-nimi/copyright Lisää tietoa käyttöehdoista ja ohjelmiston riittävästä vapaudesta liitettäväksi Debianin pääjakeluun löytyy Debianin vapaiden ohjelmistojen ohjeistosta (DFSG). Tärkein tämän ohjelmiston mukana tuleva oikeudellinen ilmoitus on ettei mitään takuuta ole. Ohjelmoijat ovat tehneet ohjelmiston hyödyttämään yhteisöä. Mitään takeita ei anneta ohjelmiston soveltuvuudesta mihinkään tiettyyn tarkoitukseen. Koska ohjelmisto on vapaa on käyttäjällä kuitenkin mahdollisuus muokata ohjelmistoa tarpeisiinsa — ja nauttia muiden käyttäjien tekemistä parannuksista.


text: Procopé & Hornborg tarjoaa vuosikymmenien kokemuksella asiakkailleen korkealaatuista ja asiantuntevaa liikejuridista palvelua Suomessa ja ulkomailla. Tunnemme asiakkaidemme toimialat ja intohimomme on tunnistaa ja ratkaista liiketoiminnan oikeudelliset haasteet yksilöllisesti, asiantuntevasti ja oma-aloitteisesti. Yritysasiakkaidemme haasteisiin paneutuminen henkilökohtaisen palvelun ja nykyaikaisten työtapojen avulla on tapamme varmistaa työn tuloksellisuus. Yksityishenkilöille Procopé Private tarjoaa henkilökohtaista oikeudellista neuvontaa perhe- ja jäämistöoikeudessa sekä omaisuudenhoidossa ja vero-oikeudessa. Lisäksi avustamme säätiöitä ja yhdistyksiä niille ominaisissa juridisissa kysymyksissä.


text: - Kuva: Petteri Paalasmaa / Uusi SuomiIslantilaissijoittaja Thor Björgólfsson on ollut aktiivinen mm. Elisassa. Islannin ensimmäisen miljardöörin Thor Björgolfssonin bisneksissä rytisee. Tänään tuli tieto, että Islannin toiseksi suurin pankki Landsbanki on asetettu selvitystilaan. Björgolfsson omistaa isänsä kanssa pankista 42 prosenttia. Suomalaisten mielissä puolestaan pyörii kysymys siitä, mitä tulee käymään Björgolfssonin Novator-yhtiön omistuksille suomalaisyrityksissä – islantilainen Exista ilmoitti jo myyvänsä Sampo-omistuksensa. Björgolfssonin Novator omistaa Suomessa noin kymmenen prosentin potin niin Elisasta kuin Amer Sportsistakin. Uuden Suomen saamien tietojen mukaan Novatorin suomalaisomistusten myynnistä keskustellaan. Elisa on ehtinyt kommentoida uutistoimisto Reutersille, ettei ole saanut tietoonsa, että Novator olisi myymässä Elisa-omistustaan. Novatorin tiedottaja Asgeir Fridgeirsson on hyvin niukkasanainen. Hän tyytyy kertomaan Uudelle Suomelle, ettei Landsbankin tapahtumilla ole suoraa vaikutusta Björgolfssonin muihin sijoituskohteisiin. Suomalaiset muistavat Björgolfssonin taannoisesta Elisa-taistelusta, jossa Novator halusi tuulettaa Elisan strategiaa ja miehittää yhtiön hallituksen omilla edustajillaan. Elisan ja Novatorin tilanteesta Fridgeirsson ei tällä haavaa suostu kommentoimaan juuri mitään muuta kuin sen, että Björgolfsson haluaa pitää huolta myös suomalaissijoituksistaan. - Novatorilla ei ole sijoituksia Islannin finanssisektorilla, joten Islannin viimeaikaisilla ikävillä tapahtumilla ei ole suoraa vaikutusta Novatoriin, sanoo Fridgeirsson Uudelle Suomelle.


text: - Kuva: Petteri Paalasmaa/Uusi SuomiTimo Kalli ärähti demareille. Keskustan Timo Kalli ärähtää kovasanaisesti demarien ehdotukselle nostaa Irlannin yritysveroa. Demarit ja keskusta ilmoittivat tänään, että Irlannin tulisi lopettaa verokilpailu EU-alueella, jos sille annetaan taloudellista tukea pankkikriisin ehkäisemiseksi. - Demarivetoinen hallitus teki suomalaiselle veronmaksajalle karhunpalveluksen päästämällä Kreikan euroon, Kalli kommentoi tiedotteessaan. Kova kielenkäyttö jatkuu, ja kohdistuu erityisesti demareiden ex-puheenjohtajaan Eero Heinäluomaan. - Heinäluoman on syytä katsoa peiliin pankkien ja sijoittajien vastuun puuttumisesta. Hän katseli aikanaan tyynenä finanssikapitalistien lihomista. Kalli pitää arveluttavana sitä, että SDP vaatii hallitukselta nyt oppositiosta toimia sijoittajan vastuun takaavan EU:n järjestelmän luomiseksi. - Jos järjestelmä olisi rakennettu jo Heinäluoman ollessa ministeri, järjestelmä olisi nyt käytössä, Kalli tykittää. Keskustan Timo Kaunisto esitti ajatuksen Irlannin veronkorotuksesta tänään Verkkoapilassa.


text: Aloitin tämän blogin tasan kaksi vuotta sitten Pariisin muotiviikolta. Nyt lopetan sen, ainakin väliaikaisesti, Pariisin muotiviikolle. Tällä kertaa täällä on kylmä! Hrrrr. Aurinko on kyllä paistanut kirkkaalta taivaalta, mutta silti Pariisi on ollut kuin jääkaappi. Tai oikeastaan pakastin. Läheisellä bulevardilla lätäkötkin ovat umpijäässä. Muotiväki on tietysti ollut täysin pulassa. Stiletoissa on tavallistakin vaikeampi kävellä, kun nyt ei auta pelkkä normaali tasapainoilu, vaan on myös pysyttävä pystyssä jatkuvasta jäätymisen aiheuttamasta tärinästä huolimatta. Ja miten näytöksiin voi muka saapua tyylikkäänä, kun päässä pitää olla pipo ja kaulalla suuri hursti. Kampaukset ovat olleet koko viikon piloilla ja tyyli tiessään. Turkikset on kaivettu kaapeista ja turkiskauluksia on ollut erityisen paljon miehillä. Parasta olisi tietysti tulla näytöksiin makuupussiin kääriytyneenä, mutta olisiko se nyt sitten tyylikästä? Vähän riippuu. Viime vuonnahan A.F. Vandevorst esitteli Pariisin näytöksessään takkeja, jotka näyttivät makuupusseilta. Muotimaailmassa ei toki olla täysin kädettömiä, mitä tulee pukeutumiseen. Tavallaanhan pukeutuminen on jopa muoti-ihmisten leipälaji. Alan ammattilehti olikin käynyt kysymässä muotiviikon näytösvierailta, kuinka he tarkenevat nyt Pariisissa. Catherine Deneuve paljasti kiertohaastattelussa käyttävänsä japanilaisen Uniqlon alusvaatteita. Arvatenkin pitkälahkeisia. YSL:n entinen muusa Loulou de la Falaise taas sanoi suoraan, että pitää lämpökerrastoa. Kylie Minogue sen sijaan ei ollut tajunnut laittaa alle mitään lämmintä. Sen toki ymmärtää, kun hyvin lyhyet, suorastaan olemattomat lahkeet ovat hänen tavaramerkkinsä. Vasemmalla poiminta Givenchyn, oikealla Sonia Rykielin näytöksestä. Kuvat: Pierre Verdy / AFP ja Rindoff-Borde / Lehtikuva. Olen nauttinut suunnattomasti tästä näytösviikosta. Sonia Rykielin näytös oli iloinen ja energinen. Ihania neuleita ja naisellisia mekkoja! Kenzossa lavan ylle oli rakennettu korsista irokeesimainen katos. Se oli hieno, mallisto ei niinkään. Givenchy taas oli aivan upea, samoin Chanel, suorastaan satumainen, mutta niistä ja niissä paljastuneista yllätyksistä kerron lisää toukokuun Gloriassa. YSL on ollut yksi suosikeistani, mutta näytöskuvien perusteella mallisto oli tällä kertaa kummallista nunnamuotia. Ei Kate Mossiakaan enää varmaan harmita, ettei hän nähnyt näytöstä. Mossin piti kuulemma tulla katsomaan YSL, mutta hän ei ilmestynyt paikalle. Huhujen mukaan Moss myöhästyi junasta. Huomenna yritän itse ehtiä Jasmin Santasen näytökseen, ja näytösviikko päättyy iltapäivällä Louis Vuittoniin. Sinne pitää taas muistaa mennä poikkeuksellisen ajoissa, sillä Louis Vuitton on Pariisin ainoa näytös, joka alkaa minuutilleen ilmoitettuna ajankohtana. Kun aloitin syksyllä Glorian päätoimittajana, lupasin, että jatkan tätä blogia. Niin jatkoinkin − pari viikkoa. Sitten söin sanani, sillä kävi niin, että uusi työ vei mennessään eikä aika riittänyt enää blogille. Nyt ajattelen, että on parempi panna tämä homma hyllylle, ja hoitaa se toinen kunnialla. Sitten jonakin kauniina päivänä palaan blogistiksi. Sillä niin hauskaa ja palkitsevaa tämä on ollut. Arvaatteko miksi? No teidän takianne. Blogin kirjoittaminen on ollut toimittajalle poikkeuksellisen suora ja välitön yhteys teihin lukijoihin. Haluan kiittää teitä siitä, että olette kiittäneet, haukkuneet, kannustaneet, oikoneet, vaatineet ja antaneet. Tämä on ollut melkein kuin ihmissuhde, ja nyt minulle taitaa tulla sitä ikävä. Kiitos teille jokaiselle, koko tästä sydämestä. Hyvästi, vaan ei jäähyvästi!


text: Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu aloitti toimintansa Marian sairaalassa. Marian sairaalan ylihoitaja Sonja Koreneff oli yksi aloitteentekijä koulun aikaansaamiseksi. Sairaanhoitajakoulutus alkoi 1. syyskuuta 1909. Aloittamassa oli kuusi sairaanhoitajataroppilasta, joille sairaala tarjosi asunnon. Kaupunki maksoi sairaalalle lisäksi jokaisesta opiskelijasta 100 markkaa opiskelijaksi kirjautumisen yhteydessä. Tällä rahamäärällä pystyttiin palkkaamaan heti pätevät opettajat. Koulutus oli kaksivuotinen. Ensimmäisenä vuonna opintoihin kuului anatomia, fysiologia ja terveydenhoito-oppi. Ensimmäisinä opettajina toimivat sairaalan lääkäri Herman von Willebrandt ja rouva Olga Löckström (aihealueena teoreettinen sairaanhoito). Käytännön harjoitteluita johti sairaalan ylihoitaja Sonja Koreneff. Toiseen opiskeluvuoteen kuului käytännön harjoittelu sisätautien ja kirurgisella osastoilla, puoli vuotta kummallakin. Harjoittelun ajan oppilas toimi apuhoitajana ja sai palkkaa ensimmäiseltä puolelta vuodelta 25 markkaa ja seuraavalta 45 markkaa kuukaudessa. Vastavalmistuneen sairaanhoitajan piti toimia vielä vähintään vuoden sairaalan työntekijänä. Vuonna 1912 sairaanhoitajakoulutus muutettiin kolmevuotiseksi, mikä vastasi valtion sairaanhoitajakoulun "kirurgian kurssien" opintojen pituutta. Koulutuksen alussa toteutettiin tällöin kolmen kuukauden valmistavaa kurssia, minkä tutkintosuorituksen jälkeen osallistujat muuttivat asumaan sairaalaan "nuorempina oppilaina". Toisen opiskeluvuoden jälkeen tuli nimike "vanhempi oppilas" ja kolmantena vuonna nimike "apuhoitaja", jolloin kuukausipalkka oli 45 markkaa. Vuonna 1916 "Marian kurssin" oppilaiden lukumäärä nostettiin 12. Koulutuksen opetuskielenä oli ensin ruotsi. Ensimmäinen suomenkielinen koulutus alkoi vuonna 1925, jolloin ruotsinkielellä järjestettyä koulutusta toteutettiin joka kolmas vuosi. Vuonna 1964 koulutus muuttui kokonaan suomenkieliseksi. Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu oli Suomen ainoa kunnallinen sairaanhoitajakoulu. Helsingin kaupungin alkuperäinen tavoite oli sairaanhoitajia Marian sairaalaa varten. Tässä sairaalakoulussa sairaalan johtokunta toimi myös koulun johtokuntana ja ylihoitaja oli koulun johtajatar. Koulu toimi tällä periaatteella 16 vuotta Marian sairaalassa. Vuonna 1925 koulun nimeksi tuli Helsingin kaupungin sairaanhoitajatarkoulu, koulu sai oman johtokunnan ja oman johtosäännön. Kaikki sairaanhoitajakoulut määrättiin lailla vuonna 1929 valtion ylläpitämiksi laitoksiksi. Poikkeus tuohon lakiin annettiin kuitenkin Helsingin kaupungin sairaanhoitajatarkoululle, joka sai pitää oman itsenäisyytensä kunnallisena kouluna. Tämä vahvisti koulun itsenäisyyttä entisestään, ja vuonna 1936 koulusta tuli hallinnollisesti sairaalasta riippumaton, itsenäinen oppilaitos. Helsingin kaupungin terveydenhuolto-oppilaitos yhdistettiin 10 muun oppilaitoksen kanssa vuonna 1999 ja nimeksi tuli Helsingin ammattikorkeakoulu Stadia ja vuonna 2008 nimi muutettiin Metropolia-ammattikorkeakouluksi. Lähteet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Rosen, R., Heiniö, P. & Soininen, G. 1970, 134 - 135. Historik över Helsingfors stads kommunala sjukhusväsen. Helsingfors stads publikationer Nr 19. Helsingfors. - Pelttari, E-M. 1968. Sairaanhoitajakoulu, Vuosikertomus, lukuvuosi 1967 - 1968. Helsingin kaupunki


text: Killybegs Killybegs (iiriksi Na Cealla Beaga) on Donegalin kreivikunnan ja Irlannin suurin kalasatama. Se sijaitsee kreivikunnan etelärannikolla Donegal Bayn pohjoisrannalla, lähellä Donegalin kaupunkia. Kaupunki on kauniin sataman päässä pohjoiseen suuntautuvan vuoristoseudun juurella.[1] Kesällä siellä vietetään kalastukseen liittyviä katujuhlia, joihin liittyy perinteinen yhteinen "veneiden siunaaminen". Kaupungissa on asukkaita noin 2 000. Siellä puhutaan englantia ja iiriä.[2] Koordinaatit:


text: Listserv LISTSERV on sähköpostilistojen luomiseen ja hallintaan tarkoitettu ohjelma. Listserv-ohjelman kehitti L-Softin perustaja Eric Thomas vuonna 1986[1], tehden ohjelmasta ensimmäisen postituslistojen käsittelyyn tarkoitetun työvälineen. Listserv on yksi vanhimmista Euroopassa kehitellyistä Internet-ohjelmistoista joka on yhä laaja-alaisessa käytössä ympäri maailman. Ohjelman kehitys jatkuu myös Euroopassa. Listserv auttaa käyttäjiä laatimaan ja ylläpitämään erilaisia sähköpostilistoja, esimerkiksi uutiskirjeitä, keskustelulistoja ja sähköisiä asiakastiedotteita. Listserv-ohjelmaa kehittää, myy ja tukee sähköpostiviestintäratkaisuihin erikoistunut yritys L-Soft. L-Softin pääkonttori on Tukholmassa. Postituslistoista vastaava hoitaa postituslistoja Listserv-ohjelman www-käyttöliittymän kautta. Kojelautatyyppisen käyttöliittymän avulla käyttäjä näkee yleissilmäyksen postituslistoista ja niiden jäsenistä sekä voi hoitaa postituslistapalvelimen hallinnan. Listserv-ohjelman perustoimintoja ovat muun muassa postituslistojen monet eri asetusvaihtoehdot, sähköpostilistoille liittyminen (opt-in -järjestelmä), poistuminen (opt-out), mukautettavissa olevat ohjelmaviestit postituslistan jäsenille (esimerkiksi tervetuliasviesti ja muut automaattiset viestit), bounce-virheviestien käsittelyjärjestelmä sekä postituslistaviestien www-arkistointi. Www-käyttöliittymä on mahdollista muokata, esimerkiksi käännös suomeksi tai muille kielille on mahdollista. Tämänhetkinen Listserv versio on 16.0 (Joulukuu 2009). Monista pitkäikäisistä keskustelulistoista on syntynyt tukiyhteisöjä eri aiheiden ympärille. Sähköpostilistoilla voi olla tuhansia tilaajia ja vilkaimmilla keskustelulistoilla satojakin postituksia päivässä. Listserv-postituslistoja käytetään myös yhdensuuntaisina tiedotukseen, uutisille ja viikkokirjeille. Yritys tai organisaatio asentaa ohjelman useimmiten omalle palvelimelle. Muussa tapauksessa L-Soft tarjoaa Listserv-postituslistojen ulkoistamispalveluita. Listserv-ohjelmaa on saatavilla useille eri käyttöjärjestelmille: Windows, Unix, Mac OS X, OpenVMS ja IBM:n VM[2]. Listserv-ohjelmasta on olemassa ilmaisversio harrastuskäyttöön (Listserv Free Edition). Listserv-ohjelmaan voidaan joissakin käyttöjärjestelmissä yhdistää F-Secure Anti-Virus, joka tarkistaa jokaisen postituslistojen kautta lähetetyn sähköpostiviestin liitteineen ennen lähettämistä ja suojaa täten postituslistoja tietokoneviruksilta. Mikäli sähköpostiviesti sisältää viruksen, Listserv estää kyseessä olevan viestin levittämisen.


text: Uutiset 3.8.2012 14:24 Jyväskylässä riittää näkemistä Vaikka Neste Oil Rallia ei lähtisi pikataipaleille katselemaan, riittää Jyväskylän Paviljongin alueella puuhaa koko perheelle. Rallia voi pitää yhtenä suomalaisten kansallisurheilulajeista, jossa on menestytty vuosikymmenien ajan. Tänäkin vuonna odotettavissa on ainakin mitalisija, ellei peräti voitto. Vaikka Lontoossa on paljon suurempi suomalaismiehitys, eivät on tähän mennessä saavutettu ainoastaan yksi pistesija ammunnassa. Kilpailukeskuksen alueella on valtavasti tekemistä, ja huoltotauoilla voi ihailla ammattimiesten lähes kirurgin tarkkaa työskentelyä ralliautojen kanssa. Perheen nuorimmatkaan eivät ikävysty, kun heidät päästää erikokoisten ajokkien ohjaimiin. Syötävää ja juotavaa on niin ikään tarjolla joka makuun. Varikkoalueella voi nauttia myös kansainvälisestä tunnelmasta. Kuvassamme venäläisen Evgeni Novikovin cheerleaderit saavat täyden kympin brasilialaisen Paulo Nobren huoltojoukoilta. Ehkä kaikkein näkyvin kannattajajoukko on norjalaiskuljettajilla, joita ei voi olla huomaamatta. Tekniikan Maailma |Lähetä kaverille||Tulosta| |Del.icio.us| Kommentoimista varten tarvitset rekisteröidyn nimimerkin. Jos sinulla on jo tunnus voit kirjautua sivun ylälaidasta. Saadaksesi tunnuksen rekisteröidy.


text: Tällä sivulla oleva muistilista sisältää uusien opiskelijoiden kanssa läpikäytäviä asioita ja perustietoja, joita uudet opiskelijat voivat opinnoissaan tarvita. Tuutorin on hyvä täydentää listaa oman oppiaineen kannalta olennaisella tiedolla. Ensimmäinen tapaaminen (akuutit asiat) Tuutoroinnin tarkoituksen selventäminen Toisiin tutustuminen ja yhteystietojen vaihtaminen Perusasioiden varmistaminen: ovatko kaikki ilmoittautuneet yliopistoon, saaneet peruspalvelutunnuksen, anoneet opintotukea ja saaneet asunnon? Orientoivien opintojen tärkeyden ja aikataulujen varmistaminen Kieliopintoihin ilmoittautuminen, vapauttavien kielikokeiden aikataulu ja ilmoittautuminen


text: Université libre de Bruxelles |Université libre de Bruxelles| |Motto||Scientia vincere tenebras| |Perustettu||1834| |Tyyppi||Julkinen ja ei-tunnustuksellinen| |Rehtori||Philippe Vincken| |Kansleri||Jean-Louis Vanherweghem| |Opiskelijoita||n. 20 000| |Sijainti||Bryssel, Belgia| |Kampus|| Solbosch (Ixelles) |Sivusto||www.ulb.ac.be| Sisällysluettelo Nimi[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Brysselin vapaan yliopiston Université libre de Bruxelles nimi voidaan kääntää myös ”ei-tunnustuksellinen Brysselin yliopisto”, mutta tämä käännös tai nimimuoto ei ole juuri saanut kannatusta, ja yleensä yliopiston nimeä harvoin käännetäänkään vieraille kielille, edes englanniksi. Kaupungissa on myös hollanninkielinen ”Vrije Universiteit Brussel”, jonka nimi suomennettuna on sama kuin ranskankielisen yliopiston. Alkujaan hollanninkielinen osasto oli osa ranskankielistä yliopistoa, mutta se erosi 1960-luvun lopulla. Yliopistoilla on kuitenkin yhteisiä toimintoja, kuten BFUCC eli ULB/VUB Computing Center. Näistä yhteisistä toiminnoista käytetään Belgian vaikean kielipoliittisen tilanteen tähden neutraalia englanninkielistä nimeä ”Brussels Free Universities”. Historia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] ULB (Université libre de Bruxelles) perustettiin vuonna 1834 heti Belgian itsenäistyttyä ja aikana, jolloin maan korkeakouluopetus organisoitiin täysin uudestaan. Alankomaiden hallinnon aikana Belgiaan perustettiin kolme valtiollista yliopistoa: Gentiin, Liègeen sekä Leuveniin, mutta niistä puuttui useita tiedekuntia. Vapaamuurariveljekset August Baron ja Adolphe Quetelet olivat jo vuonna 1831 ryhtyneet suunnittelemaan yhteisönsä ”Les Amis philanthropes” puitteista ajatusta ”vapaan” yliopiston perustamisesta. Perustaminen sai uutta pontta, kun Belgian katoliset piispat kannustivat Malinesin katolisen yliopiston perustamista. Silloin liberaalin ajatusmaailman kannattajien oli pakko ryhtyä nopeasti toimiin. Lakimies Pierre-Théodore Verhaegen, joka oli Les Amis philanthropes -vapaamuurariloosin mestari, julisti vuonna 1834 kutsun osallistua projektiin liberaaleille belgialaisille sekä Belgian suurloosin jäsenille. Hankkeen tarkoitus oli saada perustetuksi ”vapaa” yliopisto, joka taistelisi suvaitsemattomuutta ja ennakkoluuloja vastaan ja pitäisi yllä valistuksen ihanteita. Verhaegenille huomautettiin hakkeen epärealistisuudesta, sillä hänellä ei ollut yliopistolleen professoreita, ei tiloja eikä rahoitusta. Hän ehkä laski ystävänsä Brysselin pormestarin Nicolas-Jean Rouppen avun varaan, että tilat löytyisivät vanhasta Charles-Alexandre de Lorrainen palatsista, joka sijaitsi Museoaukiolla. Verhaegen yhdisti lääkärikoulutuksen ja oman yliopistonsa ja sai näin kokeneita opettajia. Hän turvautui myös tiede- ja kirjallisuusinstituutteihin. Oikeustieteen opetus keskitettiin vapaaehtoisten professoreiden käsiin, joista yksi oli Henri de Brouckère. Myös Brysselin kaupunki tuki virallisesti yliopistohanketta, ja niin 20. marraskuuta 1834 August Baron saattoi vihkiäispuheessaan määritellä henkisesti vapaan yliopiston: - ”Vakuutamme herättävämme oppilaissamme kiinnostuksen siihen, mikä tahansa onkin opetuksemme tarkoitus, käytännön rakkauteen niitä ihmisiä kohtaan, jotka ovat veljiä keskenään erottelematta heitä yhteiskuntaluokan, mielipiteiden tai kansallisuuden perusteella; vakuutamme opettavamme heitä keskittämään ajatuksensa, työnsä, lahjakkuutensa kansalaisen ja ihmiskunnan onneksi ja parhaaksi...” 1800-luku[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Ensimmäinen akateeminen vuosi aloitettiin 38 professorin ja 96 opiskelijan yhteisön voimin. Aluksi yliopiston nimenä oli ”Université libre de Belgique”, ja se muodostui neljästä tiedekunnasta: filosofinen, oikeustieteellinen, luonnontieteellinen sekä lääketieteellinen tiedekunta. Vuonna 1836 yliopisto muutti kuitenkin nimensä muotoon Université libre de Bruxelles. Vuoteen 1847 saakka yliopisto tuli toimeen vapaamuurareiden keräämien lahjoitusten turvin, ja erityisesti kunnostautui ”Amis philanthropes” -loosi. Mutta taloudelliset vaikeudet jatkuivat, ja sekä kirkko että valtio tuntuivat painolaisteina yliopiston ylläpidossa. Laki vuodelta 1835 oli lakkauttanut Leuvenin valtionyliopiston, ja näin tuli mahdolliseksi siirtää Katolisen Malinesin yliopiston toiminta brabantilaiseen Leuveniin, ja tällöin tuo yliopisto otti itselleen uuden nimen ”Université catholique de Louvain”. Näin maassa oli kaksi valtionyliopistoa, Gentin ja Liègen, joille Brysselin yliopisto oli kilpailija, joka halusi pitää itsellään yksinoikeuden vapaaseen ajatteluun. Piispat puolestaan olivat ärtyneitä siitä, että oli olemassa yliopisto, joka autonomiaansa julistaessaan livahti pois heidän hallinnastaan. Katolinen lehdistö oli voimakkaasti Brysselin antamaa opetusta vastaan. Verhaegen vastasi kaikkiin näihin hyökkäyksiin huomiota herättäneellä akateemisella puheellaan, jossa hän julisti: "Lähtökohtana opetuksen vapaus toteutamme vapautta opetuksessa." Yliopiston voitettua nämä vaikeudet siitä tuli arvostettu oppilaitos. Opiskelijamäärä kasvoi ja vuonna 1842 yliopisto muutti jo uusiin tiloihin Granvellen palatsiin, joka sijaitsi aivan kaupungin keskustassa. Vuonna 1861 yliopiston sääntöjä uudistettiin, ja ensimmäinen pykälä kuului: »Le libre examen on perusajatus, johon yliopisto perustaa opetuksensa ja tutkimuksensa. Tiedon hankinnassa suositaan täydellistä mielipiteen vapautta ja vapautta hylätä auktoriteettien väitteet.» Vuonna 1873 yliopisto perusti teknisen osaston, jossa voidaan opettaa myös käytännön taitoja. ULB salli vuonna 1880 ensimmäisenä yliopistona Belgiassa naisten osallistua opetukseen, ja kyseessä oli farmasian laitos. Jo aiemmin muutamat belgialaiset naiset olivat lähteneet opiskelemaan ulkomaisiin yliopistoihin, eritoten lääketiedettä. Belgiassa ei ollut laillista estettä naisten yliopisto-opiskelulle, mutta perinteisesti vain miehet olivat saaneet korkeakouluopetusta ja ennen kaikkea yksikään belgialainen koulu ei valmistanut nuoria naisia yliopisto-opintoihin. Vuonna 1893 ULB sai tuekseen merkittävän rahoittajan, joka mahdollisti lääketieteellisen tiedekunnan lopullisen rakentamisen ja kehittämisen. Belgialainen teollisuusyrittäjä Ernest Solvay lahjoitti fysiologian laitoksen ja Raoul Warocqué lahjoitti anatomian laitoksen. Yhdessä muiden lahjoittajien kanssa Alfred Solvay lahjoitti yliopistolle hygieniaan ja bakterologiaan erikoistuneen laitoken. Vuonna 1899 yliopistoon perustettiin yhteiskunta- ja taloustieteiden tiedekunta. 1900-luku[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Uudellakin vuosisadalla yliopisto jatkoi kasvuaan ja sen opetus monipuolistui entisestään. Sosiologian laitos perustettiin vuonna 1902 ja vuonna 1904 näki päivänvalon Solvayn kaupallinen oppilaitos (École de commerce Solvay). Heti ensimmäisen maailmansodan jälkeen, joka aiheutti historian ensimmäisen keskeytykset yliopiston antamaan opetukseen, kun ULB:n professori Jules Border sai Nobelin lääketieteen palkinnon 1919, aloitettiin suunnitelmat koko ajan laajenevan ja kasvavan yliopiston siirtämiseksi uusiin tiloihin. Tätä muutoskehitystä nopeutti paitsi yliopiston laajeneminen myös senhetkisen yliopistorakennuksen joutuminen purettavaksi Brysselin kahden aseman välisen raideyhteyden rakentamiseksi. Kohteeksi yliopiston siirrolle valittiin Solboschin tasanko, joka oli silloisen kaupunkialueen esikaupunkien ja maaseudun rajalla. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1924 U-rakennuksesta, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1924. Rakennuksen A työt tehtiin vuosina 1924–1928, ja sen rahoitti Educational Foundation de la Commission for Refief in Belgium (CRB), joka oli amerikkalainen organisaatio jonka tehtävänä oli luoda uudelleen maailmansodan raunioittama Belgian korkeakoulutus. Tämä organisaatio osallistui Tournay-Solvay perheen kanssa vuonna 933 avatun Hergé keskuksen rahoittamiseen. Vuonna 1939 vihittiin käyttöön Bordet-syöväntutkimuslaitos. Hollannin kieli ja Vrije Universiteit Brussel[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Vuodesta 1935 lähtien Brysselin vapaassa yliopistossa järjestettiin oikeustieteen kursseja hollannin kielellä ja vuodesta 1963 lähtien jo melkein kaikissa tiedekunnissa. Vuonna 1935 yliopisto jaettiin kielellisin perustein, ja niin sai alkunsa hollanninkielinen yliopisto ”Vrije Universiteit Brussel (VUB)”. Tämä jako vahvistettiin vuonna 1970 annetulla lailla, ja näin sinetöitiin kahden yliopiston välinen lopullinen ero. Kampukset[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Nykyisin ULB toimii kolmella eri kampuksella. Päärakennus, keskushallinto ja suurin osa tiedekuntia toimii Solboschin kampuksella, jonne yliopisto ensimmäisen maailmansodan jälkeen siirrettiin. Tämä kampus kuuluu osana Brysselin varsinaiseen kaupunkialueeseen ja osittain myös Ixellesin esikaupunkiin. Luonnontieteellinen tiedekunta Plaine sijaitsee Ixellin esikaupungissa, lääketieteellinen tiedekunta ja siihen kuuluva Erasme-sairaala sijaitsevat Erasmus-kampuksella, joka on Anderlechtin esikaupungissa. Tiedekunnat ja erillislaitokset[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] Brysselin vapaa yliopisto on laaja-alainen tiedeyliopisto, joka antaa opetusta kaikissa keskeisissä tieteissä. Sen lisäksi siellä toimii useita erillislaitoksia. - Filosofinen tiedekunta - Oikeustieteen ja rikostieteen tiedekunta - Sosiaali-, yhteiskunta- ja taloustieteen tiedekunta, Solvay bisneskoulu - Psykologian- ja kasvatustieteen tiedekunta - Luonnontieteellinen tiedekunta (Ympäristöhallinnon instituutti, joka on hiljattain liitetty tiedekuntaan (IGEAT)) - Lääketieteellinen tiedekunta - Kansaterveyden koulu - Urheilutieteen ja Kinesitherapyn instituutti - Farmasian instituutti - Teknillinen korkeakoulu ja soveltavan tieteen tiedekunta - Työtieteen instituutti - Eurooppa-opintojen instituutti - Tilasto ja tutkimuksen instituutti. Saadut huomionosoitukset[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Henri La Fontaine (1854–1943): Nobelin rauhanpalkinto 1913. - Jules Bordet (1870–1961): Nobelin lääketieteen palkinto 1919. - Albert Claude (1899–1983): Nobelin lääketieteen palkinto 1974. - Ilya Prigogine (1917–2003): Nobelin kemian palkinto 1977. Entisiä oppilaita[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Enver Hoxha (1908–1985): Albanian entinen diktaattori - Amir Abbas Hoveida (1919–1979): Iranin entinen pääministeri - Justin Bomboko (1928): ensimmäinen kongolainen, joka on suorittanut loppututkinnan ULB:ssä; hän on nykyisin poliitikko Kongon demokraattisessa tasavallassa.


text: Uudistunut Siljalaina on nyt avattu! Tervetuloa tutustumaan uusiin nykyaikaisiin lainatuotteisiimme. Palveluvalikoimaamme on kehitetty entistäkin kattavammaksi ja helppokäyttöisemmäksi uuden omistajan myötä. - Olemme täysin suomalainen yritys - Helppo ja nopea lainahakemus - Lainapäätöksen saat nopeasti ja luotto siirretään tilillesi - Voit hakea pikalainaa myös tekstiviestillä - Ammattitaitoinen asiakaspalvelu - Lainahakemuksen voit lähettää myös tekstiviestillä - Halutessanne voitte valita sähköpostilaskutuksen HUOMIO! Varmistathan takaisinmaksukykysi ennen luoton hakemista Täytä verkkohakemus internetsivujemme kautta tai mikäli olet jo rekisteröitynyt palveluumme voit hakea lainaa myös tekstiviestillä nopeasti ja vaivattomasti. Hakemuksen tekemiseen menee vain muutama minuutti ja hyväksytyn lainapäätöksen jälkeen siirrämme luoton tilillesi välittömästi.


text: Sailfish OS Sailfish OS on matkapuhelinyritys Jollan käyttöjärjestelmä. Sailfish esiteltiin 21. marraskuuta 2012[1] aloittavien yritysten Slush-tapahtumassa Helsingissä. Sailfish perustuu Nokian ja Intelin kehittämään MeeGo-nimiseen Linux-käyttöjärjestelmään. Sailfish ei käytä Nokian N9-puhelimessa käytettyä Harmattan-haaraa. Sailfish OS muodostuu Meegon Mer-haaran peruskomponenteista jonka päälle on rakennettu Qt Quick- ja QML-kirjastoihin perustuva käyttöliittymä. Jotta käyttöjärjestelmää voidaan käyttää oikeassa laitteessa, laitevalmistajan pitää toteuttaa alustalle vielä laitekohtainen sovitus sekä mahdolliset omat muutoksensa käyttöliittymään. Sailfish-alustan kehitystyökalut tulivat ladattavaksi helmikuussa 2013. Alusta käyttää Qt-kehitysympäristöä, ja siinä on tuki HTML5-sovelluksille. Alustalla voi ajaa myös Android-ohjelmia käyttäen Myriadin Alien Dalvik -virtuaalikonetta. Sailfish-alustalla ei kuitenkaan ole pääsyä Googlen Play-sovelluskauppaan, koska Sailfish ei täytä Googlen Android-laitteille asettamia teknisiä vaatimuksia. Jolla aikoo erottua muista valmistajista muun muassa omalla käyttöliittymällä sekä nykyisiä puhelimia paremmalla moniajolla. Jollan marraskuussa 2012 julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan ST-Ericssonin NovaThor-alusta tukee Sailfishia. 16. syyskuuta 2013 Jolla-puhelinvalmistaja on ilmoittanut teknisestä läpimurrosta. Yhtiö sanoo Sailfish-käyttöjärjestelmänsä olevan nyt yhteensopiva Android-sovellus- ja laiteperheen kanssa. Jollan hallituksen puheenjohtajan mukaan alustan lisensointi muille valmistajille menee siten, että ensin Jolla tekee valmiiksi oman puhelimensa. Tämän jälkeen Jolla kehittää muille puhelinbrändeille tarkoitetun Sailfish-puhelimen. Sen jälkeen on erillisen Sailfish-ohjelmiston lisensoinnin aika. Saarnion mukaan "Ensin tarvitaan tietty kuluttajakysyntä käyttöjärjestelmälle ennen kuin sitä voi lisensoida". Lähteet[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - Jollan Sailfish-video – mainontaa, mielikuvia ja musiikkia 21.11.2012. Digitoday. Viitattu 5.7.2013. Aiheesta muualla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] - [1] - Sailfish -käyttöjärjestelmän Wiki


text: Kuntokäyrät Hyvässä liidossa vielä lokakuussa ollut TPS kadotti vireensä marraskuuhun tultaessa. Viimeinen kotivoitto on jo melkein kuukauden takaa. Marraskuun aikana turkulaisryhmä on onnistunut voittamaan vain kaksi kertaa. Nämä voitto-ottelut tulivat viime viikonloppuna, mutta paluu joukkueen ongelmien pariin tapahtui murskaavasti. Kun KalPa kävi pyyhkimässä joukkueella lattiaa tiistaina, tulos 0-5. Viimeiseen neljään kotiotteluun ei turkulaiskannattajilla ole ollut hurraamisen aihetta. Neljä tappiota ja maaliero murskaava 1-18. Kovassa turbulenssissa koko syyskauden aikana ollut Espoon Blues ei ole antanut joukkueen ympärillä vellovan keskustelun häiritsevän otteitaan. Vaikka ennen torstain Lukko-ottelua joukkueella oli kaksi tappiota alla, sitä ennen napattu seitsemän voiton putki nosti joukkueen taistelemaan pääsystä kuuden parhaan joukkoon runkosarjassa. Ratkaisun paikat Jos kotijoukkue on hävinnyt neljä viimeistä kotiotteluaan yhteismaalierolla 1-18, joista viimeisin oli 0-5-nöyryytys, on helppo työ miettiä missä on avaimet voittoon kotijoukkueen osalta. Viimeisissä peleissä joukkueen peli-ilme on ollut sekava, lukuunottamatta viikonlopun voittoja. Kotijäälle luistellessaan Pekka Virran käskyttämä ryhmä on kadottanut pelinsä ottelun alusta saakka ja tulos on ollut nähdynlainen. Ketjut ovat eläneet koko ajan, mutta tuloksetta. Tällä hetkellä turkulaisryhmän henkinen takalukko kotona pelaamiseen on vahva, joten pistekkin illan ottelusta on sille tärkeä. Voittoa haettaessa TPS:n pitääkin saada peliinsä sama rentous, millä se on onnistunut nappaamaan komeita päänahkoja vieraissa. Ylivoiman saaminen kuntoon kotiyleisön edessä on myös suuri haaste. Joukkue on tahkonnut pitkälti toistasataa minuuttia tehden vain viisi ylivoimamaalia syksyn aikana kotijäällään. Tšekkivitja Michal Birner – Tomas Plihal – Jakub Cerny keräsi viikonlopun voitoissa komeat pisteet, mutta menetti peli-ilonsa KalPan tehdessä kaksi helppoa maalia ketjun ollessa jäällä. Nyt tarvitaan terävyyttä alusta saakka, varsinkin ylivoimalla. Maalivahtipeli tulee olemaan myös suuressa roolissa, kotijoukkueen maalivahtikaksikon molemmilla osapuolilla on petrattavaa. Jos Bluesin pelityyli on jalostunut "ajokoirakiekosta" hiukaan pelaavampaan suuntaan Lauri Marjamäen alaisuudessa. Ovat ongelmat samat kuin monena muuna vuonna. Maalinteko, maalinteko ja maalinteko. Kuten kotijoukkue, on espoolaisryhmä kärsinyt viime peleissä myös huonosta erikoistilannepelaamisesta. Ville Lajusta korvaamaan saapunut Dale Clarke ei ole ainakaan vielä ollut ylivoimalla pelote siniviivalla. Clarke on parantanut otteitaan kuitenkin koko ajan, joten parempaa on odotettavissa. Maalivahtipeli voi nousta illan ottelussa pääteemaksi, kun syksyn hienosti pelannut Petri Koivisto voi olla sivussa myös perjantain ottelusta. Torstain ottelussa tolppien välissä esiintyy norjalainen Lars Volden, joka ei vielä ole vakuuttanut esityksillään. Kokoonpanot Pitkäaikaisloukkaantuneen Miika Huczkowskin paluu ei ole vielä ajankohtainen. Muina poissaolijoina ovat Joni Tuominen ja kuumeen takia mahdollisesti Veli-Matti Vittasmäki. Bluesin poissaolijoita taasen ovat Ari Vallin, Mikael Kurki, Petri Lammassaari, Matti Järvinen ja todennäköisesti myös Petri Koivisto.


text: Kätkätunturin Erä ja Luonto Kätkätunturin Erä ja Luonto on vuonna 2000 perustettu ympärivuoden toimiva ohjelmapalveluyritys, jonka toimintaan kuuluu myös porotalous. Yrityksen omistaja Kari Siirtola on ammatiltaan poromies, ja hän vastaa yrityksen toiminnasta. Kätkätunturin Erä ja Luonto toimii pääasiassa yrityksen omilla mailla ja tarjoaa useamman käyntikohteen matkailijoille, joten vaihtelua riittää useampaankin käyntiin. Aivan Levin läheisyydessä Kätkäjärven perinnemaisemissa sekä Hukkajärvellä, yritys tarjoaa luontoon perustuvaa ohjelmaa. Kätkä - ja Levitunturin mahtavat maisemat ja maastot antavat unohtumattoman elämyksen monille matkailijoille. Katso karttaa ajoohjeita varten. Yrityksen ohjelmapalveluissa tutustut paikalliseen porotalouteen sekä luontoon. Opit taitoja, joita voit käyttää myös jälkeenpäin. Ohjelmapalvelut kestävät muutamasta tunnista useampaan päivään ja niiden kesto voidaan sovittaa asiakkaiden toivomusten ja käytettävän ajan mukaisesti. Ohjelmiin kuuluu joko kahvit + "pullat" tai tukevampi välipala. Tarjolla on luonnosta saatavista sekä omista raaka-aineista valmistettuja herkkuja, paikallisia tuotteita, mukana myös poronlihaa eri muodossa ja omasta järvestä pyydettyä kalaa. Eri maksusta järjestetään jokaisen ohjelman yhteyteen lounas tai päivällinen. Asiakkaat saapuvat toimipaikkoihin omilla kuljetuksilla. Eri hinnasta järjestämme myös kuljetukset Leviltä Kätkäjärvelle. Palvelumme onnistuu seuraavilla kielillä: Suomi, Englanti, Venäjä, Tšekki. Ohjelmien laskutus paikan päällä käteisellä, yrityksille voidaan lähettää lasku. Kätkäjärvi Levi - ja Kätkätunturi muodostavat komean maisemakokonaisuuden, jota on mukava ihailla Kätkäjärven rannalta. Kätkäjärvi on perinnemaisemaa, sijaitsee Kätkätunturin eteläpuolella ja on kuuluisa mm. Maa on syntinen laulu – elokuvan kuvauspaikkana. Hukkajärvi Kätkäjärveltä pääsee helposti yrityksen omistamaan seuraavaan kohteeseen, joka sopii niin kesällä kuin talvellakin liikkuville ryhmille ja yksittäisille matkaajille. Matkan n. 1.4 km, voi kulkea patikoiden tai autolla ajaen ja talvella poroilla tai kelkkakuljetuksella. Hukkajärvi on metsäinen lampi, jonka rannalla on Kota, johon mahtuu pöytiin syömään yli 40 henkeä ja sauna, naapureita ei ole, vain pohjoinen erämaa ympärillä. Talvisin Hukkajärvellä voi pilkkiä, saunoa, tutustua poroihin ja käytössä on myös lumien aikaan Lumihukka – moottorikelkkarata. Kesällä on mahdollisuus kalastukseen, lintu - ja marjaretkiin, saunomiseen ja uintiin.