näytä: 1-60 tuotetta 294'st TrussardiDonna EDP (50mL) + EDP (7mL) Dolce & GabbanaThe One EDT (100mL) + Vartalomaito (100mL) + Suihkugeeli (100mL) Setissä: shampoo (750mL) ja hoitoaine (750mL). Violetti shampoo vaalennetuille, raidoitetuille, vaaleille ja harmaille hiuksille. Sulfaatiton shampoo, joka korostaa kaunista vaaleaa sävyä ja neutralisoi ei-toivottuja kuparisävyä. Violettia pigmenttiä, helmiäisuutetta ja riisimaitoa sisältävä hiusväriä kirkastava kompleksi korostaa kauniin kylmiä vaaleita sävyä ja antaa vaaleille, harmaille tai v... Setissä: shampoo (750mL) ja hoitoaine (750mL). Normaaleille hiuksille päivittäistä huoltoa varten. Kosteustasapainoa palauttava shampoo, joka vahvistaa hiuksia ja muuttaa ne kiiltäväksi! Silottaa hiusten sarveiskalvoa hiusväriä säilyttäen. Puhdistaa, hoitaa ja lisää tuuheutta. Auttaa estämään takkuja. Käyttö: levitä hiuksiin, vaahdota ja huuhtele huolellisesti. Jatka Urban Anti+Dotes Re-Energ... Setissä: shampoo (750mL) ja hoitoaine (750mL). Shampoo heikoille ja katkeaville hiuksille. Ainutlaatuiset mikrokilvet lisäävät kestävyyttä, keskittyen vahingoittuneisiin hiusten latvoihin. Suojaa väriä haalistumiselta ja lämpövaurioilta. Antistaattinen, silottaa hiusten sarveiskalvoa. Käyttö: levitä hiuksiin, vaahdota ja huuhtele huolellisesti. Jatka Urban Anti+Dotes Resurrection hoitoaineella. Su... Slim selluliittia estävä seerumi + selluliittia estävä kuorinta ILMAISEKSI! Seerumi: nopeasti vaikuttava seerumi vartalolle vahvalla selluliittia estävällä vaikutuksella. Forskoliini – hoikentava. Estää rasvojen kertymistä soluihin. Vähentää selluliittia ja vahvistaa ihoa. Kofeiini, teofylliini, teobromiini – selluliittia estävä vaikutus. Selluliittia estävä kompleksi hoikentavalla ja toksi... Lancome Eye Need It ylellinen lahjasetti kauniissa vaaleanpunaisessa kosmetiikkalaukussa, josta löytyy: Hypnose ripsiväri, Le Crayon Khol syvänmusta rajauskynä, kaksivaiheinen silmämeikinpoistoaine sekä Advanced Génifique Yeux silmänympärysvoide. LancomeEye Need It Kit Carolina HerreraGood Girl EDP (80mL) + BL (100mL) L'Oreal ParisVolume Million Lashes Gift Set with Golden Pouch Setti sisältää: EdT-tuoksu 100mL ja vartalomaito 75mL. Kenzo muotitalon vuonna 1996 lanseeraama L’Eau Par Kenzo Pour Femme on kukkainen ja meriveden tuoksua muistuttava EdT-tuoksu. Latvatuoksussa korostuu jäinen piparminttu, vaaleanpunaiset marjat ja kypsät mandariinit, kun taas sydäntuoksussa kohtaavat herkkä lootus, raikas merivesi ja maukkaat persikat. Pohjatuoksun muodostaa setri ja valkoinen mysk... KenzoL'eau par Kenzo Pour Femme EDT (100mL) + Body Gel (75mL) Dolce & GabbanaLight Blue EDT (50mL) + Body Cream (100mL) Paco RabanneLady Million EDP (80mL) + EDT (10mL) Christmas 2018 Yves Saint LaurentMon Paris EDP (50mL) + Eye Pencil + Ripsiväri Issey MiyakeL'Eau D'Issey EDT (25mL) + Body Lotion (75mL) LacosteEau De Lacoste L.12.12 Pour Elle Sparkling EDT (50mL) + SG (50mL) + EDT (7,4mL) PradaCandy EDP (50mL) + BL (75mL) LuuvSea Buckthorn Conditioner (200mL)


UHY TietoAkseli - Magic Cloud Oy Palvelua ja teknologista osaamista vaativiinkin tarpeisiin Suosittelen Magic Cloudia tilanteisiin, jossa kaivataan ketterää kotimaista toimijaa, joka kykenee tarjoamaan ohjelmistohosting-ratkaisuja vaativiinkin tarpeisiin. Palveluiden hinnoittelu on kohdallaan ja osaaminen ei lopu kesken. – Tero Anttila, tekninen johtaja Erikoisosaaminen syvensi yhteistyötä TietoAkseli on tehnyt yhteistyötä Magic Cloudin kanssa 2010-luvun alusta lähtien. Yhteistyö alkoi, kun TietoAkseli etsi asiantuntijaa avustamaan Citrix-teknologian hyödyntämisessä omassa konesalissaan. – Magic Cloudin Citrix-osaaminen ja toimialamme tietojärjestelmien tuntemus vakuuttivat jo tuolloin, eikä päätöstä ole tarvinnut katua. Vastaavaa erikoisosaamista Suomesta on vaikeaa löytää, TietoAkselin tekninen johtaja Tero Anttila kertoo. Vuosien varrella yhteistyö on vähitellen syventynyt. TietoAkseli on ottanut palvelutarjontaansa muun muassa Mepco HRM palkka- ja henkilöstöhallinnon ratkaisun sekä Lemonsoft-toiminnanohjausjärjestelmän. Näiden tietojärjestelmien joustava jakelu TietoAkselin asiakkaille ja henkilöstölle oli helppoa toteuttaa Magic Cloudin tarjoaman teknologian ansiosta. Vastuuta ottava pilvikumppani helpottaa työtaakkaa Anttilan mukaan Magic Cloudin asiakaspalvelun tavoittaa helposti ja ongelmatilanteisiin reagoidaan ripeästi. – Asiakaspalvelun tavoitettavuuteen ja palvelun nopeuteen on selvästi satsattu, tämä on loppukäyttäjien näkökulmasta tärkeä asia. Magic Cloud kykenee ottamaan vastuuta myös tuotantojärjestelmien ylläpidosta ja päivityksistä. Tämä helpottaa omaa työtaakkaamme ja nopeuttaa myös mahdollisten ongelmatilanteiden ratkaisua. Virheitä ja kömmähdyksiäkin välillä sattuu, mutta Anttila kertoo niihin reagoitavan ripeästi. Avoimet tiketit ja kehityskohteet käydään kuukausittain yhdessä lävitse ja monimutkaiset ongelmatilanteet ja palvelupyynnöt ratkaistaan yhteistuumin. Sujuvaa yhteistyötä myös tulevaisuudessa TietoAkseli on kasvanut viime vuosina voimakkaasti ja toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi yrityksen käytössä oleva konesaliteknologia päädyttiin uudistamaan yhteistyössä Magic Cloudin kanssa. – Magic Cloud on vuosien varrella osoittanut olevansa kokoaan suurempi toimija niin tietoturvaan kuin teknologiaosaamiseen liittyvissä kysymyksissä. Kun palvelun hintatasokin on kohdallaan, oli päätös yhteistyön jatkamisesta helppoa. Anttila kertoo Magic Cloudin asiakkaana panneensa ilolla merkille Magic Cloudin panostavan toimintansa kehittämiseen aktiivisesti. Uusia palvelutuotteita lanseerataan tasaiseen tahtiin ja ne kyetään kaupallistamaan nopeasti. – Teknologiaoppia haetaan ulkomailta saakka ja uudet innovaatiot omaksutaan nopeasti palvelutuotantoon. Mielestäni tämä on hyvä merkki ja kertoo siitä, että yhteistyö toimii sujuvasti myös tulevaisuudessa. UHY TietoAkseli on taloushallinnon asiantuntijapalveluihin erikoistunut tilitoimisto. UHY TietoAkseli on osa TietoAkseli Yhtiöt konsernia, johon kuuluvat myös yritysjärjestelyjen asiantuntija Vinanssi Corporate Finance sekä tilintarkastuspalveluihin erikoistunut UHY ValueMiners. Accountor HR Solutions Oy▶ Isoihin yrityksiin soittaessa saa kuunnella musiikkia linjalla pitkät tovit. Magic Cloudiin on helppo soittaa ja vastauksen saa saman tien. – Lea Koivisto, toimitusjohtaja, Aureco Oy Yksi tärkeimmistä asioista on tuen tavoitettavuus. Magic Cloudin tukeen on saanut tarvittaessa yhteyden heti, ja asiat on selvitetty nopeasti. – Timo Autioniemi, toimitusjohtaja


Värtsissä on tänä syksynä kirjoitettu paljon uskonasioista ja kirkosta. Lieneekö nämä lukemani jutut vaikuttaneet alitajuntaani niin että astelin Helsingin Tuomiokirkkoon kuuntelemaan ja vähän hyräilemäänkin kauneimpia Joululauluja. Ensimmäistä kertaa elämässäni. Kirkko oli tupaten täynnä väkeä.Lämmintä riitti. Helsingin seurakuntayhtymän ei näemmä tarvitse säästellä lämmityskuluissa. Suomen lähetysseura aloitti Wikipedian mukaan kauneimpien Joululaulujen tilaisuudet 40 vuotta sitten 1973. Alkuidean tilaisuuksiin kehitti lähetysseuran musiikkisihteeri Martti Kauppinen ja kanttori Matti Heroja. Ajatus oli että tilaisuudet järjestettäisiin Joulukuun kolmantena sunnuntaina joka on kuulemma vuoden hiljaisin kirkkosunnuntai. Nyttemminhän seurakunnat järjestävät tilaisuuksia marraskuulta loppiaiseen. Tilaisuuksissa kerättävä kolehti menee lähetysseuran kulloinkin valitsemaan ulkomaan kohteeseen. Tänä vuonna köyhien maiden vammaisten hyväksi. Näissä maissa elää miljardi vammaista ihmistä joista yli 80% köyhyysrajan alapuolella. Apua siis tarvitaan. Kauneimmat kaskujen kera Tuomiokirkon tilaisuudessa oli rento meininki. Ihmiset lauloivat innoissaan tuttuja Joululauluja. Seisomaan joutuneet jopa keinuttelivat itseään musiikin tahdissa. Lapset ja heidän kommenttinsa olivat osa tilaisuutta. Alppilan torvisoittokunta toimi säestäjänä. Sydämeeni Joulun teen, Varpunen Jouluaamuna ja Sylvian Joululaulu olivat viimevuoden suosituimmat laulut ja hienosti ne raikuivat Tuomiokirkon holvistossa tänäkin vuonna. Tilaisuuteen kuului myös pieni hartaushetki. Yksi Tuomiokirkon papeista sen piti. Hän toimi myös tilaisuuden juontajana. Mies oli. Hän oli sisällyttänyt puheeseensa myös pari kaskua. Kukaan Värtsin uskovista älköön loukkaantuko. Nämä vitsit on kuultu kirkossa, papin suusta. Eetu ja Emilia olivat isovanhempien luona yökylässä. Illalla he menivät yläkertaan nukkumaan. Ukki ja Mummo jäivät vielä alas. Eetu risti sängyssä kätensä ja huusi iltarukouksensa .Siunaa ja varjele isää, äitiä, pikku siskoa mummia ja ukkia. Ja nyt kun Joulu on lähellä anna pukin tuoda minulle älypuhelin, uusi pleikkari ja muutama peli. aamen. Emilia kysyi miksi Eetu huusi iltarukouksen ei kai Jumala ole huonokuuloinen? Ei olekaan mutta ukki ja mummo ovat! sanoi Eetu. Toinen tarina on kuulemma peräisin erään helsinkiläisen papin pieneltä tyttäreltä. Tyttö oli oppinut kotiosoitteensa kun sitä hänelle oli opetettu mahdollisia eksymistapauksisia varten. Tyttö tiesi että Orapihlajantie on hänen osoitteensa. Seuraavana aamuna tämä nuori neitokainen ilmoitti vanhemmilleen että hän tietää Jeesuksen osoitteen. No mikäs se on, ihmettelivät vanhemmat. Yhdessä Jeesuslaulussa lauletaan että se on Enkelparven ti”, sanoi tyttö. Puolitoistatuntia meni nopeasti. Tilaisuudesta jäi hyvä mieli. Tiukkapipoisuudesta ei ollut tietoakaan. Taidan mennä toistekkin. Ulkona kirkon portailta avautui hyvin Jouluinen näkymä senaatintorille ja vanhoihin hallintorakennuksiin. Tuomaan markkinat ovat tuoneet senaatin torille 144 pientä puista kojua joista myydään käsitöitä ja Jouluherkkuja moneen makuun. Tuomas kulta Joulun tuopi. Ihan pian. Tuomas tuo myös talvipäivänseisauksen. Lähdetään kevättä ja valoa kohti. Iloista Joulua Värtsin Ystäville! ← Lämmintä joulupuuhaa 10 comments for “Kauneimmat Tuomiokirkossa” Kiitos mukavasti kerrotusta kuvauksesta, lämmintä Joulumietä itsellesikin sinne pääkaupunkiin! Hyvän mielen tarinaa. Kyllä mielellään menisin jo kevään valoa kohti. Minulle nämä Kauneimmat joululaulutilaisuudet ovat kirkkovuoden kohokohtiaja, ja voi olla monelle muullekin,koska kirkot ovat silloin täydemmät kuin nykyisin koskaan muulloin. Aiheesta osui silmiini Kirkkomusiikkilehden 7/2013 kolumni otsikolla ”Älä tule”. Sen oli kirjoittanut oli kirkon työntekijä. Hänkin istunut täysissä ja melkein tyhjissä kirkoissa ja lukuisissa konserteissa miettien mikä sinne vetää vai työntääkö? Hän oli kuunnellut hienoa konserttia, eikä saanut siitä mitään kosketusta itselleen. Kuitenkin hänen vierustoverinsa oli ollut aivan haltioissaan. Se ei ollut ”hänen juttunsa”. Kaikki ei ole kaikille. Hän sanoo ”Evankeliumilla voi vain vetää, sillä ei voi työntää”. Poimin tähän kirjoittajan ajatuksia artikkelista. ”Me (siis he, seurakunnan työntekijät) ovat järjestäneet upeita tilaisuuksia, hienoja konsertteja, joissa on kaikille kaikkea, ovat kutsuneet, ilmoitelleet ja toivoneet.. Moni tamahtuma on silti jäänyt vaille odotettua yleisöryntäystä. Miksi? Koettu mielipaha niellään yleensä hiljaisesti.. Eikö joskus olisi parempi myöntää, että kaikki ei ole kaikille. Esimerkiksi korkeatasoinen klassisen musiikin konsertti, jossa tuntemattomat soittajat soittavat tuntematonta ohjelmistoa, ei tarjoa useimmille minkäänlaista kosketuskohtaa houkuttimeksi. Elämässä on sisältöä ilmankin, ja jotkut pinnistelevät elämänsä arjessa sellaisilla kuormituksen äärirajoilla, ettei ajatuskaan hienosta konsertista mahdu kuormitettuun sydämeen” ”Mitäs jos seurakunta ilmoittaisi joskus ihan suoraan, että tämä tilaisuus on vain tosiharrastajille ja lajityyppiin tottuneille? Ehkä se auttaisi herättämään ne, joille tilaisuus todella olisi elämys. Jos ärsyynnyt lasten äänistä kirkossa, älä tule perhekirkkoon. Jos tuhahtelet ylistysmusiikille ja lippujen liehutukselle, älä tule ylistysmessuun masentamaan muita nyrpeällä naamallasi. Jos hevimessu särähtää jo etukäteen, älä tule paikalle pitelemään korviasi. Tavallisia messuja riittää, valitse sellainen.” ”Kun seurakunta ilmoitti, että tulevassa Tuomasmessussa halataan kaikki kirkkovieraat, tuli kohta soitto ”entä jos en halua halata?” no sitten vain ojennat kätesi, neuvoin. ”Entä jos en halua koskettaa ketään?” Sitten on ehkä parempi olla tulematta, neuvoin. Sinulle sitten varmaan sopii paremmin ne 99,9% messuista, joissa ei kätellä eikä halailla.” Hyvä mieli jäi viime viikkoisesta yhteislaulutilaisuudesta Sederholmin talossakin siinä Senaatintorin kulmalla. Sederholmin talon kolmannen kerroksen koulumuseon pulpetteihin ja lisätuoleille oli ahtautunut viitisenkymmentä kauan sitten koulunsa käynyttä oppilasta. Lauloimme parin tunnin aikana kaikki vanhat tutut koulun joululaulut harmoonin säestyksellä. Kyllä teki hyvää! Eräs opettajapariskunta Meilahden ala-asteelta on vetänyt näitä koululaulutilaisuuksia jo 14 vuotta. Seuraavassa Sederholmin talon yhteislaulutilaisuudessa 20.3.2014 lauletaan koulun kevätlauluja. Jore ja muut pääkaupunkiseudulla asuvat Värtsin lukijat, voisitte merkata päivämäärän kalentereihinne. Tänään ilmestyneessä Apu- lehdessä Vexi Salmi kertoo jolulaulujen olevan sanoittajan kesätyötä. Hän kertoo ”sydämeeni joulun teen”- laulun synnystä näin: ”Elettiin lokakuun alkua 1988. Olimme tekemässä Vesa- Matti Loirin joulualbumia. Levyltä puuttui yksi laulu. Hörpin toimistohuoneessani kahvia ja tuijotin tyhjää lehtiöä. Kaikki ulkoinen katosi. En tiedä kauanko kesti, ennen kuin ensimmäinen säe pulpahti mieleeni. Etsin oikean poljennon ja kirjoitin lehtiöön: On jouluyö, sen hiljaisuutta yksin kuuntelen. Samantien jatkoin: ja sanaton on sydämeni kieli. Kertasin kirjoitetun muutamaan kertaan ja merkitsin neljännen säkeen paperille: ja ikuisuutta kaipaa avoin mieli.” ”Väliin piti vielä keksiä riimillisesti kumpaankin sopiva lause.” Kassu lauloi ja soitti koko laulun, ja lopputulos tuntui hyvältä. ”Tämä on vielä joskus Oli minulle yllätys aikoinaan tämä Vexi Salmen sanoitus kun olin tottunut liittämään hänet lähinnä renkutuksiin. Tämä lienee eräs suosituimmista uusista joululauluista. Samuli Edelmann on tehnyt myös paljon kirkkokonsertteja mm. Helsingin Tuomiokirkossakin. Tuossapa vielä linkki samasta kappaleesta, täysin aliarvostetun ja monille tuntemattoman, mutta aivan upean Saara Aallon tulkinnasta Kauniita lauluja on paljon – pitäisi ehtiä niitä kuuntelemaan.


Etusivu / fi / Opiskelijalle / Oppimisprosessityökalut / Portfolio Portfolio tulee latinankielisistä sanoista portare ja folium. Portare tarkoittaa kantamista sekä sisällä pitämistä ja folium paperia. Malli-, arkkitehtuuri- ja taidemaailmassa portfolio on toiminut jo pitkään omien töiden näytesalkkuna. Portfolion käyttö on levinnyt oppilaitoksiin, joissa portfoliota käytetään oppimisen ja arvioinnin välineenä. Portfolion suomenkielisinä vastineina on käytetty termejä arvopaperisalkku, työkansio ja kasvunkansio. Portfolion luonne vaihtelee tarkoituksen mukaan (ks. portfoliotyypit). Opiskeluun liittyvä portfolio voidaan tehdä yhdestä opintojaksosta, opintokokonaisuudesta tai laajemmasta kokonaisuudesta. Portfolion perustyypit ovat henkilökohtainen perusportfolio sekä julkinen näyteportfolio. Opiskeluun liittyvän portfoliotyöskentelyn tarkoituksena on kokonaisvaltainen asiantuntemuksen kehitys. Ymmärtämiseen tähtäävän oppimisen lisäksi kehittyvät oppimistaidot, kuten itseohjautuvuus ja oppimisstrategiat. Tavoitteellisen työskentelyn, kriittisen tarkastelun ja oman työskentelyn arvioinnin kautta omat vahvuudet ja kehittymisalueet selkiytyvät. Arviointiin osallistuvat sekä opiskelija itse että opettaja ja mahdollisesti myös vertaisryhmä.


Polttopuuteline 175cm Puuvirrat.fi verkkokaupasta heti toimitukseen Klapisäkki Pikku Heikki helpottaa polttopuun käsittelyä. Vahvistetut nostolenkit. Musta verkko kahdella sivulla ja hengittävä ilmaraidoitettu kangas toisella kahdella sivulla. Mitat 95x95x110cm Tilavuus 1m3 Läpinäkyvä tasku säkin yläsaumassa omien tietojen lisäämiseksi. Katso video Puuvirtain klapituotannosta. UV-suojattu säkki. Näyttävä... Klapikassi suuriin ja pieniin polttopuutoimituksiin. Klapikassi ei roskaa ja on siisti vaihtoehto asiakkaalle. Katso klapikassien täyttöavustin, joka nopeuttaa kassien täyttämistä. Kassin väri on lähelle puun omaa väriä. Kassin materiaali on hyvin likaa hylkivää non-woven kangasta. Kätevä kuljettaa polttopuita vaikka autossa. Yrittäjä nosta... Todellinen katseen vangitsija, jossa puita riittää kovillekin pakkasille. - Teline on käytännöllinen puuvarasto grillikatoksessa, saunalla tai kuistilla. - Polttopuun minimi mitta 20cm, mutta voit säilyttää myös leivinuuniin mahtuvat metriset halot. Leivinuunin yli 50cm klapeille suosittelemme tätä tuotetta. - Telineen polttopuille varatun tilan mitat ovat 53cm x 163cm - Telineeseen mahtuu 7-9 puunkantokorillista puuta, mutta määrä vaihtelee puun asettelun, kantimen tilavuuden ja polttopuun koon mukaan. - Materiaalina maalattu musta rauta, jossa kaikki osat täyttä rautaa. Näyttävä klapiteline, jossa puut ovat helposti käytettävissä. - Telineen kokonaiskorkeus 90cm - Kaikki osat maalattua mustaa rautaa. - Puut kuivuvat hyvin tässä telineessä. - Teline on käytännöllinen myös grillikatoksessa, saunalla tai kuistilla. - Telineessä voi säilyttää 20cm pitkiä klapeja ja pituus voi olla vaikka leivinuuniin mahtuvat metriset... TARMO HALKOTELINE PYÖRILLÄ Tilava ja helposti liikuteltava renkaallinen halkoteline. Käännettäessä puut ovat piilossa. Pakattu siistiin pakkaukseen. Materiaalina pulverimaalattu teräs. Helppo liikutella isompiakin puumääriä. Mitat 65 x 48 x 90 cm. Pyörien ulkopinnan välinen mitta 51cm Halkokori polttopuun säilyttämiseen. - Musta väri pysyy pitkään siistinä. - Kantokahva korin siirtämiseen. - Tyylikäs kuvioitu pinta. - Mitat 40 x 30 x 40cm Edullinen polttopuiden suojakatos. Teräsrunkoinen suojakatos polttopuille. Runko valmistettu 0,6 mm vahvasta sinkitystä teräksestä, seinät 0,25 mm vahvaa tumman harmaata teräslevyä. Suojaa polttopuusi sateelta ja kosteudelta tällä tyylikkäällä katoksella! 163 x 89 x 142/154 cm Pohjan sisäkoko 150 x 75 cm Valitse toimitus suoraan osoitteeseen.


Pikku Kepponen: Epäilevän Tuomaan paitapostaus Olen leikellyt uusia kankaitani ja kohta alkaa tulla valmista. Mutta ensimmäiseksi paitoihin, joita minulla ei ollut tarkoitus tehdä. Siis ihan tyypillistä minulle: jonossa on suunniteltuja projekteja, mutta yllytyshulluna alan kokeilemaan jotain ihan muuta. Tällä kertaa kun näin "sen muun", en ollut alkuunkaan innostunut. Itse asiassa mietin, että viitsinkö ryhtyä hommaan. Ensimmäinen extra-projektini oli paita Ikasyrin myymästä turkoosista Folkloresta. Pätkä päätyi minulle, koska ystäväni ei keksinytkään sille käyttöä. Olin aika epäilevä, että käykö väri kenellekkään lapsistani ja onko kuosi liian levoton. Oranssi resori kyllä toi mukavasti tasapainoa ja pirteyttä. Kangas päätyi akuutista paitapulasta kärsivälle esikoiselle. Mielestäni kuosi sopii oikein hyvin vaalealle esikoiselleni ja poika itsekin tykkää paidasta. Oikeastaan siitä tuli aika ihana. Keskimmäinen haluaisi samanlaisen paidan. Hän on väritykseltään erilainen kuin esikoinen, mutta kuosi kyllä sopii hänellekin. Kuvissa turkoosi on aavistuksen vaaleampi kuin luonnossa. Toinen paita on tuunauskohde. Olin Piilossa käymässä ja eräs myyjistä tyhjenteli pöytäänsä ja vaatetta päätyi myös "saa ottaa"-koriin. Hanna yllytti minua tuunaamaan koriin päätyneen raitapoolon (meillä pojat eivät käytä pooloja). Poolo oli ihan hyväkuntoinen, mutta ei lainkaan sellainen vaate, jota edes kaupassa vilkaisisin. Tuunattu poolo menee keskimmäiselle, jolle musta väri käy hyvin. Leikkasin poolokauluksen irti ja laitoin leveähkön resorin kaula-aukkoon ja samaa hihansuihin. Kiinnisilitettävästä Glitterfoliosta tuli pojan valitsema delfiini eteen. Mies on viime aikoina alkanut kokkailemaan enemmän ja tälläinen ihana ateria odotti minua tänä iltana. Pihvi oli täydellisen medium, vaikka se ei kuvasta näykään. Alkavasta flunssasta huolimatta ihana vapaa :) -toivottavasti myös sinulla Lähettänyt Rva Kepponen klo 22.24 Tunnisteet: ompelu, ruoka, tuunaus Anonyymi 2. kesäkuuta 2011 klo 23.07 Pidän kierrätysideoistasi. Kiitos niiden jakamisesta. Unknown 3. kesäkuuta 2011 klo 2.47 Jep, oranssi resori sopii paitaan todella hyvin. Musta se on hieno! kiala 3. kesäkuuta 2011 klo 9.03 Huisin hauska paita! Tällainen sopisi meidän tytöillekin ihan loistavasti. Kati - Kylätien termiitit 3. kesäkuuta 2011 klo 10.38 sulla tosiaan on tuota kekseliäisyyttä ja viitseliäisyyttä, kivat paidat jälleen kerran. ateriakin on kyllä herkullisen näköinen! Linnea 3. kesäkuuta 2011 klo 10.50 On tosi kesäisen raikas paita. Oranssi "tekee" koko paidan, jotenkin kokoaa ja kesyttää kieltämättä aika levottoman kuvion. Haltiakummi 3. kesäkuuta 2011 klo 14.06 Herranen aika, kaikki muut huomaa heti tuon ihanan paidan piristävällä oranssilla resorilla, ja minä se vaan tuijotan tuota kuvaa ihanasta mediumista vuohenjuuston kuorruttamana ja todella herkullisen salaatin kyydittämänä. Melkein voin tuntea maissit hampaiden kolossa :)) Voitaisko me tulla kesällä teillekin, ja voisiko iso-Ooo hoitaa rillaamisen? :) Rva Kepponen 3. kesäkuuta 2011 klo 18.09 Kiitos kaikille mukavista kommenteista. Minustakin tuo oranssi resori oli just eikä melkein. Anonyymille: Tuunaukset on ehkä niitä omimpia juttuja mulle. Usein ihan sen tekoprosessin takia, kun vanhasta tulee jotain uutta ja erilaista. Eikä ole paineita onnistua samalla lailla, kun reilusti yli 20€/m maksavien kankaiden kanssa :) Haltiakummi: Mies voisi kyllä kokata meille. Mutta se valitettavasti tarkoittaa sitä, että pojat olisivat myös kotona. Kuka haluaa askarrella, kun kolme on koko ajan vieressä vinkumassa mukaan ja hiplaamassa kaikki tavaroita???


Hietakari – Sivu 2 – LVI-verkkokauppa.fi Etusivu / Tuotteet avainsanalla “Hietakari” / Sivu 2 Näytetään tulokset 13–24 / 124 Ale! 145.00 € 124.70 € Lisää ostoskoriin Hietakari – Sandriff BLÄK755 NEW YORK Suihkunurkka kiinteällä seinällä ja kääntyvällä ovella Ale! 1,055.00 € 844.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff Forma376 Suihkunurkka taittuvilla ovilla 1,435.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff Wall111 Suihkuseinä teleskoopilla Ale! 65.00 € 55.90 € Lisää ostoskoriin Ale! 160.00 € 137.60 € Lisää ostoskoriin Hietakari – Sandriff Glisse421 Suuret Koot – Kaareva suihkunurkka kiinteillä seinillä ja liukuvilla ovilla 740.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff Vetro547 Suihkunurkka taittuvalla ovella ja kääntyvällä ovella jossa kiinteä osa 1,720.00 € Valitse vaihtoehdoista 1,600.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff BLÄK747 TOKYO Tilanjakaja kääntyvillä pariovilla Ale! 1,325.00 € 1,060.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff BLÄK791 TOKYO Kääntyvä suihkuovi kiinteällä osalla ja magneettilukituksella Ale! 875.00 € 700.00 € Valitse vaihtoehdoista Hietakari – Sandriff BLÄK790 TOKYO Kääntyvä suihkuovi magneettilukituksella Ale! 705.00 € 564.00 € Valitse vaihtoehdoista Mikä tahansa ValmistajaHietakari Mikä tahansa VäriAsemetalliHarmaaKiiltäväKromiMattamustaMessinkiMustaValkoinen


Enimmäkseen Harmiton: 2007 Tänään on sitten vuoden viimeinen päivä. Eipä tuohon muuta lisättävää ole. Tällainen ilmoitusluontoinen asia vain. Yhteenvedonkin kuluneesta vuodesta tein jo eilen. Raketit ovat paukkuneet täälläpäin jo ainakin monta päivää, vaikka oikeastihan se olisi sallittua vasta tänään klo 18 jälkeen. Voi itku, mikä noita aamupaloja vaivaa! Oli oikein pakko ottaa kuva, kun oma aamupalani otti tuossa aamulla kupoliin pahemman kerran. Homma lähti käpälästä heti ensimmäisestä nykäisystä ja arvatkaa, oliko sormet jugurtissa tuon jälkeen? Gaah!!! Labeloin näitä postauksia vähän tässä aamusella, elikäs lisäilin noita tunnisteita. En tiedä aiheuttaako se jonkinlaisia vääriä hälytyksiä jossain suunnalla, kuten esimerkiksi rss-syötteissä, mutta nou hätä. (Lisäys: aiheutti näköjään ainakin haamupäivityksen Blogilistalla). Homma on vielä vähän vaiheessa, jatkan labelointia kun jaksan. Onneksi älysin tehdä sen nyt, kun ei vasta ole kuin reilun kuukauden postaukset takana. No mutta pidemmittä puheitta, oikein hyvää uutta vuotta kaikille! Olkaahan varovaisia niiden rakettien kanssa! Liversi Tiina at 11:09 14 visersi Olin aivan varma, että olin tehnyt tämän meemin joskus alkuvuodesta. Yritin etsiä sitä tuolta Vuodatuksen kätköistä, mutta en kuitenkaan löytänyt sitä mistään. Sen sijaan löysin ison kasan ihania muistoja. Hymyilytti, kun luin vanhoja kommenttikeskusteluja ihmisten kanssa. Mutta asiaan! Minhiltä kopsasin tämän. Tulee vain yksi K-18 -juttu mieleen. Hitsi, en keksi mitään muuta. En tapaa tehdä uudenvuodenlupauksia, enkä muista tehneeni sellaisia vuosi sittenkään. Tänä vuonna voisin luvata yrittää olla kärsivällisempi ja ymmärtäväisempi ja kaikkea. Ja myös voisin kokeilla terveellisempiä elämäntapoja, mutta mehän kaikki tiedämme kuinka sen lupauksen käy... Yksi ystävä synnytti, mutta en tiedä lasketaanko häntä suoranaisesti läheiseksi. Ei minulle henk.koht. läheisiä ihmisiä. Onneksi. En sitten niin missään! Plääh. Työpaikan, rahaa, suunnan elämälle, miehen... Ai niin, ehkä läppärin myös. 7. Mitkä vuoden 2007 päivämäärät tulet aina muistamaan ja miksi? Täytyy kyllä tunnustaa, etten taida muistaa yhtä ainutta päivämäärää. Kissan kuoleman päivämääränkin (22.3.) olen unohtanut jo tänä vuonnakin monta kertaa. Tuntuu, etten ole saavuttanut mitään tänä vuonna. Paitsi jos melkein vuoden jo kestänyttä bloggaamista voi pitää saavutuksena. No enpä sen sijaan ole tainnut epäonnistuakaan missään pahasti. Paitsi joo, ne luonnontieteiden kandin paperit sössin tältä lukuvuodelta. En pahasti. Keväällä venäytin nilkkani, joka sitten vihoitteli hieman koko kesän, mutta eipä sen pahempaa tainnut olla. Öh... Varmaan joku joululahja jollekin toiselle. Muutaman ystävän ja tietysti kissan/kissojen. Lainaan Minhiä: Itseni. Eiköhän ne menneet kaikkeen turhaan, eli elämiseen. Musiikista, bloggaamisesta ja pojista! 16. Mikä laulu tulee aina muistuttamaan sinua vuodesta 2007? No nytpä on hankala kysymys. Välttämättä ei mikään, mutta jos leikitään, että tulee... En osaa oikein erottaa vuosia 2006 ja 2007 toisistaan musiikillisesti, koska tein viime vuoden lopussa suuria musiikillisia löytöjä. No ainakin viimemmäksi tuo Sixx A.M.:n Life is beautiful on tainnut tulla kuvioihin. Taitaa olla samoissa lukemissa. Kesällä kyllä yksi työkaveri väitti minun laihtuneen, mutta jos näin oli, niin eiköhän vahinko ole jo otettu takaisin. Samoissa mennään, eli tili on melko nollilla joka kuun lopussa. Liikkuneeni ja lukeneeni. Vanhempien luona veltostuen ja syöden. (Mitä on tapahtunut kysymykselle 21?) Jaa, ehkä Gilmoren Tytöt tai Asema 62... Mitäs muita ohjelmia on tullut? En vihaa ketään. Hmm. En montaa kirjaa ole lukenut. En itse asiassa muista luinko sen Anthony Kiedisin Arpikudoksen tänä vai viime vuonna, mutta jos tänä vuonna, niin se (koska en nyt muista mitään muutakaan). No ainakin digiboksin. Uuden ystävän. Jaa-a, en taida osata nimetä. Pitäisi varmaan alkaa pitää kirjaa leffoista, joita on nähnyt. Jos se oli arkipäivä, niin olin ensin töissä ja sen jälkeen tarjoilin kakkukahveja ihmisille. Ja olin ennen synttäreitä vuoden nuorempi kuin niiden jälkeen. Neropatit voivat päätellä iän tuosta kriisilaskuristani, jonka lukema vähenee päivä päivältä... Olisin minä sen kissimirrin voinut haluta pitää vielä. Olisin myös toivonut ystäväni löytävän helpomman miehen. Nuo nyt on asioita, joihin en itse ole voinut vaikuttaa. Kaikkeen muuhun minulla onkin avaimet omissa käsissäni, joten turha itkeä näin jälkeenpäin. 33. Kuinka kuvailisit henkilökohtaista pukeutumiskonseptiasi vuonna 2007? Farkkuja, tennareita, same old, paitsi enemmän sellaisia mekkomallisia puseroita kuin aiempina vuosina. Musiikki, bloggaaminen ja ihmiset. Poliittinen... Varmasti kaikki "vihreät" jutut, kuten kuinka helvetissä lopetamme tämän planeettamme tuhoamisen ja mikä niitä Yhdysvaltoja oikein vaivaa. Jo aiemmin mainittua kissaa N sekä ihmistä M. Joskus myös muita ihmisiä, joita näkee liian harvoin. Edellä mainittu ihminen M. (Joka jostain oudosta syystä ymmärtää ja jaksaa minua päivästä toiseen). Liversi Tiina at 13:29 4 visersi Otsikko kuvaa hyvin tämän päivän olotilaa. Koko päivä on ollut vähän vönks. En oikein tiedä miksi, koska kolmesta siideristä nyt ei saa krapulaa väsättyä, enkä voi tupakansavuakaan enää syyttää. Varmaan vain väsyttää. Torkuinkin lyhyesti tuossa hetki sitten. Maj Karma oli hyvä eilen, mikä ei luonnollisestikaan yllättänyt. Paitsi yhden hitusen tylsän biisin ne vetivät (en tiedä mikä se oli, luonto tuijotti minua peuran silmin) ja sen biisin aikana oli todella inhottava valaistus. Yhdessä kohtaa tuntui, että bändillä jäi levy hyppimään (vanhempi polvi ehkä tietää millaista se oli, kun LP-levy jäi soittamaan samaa kohtaa yhä uudestaan ja uudestaan) ja samalla joku kirkas spottivalo väläytteli suoraan silmiin. Se oli ehkä elämäni pisin minuutti tai kaksi. Mutta noin muuten, Maj Karma soitti kaikki suosikkini, kuten Kyynel, Ukkonen, Rukous, Attentaatti ja muutama muukin, joita en enää muista. Aivan huippuhyvä keikka! Olipa muuten ilahduttavaa, että tuo eilinen postaukseni keräsi pitkästä aikaa noin runsaasti kommentteja! Pitäisikö tästä kenties tulkita, että minun kannattaisi jatkaa nillitys- ja pilkunviilauslinjalla? Jos laittaisi jonkun leffan pyörimään, kun ei televisiostakaan tule mitään näin lauantaisin (tai oikein minään muunakaan päivänä). Ottakaahan rauhallisesti, että jaksatte sitten uutena vuotena! Liversi Tiina at 20:06 14 visersi Ajattelin tänään vähän viilailla pilkkua, kun on niin sellainen olo, että peppureikää kiristää. Nimittäin... Mikä ihmeen vimma se on, etteivät ihmiset osaa nykyään enää käyttää alkaa ja ruveta -verbejä oikein? Tässä viime aikoina, kun olen lukenut blogeja, on tämä osunut silmääni todella räikeästi. En nimeä ketään väärinkäyttäjäksi, koska voisin väittää, että ainakin 80 % tyypeistä kirjoittaa ne väärin. Sitten on se 20 % niitä kielellisesti erityisen lahjakkaita bloggaajia, jotka osaavat kirjoittaa ne oikein. (Myönnän, että olen itsekin oppinut homman kantapään kautta, siksi se silmään pistääkin). Eli siis: alkaa blogata - ruveta bloggaamaan. Alan nukkua - rupean nukkumaan. Alat itkeä - rupeat itkemään. Got the picture? Koska jengi ei vaan osaa, niin kielitoimistokin on kuulemma jo antanut periksi tuossa, mutta minä en! Ja kyllä, saan nillittää tästä asiasta täällä ja silti tehdä itse muita kielioppi- ja kirjoitusvirheitä. Saan myös heittää enkunkielisiä lauseita tai sanoja tekstin sekaan, koska olen tämän paikan despootti. Hah! No niin. Nyt kun olen vihdoin saanut tämän pois sydämeltäni, niin voin lähteä illalla hyvillä mielin kuuntelemaan rokkia. Liversi Tiina at 13:03 21 visersi Kävin sitten leffassa ihan yksikseni. Oli ihan mukavaa, paitsi että minulla ei todellakaan ole mikään seurapiirirakko. Nytkin kävin ennen leffaa vessassa ja silti varmaan leffan puolivälissä jo alkoi olla sellainen olo, että pitäisi päästä vessaan. Ärsyttävää! Enkä edes ollut juonut ennen leffaa mitenkään suunnattomasti. Ainut asia, minkä takia asuisin mieluummin pääkaupunkiseudulla kuin Tampereella, on elokuvat. Nytkin jos vertaili Finnkinon tarjontaa Helsingissä ja täällä, niin pisti vituttamaan kuin pientä eläintä. Helsingissä olisi ollut menossa miljoona leffaa, jotka olisin voinut mennä katsomaan ja Tampereella... ei oikeastaan yhtään! Sooloilua olisin voinut mennä katsomaan, mutta arvelin jonkun ehkä haluavan lähteä kanssani katsomaan sitä, joten menin katsomaan leffaa Lumottu (Enchanted). No joo, olihan se ihan katseltava. Ei se nyt älyttömän huono ainakaan ollut, koska nykyisin käytän huonon leffan mittapuuna elokuvaa Yö museossa. (Se nimittäin oli todella huono! En ikinä aikaisemmin ole vakavasti harkinnut poistuvani leffasta kesken kaiken.) Ehkä en vaan ollut sopivalla mielialalla katsoakseni tuollaista romanttista höttöä, koska välillä toivoin tuon Lumotun loppuvan mahdollisimman pian. Olihan siinä kaikenlaista hauskaa ironiaa saduista (ja se prinssi oli vähän Tuomo Ruudun näköinen), mutta silti pääosin se oli vähän tylsä. Ja siinä laulettiin... No, jos tykkää prinsessasaduista ja romantiikasta, niin kannattaa toki käydä katsomassa. Nyt menen pistelemään valmispizzan poskeeni ja sen jälkeen lähden blogikierrokselle. Liversi Tiina at 19:03 2 visersi On ollut joulun jälkeen niin nuutunut ja epäsosiaalinen olo, että en ole paljoa jaksanut tännekään kirjoitella. Tuntuu hassulta, että tänään on jo ihan arkipäivä, kun ei itse tarvitse lähteä minnekään eikä tehdä mitään. Posti kulkee, ihmiset on töissä ja taloyhtiön roskikset näköjään jokavuotiseen tapaan pursuvat yli äyräiden. Aattona matkustin siis vanhempieni luokse toiselle puolelle kaupunkia. Yksi sukulaisperhe kävi siinä kyläilemässä, oli mukava nähdä vaihteeksi muitakin naamoja jouluna. Sitten syötiin ja avattiin lahjat ja syötiin ja nukuttiin ja syötiin vähän taas. Siinäpä ne joulun huippukohdat olivatkin. Olen tullut vakaasti siihen tulokseen, että vuorokausi on pisin aika mitä jaksan olla vanhempieni luona. Olisin ollut joulupäivänä jo ihan valmis heti aamusta palaamaan kotiin, mutta pakkohan se oli jäädä iltaan, ettei pahoita kenenkään mieltä. Jotenkin siellä vaan nuutuu, eikä se paikka ole minulle koti, en ole koskaan asunut siellä. Mutta onneksi joulu on vain kerran vuodessa, niin sen kestää. Marikki ehti eilen jo kyselläkin, että mitäs se pukki sitten toi. No sehän toi mm. pyyhkeen, leffalippuja, Nanson Nappe-yöpaidan (en löytänyt kuvaa netistä), Arto Mellerin Runot (koko tuotanto yksissä kansissa), Toolin levyn 10,000 Days (tuossa levyssä on muuten hillittömän hienot kannet, kuvia voi katsella kolmiulotteisina sellaisten linssien avulla), Tapio Wirkkalan valkoviinilasit (2 kpl), vehnätyynyn hartioille ja hierontahommelin, mustikkaglögiä ja suklaata. Unohtuikohan jotain? Olin ilmeisesti ollut kiltimpi kuin uskoinkaan. Hesarin joulutestin mukaan olin ollut niin tuhma, että ansaitsin vain neljä lahjaa, kun ennen joulua testasin. Eipä tainnut pukki tietää. Tänään minun pitäisi raahata itseni keskustaan. Ruokavarastoja pitäisi käydä täydentämässä, mutta myöskin jotain elokuvaa voisin mennä katselemaan. Olen tainnut joskus aikaisemmin jo mainita (tai sitten en), että minulla on pari tuollaista leffalippua, jotka on käytettävä ennen vuodenvaihdetta. Mitään käsitystä ei vielä ole, että mitä menisin katsomaan. Joku joka olisi menossa suhteellisen aikaisin, eikä kuitenkaan olisi ihan kauhean paska leffa. Suosittelisiko joku jotain? Taidan mennä kampaamaan naamani ja nyppimään kulmakarvani, josko sitä sitten kehtaisi oikein ihmistenkin ilmoille lähteä. Ps. Ai niin, pitäisikö tuosta äänestyksestä tehdä joku yhteenveto? Lähes puolet (eli 48 %) vastanneista sanoi hengaavansa blogeissa joulun. Näistä vain kaksi sanoi vastustavansa joulua. 21 % äänestäneistä sanoi rauhoittuvansa jouluna ja vieroittuvansa netistä, kun taas 16 % jakoi kieroutuneen huumorintajuni ja ilmoitti, ettei ollut äänestyshetkelläkään netissä. 13 %:lle kysymyksessä oli liikaa liikkuvia osia. Ja Grinch varasti 2 % äänistä. Liversi Tiina at 13:13 7 visersi Bambilta löytyi tällainen hauska meemi. Noista en kyllä haluaisi olla kuin korkeintaan Jennifer Aniston. Saas nähdä kuin käy. [ ] Minulla on ollut ongelmia huumeiden/alkoholin kanssa [ ] Vaihdan usein hiusteni väriä [x] Olen tyytymätön painooni [ ] Minulla on sisko ja veli [x] Pidän laulamisesta [ ] Olen usein riidoissa jonkun kanssa [ ] Minusta juorutaan paljon [ ] Olen keskipituinen [ ] Minulla ei ole hyviä välejä äitiini [ ] Käytän piilolinssejä [ ] Pidän näyttelemisestä [x] En ole varma haluanko lapsia [x] Pidän rennoista vaatteista [ ] Pidän kuntoilusta (saa siitä kyllä kiksejä, kun hommaan rupeaa) [ ] Osaan surffata [x] Olen melko pitkä (mikä on melko pitkä? Cameron on 174 cm) [ ] Minulla on paljon ystäviä [x] Olen tarkka ympäristöasioista (no yritän ainakin) [ ] Minulla on vaaleanruskeat hiukset [x] Seurustelusuhteeni eivät ole kestäneet (so far, so good) [x] Pukeudun usein mustaan [x] Minulla on luotettavia ystäviä [x] Olen hauskuuttajan maineessa [x] En ole erityisen kurvikas (miten sekin nyt otetaan) [x] Monet kehuvat hiustyylejäni (no ainakin muutama) [ ] Olen vähän yli 160 cm pitkä [x] Käytän usein farkkuja [ ] Rakastan esiintymistä! [ ] Ja olen esiintynyt pienestä asti [ ] Minua on kehuttu naisellisista kurveistani [ ] Pidän näyttävästä tyylistä [x] Minulla on hyvä suhde äitiini [ ] Olen ollut pitkään samassa suhteessa [ ] Pidän näyttävistä koruista [ ] Haaveilen omasta vaatemallistosta [ ] Pidän omasta vartalostani [ ] Monien mielestä olen liian laiha [ ] Olen seurustellut useammin kuin kerran [x] Minulla on ollut sekä lyhyet että pitkät hiukset [ ] Pukeudun rennosti ja omalaatuisesti [x] En pidä itseäni kauniina [ ] Tyyliäni on kehuttu ja haukuttu [x] Olen melko pitkä (Keira on 170 cm, joten kai minäkin sitten) [x] En ole ollut kovin suosittu koulussa [ ] Olen syntynyt maaliskuussa [ ] Haluan lapsia kun tulen isoksi (emmäätiiäviälä) [ ] Rakastan esiintymistä [ ] Minulla on pieni rako etuhampaideni välissä [ ] Tunnen julkiksia [ ] Tykkään shokeerata ihmisiä [ ] Vaihdan tyyliäni usein [ ] Olen seurustellut useasti, mutta nykyinen suhteeni on kestänyt pitkään [ ] Olen horoskoopiltani leijona [ ] Minulla on paljon sisaruksia [ ] Omistan pörröisen koiran [ ] Pidän kaikesta romanttisesta [ ] Yleissivistykseni ei ole niitä parhaimpia [ ] Pidän country-musiikista [x] Siskoni on hyvä ystäväni [ ] Haluan upeat häät [ ] Pidän paljastavista vaatteista [ ] Rakastan Louis Vuitton-merkkiä Jee! Jennifer se on! (Luojan kiitos!) Liversi Tiina at 12:45 5 visersi Enimmäkseen Harmittoman toimitus toivottaa hyvää, kaunista, rauhallista ja iloista joulua kaikille lukijoille! Ja vielä se viimeinen rutistus, eli joulukalenterin 24. luukku! Olipas se harrasta. Mutta koska olette olleet hyvin kilttejä kaikki, niin laitetaan vielä toinenkin! Liversi Tiina at 10:55 8 visersi Ääh. Jouduin tänään tilanteen eteen, josta olen kantanut huonoa omaatuntoa jo useamman kuukauden. Olisi pitänyt kertoa eräälle tyypille jotakin, mutta olen vältellyt tilannetta taitavasti. Tänään hän sitten lähetti hyvän joulun tervehdyksen ja äh... En kyllä vieläkään saanut suoraan sanottua mikä on tilanne, mutta toinen tuntui ymmärtävän sanomattakin. Enkä kyllä olekaan tilivelvollinen asioistani hänelle, mutta pitkän ystävyyden nimissä... ÄH! Onneksi täällä ei varmaankaan käy kovin moni tänään lukemassa tätä, kun eihän tästä taas kukaan ymmärrä mitään. Olen ollut eilisillasta asti outojen vatsanväänteiden kourissa välillä. Selitän tämän yhtä epämääräisesti kuin tuon edellisenkin asian, mutta vain siksi, että haluan säästää teidät likaisilta yksityiskohdilta. No joka tapauksessa. Vatsaa vääntää ja asiat, jotka normaalisti auttavat asiaan, eivät tunnu tällä kertaa auttavan laisinkaan. Taisin syödä eilen liikaa torttutaikinaa ja luumuhilloa. Tänään olisi vielä tehtävä pieni silaus asunnon siisteydelle (on kivempi sitten tulla kotiin joulupäivänä), leivottava kakku (joka pitäisi oikeasti tehdä 1-2 viikkoa ennen joulua), käytävä kaupassa (jotta on tapaninpäivänäkin ruokaa) ja paketoitava lahjat (blaah), ja tässä minä vaan istun lätisemässä epämääräisyyksiä. Ai niin, tokihan vielä joulukalenterin 23. luukku! (Erityisesti niille, jotka eivät enää huomenna pääse lukemaan toivotuksiani ja avaamaan joulukalenterin viimeistä luukkua). Ps. Yhä saa äänestää tuossa eilisessä joululauluvisassa! Liversi Tiina at 13:13 9 visersi Laitan tämän kisavisan nyt näin jo lauantaina. Huomenna kaikki ovat kuitenkin jo ihan tonttuja. Ja mitenkäs siinä viime sunnuntaisessa battlessa sitten kävi? No niinhän siinä kävi, että Nirvana voitti kuudella äänellä, QOTSA sai neljä ääntä ja Foo Fighters yhden äänen. (Ja kyllä, tässä on nyt ynnätty Haahiksen ja Sirenitan puolikkaat pisteet yhteen :D). Olihan se aika epäreilua laittaa Nirvana siihen noita kahta vastaan, kun onhan se nyt vaan yksi parhaista ikinä. Ei paljoa ollut QOTSAlla ja Foo Fightersilla tsänssejä. No mutta elämä on. Ja Kurt sai tietty parit hehkutuspisteet. Tämän kertaisessa battlessa visaavat joululaulut. En paljasta omaa mielipidettäni vielä, mutta sen voin kertoa, että toinen noista biiseistä on mielestäni yksi parhaista joululauluista ikinä. Saas nähdä oletteko samaa mieltä kanssani. Äänestäkäähän! (Ramones - Merry Christmas (I Don't Want To Fight Tonight)) (Slade - Merry Xmas Everybody) Harmi, ettei minulla ole tonttulakkia. Liversi Tiina at 13:42 8 visersi Kävin tänään Kodin Ykkösessä vähän jouluostoksilla. Meinasin hypätä Keskustorilta siihen bussiin, millä olen AINA mennyt Turtolaan. Kävelin tottuneesti sinne, missä sen linjan (11) pysäkki on AINA ollut ja mitä ihmettä?!? En löytänytkään koko pysäkkiä mistään! Pyörin vähän aikaa aika eksyksissä keskustassa ennen kuin ymmärsin, että sitä koko linjaa ei ole enää edes olemassa. Meinasi siinä jo pari kirosanaa päästä, kun mietin, että milläs helvetillä sinne Turtolaan oikein nykyään sitten pääsee. Onneksi laukussani oli aikataulukirja, joka ratkaisi tämän ongelman. Tosin kehnohkosti, koska aikataulukirjan mukaan sinne meni kolme bussia, joiden pysäkit Keskustorilla olivat hyvin kaukana toisistaan. Valkkasin sitten sen, minkä päättäri oli nimeltänsä Turtola. Oletin, että sillä on pakko päästä perille. Vähän meinasi siinä matkalla kyllä tulla uskonpuute, kun maisemat näyttivät mitä ihmeellisimmiltä, mutta lopulta se bussi yllättäin olikin siinä Citymarketin ja Kodin Ykkösen pihassa. Melkein heitin aaltoliikettä. Hauskinta tuossa reissussa oli ehkä, kun bussi kierteli siellä jossain Koivistonkylän perämetsissä. Näin nimittäin jossain vaiheessa bussin ikkunasta jonkun paikallisen varmasti todella tasokkaan baarin ja tajusin siinä silmänräpäyksessä, että minä olen joskus ollut siellä baarissa. En kyllä nyt aivan tarkkaan saa muistikuvaa milloin ja miksi ihmeessä olen ollut Koivistonkylässä (tms.) baarissa, mutta aivan varmasti olen siellä ollut. Joku Bulldog tai mikä lie sen baarin nimi oli. Tai tuo taisi kyllä olla vasta toiseksi hauskinta, koska hauskintahan on aina Alkossa. Kävin ostamassa samalla reissulla Alkosta sitä mustikkaglögiä, jonka perään täälläkin joku päivä itkin. Olin siinä kassalla ihan muina naisina, kun se kassantäti mutisee jotain. Kysyin, että anteeksi? Kassantäti siinä sitten toistaa, että jos iän saisin vielä tarkistaa. !!! !!!!!!!!!! Yritin kauhean korrektisti olla nauramatta sille päin naamaa ja vieno hymynkare suupielessäni ojensin henkkarit Alkon tädille. En tiedä hämääntyikö kassaneiti hymystäni vai etsikö hän jotain kahdeksalla tai jopa yhdeksällä alkavaa vuosikymmentä henkilöllisyystodistuksestani, mutta syntymävuottani hän ei millään tahtonut löytää sieltä. Ja ihan samassa kohtaa se käsittääkseni lukee missä kaikilla muillakin. No, tämä ei ole edes kovin harvinaislaatuinen tapahtuma, mutta yhtä huvittava kyllä silti joka kerta. Ainakin voin varmasti rupsahtamisen ruksata ylitse 3-kympin kriisilistaltani... Mutta onneksi nyt on kuitenkin kaikki joululahjat jo kasassa, joten enää ei tarvitse niiden perässä juosta. Ai niin. Joulukalenterin 21. luukku. Enää kolme luukkua jäljellä ja kolme yötä jouluun eli jouluaattoon! (Tuo video kyllä sai minulle ainakin surun puseroon). Nyt täytyy mennä valloittamaan tuo tiskivuori... Liversi Tiina at 18:41 16 visersi Kaikkea sitä netistä löytyy. Joulukalenterin 20. luukku: Liversi Tiina at 20:35 6 visersi Tänään aion pyyhältää hoitamaan osan eilen listatuista asioista, mutta sitä ennen pari ilmoitusluonteista asiaan. Ensinnäkin, pykäsin tuohon viereen älyttömän tärkeän äänestyksen, johon kannattaisi ottaa osaa! Haluan nimittäin tietää onko täällä KETÄÄN jouluna. Itse olen netin ääressä melko normaalisti, paitsi en nyt ehkä ma ja ti niin suurin mitoin. Maanantaina täytyy kyllä laittaa tänne vielä joulukalenterin viimeinen luukku, mutta onko täällä ketään sitä kuuntelemassa? Mietin vaan tuota viimeistä joulubattlea, että pitäisiköhän se laittaa jo vaikka huomenna, eikä vasta sunnuntaina... (Tällaisia äärimmäisen suuria ongelmia minulla näin torstaiaamuna). Ja toisennakin. Tämä video ei ole nyt vielä tämän päivän joulukalenterin luukku (lupaan pitää taukoa näistä videoista joulun jälkeen ainakin ensi vuoteen), mutta toivotan tämän myötä hyvää syntymäpäivää eräälle fellow bloggarille (joka saa itse paljastaa itsensä kommenttiosastolla, mikäli haluaa paistatella päivänvalossa synttäreinään). Paljon onnea ja kasvakoon partasi pitkäksi! Liversi Tiina at 11:15 10 visersi Äsch! Joku haamupäivitys tapahtui, joten postataan sitten kerta niin. Tänään on jotenkin mälsä päivä. Olisi pitänyt tehdä sitä ja tätä, mutta mitään ei ole huvittanut tehdä. Tunnen pienoisen vitutuksen tykyttävän takaraivossani, vaikka yritänkin pitää sen siellä. Enkä osaa kohdistaa tuota vitutusta oikein mihinkään kohteeseen. Vauhdilla lähestyvä joulu ei tunnu laisinkaan miellyttävältä ajatukselta. Jostain syystä ainoastaan joulukinkku on tällä hetkellä houkutteleva tekijä joulussa (vaikka olenkin testin mukaan rosolli), kaikki muu on ihan blaah. Olisin eilen ostanut Alkosta mustikkaglögiä, mutta en löytänyt. Otti sekin kupoliin. Ja mitäkö sitten pitäisi tehdä vielä ennen joulua. No ainakin: käydä ruokakaupassa (vähintään kerran) muistaa ostaa kosteusvoidetta tiskata (vähintään kerran) pestä pyykkiä (voi jättää tekemättäkin, eivät ne mihinkään katoa jouluna) siivota ehkä vähän muutenkin (tämänkin voi jättää tekemättä) löytää jostain sitä mustikkaglögiä Tuohon listaan voisi lisätä vielä sellaiset kuin hengittäminen ja syöminen ym. muita itsestäänselvyyksiä. Tänään ei huvita oikein mikään. Ja huomenna on jo torstai. No, vitutus sikseen. Joulukalenterin 19. luukun sisältö ilahdutti minua hieman tänään. Kyseessä ei varsinaisesti ole mikään biisi, vaikka laulua tuokin sisältää. Kuten saatatte huomata, joulukalenterissa ollaan siirrytty jo hieman jouluisimpiin tunnelmiin. Ps. Stailasin kissanikin tänään joulukuntoon! Liversi Tiina at 17:20 4 visersi Olen eilen ja tänään harrastanut pienimuotoista kotiseutumatkailua. Eilen kävin kampaajalla, joka sijaitsee samassa korttelissa lapsuudenkotini kanssa ja tänään kävin samoilla seuduilla erään ystäväni vanhempien luona istumassa kahvilla ja hakemassa pienen joulupaketin. (Olen varmasti ollut erityisen kiltti tänä vuonna, koska olen saanut jo neljä joululahjaa ja aattoonkin on vielä kuusi yötä). Kotinurkilla on kuitenkin aina mukava käydä. Tykkään siitä kaupunginosasta niin kovin, että toivoisin joskus isona vielä itsekin asuvani siellä suunnalla. Siellä on mukavaa ja siellä osaan vaikka unissani kävellä paikasta toiseen. Valitettavasti siellä on myös meikäläisen budjetille hieman liian kalliita asuntoja. Voiko muuten olla ärsyttävämpää kuin parin asteen ulkolämpötila (plussaa siis). Pukeudun aina liian kuumasti tällaisina päivinä ja jostain käsittämättömästä syystä bussien lämmityslaitteet pohottavat aina ihan täysillä tällaisina päivinä. Ja yleensä niinä päivinä et myöskään saa istumapaikkaa bussissa, vaan seisot tuskissasi kauppakassin kanssa pidellen bussin tangosta kiinni hikinorojen valuessa pitkin ohimoitasi, koska olet pukeutunut aivan liian talvisesti. Tai sitten jos bussissa on vielä vapaa paikka jäljellä, se on sen kaikista haisevimman ja leveimmän ihmisen vieressä, kuten minulle tänään kävi. Onneksi se tyyppi jäi jo parin pysäkin päästä pois kyydistä. (Busseilla on muuten kätevä matkustaa, kun niistä saa aina jotain blogattavaa). Ai niin, minulla alkoi tänään joululoma! Jee!!! Joulukalenterin 18. luukusta löytyy tänään loistava biisi, johon joku on väsännyt videon Tim Burtonin Nightmare Before Christmas -leffasta. Mukavata. Pehmeä lasku jouluun. Liversi Tiina at 20:48 6 visersi Kävin tänään sitten todellakin ja vihdosta viimein kampaajalla. Tämä on suunnaton merkkipaalu elämässäni, sillä kuten mainittua, olin käynyt kampaajalla viimeksi viime vuonna. No, eipä siellä tälle mitään ihmeitä tehty, vähän vaan lyhennettiin ja kevennettiin. Ja sama se loppujen lopuksi on miltä se näyttää, kun sitä lähes aina pidän kuitenkin ponnarilla. Aion nyt kuitenkin tehdä paljastuksia ja esitellä teille kuontaloni. Valitettavasti en ottanut sellaista "ennen"-kuvaa, mutta tässä on teille "jälkeen"-kuva. (Oli muuten tavattoman vaikeata ottaa itse kuva omista hiuksistaan). Kampaajalla oli samaan aikaan joku mies, joka vaalensi hiuksiaan päälaelta. Siis tummat hiukset, mutta blondatut päältä. Myös bussissa näin vastaavanlaisella kampauksella varustetun miehen. Siis oikeasti... Eikö tuo nyt ole jo vähän out? Tulee jotenkin niin joku vuosituhannen alku tai vaihde mieleen sellaisesta kampauksesta. Sitten se vielä kilolla geeliä kammataan pystyyn tai jotenkin muuten. Uh. Me no likey. Onneksi uusi sukupolvi nuoria miehiä tuntuu ymmärtävän jo paremmin hiusten ja kampausten päälle. Ainakin siltä näyttäisi katukuvassa. Bussissa oli myöskin tänään sellainen teinipoika, jota oli ilo katsella. Sen lisäksi, että hänellä oli puolipitkät tummanruskeat aivan ihanat kiharaiset hiukset, niin hänellä oli myös tavattoman kauniit silmät (ihan vain näin sivumainintana). Oli kyllä niin suloinen poikanen, että olisin voinut ottaa sen lemmikiksi kotiin. Tai jotain. Piti vielä nillittää varmaan jostain, mutta en nyt jaksa enää. Yksi deadline siintelee tänään horisontissa ja aion sen selättää. Sitten pääsen ihan oikeasti joululomalle! Ja joululomasta tulikin mieleen joulukalenteri ja sen 17. luukku, olkaa hyvät. Ps. Äänestäkää vielä toki tuossa battlessa, mikäli että jo ole ehtineet. Ja kaikkihan on sallittua sodassa ja rakkaudessa, joten menköön nyt nuo puolikkaat äänetkin sitten. :D Liversi Tiina at 18:18 17 visersi Koska tänään on jo kolmas adventtisunnuntai, niin tällä kertaa battlessakin on kolme osanottajaa. Mutta ensin viime viikon tulokset! Nimittäin Marilyn Manson pesi The White Stripesit äänin 9-4. Mikä oli aika yllättävää, koska olen jotenkin luullut lähes kaikkien vihaavan Marilyn Mansonia. Mutta ilmeisesti White Stripes ei sitten vaan ollut riittävän kova vastus. Ja sitten itse kisaan. Kertokaahan mikä näistä Dave Grohleista on teidän mielestänne paras? (Tuo ensimmäinen on jotenkin niin ajankohtainenkin, kun siinä joku joulupukin oloinen tyyppi roikkuu ristillä). (Nirvana - Heart-Shaped Box) (Queens of the Stone Age - No One Knows) (Foo Fighters - DOA) Äänestäkää... Ready, steady, go! (Voi hyvä isä, kun kesti tämän postauksen tekeminen kauan. Koneeni päätti valita parhaan mahdollisen ajankohdan totaaliselle jumittamiselle.) Liversi Tiina at 20:12 13 visersi Ostin perjantaina itselleni sitten sellaisen ilmankostuttimen, kun suhteellisen edullisesti sain. Olen saanut välillä nostettua tämän kämpän ilmankosteuden jopa 35 prosenttiin. Tämä kohouma tapahtui lauantai-iltana juuri ennen kuin menin nukkumaan. Yön aikana kosteus tietysti hieman laski, mutta olemme kuitenkin huomattavasti paremmissa lukemissa kuin vielä perjantaina päivällä. Tahatonta huvia on kuitenkin aiheutunut tuosta kostuttimesta. Ensinnäkin sen pakkauksessa JA käyttöohjeessa lukee tuotteen olevan "ilmankostuttimille". Nyt ilmankostuttimilleni sitten porisee tuossa. Tuon lisäksi kostuttimillen käyttöohjeen lukeminen on kuin jotain todella huonoa pornokirjallisuutta. Laitanpa teille katkelmia noista ohjeista tähän: "Ota kuumennuselin vesisäiliöstä kääntämällä kuumennuselimen sinistä yläosaa vastapäivään, kunnes molemmat muoviohjaimet kuumennuselimen sivuilla irtoavat lukosta ja ovat vesisäiliön molemmissa ohjausraoissa." "Vedä kuumennuselin ohjausrakoja pitkin vesisäiliöstä ja anna ensin veden valua kuumennuselimestä takaisin vesisäiliöön, ennen kuin otat kuumennuselimen kokonaan pois ja panet sen vesisäiliön viereen." "Aseta kuumennuselin jälleen vesisäiliön sisään panemalla molemmat muoviohjaimet kuumennuselimen sivuilla vesisäiliön molempiin ohjausrakoihin." "Kuumennuselin voidaan panna sisään vain, mikäli muoviohjaimet ja ohjausraot ovat keskenään samansuuntaisia." "Aseta kuummenuselin kokonaan sisään." Sleezy... or is it just me? Hauskaa minulla ainakin oli noita käyttöohjeita lukiessani, vaikka täytyy tunnustaa, ettei noista kyllä ymmärrä hevonhelvettiä. Tuossa ei kuitenkaan ole niin montaa liikkuvaa osaa, ettenkö olisi saanut sitä toimimaan ilman ohjeitakin. Melkoisen monimutkaiset (ja kaksimieliset) ohjeet noin simppelille laitteelle. Tuolta se näyttää. Hyvin pohisee. Liversi Tiina at 12:48 11 visersi Hämärtyy kovin aikaiseen nykyään. Märän ja harmaan näköistä ulkona. Mutta se säästä ja loput eilisestä kyselystä. Ja sitten vielä joulukalenterin luukku lopuksi. Niin, eli vastauksia noihin eilisiin kysymyksiin! 1. Niin, kuten Kami tiesikin, niin olen sekä ammatiltani että opiskelultani tietojenkäsittelijä. Kesäisin unelmia ja toimistohommia, kuten ainakin Henu näppäränä tyttönä oli hiffannut. Mutta pyrkimys on päästä oman alan hommiin piakkoin. Hauskaa oli, että aika moni ehdotti minun opiskelevan viestintää. Mistähän se tulee? 2. Hiukset on melkein mustat. Mimmun arvaus meni ihan nappiin, hiusväri on todellakin tummansuklaanruskea. :) Oikea väri on vähän vaaleampi tummanruskea. 3. Silmät on vihreät, tai oikeastaan ruskeanvihreät. Ruskeus tuntuu olevan katsojan silmässä. 4. Asun kerrostalossa yksiössä, mutta en Rauhaniemessä tai Hatanpäällä, kuten Annikki ja Mimmu ehdottivat. Akkiki on hyvin kartalla, vaikka Valintatalo ei olekaan lähikauppani. ;) (Olen nyt kauhean mysteerinen, en paljasta kaupunginosaa). Mymskä epäili, että asun kissan kanssa, mutta valitettavasti en. Mielelläni kyllä asuisin. 5. Alcinoe on lukenut hyvin läksynsä, eli pituuteni on tarkalleen 169,5 senttiä. Ainakin kun viimeksi on mitattu. (Ollaan Minjan kanssa saman mittaisia. Huomasin, että Wille oli arvannut minut viisi senttiä lyhemmäksi.) Kaunis mallityyppi... Meinasin tukehtua pullaani. :D 6. Tyyli... En osaa oikein sanoa tyylistäni mitään. Lumi tiesi, että suosin farkkuja, tummansinisiä sellaisia ensisijaisesti. Hameet eivät ole minun juttuni. Tällä hetkellä tykkään pitkistä villapaidoista tai mekkomallisista paidoista ja villamekoista. Farkkujen kanssa, tietysti. Mustaa ja sinistä, joskus valkoista ja punaistakin. Kesällä iloisempia värejä. Ja iloisia tumppuja, kaulahuiveja ja pipoja (ei kesällä). Vähän rock myös toivottavasti. Ottakaa tästä nyt sitten selvää. 7. No, luonteesta olen jäävi sanomaan mitään. Itselläni on ainakin kovin usein hauskaa itseni kanssa. Mielipiteitäkin löytyy, vaikken aina jaksa tuoda niitä esille. Positiivisuus on perseestä, mutta silti tuppaan olemaan sitä. Iloinen kyllä. Sanavalmis ja pohdiskeleva (Sirenita, tuossa on kaksi ;), en tiedä olenko noita. Järjellä yritän ajatella usein, mutta olenko äkkipikaistuja? Ehkä. Syvällinenkin varmaan halutessani. Siinä ne sitten olivatkin! Hih hih, tosi ovelasti linkitin tuossa samalla jokaiseen, joka vaivautui vastaamaan kysymyksiini. Ja sitten joulukalenterin 15. luukku. Kaunis ja rauhallinen kappale, johon sain innoituksen Sirenitan blogista. Liversi Tiina at 15:50 4 visersi Tänään vuorossa lyhyt, mutta sitäkin parempi video. Tuo hymy on jotain niiiiiiiin... Ahhh. En jaksa nyt kirjoitella enempiä kuulumisia. Arvailuja saa vielä esittää, taidan paljastaa nuo oikeat vastaukset sitten huomenna. Tosi jännää. Liversi Tiina at 19:59 8 visersi Jäin nalkkiin Sirenitan blogissa ja "joudun" nyt jatkamaan tätä kyselyä. Eli kertokaapas mielikuvanne minusta ja vastatkaa seuraaviin kysymyksiin! (En tiedä onko tämä vähän liiankin helppo, olen tainnut kaiken faktatiedon kertoa täällä, jos vain olette olleet tarkkaavaisia). Laita haaste neljälle eteenpäin. En jaksa haastaa ketään. Halukkaat saavat jatkaa. Ps. Bloggerissa voi nykyään linkittää myös Vuodatukseen tai muuhun blogiin valitsemalla kommenttilootassa siitä alasvetovalikosta kohdan "Any OpenID". Mutta siihen sitten pitää vaan laittaa se blogin osoite ja nimeä taas ei pysty yhdistämään urliin. Voi aikoja... Pps. Jostain syystä tuo kissa näkyy minulla ainakin tuollaisena oudon tärähtäneenä tänään. Näkyykö teillä? No nyt se ei ole enää tärähtänyt, mutta sen toinen korvan kärki jää piiloon. Yritän yhä säätää sitä myöhemmin... Liversi Tiina at 11:52 13 visersi Liversi Tiina at 19:11 11 visersi Kävin tänään "jouluostoksilla", mutta yhtä ainoata joululahjaa ei kyllä mukaani tarttunut. Pakkaustarvikkeita ja joulukortteja kyllä. On tämäkin ihme bisnes tämä joulu. Rahat ja hermot menevät, mutta mitään näkyvää ei silti saa aikaan. Pitäisi varmaan ruveta erakoksi ja katkaista välit kaikkiin ihmisiin, niin ei tarvisi tätäkään vaivaa nähdä joka vuosi. Ihan oikeasti kyllä tykkään lähetellä joulukortteja ja antaa lahjoja, mutta joskus kaikki vaan tuntuu kovin tuskaiselta. Esimerkiksi mitä ihmettä voin antaa joululahjaksi vanhemmilleni? He eivät halua mitään, eivätkä tarvitse mitään ja heillä on jo kaikkea, mitä tarvitsevatkin. Ärsyttää se, että huomenna on tentti, enkä jaksa lukea. Ei kiinnosta enää tässä vaiheessa vuotta. Yksi tehtävä pitäisi myös saattaa loppuun, mutta sekään ei kiinnosta. En vaan jaksa. Ärsyttää myös se, että viikonlopusta lähtien olen ollut semikipeä. Siis ei kunnon flunssaa eikä mitään, mutta aivastuttaa, nenä vuotaa ja kurkku on kuin saharan autiomaa. En osaa näköjään enää edes sairastaa oikein. Jos jotain positiivista nyt oikein kovasti koetan etsiä, niin aion vihdoin tehdä jotain tälle reuhkalle, jota myös hiuksikseni kutsutaan. Viikonloppuna tuohon pöytäni kulmalle ilmestyi mystisesti ylimääräinen 50 euron seteli, jonka päätin toimittaa eteenpäin kampaajalleni. Tartuin tänään siis vihdoin puhelimeen ja varasin ajan saksittavaksi. Siitähän on siis 1,5 vuotta, kun tätä pehkoa on viimeksi saksilla kosketettu. (Korostan yhä kuitenkin, että hiukseni ovat oikein hyvä kuntoiset tästä seikasta huolimatta. Tämä on ikään kuin kunnia-asia.) No, maanantaina kuulette sitten lopputuloksesta. Ja sitten vielä joulukalenterin 12. luukku. Puolivälissä ollaan! Liversi Tiina at 19:17 12 visersi 11. joulukuuta 2007 Joulukalenterin 11. luukussa voitte katsella kuinka Antti Reini (pieni kuolaus tähän väliin) vie Toni Wirtasta kuin pässiä narussa. Ja sitten toinen meemi heti perään, kerta haastettiin. Henulta siis tämä. Säkällä olin säästänyt viimeisimmän kuittini. Yleensä ne lentää roskiin hyvin nopeasti. Ristorante pizza 320 g salame (pakkaseen pahan päivän varalle) Valio ruokakerma 2dl hyla uh (en tiedä mitä tuo uh tarkoittaa) Valio glögi 1l (nam) K-Market muovikassi 40l (että sain kannettua tavarat kotiin) Kariniemen br fileesuikal 30 (huomisen ruoka) Kalaneuvos lohifile 2x150g k (aivan sairaan hyvää oli!) Kevytlinja meetvursti 100g (leivän päälle) Vaasan juustosämpylä 5kpl/30 (leipien kanssa on tosi vaikeaa nykyisin tehdä ostopäätös) Kerro tämän jälkeen kuitin päiväys ja kellonaika Kerro sitten asia, minkä unohdit ostaa. Jos et unohtanut mitään, kerro tuote jonka olisit halunnut ostaa. En unohtanut ostaa mitään, mutta olisin halunnut ostaa jauhelihaa. Tätä ei kuitenkaan tehty minulle mahdolliseksi, koska oli vain sian jauhelihaa (maistuu possulta) ja naudan paistijauhelihaa (sairaan kallista), tai sitten tavallista naudan jauhelihaa hirvittävän suurissa pakkauksissa. Ja kun olisin halunnut vain pienen paketin naudan jauhelihaa. Alice in chains on sikahyvä bändi. (Tuon voi kukin lukea rivien välistä sieltä). Kerro kaiken jälkeen vielä, mitä pidit tästä meemistä: No johan oli meemi. Haasta tähän meemiin neljä ihmistä. Nope. Nopeat syövät hitaat, eli neljä ensin kommenttilaatikossa ilmottautunutta saa jatkaa! Liversi Tiina at 17:47 15 visersi Ensin luukku ja sitten meemi. Joulukalenterin 10. luukku: Ja sitten Mimmu haastoi minut vastailemaan tällaisiin perin kinkkisiin kysymyksiin. 1. Missä olit yläluokilla tet:ssä eli tutustumassa työelämään (jos et ole ollut, minne haluaisi/olisit halunnut mennä)? - Olin ainakin eläinkaupassa. En muista muita. 2. Mitä olet viskannut ikkunasta ulos viimeksi? - Varmaankin jonkun ötökän. Kesällä myös pudotin vahingossa fleecehanskan, joka päätyi varmasti jonkun oravan pesämateriaaliksi. 3. Jos kaverisi pudottaa yhteisellä kävelyretkellänne (roska)paperin maahan, mitä teet? a) nostan paperin maasta ja vien roskiin/pistän taskuun b) huomautan kaverille roskaamisesta ja oletan hänen nostavan roskan itse c) näen kyllä roskan, mutta en sanoa asiasta mitään d) en kiinnitä asiaan minkäänlaista huomiota - Riippuu kaverin koosta. (Oli pakko vastata näin, kun muistaakseni Henu vastasi, että riippuu roskan koosta ja luin äkkiä ensin väärin :D). Mutta siis vaihtoehto b todennäköisesti. Aloitan loputtoman saarnan siitä kuinka se roska ei todellakaan muutu atomeiksi, kun sen kädestään heittää. 4. Oletko koskaan pyytänyt oven taaksesi ilmestyneitä uskonnonjulistajia peremmälle keskustelemaan asiasta? - En todellakaan. Kerran otin jotain prosyyrejä vastaan, kun olin juuri muuttamassa pois siitä asunnosta ja seuraava asukas todennäköisesti sai heistä riesan. 5. Puhelin soi, vastaat ja siellä on lehdenmyyjä. Et halua tilata mitään. Mitä teet? - Sanon että ei kiitos ja näkemiin. 6. Oletko koskaan katsonut tarkoituksella muualle kun näet kadulla tutun vastaantulijan? Miksi? - Olen, jos kyseessä on joku vähän vähemmän tuttu, enkä jaksa olla sosiaalinen sillä hetkellä. 7. Mikä oli suosikkilelusi lapsena? - En muista mitään tiettyä, mutta kai jollain barbeilla tuli leikittyä aika paljon. 8. Jos sattuisit ensimmäisenä onnettomuuspaikalle, osaisitko toimia eli oletko ensiaputaitoinen? - Osaisin soittaa hätänumeroon, mutta ensiaputaitoni ovat pahasti ruosteessa. 9. Milloin olet viimeksi pelännyt? Mitä ja miksi? - Hmm. Pelkään aina silloin tällöin jollekin sattuneen jotakin. 10. Antaisitko lapsellesi patronyymin (esim. Mikonpoika) tai matronyynin (esim. Hannantytär) nimeksi? - En antaisi. Ne on ihan tyhmiä. 11. Nimeä yksi (ja vain yksi) artisti/yhtye, jonka keikalle haluaisit päästä riippumatta siitä onko se fyysisesti tai ajallisesti mahdollista. - Ai vain yksi? Pakko sanoa sitten Alice In Chains (kts. video yllä), mutta vain jos Layne laulaisi. 12. Piirre, joka muissa ihmisissä alkaisi ärsyttää sinua, mikäli olisit BB-talon tapaan pakotettu asumaan useamman ihmisen kanssa samassa talossa ilman mahdollisuutta poistua ulkomaailmaan. - Tyhmyys. Se voi ilmetä monin eri tavoin. 13. Jos perustaisit lehden, minkälaisen lehden ja kenelle se olisi suunnattu? - Kyllä sen varmasti pitäisi olla joku musiikkialan lehti ja se olisi suunnattu kaikkille, jotka pitävät hyvästä musiikista. Ja voitaisiin siinä käsitellä muutakin populaarikulttuuria. 14. Onko sinulla omaa suosikkimukia, josta tykkäät juoda kahvisi/ teesi/mehusi/vetesi? Jos on, niin minkälainen? - Kahvimukia vaihtelen aina silloin tällöin, nyt on kierrossa hattivatti-muki. Muut nesteet juon yleensä laseista. 15. Jos hankkisit seinäkalenterin tulevalle vuodelle, minkälaisia kuvia siinä olisi? - Hankinkin. Siinä on todennäköisesti jotain luontokuvia, koska haluan sellaisen taskullisen. Myös tämän kalenterin voisin hommata, tosin enää se ei taida ehtiä aivan tammikuun aluksi ainakaan tuolta rapakon takaa. 16. Jos tähänastisesta elämästäsi tehtäisiin näytelmä/elokuva, olisiko se tyyliltään f) jotain muuta, mikä? - Draamakomedia, luulisin. 17. 'Omena päivässä pitää lääkärin loitolla'. Jos mikä tahansa syötävä pystyisi samaan ja sen syöminen olisi välttämätöntä, minkä haluaisit sen olevan ts. mitä pystyisit syömään jokaisena elämäsi päivänä? - Jugurtti. Sitä vedän jo valmiiksi päivittäin. 18. Aloitatko koskaan selvinpäin spontaanisti keskustelua tuntemattoman ihmisen kanssa esimerkiksi bussissa tai kaupassa? - En, luojan tähden. (Paitsi jos on joku syy.) 19. Postiluukustasi tulee naapurille tarkoitettu kirje/paketti. Mietitkö edes pienen hetken avaavasi postin ja pitäväsi sisällön itselläsi? - Totta kai mietin. Kuka vastaa tähän "en", valehtelee. 20. Loton täysosuma pamahtaa kohdallesi, kenelle kerrot asiasta ensimmäisenä? - Riippuu siitä olenko puheissa juuri sillä hetkellä jonkun kanssa. Jos en, niin siskolle, ehkä. 21. Oletko koskaan luntannut kokeessa? Missä ja miksi? - En muista. En siinä määrin ainakaan, että siitä olisi merkittävää hyötyä ollut. 22. Mitä toivoisit ihmiselle tapahtuvan kuoleman hetkellä ja sen jälkeen? - En kyllä toivoskele mitään, mutta sen hetkellä menee filmi poikki eikä satu, ja sen jälkeen kaikki on yhtä suurta arvoitusta. 23. Mitkä seuraavista luokittelisit urheiluksi: [ ]formula 1 24. Jos julistettaisiin valtakunnallinen yhden värin päivä, jolloin kaikkien kansalaisten tulisi yhtenä päivänä vuodessa pukeutua aina tiettyyn väriin, mikä väri se olisi ja minä päivänä tämä tapahtuisi? - 14.2. kaikkien pitäisi pukeutua yrmypinkkiin, koska ällöimelä amerikkalainen valentine's day on valloittanut maailman. 25. Miten reagoisit, jos kadulla sinulle tuntematon henkilö sanoisi sinulle englanniksi 'Excuse me, could you tell me the way to the railway station? I seem to be lost.'? - Neuvoisin reitin. What's the problem? Liversi Tiina at 19:07 8 visersi Viime viikkoinen musavisa olikin kovin tasainen. Maj Karma voitti Jeff Buckleyn vaivaisella yhdellä äänellä. Jos Mikko olisi käynyt äänestämässä, kuten lupaili (soo soo), niin tulos olisi ollut tasapeli. Nyt kuitenkaan ei tullut tasapeliä, joten julistan Maj Karman ensimmäisen adventtibattlen voittajaksi! Tämän viikkoisessa battlessa on yhdistävä tekijä... jaa, mikähän se olisi. Ehkä kalpeanaamainen laulaja tai jonkun mielestä ärsyttävät videot. Tykkään kuitennii molemmista. Tulokset julkistetaan sitten taas ensi sunnuntaina. :) (Marilyn Manson - The Beautiful People) (The White Stripes - Seven Nation Army) Liversi Tiina at 20:11 18 visersi Kuten kuvasta näette. On täällä vielä lunta. Tulee valkea joulu. Mikäli viettää joulunsa noiden kahden puun välissä. Onneksi jouluun on vielä kuitenkin pari viikkoa aikaa. Ehtii lumi sulaa (toim.huom. jälkikäteen: tässä piti lukea "ehtii sataa lunta", mutta se sulaminen taitaa olla todennäköisempää) ja tontut ehtivät väkertämään joululahjat valmiiksi. Toivottavasti. Tälle tontulle meinaa tulla kiire. Mutta ei niistä enempää, koska tätä lukee kuitenkin osa lahjusteni vastaanottajista. Olen siivonnut kovasti täällä ja eilen jopa leivoin mokkapaloja (tai suklaaneliöitä, what ever). Pyysin vanhempiani kahvittelemaan luokseni lauantaina ja hehän tulivat. Oli oikein leppoisaa. Harmi, ettei mikään paikka juuri ollut erityisesti rikki, koska isäni tykkää yleensä toimia remonttireiskana käydessään. Ilman korjaamista vaativia kohteita hän taitaa vain pitkästyä kuunnellessaan akkojen lärpätystä, luulen. Varmaan hän olisi vaihtanut kielet kitaraani, jos olisin vähän vihjannut, mutta minähän en tuohon anna muiden käpäliään upottaa. My precious... Mutta ne kielet tosiaan pitäisi vaihtaa. Nyt on jo kaksi poikki. Paitsi jos noista saisi vielä kalun. Olen kauhean pihi vaihtamaan uusia kieliä kitaraani, ihan kuin ne muka olisivat maailman arvokkaimpia asioita... Nyt tämä juttu kyllä poukkoilee todella oudolla tavalla. Enivei. Nyt minulla sitten on pakastin täynnä suklaaleivonnaisia. Mokkapalojen tärkein tekijähän on se kuorrutus. Kuorrutusta täytyy tehdä aina isompi annos kuin ohjeissa käsketään. Kannattaa käyttää koko 500 gramman paketti tomusokeria, koska mihin sitä nyt myöhemminkään tarvii. Menee vain ihan hukkaan kaapin perällä se. Sen lisäksi minulla on myös kurkku vähän kipeä, nenä vuotaa, enkä millään saa tästä postauksesta kovin johdonmukaista. Siksipä taidankin lopettaa. Illemmalla laitan musabattlen taas näin adventin kunniaksi ja samalla julkistan viime sunnuntaisen battlen tulokset. Tiedän, että olette jo aivan täpinöissänne odottaneet niitä tuloksia. Tapaamme siis samaan bat-aikaan, samassa bat-paikassa, samalla bat-kanavalla. (Ehhehhee, olen käyttänyt tuota joskus ennenkin). Voi itku, miten väsynyttä läppää... Liversi Tiina at 12:56 10 visersi Olen ihan viikonpäivistä sekaisin, mutta olen kuullut, että tänään on lauantai. Tällä kertaa joulukalenterista löytyy palanen naisenergiaa. Biisi, joka soi tällä hetkellä pollajukeboksissani repeatilla. Illemmalla sitten ehkä jotain asiaakin. Gotta go. Liversi Tiina at 13:15 3 visersi Mää kokeilen tätä toistenkin harjoittamaa murrebloggaamista tänää. Tää o muuten aika vaikeeta. Pitää sanoo näitä lauseita ääneen, että hoksaan miten sanon nää oikeesti. Onneks oon yksin kotona, niin kukaan ei piä hulluna. Tänään en oo tehny oikeestaa mitää kerrottavan arvosta. Imuroin koko kämpän putskliiniks, tai ainaki melkee. Löyty sellasii muaki isompia villakoiria nurkista. Niillä tais olla jalakki jo. Sellasista nurkista meinaa, joita en ookaan hetkeen imuroinu. Tuli niin kuuma siinä imuroiessa, että ny paleltaa. Jou'uin hakeen viltin ympärilleni, etten vallan jäätyny. Koko aamun ja päivän vattassa kiärsi. Ihmettelin vähä, että onko tää nyt joku tiatokonevirus, ku muuallakin netissä on vattat myllänny. Joulutortutki saattaa olla yhdistävä tekijä. Leipasin eilen meinaa sellasiaki. Minen kyllä heittäytyny laattaan, vaikka melkeen ois ehkä kantsinu. Mutta kyllä se siitä ny sitten pikkuhiljaa o menny paremmaks. Vettäkää meinannu uskaltaa juada, kun niillä siälä Nokialla on ollu sitä kakkaa veessä. Mut onneks ysiviisseiskan nettisivuilla sanottiin, ettei Tampereen veessä oo mitää vikaa. Tänään pitää kattoo toi uuempi versio Tuntemattomasta sotilaasta, jos ny noin myähään jaksan valvoo. Vai pitäskö mun tallettaa se. Täytyy viälä miättiä. Huamenna tulee arvovaltasii viaraita käymään kyläs, niin täytys kuitenki olla suht aikaseen jalkeilla aamulla. Kattoo ny si. En ookaan koskaan nähny tota leffaa ennen. Vaik Rauni Mollbergin oon kyl nähny joskus ihan nassukkain, samassa teatteriesityksessä oltiin kerran. Vaikken mä sitä kyllä tunnistanu, kuulin vaan juttuja, että se on se. Kerta. No niin, kute huamaatte, nii ei mulla oo mitää murretta. Ellette sitten pyyä mua sanomaan räpsä. Sen tamperelaiset kuulemma sanoo hassusti. En mää ny satavarmaks tiiä puhunko mää justiinsa tälleen ihan koko aikaa, kuha oli tämmönen hauska kokeilu tää. Ei taia tulla tavaks kuitenkaa. Elkää pelätkö. Joulukalenterin 7. luukusta tupsahtaa tänään jotain, joka huvitti mua hiaman. Toi vireo siis. Mutta kyä näi o nääs, että tää maailma on ihmeen ihana paikka. Liversi Tiina at 19:03 9 visersi Minä kanssa, kun kaikki muutkin kerta! Enhän nyt vaan innostunut liikaa tuon kanssa? Omansa voi tehdä täällä. Liversi Tiina at 19:16 12 visersi Katselin tuossa Tuntemattoman sotilaan televisiosta, kuten jokaisen kunnollisen suomalaisen kuuluu tehdä aina 6.12. Tykkään kyllä tuosta Laineen Tuntemattomasta ihan hirmuisesti. Vaikka tehosteet ja muut eivät ole ihan sitä luokkaa kuin tämän päivän elokuvissa, niin tuo on kyllä jotenkin tosi aito. Erityisesti Rokka on suuressa suosiossani. Aika masentavaa oli aamulla katsoa ulos ja huomata lumen sulaneen lähes kokonaan. Jotain pieniä klönttejä maassa näkyy vielä valkoista. Harmi myös, että on näin sateista ja pilvistä, koska selkeämmällä säällä ikkunastani näkyisivät ilotulitukset Tampereen keskustasta illemmalla. Saapas nähdä miten tänään näkyy, vai näkyykö. Keskustaan en viitsi lähteä niitä katsomaan, koska ja niin edespäin. Parit joulutortut täytyy leipaista illalla ja juoda glögiä niiden kanssa. Ostin myös eilen pullollisen Golden Capin Sparkling dryta, niin voin nostaa maljan 90-vuotiaalle Suomelle illalla. (Olisin ostanut talviomena-siiderin, mutta eihän sitä piru vie löydy kaupasta näköjään. Mitä sitä nyt suotta myymään tälleen talvella. Perhana.) Ja linnanjuhlat täytyy tietysti katsoa ja arvostella kostyymit. Itsenäisyyspäivän kunniaksi joulukalenterin 6. luukusta löytyy tällä kertaa kotimaista tuotantoa. (Valitettavasti ko. bändin edustus on YouTubessa ala-arvoisen huonoa ja joudutte nyt lisäämään volumea kaiuttimistanne, kun tuon äänikin on niin heikko). Ah Tehis. Ah Otto. Vähän on ikis. Liversi Tiina at 14:26 6 visersi Keskustassa olen muutamana päivänä kiinnittänyt huomioni sellaiseen vanhaan mieheen, joka istuu karvalakki kourassa kadunkulmassa ja ilmeisesti toivoo almuja. Sydäntäni on pistänyt pahasti joka kerta, koska tunnen jonkinlaista säälin ja empatian yhdistelmää tuota vanhusta kohtaan. Kyseessä on siis ihan kotimaisen näköinen ukkeli, eikä hän (kai) ole näitä ulkomaalaisia, jotka polvillaan tuolla rahaa kerjäävät. Olen mielessäni miettinyt sen vaarin tarinaa, millaista hänen elämänsä on ja miksi hän joutuu istumaan pakkasilla pihalla kerjäämässä. Voihan olla, että hän ei olekaan lainkaan niin sympaattinen vanha mies, jolta näyttää. Ehkä hän onkin suuri saituri, joka on saanut noilta ulkkareilta mielestään hyvän liikeidean, jotta saisi rahaa jouluvinettoihinsa. No oli miten oli, joka tapauksessa tuo ukko oli kadonnut tänään. Siis todellakin hävinnyt ilmaan. Hänen penkkinsä ja keppinsä ja karvahattunsa olivat siinä kadunkulmassa, mutta itse ukkoa ei näkynyt missään. Tämä jäi vaivaamaan minua. Mihin se ukko on siitä voinut köpötellä ilman kainalosauvaansa? Onko keppi vain rekvisiittaa säälin keräämistä varten ja oikeasti ukko loikkiikin kuin nuori varsa ympäriinsä? Vai oliko joku kaappannut sen ukon? Alienit? Olivatko ne ulkkarit vieneet hänet nurkan taakse rökitettäväksi, kun oli törkeästi tupannut heidän reviirilleen? Vai oliko ukko saanut sairaskohtauksen tai muuta, ja hänet oli toimitettu sairaalaan lepäilemään? Ja miksei hänen omaisuuttaansa sitten kukaan olisi kerännyt mukaan? Tämä asia jäi suuresti vaivaamaan, enkä varmaan koskaan saa vastausta tähän. Ehkä parin päivän päästä se vaari istuu siellä taas almuja anelemassa, niin kuin mitään ei muka olisi koskaan tapahtunutkaan. Liversi Tiina at 19:23 11 visersi Ihan on mahdottomaksi mennyt tämä unettomuus. Tuntuu, että en millään saa nukuttua riittävästi. Olen muutaman viime päivän/illan ollut aivan sippi, mutta sitten kun menen nukkumaan, niin en vaan saa unta. Jotenkin en vaan saa kytkettyä aivojani pois päältä. Korvien välissä käy vimmattu myllerrys, enkä edes tajua miksi, koska nyt ei pitäisi olla mitään ihmeellistä ajateltavaa. Ratas vaan pyörii raks raks. Eilen illalla simahdin joskus yhdeksän aikoihin vajaaksi tunniksi, mutta ei sekään virkistänyt yhtään. Olin vain ehkä entistäkin väsyneempi ja kiukuttelevaisempi sen jälkeen. Sitten kun puolikuolleena lopulta raahauduin sänkyyn, niin tunsin sen heti. Uni ei taaskaan tule. Olen yleensä tosi nopea nukahtamaan, joten jopa vartti valveilla sängyssä tuntuu loputtoman pitkältä ajalta. Siinä ajassa ehdin tuskastua ja torpedoida lopullisesti sen lähestyvän unen mahdollisuuden. Ja sitten vihdoin kun olisin saanut tänä aamuna nukkua pitkään, niin joku ystävällinen lehtikaupustelija päätti herättää minut. Ja pim, taas se korvienväliratas lähti pyörimään, eikä takaisin uneen vaipuminen ollut enää vaihtoehto. Olen muuten myös unohdellut viime aikoina asioita ihan mielettömästi. Sellaisia pikkuasioita kuten vaikka vuokranmaksu, jonka muistin ihan vahingossa eilen muutaman päivän myöhässä. Välillä unohdan jopa joitain ihmisiä. (En nyt totaalisesti, mutta yhteydenpitoa on ollut todella vähän, jos ollenkaan, tiettyihin tahoihin). Siis oikeasti, miksi pääni käy nyt ylikierroksilla? Olenko pimahtamassa? Taidan lähteä tuhlaamaan veronpalautukseni. Tänään on paras päivä mennä, koska no, huomenna kaupat ovat kiinni ja loppuviikosta sataa vettä. Joulukalenterin 5. luukku: Ps. Haastaisiko joku minut johonkin meemiin? Olisi kiva illalla väsäillä jotain hauskaa. Liversi Tiina at 12:26 11 visersi Jei! Enää kaksi tenttiä ja yhdet webbisivut, ja sitten on joululoma! Olen iloinen! Näin viime yönä niin ällöttävää unta, että en tiedä pystynkö sitä edes ääneen kertomaan. Öh. Siis olin unessa hyvin läheisissä tekemisissä erään mieshenkilön kanssa (mikä ei ollut ällöttävää sinällään, vaan ajatuksena oikein loistava). Itse asiassa tämä on toinen kerta lyhyen ajan sisällä kun onnistun pilaamaan kaiken romantiikan omasta unestani. Sen kerran kun unissani on jotain sutinaa, niin ensimmäisellä kerralla keskityin murehtimaan ehkäisyyn liittyvistä asioista ja viime yönä... Niin, viime yönä tuo mieshenkilö sitten olikin yhtäkkiä jotenkin oman itsensä lisäksi myös muka yksi enoistani!!! Siis y-ä-k! Mikä perverssi mieli minulla oikein on?! Aamulla olin helpottunut, kun tajusin etten oikeasti ole mitään sukua sille tyypille, mutta välittömästi helpotuksen jälkeen tuli ällötys. Pitkin päivää on etonut, nyt alkaa jo vähän helpottaa. Paitsi jos ajattelen asiaa. Ymmärrän kyllä, jos ette enää ikinä halua palata tällaisen sairaan friikin blogiin. En minäkään haluaisi. Oikein puistattaa ajatuskin. Minun pitäisi varmasti päästä oikeasti pussailemaan sen tyypin (ei enon) kanssa, jotta olo helpottuisi. Eikö vaan? Ää, täytyy puhua jostain muusta. Joo, kiva asia! Täällä ei ole tänään ollut vesikeli ja lunta on maassa oikein kiitettävä määrä. Mikä on mukavaa. On myös vähän liukasta, mikä ei ole niin kovin mukavaa. Tein tänään kampuksella varsin vakuuttavan telemarkin. Jotkut nimeltämainitsemattomat teistä ovat valittaneet, että nuo videot eivät näy. Minulla on tähän todella yksinkertainen ratkaisu: vaihtakaa nyt jo hemmetissä Firefoxiin! (Tuosta linkistä pääsee suoraan lataamaan itselleen tuon ah niin microsoftittoman selaimen). Olisin voinut laittaa tähän myös valistusvideon aiheesta, mutta eihän se tietenkään näkyisi niillä, keille se olisi tarkoitettu... Enivei, laitan tästä lähtien linkin Youtubeen niiden videoiden alle, niin kai se Youtube sentään toimii kaikilla. Joulukalenterin 4. luukusta paljastuu video, jonka omistan lumelle (tarkoitan siis tuota valkoista töhnää tuolla maassa, mutta miksei myös Lumelle) ja kauniille hymyille. Liversi Tiina at 17:52 11 visersi Voi itku ja mylväys, kun en sitten mitenkään saanut unta viime yönä. Viimeisen kerran katsoin kelloa joskus kolmelta, enkä senkään jälkeen nukahtanut vielä hetkeen. Ja herätyskello oli soimassa puoli kahdeksalta. Kyllä silloin olisi sitten unta riittänyt. Olin aivan kuolemanväsynyt koko päivän ja olen vieläkin. Kaikista parasta oli se, että kaikki muutkin päättivät olla tänään bussilla liikenteessä. Hyppään bussin kyytiin ihan vain pari pysäkkiä päättärin jälkeen, enkä mahtunut enää istumaan. Vitutti. Päivän parhaat naurut tarjosi tänään kyllä naapurin setä aamulla. Satuimme samaan hissiin ja tämä vanhempi herrasmies kävi kyselemään, että tuleekos meille joulupukki tänä vuonna. Vastasin totuuden mukaisesti, että heh heh, eipä tule. Naapuri siihen sitten, että eikö plikka halua? Öö... Siis näytän tuossa korvalakissani kuulemma viisivuotiaalta, mutta luulisi tämän varren mitan (170 senttiä + korot) kuitenkin kielivän siitä, että olen ihan iso tyttö jo. Vai tietävätkö naapurit jotain, mitä minä en tiedä, ja minulla onkin itselläni tytär? Olin ihan pihalla. En jaksanut siinä kuolemanväsymykseni kourissa edes esittää mitään tarkentavia kysymyksiä, kuten mitä hittoa? Mutisin vaan, että ei halua, ei. Big Brotherkin sitten eilen otti ja loppui. Ja Sauli voitti. Jee! On se vaan niin sulkku. Ei siitä sen enempää. Nyt ei tarvitse bb:n vastustajien enää pelätä törmäävänsä aiheeseen täällä ennen ensi syksyä. Tiesittekö muuten, että Dire Straitsin kappale Money for nothing (and chicks for free) kertoo Mötley Crüesta? Ja että Aerosmithin kappale Dude looks like a lady kertoo Vince Neilistä? Minäkään en tiennyt ennen kuin viime yönä, kun en saanut unta. Joulukalenterin 3. luukku, olkaat hyvät! (Muuten, jos tuo väittää, että videota ei ole enää olemassa, niin päivittäkää (refresh) se selaimenne. Minulla se ainakin auttoi.) Jätän tuon eilisen musavisan vielä auki ja odottelen, josko Mikko lunastaisi lupauksensa ja kävisi äänestämässä (vink vink). Äänestää siis saa yhä muutkin. Nyt taidan pyörtyä sänkyyn hetkeksi. Mooooi. Liversi Tiina at 17:36 16 visersi Koska jouluhan on olevinaan uskonnollinen juhla, niin kisabiisitkin ovat tällä kertaa jotain hieman sinne päin. Valitettavasti en kummastakaan pystynyt laittamaan oikeata musiikkivideota. Onneksi ensimmäisellä videolla on kuitenkin edes enemmän silmänruokaa kuin toisella. Pahoittelen myös, että se vähempi silmänruoka länkyttää jotain tuossa videon alussa. Suosittelen keskittymään musiikkiin tällä kertaa. Toteutan tässä samalla Mikon toiveen. Jos muillakin on toiveita näiden taistojen suhteen, niin saapi esittää. Joko julkisesti kommenttiboksissa tai sitten privaatisti sähköpostiin. Saatan toteuttaa toiveen, mikäli koen sen toteutuksen arvoiseksi. Mutta en todellakaan laita biisejä, joista en itse tykkää. (Eli mitään Kaija Koota on ihan turha lähteä ehdottelemaan, fyi.) Niin siis. Kummasta pidätte enemmän, kertokaa mielipiteenne. Tiedän, että teillä on sellainen. (Jeff Buckley - Hallelujah) (Maj Karma - Rukous) Liversi Tiina at 14:46 25 visersi Hitsi, miten se joulukuu tänne jo ehti! Se tuli nyt kyllä ihan puskista tällä kertaa. Tuossa aiemmin joskus ajattelin, että olisipa kiva tehdä tänne joku joulukalenterin tapainen juttu, mutta enpä ole ehtinyt enkä muistanut miettiä asiaa! Ehdotuksia? Toiveita? Voisin tietty ihan hulluna laittaa joku päivä jonkun uuden biisin, mutta se taitaisi jumittaa tätä blogia aika tavalla. Paitsi tietysti jos sen edellisen biisin poistaisi aina seuraavana päivänä, tai ainakin parin päivän päästä. Hmm, ehkä siinä onkin ideaa. Ja adventtina voisi olla aina musavisa! Vad tycker du? Tänään pitäisi suorittaa pienoista joulusiivoa. Tai siivoa ihan ylipäänsä. Villakoirat ovat kohta isompia kuin omistajansa. Voisin illalla myös paistella parit tähtitortut, juoda glögiä ja poltella kynttilöitä. Lähestyn tätä siivousasiaa nyt Marttojen näkökulmasta. Onko joulusiivous ilo – vai välttämätön paha? Se on välttämätön paha silloin, kun sitä ei vielä ole tehnyt, mutta ilo sitten, kun sen on tehnyt. Onko välttämätöntä tehdä suursiivousta juuri jouluksi? En käsitä. Jotenkin se vaan tuntuu kuuluvan asiaan. Tosin minun suursiivoukseni on ihan eri tasoa kuin esimerkiksi Elmalassa. Vietetäänkö joulu komerossa – jolloin komerotkin on siivottava? Jos olisi vaatehuone, niin siellä voisi joulun viettääkin. Nykyiset komerot on sen verran ahtaita, että en taida viitsiä niihin tunkeutua. Tuo yksi kaappi olisi kyllä siivottava, että saisin noita kouluprujuja tungettua sinne piiloon. Huomaako joku, jos jokin nurkka on jäänyt siivoamatta? Jos huomaa, haittaako se? Ei huomaa, koska tuskin tänne ketään tulee edes. Paitsi itse huomaan, mutta ei se niin haittaa. Aloitetaanko siivous jo joulukuun alussa vai vasta aatonaattona? Joulukuun alussa voisi siivota suurimmat paskat pois, vaikka ehdin kyllä sotkea monta kertaa vielä ennen aattoa. Miten työt jaetaan? Tämä on helppo. Meitsi tekee kaiken ihan ite. Siivottaisiinko yhdessä ystäväperheen kanssa molempien kodit? Ei jestas sentään! En kyllä päästä tänne ketään ennen kuin olen siivonnut! Pitääkö kaikki tehdä itse? Saisitko jostain apua? Sukulaislapset ja naapurin teinit voisivat olla halukkaita tienaamaan taskurahaa. Siivouspalvelujakin on tarjolla. Naapurin teinit? Älkääs nyt kuulkaas. Varastelisivat ja hajottaisivat paikat. Ehkä just selviän tästä yksin. Ovatko siivousvälineet kunnossa? Pölypusseja en ikinä muista ostaa! Rättiosasto on kyllä juuri uusittu. Mitäs muita välineitä sitä tarvii? Onko siivoaminenkin välineurheilua? Argh! Sitten luvassa on joulukalenterin ensimmäinen luukku! Aloitamme tälleen rauhallisesti, kuten joulun henkeen kuuluu. (Olenko muuten ainoa, jonka mielestä Rottenilla on söpö hymy?) Liversi Tiina at 13:49 6 visersi Minulla on sekä hyviä että huonoja uutisia. Otetaan ne huonot ensin. En ollut huomannut tätä ennen kuin Serika asiasta huomautti. Siis Bloggerissa ei näköjään enää voi kommentoidessa linkittää blogeihinsa muut kuin blogger-tunnuksen omaavat. Onpahan harvinaisen perseestä! En tiedä onko bloggerilla joku hyvä syy sen url-kohdan poistamiseen, mutta toivottavasti saavat paljon vihaista palautetta ja ratkaisevat asian jotenkin. Onhan se nyt hitsi! Eihän kaikki voi olla bloggerin käyttäjiä ja kyllä minä haluan löytää tieni muidenkin blogeihin. Bloggerin tunnukset voi tietysti luoda kuka tahansa, vaikka bloggaisi Vuodatuksessa tai muualla, ja laittaa vain bloginsa osoitteen profiiliinsa siihen "my web page" -kohtaan. Tai sitten kylmästi vaan lätkäistä bloginsa osoitteen kommentin loppuun, mikä saattaa tuntua hassulta. Voi aikoja! Teen kohta protestin ja muutan taas muualle... (En jaksaisi millään!) Sitten ne hyvät uutiset. Marikki ystävällisesti kertoi, että se omituinen Tampereen läpsijä on saatu Turussa kiinni! On turkulaisistakin näköjään jotain hyötyä. (No heko heko). Myös Ilta-Sanomat vahvistavat tämän tiedon. Nyt voimme taas jalkautua Tampereen keskustaan ilman läpsimisen pelkoa. :D Liversi Tiina at 19:57 2 visersi Tämä asia on saanut viime päivinä aika laajasti huomiota kaikkialla, mutta jos että vielä tiedä, niin käykäähän täällä. Ei näin! Itse en henk.koht. pysty katsomaan noita kuvia ja videoita, jos haluan säilyttää yöuneni ja järkeni, mutta vetoomuksen ainakin allekirjoitin. Allekirjoittakaa tekin! En rupea vegaaniksi, mutta aina sitä jotain voin tehdä omalta osaltanikin. (Ja hei, älkää ostako vapaiden kanojen munia, ostakaan luomukanojen munia. Ne "vapaat" kanat eivät ole yhtään iloisia.) Ja voi kyynel, että nyt oikein rikosilmoitus, kun ministerin tyttären tilalla on käyty salaa kuvaamassa yöllä. Noinkohan tilalle olisi saanut luvan mennä kuvaamaan päiväsaikaan? Uskallan epäillä. Luulen, että ajatus tämän toiminnan takana on parin rikossyytteen arvoista. Ugh. Sisäinen viherpiiperöni on puhunut. Edit 13.05: Näköjään nuo sivut on nyt nurin (tod.näk. suuren kävijämäärän vuoksi), mutta täällä on ainakin linkkejä noihin videoihin YouTubessa. Edit 13.11: Nyt pitäisi linkkien toimia. So far, so good. Liversi Tiina at 11:54 24 visersi Teen tämän joulumeemin nyt, jonka kaikki muut ovat jo tehneet ja johon kaikki muut ovat jo haastettuja, paitsi minä. (En nyt mitenkään yritä vetää marttyyrin viittaa tässä harteilleni)... 1. Missä vietät joulusi tänä vuonna? - Luultavastikin ihan Tampereella tuolla vanhempien luona. 2. Keiden kanssa? - Vanhempien, kuten sanottua, ja siskon ja kattimatin. 3. Mitä olet pyytänyt joululahjaksi? - Tähän mennessä olen pyytänyt vasta maailmaan rauhaa. Materialistista puolta en ole vielä miettinyt. 4. Mitä aiot antaa joululahjaksi? - En ole hankkinut yhtään joululahjaa vielä. Saas nähdä. 5. Aiotko koristella joulukuusta? - En aio. 6. Aiotko leipoa pipareita/joulutorttuja? - Joulutorttuja ehdottomasti ja joulukakun myös. Äiti saa hoitaa piparipuolen. 7. Aiotko syödä joulukinkkua? - Aion. Paljon. 8. Entä laatikoita? - Mahdollisimman vähän. En käsitä kuka niistä oikeasti tykkää. 9. Aiotko laulaa joululauluja? - Ilman muuta. Vähän samanlainen kysymys kuin että osaavatko kalat uida. 10. Aiotko juoda viiniä? - Saatanpa juodakin. Sitä hehkuviiniä täytyy vähän varoa, kun meinasin olla viime vuonna joulupöydässä ihan tip tap. 11. Missä vietit viime vuoden joulun? - Porukoilla myöskin. 12. Mikä on ensimmäinen muistamasi joulu? - En kyllä muista minkä joulun muistan. Koulussa sanottiin, että ensimmäiset lapsuusmuistot ovat 4-5 vuoden iästä. En kyllä ole varma onko tuo totta. 13. Entä ensimmäinen muistamasi joululahja? - No hitsi en kyllä muista. Yksi nimimuki on mieleenpainunut, mutta en muista miten iso tai pieni olin sen saadessani. 14. Kun olit lapsi, koristelitko kuusen? - Koristelin varmaan osittain ainakin. 15. Onko jotain, mitä toivoit monta vuotta joululahjaksi, muttet koskaan saanut? - Sitä rauhaa ei ole maailmaan vielä ainakaan tullut, joka jouluisesta toivomuksestani huolimatta. Ja varmasti aika moni lelu on jäänyt saamatta. 16. Tuleeko teille vielä joulupukki? - Tuskinpa vaan. 17. Miten uskosi joulupukkiin lopahti? - En muista miten oma uskoni lopahti, mutta muistan kyllä siskon järjestämän kohtauksen, kun äiti kertoi pukin olevan satua. 18. Pelkäsitkö pienenä joulupukkia? - Pelkäsin. Toisena joulunani huusin kuin palosireeni pukin yrittäessä lähestyä minua, joten äiti joutui viemään minut toiseen huoneeseen. 19. Pelkäätkö joulupukkia nykyään? - Jos se sisälle yrittäisi, niin ehkä pelkäisin. 20. Onko täällä kilttejä lapsia? 21. Katsotko jouluisin jouluelokuvia? - Yritän olla katsomatta. Ei oikein innosta. 22. Jos katsot, mitä? - Erityisesti Lumiukon yritän olla katsomatta. 23. Entä katsotko joulukalentereita telkkarista? - Nykyisin tulee niin mälsiä, mutta The Joulukalenteri on must. 24. Onko sinulla joulukalenteria? Minkälainen? - Aamulehden joulukalenteri on pakkosyötetty minulle kotiin, joten se on. En ole vielä ostanut mitään muuta, en taida ostaakaan. 25. Onko sinulla mitään tiettyjä joululauluja, joita tykkäät kuunnella? - Tykkään rauhallisista kotimaisista ja sitten esim. Louis Armstrongin joululauluista ja sitten niistä vähän rokimmista, kuten Hanoi Rocksin Dead by Xmas ja sellaiset. - Hmm. Se aina vähän vaihtelee. Tonttu, En etsi valtaa loistoa, Oi jouluyö... Sellasia. 27. Esiinnyitkö koskaan koulun joulujuhlissa? - Esiinnyin. Varmaan joka vuosi. Tuntuu, että meidän oli aina pakko kaikkien osallistua. Koska minulla oli tummat pitkät hiukset, jouduin useammin kuin kerran olemaan Maria joulukuvaelmassa. 28. Miksi/miksi et? - No kun pakotettiin. 29. Miten tahtoisit viettää joulusi? Kenen kanssa? Missä? - Ihan sama missä, mutta haluaisin kerrankin söpöstellä joulun oman rakkaani kanssa. 30. Onko teillä varsinainen joulu 24. vai 25. päivä? 31. Pidätkö joulusta? Miksi? - Pidän ja en. Tykkään tunnelmasta, mutta toisaalta kaikki tuntuu vähän teennäiseltä. En osaa selittää. Liversi Tiina at 19:40 11 visersi 28. marraskuuta 2007 No kipeä en ole, mutta kylläpäs taas onkin väsynyt olo. On niin pimeää. En muista, että aiempina vuosina tämä pimeys olisi jotenkin näin lyönyt maihin kuin nyt. Koulussakin olin tänään aivan ulalla. Hädin tuskin osasin muodostaa kokonaisia lauseita. Tuosta koulustakin alan saada jo tarpeekseni tältä lukukaudelta. Ei jaksaisi enää mitään, mutta pari duunia on vielä pakko hoitaa loppuun. Joulukuun lopun voikin sitten ottaa rennosti, mutta tottahan se menee älytöntä vauhtia ja kohta on taas tammikuu. Olen luvannut itselleni tekeväni tammikuussa jotain. Toivottavasti en jänistä. Kerron tarkemmin sitten, kun se on ajankohtaista. Vaikka minulla on nuo hienot uudet ääniä suodattavat kuulokkeet, niin silti tänään bussissa ärsytti kännyköihin puhujat. Minua ei ikinä ärsytä oikeasti toisten kännykkään puhuminen, mutta tänään teki mieli repiä ne luurit niiden naisihmisten käsistä ja huutaa, että lakkaa nyt jauhamasta paskaa! En tiedä, joku raivohulluus on varmaan iskenyt minuun. Onneksi huomisen jälkeen ei tarvitse taas muutamaan päivään käydä ihmisten ilmoilla. Yritin tänään keskustassa bongata (ja väistellä) tätä omituista läpsijää, mutta onneksi emme osuneet toistemme reiteille. Ihan vaan Ilta-Sanomille ja muille tahoille tiedoksi, että kuva olis kiva. Tällä hetkellä epäilen jokaista vastaantulijaa potentiaaliseksi läpsijäksi. Alan muristen tehdä yhtä kouluhommaa. Liversi Tiina at 18:40 8 visersi Hurmaava Brim haastoi minut tällaiseen Myrskyttären keksimään muistelumeemiin. (Hiukan säännöissä oli tulkinnan varaa, että lisäänkö oman sanan loppuun vai vaihdanko sen tuohon Brimin sanan tilalle. Päätin nyt vaihtaa sen kohtaan 16, koska muuten tämä meemi venyy ennemmin tai myöhemmin loputtoman pitkäksi.) - Tässä on lueteltu 15 sanaa. Kirjoita jokaisen kohdalla, mitä lapsuuden/nuoruuden tapahtumia, asioita tai tunnelmia tulee kyseisestä sanasta mieleen. - Kammasta tulee aina mieleen isän kampa. Isällä oli tai on yhäkin aina kampa takataskussa tai jossain. Se kiehtoi kovasti pienenä ja sitä piti saada aina vähän lainata. Isompana hommasin ihan oman kamman. Vaikka käytänkin hiusharjaa tämän kuontalon sukimiseen, niin kampaa tarvii toisinaan apuna kampauksen laittamisessa. En kuitenkaan ikinä ole harrastanut sellaista tupeeraamista kuin jotkut tuolloin 90-luvulla... - Lapsuuden muistoja linnuista ovat lähinnä lokit, jotka pesivät kesäisin naapuritalon katolla ja joiden poikasten toikkarointia saatoin seurata keittiön ikkunasta. Ja naakat, jotka tuovat erityisesti muistoja siitä, kun olin serkun luona kesäisin yhdessä pikkukaupungissa. Naakat myös asustelevat nykyisin asuinpaikkani ympäristössä. Muistan myöskin lapsuudesta, kun kotipihamme puussa istuskeli hetken jos toisenkin joku varpushaukan tapainen. - Meri on ihan kiva. Tällaisena sisäsuomalaisena kokemukseni merestä ovat vähäiset. Järvet antavat samat kiksit. Erityisesti isot järvet, joiden välissä täällä Tampereella elellään. Pikkujärvetkin käy paremman puutteessa. Olen muistaakseni kerran uinut meressä. Laivareissuilla en pidä merestä, koska se keikkuu. - Innostuin nuorempana kitaroista ja vahingossa hajotin isäni Landolan, josta olen pahoillani vieläkin. 25.1.2002 ostin oman klassisen kitaran hintaan 150 euroa. Se oli hämmentävää aikaa, koska eurot olivat olleet vasta vajaan kuukauden käytössä. Silloin oli ollut myös järjetön lumimyrsky, koska muistan raahanneeni sitä kitaraa Hämeenpuistossa polviin asti ylttyvässä umpihangessa. Sittemmin olen käynyt oikein soittotunneillakin. Rakastan kitaroita. - Pienenä aina pelkäsin, että muu maailma ei muista kääntää kelloja talvi- tai kesäaikaan, ja olen liian aikaisin tai liian myöhään koulussa maanantaiaamuna. Muistan myös omistaneeni pienempänä sellaisen pop swatchin, tai mikä se oli. Sellaisen, mistä lähti kellotaulu irti ja sen saattoi kiinnittää vaikka paidan helmaan tai minne ikinä. Nykyinen rannekelloni on ollut minulla ties kuinka monta vuotta, enkä oikeastaan nykyisin tykkää pitää kelloa ranteessa. - Olen aina inhonnut oksentamista sydämeni pohjasta. Oli kyse sitten omasta tai jonkun muun oksentamisesta. Lapsena suorastaan pelkäsin oksentamista. Minut täytyi sijoittaa toisaalle nukkumaan, jos siskolla oli vatsatauti. Muistan, että hädin tuskin uskalsin käydä meidän huoneessa, jos tilanne oli päällä. Nykyisinkin, jos vaikka televisiossa näytetään oksentamista (kuten BB:ssä usein), pistän silmät kiinni, sormet korviini ja lallatan kovaan ääneen. En myöskään itse yhäkään oksenna kuin viimeisessä hädässä. - Lapsena minulla oli kaksi mummoa. Vähän isompana lapsena niitä oli enää yksi ja teini-iässä ei ollut yhtään mummoa. Sen pidempään eläneen mummon kotitaloa sanoin mummolaksi ja se on myös ehkä yksi parhaista paikoista ikinä tässä maailmassa. Harmi, etten saanut tuntea mummojani aikuisemmalla iällä. - Luin lapsena ja nuorena huomattavasti enemmän kuin nykyisin. Ensimmäinen muistamani ihan oma kirja oli joku Kultainen aapinen, jonka kannessa oli kukko, ja joka varmaankin osittain auttoi minua oppimaan lukemaan. - Lapsena minulla oli sinipunaraidallinen leuan alta somittava pipo, jossa oli ihan järkyttävän pitkä hiippa. Tykkäsin siitä kovasti. Jossain vaiheessa varhaisnuoruutta pipo taisi olla vähän nolo juttu, mutta joku taisi kertoa kertomuksen siitä, kuinka joku oli kuollut kun aivot olivat jäätyneet, joten käytin aina kiltisti pipoa, jos oli riittävän kylmä. Nykyisin pipot ovat suuressa suosiossani. - Matematiikkaan minulla on viha-rakkaussuhde. Olin peruskoulussa hyvä matematiikassa, paitsi Pythagoraan opit menivät aivan yli hilseen. Olen hyvä laskemaan päässäni ja hyvä kaikessa matematiikkaan liittyvässä, missä on joku järkevä logiikka, mutta sitten taas se matematiikka, mikä on sitä "oikeata" matematiikkaa, on mielestäni ihan saatanasta. Todistelkaa vaan keskenänne kaikkea paskaa, minä en siihen bisnekseen lähde. - Metsät näyttää kivoilta, mutta oikeastaan pysyttelen mieluummin metsästä poissa. Paitsi jos siellä on kunnollinen polku jota kulkea, enkä ole välittömässä vaarassa esimerkiksi karhujen tai hirvikärpästen hyökkäysten taholta. Lapsuudesta ja nuoruudesta en muista kovinkaan suuria muistoja liittyen metsiin. Paitsi siinä missä meidän mökki nykyisin on, oli ennen metsä. Nykyisessä kotipihassanikin on pieni metsä. - Pienenä pelkäsin ukkosta, etenkin jos satuin olemaan ulkona ukkosen iskiessä. Ikinä en ehkä ole juossut niin lujaa kuin ukkosella lapsena. Mummolassa pelkäsin enemmän ukkosta kuin kotona, koska siellä sähköt katkeilivat ja puhelimet pirisivät omia aikojaan. Joskus myös peloteltiin, että salama voi lyödä puhelimen luurista. Isompana en sitten niin ole pelännytkään ukkosta, paitsi ehkä jossain mökillä metsän keskellä. Tykkään ukkosesta, jos olen sivistyksen parissa. Viime kesänäkin toivoin koko ajan ukkosmyrksyä saapuvaksi, mutta turhaa oli se toivo. Pari kertaa taisi jyrähtää. Maj Karman Ukkonen on myös hyvä biisi. - Ihan pienenä minulla oli kiharat hiukset. Sitten ne kasvoivat ja oikenivat. Minulla on aina ollut paksu tukka. Ja pienenä myös hyvin pitkä. Äiti leikkasi itse minun hiukset johonkin ikävuoteen asti. Joskus yläasteella kyllästyin pitkään tukkaan ja leikkautin sen lyhemmäksi. Teininä kävin ensimmäisen kerran värjäyttämässä hiukseni mustiksi jossain ammattikoululla. Siinä kesti kolme tuntia. Sittemmin olen suorittanut monenlaisia väri- ja pituuskokeiluja. Lähes musta on hyvä väri ja tulen hulluksi, jos hiukseni eivät ylty kiinni. En myöskään voi sietää sitä, jos hiukset tulevat naamalle. 14. sisko/veli (valitse toinen) - Sisko. No mitäs siitä. Lapsena ja nuorena sen kanssa oli toisinaan kivaa, ja toisinaan se taas otti kupoliin enemmän kuin tuhat västäräkkiä. (En kyllä tiedä miksi västäräkit ottaisivat kupoliin, mutta kai ne, jos niitä olisi tuhat kerralla). Isommaksi tultuamme olemme lakanneet tappelemasta ja myös eri osoitteisiin muuttaminen on huomattavasti vähentänyt ärsytystä. No ei, kyllä meillä varmaan enemmän on ollut kivaa kuin ärsyttävää. Vertailukohtaa ei ole, joten ihan kelvollinen sisko se on. (Lukee se tämän kuitenkin). - Ikkunasta ensimmäinen mieleen tullut muisto on sellainen, kun makasin sateella vanhempieni vuoteessa ja katselin ikkunassa valuvia vesipisaroita. Seurasin aina jonkun vesipisaran matkaa ylhäältä alas ja katselin miten ne yhdistyivät toisiinsa ja miten ne sitten jatkoivat taas matkaansa yhtenä vesipisarana. - Olin pienenä paljon koirarakkaampi kuin nykyisin. Olisin kovasti halunnut omaa koiraa, mutta en sitä ikinä saanut. Taisin monesti jopa epätoivoissani tirauttaa itkut, kun en saanut koiraa, vaikka olisin niiiiin halunnut. Mummolassa oli maailman ihanin ja kiltein koira, jonka kanssa oli ihana halia ja jonka vatsa oli pohjaton pönttö. Isompana sitten siirryin koiraihmisestä kissaihmiseksi ja siinä pysyn. En oikein keksi ketä haastaisin. Jokainen halukas saa jatkaa, mutta kertokaahan siitä sitten tuolla kommenttiosastolla, niin osaan tulla vakoilemaan. Enkä muuten jaksa enää oikolukea tuota tekstiä... Liversi Tiina at 19:11 15 visersi