text: Liisan kuvat: Jäätelökesä (Valokuvatorstai) Jäätelökesä (Valokuvatorstai) Valokuvatorstain 52. haastesana on jäätelökesä. Viime kesä oli sellainen. Tästä tulevasta ei voi vielä tietää. Yksi näistä onnellisista vesihölkkäsi jäätelökioskin seinällä Kirkkopuiston kulmalla tänä aamuna kello 9.30. Valitettavasti kioskin luukku oli vielä kiinni, mutta hyvää kannattaa aina odottaa. Liisa 21/6/07 1:52 ip. The challenge word for today ́s Photo Thursday is Icecream Summer. Last year we had one. This place was still closed today at 9.30AM. Tarjuska 21/6/07 2:01 ip. Ihana kuva jäätelökioskista. Näkyy olevan hiljaista, kun kioski on vielä kiinni. Tosin kuumana kesäpäivänä mahtaa olla pitkiäkin jonoja. :) Iloista Jussia ja jäätelökesää Sinulle! Neulekirppu 21/6/07 2:20 ip. Koppi, jonka ohi on vaikea kulkea... hpy 21/6/07 2:22 ip. Oletko saanut sahkopostia Ranskasta? Liisa 21/6/07 2:33 ip. Asteita on vain 16 varjossa. Torin jäätelökioskit (joiden edestä se vanha kuva on) olisivat varmaankin olleet auki. Käsittääkseni en ole. SusuPetal 21/6/07 2:52 ip. Ei aukea, mutta odotellessa mukavaa keskikesän juhlaa, Liisa! hpy 21/6/07 3:40 ip. No, sitten minulla oli vaara osoite... A-K.H 22/6/07 12:27 ap. Syökää varoen jäätelöä kaikki, joilla on hampaissa muovipaikkoja. Muoviset paikat kutistuvat luontojaankin ja kylmä lisää kutistumista. Minulta jäätelöä syödessä putoilevat paikat hampaista, mutta hyvä etteivät sentään hampaat. Tosin sellainenkin mahdollisuus voi tulla. Liisa 22/6/07 8:29 ap. Ei ollut vielä jonoa. Hyvää juhannusta sinullekin! Profiilin osoitteen pitäisi olla OK... Ei kannata puraista jäätelöä. Itse en kovin paljon jäätelöä syö. Lapsena se oli ns. kerran-kesässä (juhannuskirkkoreissulla) herkku. Nyt kun sitä on tarjolla erilaisina variaatioina ympäri vuoden, se on menettänyt makunsa. Osin myös syystä, jonka kerroin Kirsin jäätelökesäkuvan kommentissa. http://verkkolehtiinmediasres.blogspot.com/2007/06/valokuvatorstai-jtelkes.html A-K.H 22/6/07 6:11 ip. Tuo rättikauppias (rodrigo)taitaa käydä läpi kaikki blogit. Liisa 24/6/07 1:03 ip. Moderoin sen kommentin pois. Varmuuden vuoksi. Hansu 24/6/07 9:10 ip. Jätskikiskat eivät taida aueta, kuin vasta lähempänä puolta päivää. On kyllä vissi ero ostaako irtojäätelöä vai kaupan tiskistä tuutin.


source: CulturaX

text: Susijengin kippari palasi kotiin seuraamaan isänsä jalanjälkiä - Arvokisat Susijengin kippari palasi kotiin seuraamaan isänsä jalanjälkiä Helsingin Seagullsin kanssa kolmivuotisen sopimuksen solminut Susijengin kapteeni Shawn Huff, 35, kirmaa kotimaan pääsarjakentille ensimmäistä kertaa viiteentoista vuoteen. Huff jätti kotimaan parketit taakseen syksyllä 2004 Espoon Hongan kanssa viettämänsä kolmivuotisen jälkeen. Sen jälkeen mies on pelannut Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:ssa, Kreikassa, Italiassa ja Saksassa. Paluun takana oli toteuttamaton unelma. – Ensinnäkin mulle oli tosi tärkeää palata kotiin Helsinkiin pelaamaan. Toinen tärkeä asia on päästä pelaamaan Töölön Kisahalliin, jonka käytävillä itse juoksentelin pikkupoikana, kun faija (Leon Huff) pelasi, Huff perustelee.


text: ”Käsittämätöntä, miten moni on arvostellut sitä, että olen kustantanut Hännikäistä”, puuskahtaa kustantaja Ville Hytönen ilmeisen tuohtuneena. Normaalisti arki Savukeitaassa on täynnä iloa, vapautta ja juhlaa. Julkaistu aiemmin Voimassa 1/2015. Talvinen Tallinna on jäinen ja loskainen. Tapaamme Ville Hytösen kanssa vesilammikossa Jaamaturgin eli Baltian aseman torin pääportilla. Savukeidas-kustantamon toinen omistaja ja ”nuorempi isäntä”, kuten käyntikortissa lukee, Ville Hytönen (s. 1982) ehtii viettää kanssani kokonaisen päivän, vaikka hänellä on vuoden kiireisin aika: on kirjoitettava useampikin oma kirja valmiiksi ja saatava Savukeitaan kevään tuotanto painoon. Kyseessä ei ole vain oikolukua. Nuorempi isäntä myös taittaa kirjat ja suunnittelee kannet. Raumalais-turkulais-tamperelainen Hytönen on muuttanut yli vuosi sitten Tallinnaan. Koska hän on tunnettu myös intohimostaan matkusteluun, haastattelukin tehdään poissa perusturistirysistä. Tuhdin kasvisruuan, vihreän teen ja useiden kahvikuppien voimalla puimme monta asiaa. Runoilija ja kustantaja Hytösen aivoitukset marssivat myös punaviinin voimalla, mutta siihen on mahdollisuuksia vasta myöhemmin keväällä, kun kiireisimmät hommat on tehty. Kustantamisen viisitoistavuotisella taipaleellaan Hytönen ja kustantamon vanhempi isäntä Erno Selänne (s. 1981) ovat jo edenneet alan nuorimmiksi suurmiehiksi. Heidän kustantamonsa on tuonut suomalaiselle kirjallisuuden kentälle ainutlaatuisia teoksia. Runoutta, esseitä, klassikoita. Provosoivaa avantgardea ja uskonnollishenkistä konservatismia. Matkakirjoja paikkoihin, joihin seuramatkojen bussit eivät kulje, kuten Krimille, Valko-Venäjälle ja natsi-Saksan keskitysleireille, tai paikkaan, jota ei enää ole, kuten Vladimir Majakovskin Amerikkaan. Selänne ja Hytönen matkaavat ympäri maailmaa, kun vain ehtivät. Heidän laaja kaveripiirinsä Facebookissa on saanut luettavakseen tarinoita arabimaista, Keski-Aasiasta, Turkista ja varsinkin Balkanilta. Matkustamaan ehtii, kun hoitaa kustantamishommat ajallaan. Hytösen tehtävä on huolehtia kirjojen tekemisestä alusta loppuun. Selänne on päätyöltään ison K-marketin kakkkospomo ja lihamestari – vaikka kasvissyöjä. Hän huolehtii toimistosta, varastosta ja postituksista. ”Tutustuimme Ernon kanssa Juhana Herttuan lukiossa. Hän kulki tärkeänä salkku kädessä, kun minä tulin vasta tutustumaan uuteen kouluuni”, Hytönen fiilistelee. Koska pojat kävivät viestintään erikoistunutta opinahjoa ja molempia kiinnosti kulttuuri, jotain jännää oli ruvettava tekemään. ”Muistan aina, kun ensimmäinen kirja tuli painosta. Seitsemän nuoren runoilijan Karusellikyytiä. Mahtava fiilis!” Savukeitaan listoilla komeilee paljon nimikkeitä ja jopa tyylilajeja, joita muut eivät tee. Miksi? ”Aluksi meidän piti kustantaa nimenomaan sitä, mitä kukaan muu ei tee. Noin kymmenen vuoden kustantamisen jälkeen tajusin, että voin tehdä ihan mitä haluan.” Tietenkään runot ja esseet eivät ole kadonneet Savukeitaan listoilta, listat ovat vain laajentuneet. Näinä aikoina on pakko puhua sananvapaudesta. Hytönenkin on saanut kokea kaikkitietävien paheksujien angstit. Timo Hännikäisen (s. 1979) seksuaalipoliittinen pamfletti Ilman oli yksi ilmestymisvuotensa 2009 kovimpia kohahduttajia. Kirjan pääsanoma oli tämä: Yhteiskunta on läpierotisoitunut. Viitteitä seksiin ja puhetta siitä tulvii kaikkialta, mutta yhteiskunta on seksin suhteen epätasa-arvoinen. Toiset saavat paljon ja usein, toiset eivät saa koskaan. Kun Hännikäinen julisti Hesarin haastattelun otsikossa, että ”Tasa-arvo on liian pitkällä”, moni julisti Hännikäisen taantumukselliseksi sovinistiksi, joka haluaa pakottaa naiset bordelliin. ”Käsittämätöntä, miten moni on arvostellut sitä, että olen kustantanut Hännikäistä”, puuskahtaa Hytönen ilmeisen tuohtuneena. ”Minä en ole samaa mieltä Hännikäisen kanssa, mutta olisin erittäin huono kustantaja, jos kustantaisin vain heitä, joiden kanssa olen samaa mieltä.” Savukeidas on kustantanut myös Jussi Halla-ahon ajatuksia kirjassa Mitä Jussi Halla-aho tarkoittaa? Palautetta on tulvinut tästäkin. Anarkistikirjakauppiaat uhkasivat jättää kaikki Savukeitaan kirjat pois valikoimista. ”En jaa Halla-ahon kanssa samoja arvoja, mutta kaikesta pitää pystyä sivistyneesti keskustelemaan. Sosiaalisessa mediassa ei enää pysty. Siellä samanmieliset keskustelevat keskenään ja lietsovat vihamielisyyttä toisia kohtaan. Jopa itseään arvoliberaaleina pitävät tekevät näin. Paljon vaarallisempaa, kuin jonkun julkaiseminen, on antaa vouhotuksen estää sen julkaiseminen.” Ensimmäinen muistikuvani Savukeitaasta on Turun kirjamessuilta 2000-luvun alkupuolelta. Isännillä oli pieni osasto kirjahallin reunamilla. Sen lattialle oli kasattu kirjapinoja, ja vangitsevin sisustuselementti oli vinyylilevysoitin. Kirjailijat poikkesivat paikalle ryystämään punaviiniä. Isännät loikoilivat mukavissa tuoleissa. ”Ai tuon voi tehdä noinkin”, muistan miettineeni. ”Nautin siitä, että saan rikkoa kaavamaisuutta”, sanoo Hytönen kahvilassa Nõmmen kaupunginosassa. Jotta kaavat romahtaisivat täälläkin, olemme tilanneet yhtä maailman pahimmilta maistuvista janojuomista, georgialaista suolaista kivennäisvettä Borjomia. ”Siinä mielessä Savukeidas on anarkisti, että tekemisissämme pitää näkyä elämän kaikki värit. Vastustan typistämistä.” Paradoksaalista kyllä, erittäin vähän tallattujen polkujen kulkija Hytönen on Suomen ainoita kustantamisopinnoista valmistuneita kustantajia. Hän on käynyt Turun taidekoulun tuottajalinjan. ”Tapani ajatella kustantamista on osittain syntynyt tuottajaopintojeni, osittain kädestä suuhun -kustannusrealiteettien kautta: ajattelen aina huomista ja seuraavia kirjoja. Minulla on aina varasuunnitelma taskussa jokaiselle mahdolliselle virheelle.” Puhe vie rahaan, elämmehän syvää taantumaa. Juttelemme yrittäjän arjesta. Provosoin väittämällä, että ulkopuoliset uskovat kirja-alalla olevan jaossa helppoa rahaa. ”Olin 16-vuotiaana kesätoimittajana Länsisuomalainen-lehdessä. Se on ainoa kerta elämässäni, kun olen saanut kuukausipalkkaa!” Hyvönen kuittaa. Alan ulkopuolisille on usein yllätys sekin, etteivät yrittäjät maksa itselleen liksaa. Pienillä kustantajilla ei aina ole palkkaan rahaa. Hytönen ei tunnu sitä kaipaavankaan. ”En osaa edes ajatella, että maksaisin itselleni työajasta enkä työn tuloksesta. Tietenkään tällainen työtapa ei sovi kaikille, mutta en mä stressaa. Mun elämä on yrittäjäelämän ja taiteilijaelämän risteytymä. Teen vuodessa kaksi isoa työrupeamaa, ja sitten voi taas reissata. Aina kun rahat tuntuvat hupenevan, kirjoitan muutaman lehtijutun. Stressaan ainoastaan kerran vuodessa mistä repäisisin rahaa tulevien kirjojen painolaskuihin.” Keskustelussa tosin paljastuu, että Hytönen stressaa jostain muustakin. Oman romaanin deadline on koittanut. Hän ei kustanna sitä itse ja tarvitsee lisäaikaa, sillä Savukeitaan kevät ei ole vielä painossa. Puhelin piippaa ja Hytönen ilahtuu. ”Touko Siltala [Siltala Kustannuksen johtaja] sanoo, että saan aikaa vielä kuun loppuun. Todella hyvä!” Hytönen lopettaa tuskin koskaan matkailua, haaveilua ja haaveiden kustantamista. Mutta pian hän on tilanteessa, jossa vapaus saa uusia rajoja ja moni asia muuttuu. Hytösen puoliso saa parin kuukauden kuluttua vauvan. Itse Hytönen on kirjoittanut useita lastenkirjoja. Kun hän keikkailee lukemassa lapsille, Hytönen ottaa pehmoleluja mukaan ja esittää nukketeatteria kirjojen hahmoilla. ”Lapsi kiehtoo mua lukijana. Lapsi pystyy vielä ymmärtämään jotain, minkä me aikuiset olemme jo menettäneet. Eikä lapsen ymmärrystä saa koskaan aliarvioida.” Myöhemmin Hytönen tarkentaa elämänfilosofiaansa vielä sähköpostitse: ”Kuten P. I. Filimonov [kirjailija Ville-Juhani] Sutisen kanssa kirjoittamamme matkakirjan esipuheessa vihjaakin, suhtautumiseni todellisuuteen on suora mutta romantillinen. Pidän valloittavista tarinoista, ihmisistä ja ideoista, mutta vielä enemmän pidän siitä, että hullut ideat toteutetaan. Olen siinä mielessä ihanneammatissa, että kustantaminen pakottaa minut katsomaan maailmaa mahdollisimman avoimin silmin, ja kirjoittaminen vapauttaa minut maailmantuskasta ja sisäisistä demoneistani. Siksi elämäni onkin ollut tähän saakka iloa, vapautta ja juhlaa.” Kirjoittaja on toiminut kustannusalalla vain pari vuotta pidempään kuin Hytönen, ja on koko Savukeitaan olemassaolon ajan ihaillut Hytösen ja Selänteen työkulttuuria. jussi halla-aho, Kirjat, savukeidas, timo-hannikainen, ville hytönen 4.2.2015 Sinua saattaa kiinnostaa myös: Elää ja kuolla Kalliossa Mikko Rimmisen mainio Pussikaljaromaani näyttää taipuvan hienosti elokuvaksikin. Ihanteiden Eurooppa – ketä kiinnostaa? Eurooppa-kliseistä kirjoitetaan yhä kirjoja. Rahan henki Klikkaa tästä korkearesoluutioiseen PDF-versioon. Valtioneuvoston kanslian kuvaajana työskennelleen Sakari Piipon kuvissa näkyy valta ja kuvien valta Valokuvaaja Sakari Piippo työskenteli valtioneuvoston kansliassa koko pääministeri Juha Sipilän hallituskauden ensimmäisen vuoden ajan. Hän oli läsnä ja kuvasi jokaisessa hallituksen... Uusimmat kategoriassa Kirjallisuus: Kirjallisuus Lauri Latun romaanissa mieleltään murrettu ihminen löytää sisäisen voimansa Esko Juhola 28.11.2022 14:33 Kauhukirjallisuuden pioneeri H. P. Lovecraftin tuotannon asiantuntijana ja suomentajana tunnettu Lauri Lattu debytoi romaanikirjailijana Susiraja-teoksellaan. Kirjallisuus Esseekokoelma Ohi valottaa kuolemaa monista eri suunnista Mika Pekkola 16.11.2022 15:47 Parhaimmillaan teos on nostaessaan esiin marginaalisia käsityksiä kuolemasta ja kärsimyksestä. Kirjallisuus Kunnioittavasti äkkikuolemista ja itsemurhista – Ursula Vala raottaa oikeuslääkärin työtä uutuuskirjassaan Julius Halme 14.11.2022 16:30 Kuoleman monet kasvot -teos esittelee oikeuslääketieteen historiaa sekä työskentelykäytäntöjen ja hallintokoneiston kehittymistä Suomessa. Lisäksi Vala avaa omaa arkeaan oikeuslääkärin työssä oikeiden ja hypoteettisten tapahtumien avulla. Kirjallisuus Isä lähti ja jätti kysymyksiä, joihin Venla Pystynen yrittää etsiä vastauksia esikoisromaanissaan Mika Pekkola 14.11.2022 11:02 Itsemurha, skitsofrenia ja alkoholismi ovat teemoina niin rankkoja, että moni lukija epäilemättä harkitsee kahteen kertaan ennen kuin tarttuu niitä käsittelevään kirjaan. Artikkelien selaus Aiemmat Voima > Artikkelit > Kirjallisuus > Savukeitaan arkea Piditkö lukemastasi? Tilaamalla Voiman tuet vaikuttavan journalismin tuottamista jatkossakin. Tilaa Voima: 39€ / vuosi! Toimitus Uutiskirje Mediakasvatus Mainostajalle Jakelupaikat Rekisteriseloste Artikkelit Arviot Audio Blogit Voima on painosmäärältään Suomen suurin kulttuurilehti. Se nostaa esiin yhteiskunnallisia aiheita niin maailmalta kuin kotimaasta. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1999.


text: Satiinit sopivat mekkojen ja juhlapukujen materiaaliksi ja vuorikankaaksi. Valikoimastamme löytyy satiinsidoksisia kankaita useista materiaaleista ja niiden yhdistelmistä, muun muassa polyesterisatiini, puuvillasatiini ja elastaania sisältävät joustavat satiinit. Paksut satiinit sopivat juhlavasti laskeutuviin hameisiin ja mekkoihin sekä takkien vuorikankaaksi. Ohut satiinilaatu sopii muun muassa puseroksi, somisteiksi, asusteiksi ja askarteluun. Ompele juhlava vaate yhdistämällä satiini pitsiin ja saman väriseen vuorikankaaseen ja käyttämällä vaatteessa piilovetoketjua. Vahvista satiinisen vaatteen vetoketjut, pääntie ja muut vahvistusta tarvitsevat saumat ja helmat tukikankaalla.


text: Lamborghini Katumaasturit Lamborghini Hyperautot Lamborghini Maailmalta Lamborghini Taloudellisuus Lamborghini Autovarkaus Lamborghineja rakastavan 83-vuotiaan yhdysvaltalaismiehen harras toive toteutui viime viikolla tämän syntymäpäivänä. Pohjoiscarolinalaisessa vanhainkodissa asuva Donald Hambright täytti viime viikolla 83 vuotta. Viime vuonna Hambright oli toivonut lahjaksi omaa Lamborghinia ja saikin sellaisen – hieman pienemmän vain. Tänä vuonna hän ilmoitti, Yli 250 000 punnan, eli noin 280 000 euron arvoisen Lamborghinin Sveitsin Zürichista vuokrannut nainen oli ehtinyt ajaa sillä lähes tuhat kilometriä ympäri Eurooppaa, ennen kuin auto katosi mystisesti lontoolaisen Ikean parkkipaikalta. Sveitsiläisen luksusautoja vuokraavan yrityksen, Swiss Luxury Car Rentalin mukaan musta Lamborghini Huracán Tätä perusteellista opastusvideota on katsottu jo lähes 200 000 kertaa. Joko Lamborghini-myyjät eivät perehdytä uusia omistajia autojensa saloihin kunnolla tai sitten video on jostain muusta syystä saanut autoilevan kansanosan huomion. Heather Ballentine on taiteilija, malli, yrittäjä ja Lamborghini-spesialisti. Yli 50-minuuttisella videolla Brittimies omistaa maailman ajetuimman Lamborghinin, eikä välitä siitä, että ylläpitokustannukset ovat hulppeat. Katsoa saa, mutta ei koskea. Se sääntö pätee hyvin monen luksusauton kohdalla. Usein näillä valioyksilöillä vältetään ajamasta kokonaan, ja autot pidetään visusti tallissa pelkkää puunausta varten. Toisin on brittiläisen Simon Italialainen urheiluvalmistaja on avannut Dubaihin historiansa suurimman myymälän. Dubain Lamborghini-myymälä on italialaisvalmistajan historian suurin. Saman katon alta löytyvät niin myynti- ja huoltopalvelut kuin lahjatavarakauppakin. Kolmikerroksisessa liikkeessä on lattiapinta-alaa huimat 1 800 neliötä. Lamborghini odottaa Kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa. Tiedät varmasti sen tunteen, kun kahlaat läpi autokauppojen verkkosivuja etsien sitä oikeaa. Nyt unelmiisi on vastattu, sillä yhdysvaltalaissivustolle on tulossa tarjolle vuoden 2015 Lamborghini Huracan, jonka voit saada omaksesi naurettavaan viiden dollarin hintaan. Yleisesti ottaen superauton hankinta


text: Nestlé konsernin vuositulos: 3,0 prosenttia orgaanista kasvua - Suomen Nestlé Nestlé konsernin vuositulos: 3,0 prosenttia orgaanista kasvua Lehdistötiedote • Helmi 14, 2019 09:20 EET Nestlé-konsernin orgaaninen kasvu oli viime vuonna 3,0 prosenttia. Liikevaihtoa kertyi 91,4 miljardia Sveitsin frangia (noin 80,4 miljardia euroa). - Olemme tyytyväisiä menestykseemme vuonna 2018. Kaikki taloudellisen suorituskyvyn mittarit paranivat merkittävästi ja kasvu elpyi kahdella suurimmalla markkina-alueellamme Yhdysvalloissa ja Kiinassa, sanoi Nestlén toimitusjohtaja Mark Schneider. - Ainutlaatuinen ravitsemus, terveys ja hyvinvointistrategiamme, jonka ydin ovat ruoka, juoma ja ravitsemukselliset terveystuotteet, on tullut entistä selkeämmäksi, Schneider jatkoi. Schneiderin mukaan Nestlé jatkoi vahvaa panostustaan kestävään kehitykseen vuonna 2018. Tästä yksi esimerkki on Nestlén vahva sitoumus maailmanlaajuisen, pakkausjätettä koskevan ongelman ratkaisemiseksi. Suomen Nestlén vuosi 2018 sujui vakaasti: Osassa tuotekategorioista myynti kasvoi ja toisissa puolestaan laski. - Etenkin Turun tehtaallamme valmistetut Piltti-lastenruuat lasipurkissa vahvistivat asemaansa Suomessa ja myös runsaasti täysjyvää sisältävät aamiaismuromme kasvattivat suosiotaan, kertoo Suomen Nestlén toimitusjohtaja Robert Auselius. Nestle on maailman suurin elintarvikeyritys. Nestlé käyttää tutkimukseen- ja tuotekehitykseen 1,5 miljardia euroa vuodessa eli enemmän kuin mikään muu alan yritys. Nestlé toimii yli 150 maassa ja meillä on 323 000 työntekijää. Nestlén valikoimaan kuuluu yli 2000 tuotemerkkiä. Suomen Nestléllä on yli 300 työntekijää ja kaksi suomalaista tehdasta: lastenruokatehdas Turussa sekä liemi- ja kastiketehdas Juuassa. Tehtailla valmistetaan paikallisten kuluttajien mieltymysten mukaisia tuotteita ja kotimaisia raaka-aineita käytetään aina, kun se on mahdollista. Lisätietoa Nestlén kansainvälisiltä sivuilta: https://www.nestle.com/media/pressreleases/allpressreleases/full-year-results-2018


text: Kuluttajansuojalaki on uudistunut vuoden 2022 aikana monin tavoin ja yritysten sekä asiakkaiden tulee ottaa lakimuutokset huomioon. Erikoiskaupalle merkittävin muutos ensi vuoden alusta voimaan astuvassa laissa liittyy alennusten ilmoittamiseen. Muutoksen myötä hintailmoituksessa on oltava myös tuotteen alin hinta viimeisen 30 päivän aikana. Kuluttajansuojalaki uudistuu tänä vuonna. Muutokset koskevat muun muassa myyjän virhevastuuta, markkinoinnin alennusilmaisuja sekä koti- ja puhelinmyyntiä. Erikoiskaupalle merkittävin muutos aiempaan on uusi alennusilmoitteluohjeistus. “Lakimuutoksella on haluttu puuttua alennusmarkkinoinnin epäkohtiin, joissa todellinen alennus on jäänyt epäselväksi tai harhaanjohtavaksi. Muutokset vaikuttavat vuoden 2023 alusta alkaviin kampanjoihin ja uuteen totuttautuminen vie oman aikansa. Kilpailu- ja kuluttajaviraston ohjeistus antaa tulkintaohjeita, mutta vasta Kuluttajariitalautakunnan ratkaisut selkeyttävät monelta osin tulkintaa. Niitä saadaan kuitenkin odottaa pitkään”, toteaa lakiasioiden ja edunvalvonnan johtaja Jukka Ropponen Erikoiskaupan liitto ETU ry:stä. Vuoden 2023 alusta alkaen myyjän on kerrottava alin aikaisemmin peritty myyntihinta, jolla tavaraa on markkinoitu hinnanalennusta edeltäneiden 30 päivän aikana. Jos alennusta suurennetaan asteittain, vertailuhintana saa käyttää alkuperäistä alentamatonta myyntihintaa. Alimman hinnan ilmoitusvelvollisuus ei kuitenkaan koske kanta-asiakasalennuksia tai tilanteita, joissa kuluttaja on saanut yksittäisen alennuskoodin, jolla hän voi saada alennusta jostakin tietystä tuotteesta, tuoteryhmästä tai koko valikoimasta. Esimerkiksi verkkokauppiaalle uusi direktiivi tarkoittaa lisätöitä. Direktiivin myötä verkkokaupassa olevassa tuotteen hintailmoituksessa tulee olla tuotteen alin hinta 30 päivän aikana. Yksi vaihtoehto on hintavertailusivustoilta tuttu tapa esittää tuotesivulla tuotteen koko hintahistoria. ”Muutoksia on syytä jo valmistella, kun voimaantuloon on vain muutama kuukausi”, Ropponen sanoo. Vaikkakin lakimuutos tuottaa lisätöitä, niin alennusilmoittelu on jatkossa informatiivisempaa ja ylilyönteihin on helpompaa puuttua. Muutoksia tulee myös myyjän virhevastuuseen. Yleisen virhesäännöksen mukaan tavaran tulee muun muassa laadultaan, kestävyydeltään ja muilta ominaisuuksiltaan vastata ominaisuuksia, joita saman tyyppisillä tavaroilla yleensä on ja joita kuluttaja voi kohtuudella odottaa tavaralta. ”Sellaisena kuin se on” -ehto poistuu. Ehto on tarkoittanut tavaran myymistä sellaisena kuin se on kaupantekohetkellä ja mahdollisiin puutteisiin ei ole voinut jälkikäteen vedota. ”Kuluttajansuojalaissa on myös kokonaan uusi 5a luku digitaalista sisältöä ja digitaalisia palveluja koskevista sopimuksista, joille ei aikaisemmin ole ollut omaa sääntelyä”, Jukka Ropponen muistuttaa. Artikkelin on tuottanut Erikoiskaupan liitto ETU ry ja se on julkaistu alun perin Erikoiskaupan liitto ETU ry:n verkkosivuilla. Terveystuotetukut ry on Edun toimialayhdistys.


text: Musiikkiarkisto on julkaissut PDF-kirjana Erkki Pällin teoksen "Scandian tarina". - Jazzrytmit Erkki Pälli: Scandian tarina Erkki Pällin "Scandian tarina" kertoo Scandia-Musiikista, jota voidaan pitää maamme ensimmäisenä independent-levy-yhtiönä. Scandia kilpaili menestyksellisesti hittilistoilla maamme suurimman levy-yhtiön Musiiki-Fazerin kanssa. Yhtiön artisteja olivat esimerkiksi Laila Kinnunen, Brita Koivunen, Vieno Kekkonen, Pirkko Mannola, Reijo Taipale, Eino Grön, Danny, Kirka ja Tapani Kansa sekä Olavi Virta ja Georg Malmstén. Kansainvälisen tason sovituksista vastasivat muun muassa Jaakko Salo ja Esko Linnavalli.


text: Kirjeenvaihtajamme Marko Enqvist: Vierailija: Irti menneisyydestä — SSS-Radio Avaleht Kirjeenvaihtajamme Marko Enqvist: Vierailija: Irti menneisyydestä Vierailija: Irti menneisyydestä Uskoimme maailman muuttuneen lopullisesti Neuvostoliiton hajottua reilut pari vuosikymmentä sitten. Rauta esirippu murtui ja maailma näytti muuttuvan – lopullisesti, näin me uskoimme. Monissa maissa tehtiin tiliä menneisyyden kanssa, perattiin menneisyys ja käytiin laaja-alainen keskustelu kylmän sodan aikakaudesta, linkeistä Neuvostoliiton ja sen liittolaisten tiedusteluorganisaatioihin – samalla tapaa useissa entisissä itäblokin valtioissa käynnistettiin lustraatio, puhdistus. Eräissä maissa tämä jäi tuolloin tekemättä, kuten Ukrainassa ja näemme mitä siitä seurasi Venäjän aloittaessa paluun totalitarismin tielle, jolla sen nyt voidaan sanoa olevan. Tänään näemme heijasteita tekemättömästä lustraatiosta myös Suomessa, kun suomettuneisuuden aikakautta ei käyty aikanaan läpi – kun ei tehty tiliä menneisyyden kanssa – jäljelle jäivät verkostot, joita nyt ollaan uusien luonnin ohella kiristämässä ja joiden kautta yhteiskuntaamme ja lopulta arvopohjaamme on mahdollista vaikuttaa monella tasolla. Suomettumiseen olen viitannut blogeissani toisinaan, samoin 90-luvulla tekemättä jääneeseen lustraatioon. Nyt en kuitenkaan itse uppoudu tähän aiheeseen tämän syvällisemmin vaan annan tilaa "vierailijalle" ja hänen viestille meille kaikille.


text: Koira on tänä päivänä vahva ja terve husky, jolla on paksu turkki ja kauniit kirkkaan siniset silmät. Hope on nyt osana suurta ja onnellista perhettä – Ricolla ja hänen perheellänsä on 4 muuta koiraa, jotka he ovat pelastaneet kaduilta! Kiitos Ricolle, joka vaivautui auttamaan pulassa olevaa huskya silloin, kun eläin sitä eniten tarvitsi. Me Silver Planetissa pyrimme tätä toteuttamaan ja yhdistämme nyt voimamme emoyhtiö Goforen konsultointitoiminnan kanssa. Muodostamme näin digimurroksen konsultointiin raikkaan ja vahvan n. 180 henkilön huipputoimijan. Olemme jatkossa Gofore Lead. Pystymme auttamaan asiakkaitamme menestymään entistä paremmin ja laaja-alaisemmin sekä tarjoamaan työntekijöillemme uudenlaisia kehittymismahdollisuuksia. Me Silver Planetin tiimi olemme tästä innoissamme!" Autamme sinua navigoimaan ketterästi digitalisaation haasteissa. Räätälöimme oikeat ratkaisut ja palvelut tarpeisiisi sopiviksi, jotta sinä voit uudistua kestävästi ja kannattavasti.


text: Kuka ajaa Inarin saamelaisten asiaa? Veikko Väänäsen viimeisin blokikirjoitukseen liityvissä kommenteissa, jotkut epäilevät, ettei Inarin saamelaisia edustava saamelaiskäräjien jäsen Anu Avakari ajaisi rehellisin mielin Inarin saamelaisten asiaa, vaikka hän itse kuuluukin Inarin kahdeksaan alkuperäiseen saamelaissukuun. Tutustuttuani Avaskarin argumentaatioon en epäile hetkeäkään sitä etteikö hän ole Suomen aidoimman alkuperäiskansan asialla - kansan, jolla on olemassa paras ja vakuuttavin tieto alkuperäisyydestään ja jonka asemaa yritetään rajoittaa mielivaltaisella saamelaismääritelmällä. Kuten Itkonen osoittaa, Inarin vanhojen sukujen entisistä asuinpaikoista on tietoja tuomiokirjoissa, mutta perimätietojen ja tilan perustamiskirjojen mukaan Aikio-suku asui vanhastaan Pohjois-Inarissa, olipaikkanaan Väylä, Iijärvi, Mihkaljärvi, Syysjärvi, Paksumaa ja Muddusjärvi; myöhemmin mainitaan Könkäänjärvi lähellä Ivalonjoen suuta. Muista Inarin saamelaisten historiallisista alueista lisää seuraavassa. Kuuvan nautintamaita olivat 1700-luvulla Alajärven-Uusoppijoen seudut Inalonjoen suupuolella sekä myöhemmin Naamajärvi Suolisvuonon suulla, Testojokisuun seutu Muddusjärvellä Peltojärvi y.m. tunturijärvet. Suurin osa vuonna 1999 saamelaisrekisteriin yli 1000 pyrkijästä kuului nimenomaan Morottajan sukuun. Saamelaiskäräjät kuitenkin hylkäsi paria poikkeusta lukuunottamatta kaikki. Jätin käräjien päätöksestä KHO:le eriävän mielipiteen. Paadar-suku aluksi lännessä Paadarjärven Lusmaniemssä ja Koaskimjärvellä myöhemmin sitä paitsi Aksujärvellä pohjoisessa ja sekä Sarmijärvellä, Tullujärvellä ja Tiaisniemessä Paatsjoen puolessa. Vallen-suku näyttää olleen alkuaan itäinarilainen, mutta se on hajautunut aikojen kuluessa muita enemmän. 1700-luvulla Valleja tavattiin Iijärvellä koillisessa ja Paatsjoella, V:n 1800 paikkeilla Väylässä sekä äskeisen tai nykyisen polven muistannan mukaan Sulkusjärvellä, Surnuvuonon Kapperijoella, Kessivuonossa, Tullujärvellä, Sikastoniemessä, edelleen Kaamasnuorassa, Könkäänjärvellä, Juutuan lähellä Sarviniemessä, Muddusjärvellä Pahtalassa, Inarijoella ja nykyään Syysjärvelläkin. Pitäjästä jo ammoin hävinnyt Sauva-suku näyttää asuneen Inarin pohjoisimmassa osassa..." Edellä oleva selvitys Inarin saamelaisten alueista osoittaa, että ennen porosaamelaisten asettumista Länsi-Inariin siellä metsästivät ja kalastivat inarinsaamelaiset. Peura- ja majavakantojen romahtaessa nämä lappalaiset siirtyivät Juutuanjoen suistoon ja molemmille puolin Ivalojen alajuoksua alueelle, joka käsittää jokisuualueen sekä jokisuun lähistön kylät. Osa näiden ihmisten jälkeläisistä on merkitty sattumanvaraisesti saamelaiskäräjien vaaliluetteloon ja osa ei. Näiden henkilöiden esi-isät maksoivat 1600-luvulta lähtien alueistaan lapinveroa, jota 1800-luvun lopulla ja 1930 sekä 1950 -luvun lopulla Utsjoelta ja Enontekiöltä Inariin ja Vuotsoon muuttaneet porolappalaiset eivät ole koskaan maksaneet. Viimeksi mainituilla näkyy olevan polttava tarve "todistella" että kaikki edellä mainitut kantainarilaissuvut eivät ole saamelaisia vaan kautta linjan "suomalaisperäisten uudisasukkaiden jälkeläisiä". Väite on tosiasioiden valossa niin ilmeistä valhetta että sen levittäminen ja siitä kiinni pitäminen muistuttaa lähinnä sellaista pientä röyhkeyttä, jota tapaa lapsilla näiden sortuessa valehteluun ja kun he yrittävät selvitä kiipelistä valehtelemalla lisää. Ero on siinä, että kun lapselle osoitetaan että hän on jäänyt kiinni valheesta, lapsi yleensä ymmärtää luopua valheesta ja osoittaa katumusta. Kun aikuisella on tarve sepitellä ja levitellä valheita, joko niihin itsekin uskoen tai vastoin parempaa tietoaan, tilanne on jo vakavampi. Väite siitä, että Anu Avaskari ei ole olisi sitoutunut ajamaan inarinsaamelaisten asiaa, kuuluu samaan luokkaan kuin sanojen piirien levittämät väitteet siitä että kantainarilaiset suvut eivät olisi saamelaisia, vaan suomalaisperäisiä. Lyhyesti: väite on täysin vailla totuuspohjaa.


text: Venäjä kertoi maksaneensa yleisurheilun sakkorästinsä – apua tuli urheiluministeriöltä | Urheilu | Itä-Häme Urheilu 12.8.2020 19:18 Tuleviin Tokion olympialaisiin Venäjällä on kymmenen neutraalin yleisurheilijan kiintiö. AFP / LEHTIKUVA Venäjän yleisurheiluliitto Rusaf ilmoitti keskiviikkona maksaneensa dopingista juontuvan sakon Kansainväliselle yleisurheiluliitolle WA:lle. Sakko on maksettu Rusafin mukaan täysimääräisesti, Venäjän urheiluministeriön avustuksella. WA rankaisi maaliskuussa Rusafia dopingrikkeistä 10 miljoonan dollarin sakolla. Rusafin oli maksettava sakosta rästiin jäänyt 6,3 miljoonaa dollaria elokuun 15. päivään mennessä, tai muuten WA olisi sulkenut Venäjän täysin kansainvälisen yleisurheilun ulkopuolelle. Venäjä on ollut maana pannassa kansainvälisestä yleisurheilusta vuodesta 2015 sen ylhäältä johdetun dopingohjelman takia. Ensi vuoden Tokion olympialaisiin maalla on kymmenen neutraalin yleisurheilijan kiintiö.


text: Torreira (oik.) pääsi kentälle jokaisessa viidessä ottelussa, jotka Uruguay pelasi Venäjän MM-kisoissa. LEHTIKUVA/AFP Uruguayn maajoukkuejalkapalloilija Lucas Torreira, 22, siirtyy italialaisesta Sampdoriasta Englannin Valioliigassa pelaavaan Arsenaliin. Keskikenttämiehen siirtosumma on lehtitietojen mukaan 27 miljoonaa puntaa eli 30,5 miljoonaa euroa. Arsenal ei julkistanut sopimuksen pituutta. Torreira pelasi Uruguayn paidassa Venäjän MM-kisoissa, joissa joukkue eteni puolivälieriin saakka. Hän pääsi kentälle jokaisessa viidessä ottelussa. – Hän on nuori pelaaja, jolla on jo runsaasti kokemusta mutta joka haluaa jatkaa kasvuaan, Arsenalin päävalmentaja Unai Emery tiivisti seuran kotisivuilla. Torreira on tuoreen Arsenal-luotsin neljäs hankinta. Ennen Torreiraa Arsenaliin siirtyivät sveitsiläispuolustaja Stephan Lichtsteiner, saksalaismaalivahti Bernd Leno ja kreikkalaispuolustaja Sokratis Papastathopoulos.


text: Eräs sukututkija pyysi minua osallistumaan DNA-analyysiin, ja suostuin tietysti. Nyt sain tuloksen, ja se liittää minut pohjolan ihmisten joukkoon, niihin jotka eräässä vaiheessa tulivat tunnetuiksi viikinkeinä. Haploryhmäni on I-M253, vanhemmalla nimellään I1, joka erään kartan mukaan vallitsee seuraavilla alueilla: Tämä mutaatio, tiettyjen emäsparien vaihtuminen DNA-ketjussa, on arvion mukaan syntynyt jossain Tanskan kaulan tienoilla 4000-5000 vuotta sitten, ja on osoittautunut ilmeisen elinvoimaiseksi. Jo varhaisessa vaiheessa se levisi läntiseen Suomeenkin. Kiintoisaa on, että sen osuus väestöstä on siinä 40 prosentin paikkeilla Satakunnassa, ja tiheämpi sellainen esiintyminen on vain läntisellä Göötanmaalla. Amerikkalaisen tutkimuslaitoksen kartta nykyihmisten tutkitusta genomisukulaisuudesta kanssani on mielenkiintoinen: Vastaavuuksien tiheä löytyminen Skotlannista ja Englannista saattaa tietysti johtua siitäkin, että siellä testejä on tehty useammille, mutta toisaalta viikinkien massiivinen muutto saarille on silti kaiken takana. Samoin on muuttoliike Amerikkaan ollut taustana näille pääasiassa itärannikolla esiintyville vastaavuuksille: Tämä I-M253 -klaani on muunnelma siitä ihmisperimästä jota on merkitty I-kirjaimella. Se on ilmeisesti syntynyt 25000-30000 vuotta sitten Kaakkois-Euroopassa, ja sitä pidetään vanhimpana puhtaana eurooppalaissyntyisenä muunnelmana. Tässä on kartta sen levinneisyydestä: Uusi tietomme on jo nyt tarkentanut tai jopa muuttanut historiakäsityksiämme. Mitä tulevaisuudessa selvinneekään, kun data lisääntyy ja menetelmät paranevat? Mikä minun uusi "identiteettini" siis olisi? En ole perus-suomalainen, sillä täällä on silti enemmistönä itäinen N-genomityyppi, Itä-Suomessa vallankin vahva. Mutta olen siis ylpeä I, perus-eurooppalainen, vieläpä sitä alalajia josta mahtavat viikingitkin kehittyivät. Tässä on yleinen kartta maailman haplotyypeistä. Kuva kuten muutkin levinneisyyskartat Wikipediasta. Jotta merkinnät näkyisivät, kannattanee kopioida kartta sieltä suurimmassa muodossaan. Ja jotta saisin mukaan vähän ajankohtaista rasismia, ilmoitan että meillä perus-eurooppalaisilla on jotakin jota mustilla afrikkalaisilla ei ole! Tosin niin lienee kutakuinkin kaikilla muillakin Afrikasta lähteneillä cromagnon-ihmisillä Aasiassa ja Amerikassakin. Meillä on se muutama prosentti Neandertalin ihmisen perimää, ja se puuttuu afrikkalaisilta. Lällällää... Katsotaanpa mikä mediasirkus tästä syntyykään... Lähettänyt Kari Rydman klo 23.48 3 kommenttia: maanantai 17. elokuuta 2015 Toimittajien poliittinen agenda Hallitus ei ole vielä leikannut yhtään mitään. Budjettia vasta valmistellaan. Mutta toimittajat lupaavat jo itsemurhia. On paljon puhuttu toimittajien punertavista poliittisista mielipiteistä, ja miten ne näkyvät median toiminnassa. Välillä jäljet todella pelottavat. Netti pullistelee räikeitä kannanottoja. Minulla on huolella valittuja Fb-kavereita, mutta heidänkin kauttaan ruudulle tulee yhä karmaisevampia tekstejä. Vaaditaan persujen niskalaukauksia, saunan taakse viemistä, totaalivaikenemista ulkoministerin lausunnoista, nimitellään, uhkaillaan, sätitään ja solvataan, ja ennen muuta esitetään väitteitä jotka kumpuavat tietämättömyyden ruokkimasta sairaasta mielikuvituksesta. Suomi on elänyt pitkään yli varojensa, ja maksun aika on viimeistään nyt. Ei se kenellekään kivaa ole. Mutta kun oma napa on useimpia ihmisiä lähinnä, mistään heitä sivuavasta ei saa leikata. Otetaan muilta! Ja toimittajat kaatavat bensaa liekkeihin ja puhaltavat sammuneet nuotiot takaisin roihuamaan. Kaduille odotetaan yhä enemmän liikehdintää. Jossain vaiheessa menee henkiä, ja silloin piru onkin irti. Meille on vaalien tuloksena syntynyt hallitus, jonka oli pakko ruveta kantamaan vastuuta, ja tekemään ikäviä asioita. Media tekee kaikkensa vahingoittaakseen sitä, ja edesvastuuton osa kansasta riekkuu mukana. Sisällissotaa en povaa, mutta väkivaltaa kylläkin. Ei hyvältä näytä, ei todellakaan. Lähettänyt Kari Rydman klo 14.10 3 kommenttia: sunnuntai 9. elokuuta 2015 Valistuksen projekti ja juutalaiset Katselin uudestaan prof. Simon Shaman "Juutalaisten historian" kolmannen osan. Itse asiassa katsoin sen kahdesti, toisen kerran Areenasta. Tässä jaksossa käsiteltiin juutalaisten valistus-projektia, lähdettiin Baruch Spinozasta, joka erotettiin synagogasta ja kirottiin vääräuskoisena ikuisiksi ajoiksi, ja keskityttiin sitten filosofi Moses Mendelssohniin. Tämän valistushenkinen ajattelu tiivistettiin haluksi osallistua tasa-arvoisena eurooppalaiseen kulttuuriin, kuitenkin perinteisestä uskonnosta luopumatta. On ymmärrettävää, että Shama ei ole aivan puolueeton asiassaan. Onhan selvää, että holokausti värjää juutalaista ajattelua tänään, ja arvatenkin myös kaukaiseen tulevaisuuteen asti. On myös selvää, että juutalaisuuden eurooppalainen historia voidaan jäsentää erilaisten pogromien sarjaksi, joiden välillä joissakin hallintopiireissä oli auvoisampiakin hetkiä. Shama tunnustautuu sionistiksi, juutalaisen kotimaan kannattajaksi, ja pyrkii osoittamaan että Spinozasta ja varsinkin Mendelssohnista lähtenyt valistusprojekti oli tuhoon tuomittu. Hän ei mainitse Heinrich Heinea, joka jo 1834 kirjoitti karmaisevan selvänäköisen ennustuksen sata vuotta myöhemmistä tapahtumista: Kristinuskon kaunein ansio on, että se jossain määrin kykeni pehmentämään brutaalia germaanista tappelunhalua. Se ei kuitenkaan pystynyt tuhoamaan sitä, ja kun risti, tuo hillitsevä talismani joskus murtuu, silloin nousee esiin jälleen vanhojen taistelijoiden villin raivokas berserkinluonne. ... Ajatus käy ennen tekoa, kuten salama ennen jylinää. ... Jylinä on ehkä hitaan puoleinen, mutta se tulee, ja kun sen kerran kuulette, sen kaltaista ei maailmanhistoria ole kokenut. ... Saksassa tapahtuu sellainen näytös, että sen rinnalla Ranskan vallankumous tuntuu peräti harmittomalta idylliltä. Simon Shama ei ehkä mainitse Heinea, koska tämä sopeutumishalussaan ja viran toivossa kääntyi protestanttiseen uskoon. Näin tekivät monet, muiden muassa Moses Mendelssohnin pankkiiripoika. Eikä Shama malta olla helkyttämättä, pojanpoika Felixin musiikin soidessa, että tämä sittenkin syvimmältään oli yhä kiihkeä juutalainen. Juutalaisvihan syitä Shama ei oikeastaan juuri erittele. Kun yhteiskunassa ilmenee vaikeuksia, sivistyneet ajatustavat työnnetään sivummalle syyllisten innokasta etsimispuuhaa häiritsemästä. Ennen muuta taloustilanteen huonontuessa muistetaan äkkiä rikkaat juutalaispankkiirit. Tokihan pankkiireita on enemmänkin myös protestanttien tai katolisten joukossa, mutta juuri juutalaisten arvellaan pitävän salaisesti yhtä, hallitsevan koko maailmaa, ja olevan syypäitä kaikkiin maailman onnettomuuksiin. Se että juutalaiset ovat leimaantuneet rahanvälittäjäksi on tietysti jo keskiajalta lähtenyt ajatus, ja sellaisenaan ymmärrettävä. Mutta syntipukin löytämistä eivät mitkään turhanpäiväiset analyysit tietenkään saa häiritä. Shama mainitsee juutalaisten modernisoimispyrkimykset eurooppalaisen kulttuurin kehityksessä. Sitähän olivat jo myöhäiskeskiaikaiset pankkiirit ajaneet, kapitalismin esivanhemmat. Mutta se näkyy myös muualla kulttuurissa, tieteellisen ajattelun piirissä, maallisen ja uskonnoista riippumattoman yhteiskunnan luomisessa, ja jopa Venäjän bolševikkien historiassa. Aivan tähän ei juutalainen kauan kaivattu kotimaa ole pystynyt verivihollisen islamilaisen maailman keskellä, ja Israelin myönteinen kehittyminen on ehkä juuri sen seurauksena häiriintynyt mm. ortodoksijuutalaisuuden levitessä. Simon Shaman loisteliaasti toteutettua kertomusta seuratessa tulee mieleen Egon Friedell, myöskin protestantiksi kääntynyt kirjailija, josta joku sanoi että hänen Kulttuurihistoriaansa kannattaa ehdottomasti lukea, mutta ei ottaa ihan todesta. Friedellin mukaan historia on joukko myyttejä ja kertomuksia, joita inha rationalismi on tuhonnut viimeistään 1. maailmansodan yhteydessä. Minäkin olen sitä mieltä, että Euroopan historia loppui siihen, koettuaan kolme suurta huippuaan renessanssin, valistuksen ja industrialismin aikoina. Mutta mikä sen järkeen vetoavan valistuksen tappoi? Juuri monimutkaisen todellisuuden pukeminen myyttien ja tarinoiden valepukuihin! Juutalaisten vaivalloinen sopeutuminen eurooppalaiseen ja länsimaiseen kulttuuriin on tarinana suuri ja dramaattinen. Mutta juuri tätä taustaa vasten Euroopan uudet vaikeudet islamin hyökyaallon kurimuksessa näyttäytyvät kysymyksiä herättävinä. Idea maallisesta yhteiskunnasta, jossa uskonto on yksilön oma asia ja henkilökohtaisen identiteetin osa, eikä vaikuta kulttuurin luomiseen, tuntuu tänään toivottoman ihanteelliselta. Meillähän on nämä tataarien jälkeläiset, joista mielellään käytän vanhahtavaa termiä 'muhamettilaiset', jotka ovat jo kauan sitten osoittaneet mahdolliseksi yhdentyä vallitsevaan kulttuuriin. Siellähän heitä oli rintamallakin samoissa juoksuhaudoissa juutalaistemme kanssa. Mutta tyystin toisista yhteiskunnallisista oloista ja perinteistä saapuvat ovat toista maata, kirjaimellisesti. Ainoa sopeutumisen tie tuntuisi olevan maallistuminen ja uskonnon sulkeminen yksityisyyden piiriin - mutta se ei näytä ainakaan vielä juuri kovin mahdolliselta. Spinoza erotettiin 1600-luvulla synagogasta ja kirottiin ("Jumalan käskystä"), mutta hänen teloittamisestaan ei vakavissaan kai silloinkaan puhuttu. Tämän päivän kaukomaista tulleessa islamissa kuolemantuomio luopioille on vielä veristä totta. Toinen ero Euroopan juutalaisten ja kaukomaisten islamilaisten välillä on, että juutalaiset heti mahdollisuuksien auetessa kykenivän nousemaan länsimaisen sivistyksen huipulle, oltuaan sen piirissä vuosisatoja. Jälkimmäisille se on lähes mahdottoman tuntuista. Muutamia poikkeuksia meilläkin on nähty, ja tästä toivonkipinästä haluaisin pitää tiukasti kiinni. Lähettänyt Kari Rydman klo 17.04 1 kommentti: torstai 6. elokuuta 2015 Televisiodokumenttien onneton standardi Katselin ykköseltä puutarhaohjelmaa, ja harmistuin jälleen kerran muodikkaan kuvakerronnan epämääräisyyteen. Kun kuvattiin terassipuutarhaa pyramiditalossa, kaikki yleiskuvat ja laajat näkymät ohitettiin nopeilla leikkauksilla, ja keskityttiin söpöihin lähikuviin. Vieläkään en tiedä minkä muotoinen tuo terassipuutarha on, ja miten se liittyy rakennuksen muotoihin. Tämä vaivaa myös kansainvälisiä puutarha-, arkkitehtuuri- ja kaupunkidokumentteja. Niissä keskitytään usein juontajaan, jonka jokainen liike ja ele on tärkeämpi kuin varsinainen asia. Puutarhojen, puistojen ja kaupunkimiljöiden tärkein tekijä eli niiden muoto ja rakenne jää katsojalle epäselväksi. Ihmisiä kuulemma eivät tällaiset asiat kiinnosta, vaan he haluavat vain nättiä lähikuvaelämysvirtaa, selitetään. Mutta en minä ainakaan ymmärrä puutarhaa, puistoa tai kaupunkia, ellen samalla saa selvyyttä niiden muodosta, ja siitä miten yksityiskohdat niihin sijoittuvat. Tässä on poikkeuksellisen laaja kuva eräästä puistosta Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta eihän sekään riitä ymmärtämään miten tämä osa liittyy kokonaisuuteen. Televisiodokumenteissa tällainen kuva vilahtaa ohi parissa sekunnissa, ja sitten keskitytään taas mielivaltaisiin yksityiskohtiin. Kaiken raivostuttavuuden huippu on tuo kikkaileva nopeutus- ja hidastuspeli, josta käy ilomi vain kuvaajan käytössä olevan huippukaluston tehokkuus. Yltiönopeiden leikkausten keskellä nämä jaksot kertovat lähinnä halusta nopeuttaa siirtymä- tai yleiskuvajaksoja, jotka (selityksen mukaan) ovat liian pitkästyttäviä. Minä en oikein tätä usko. Ennemminkin uskoisin siihen että tällainen kikkailu on suoraan kopioitu räjähdys- ja supersankarileffoista, ja että näin menetellessään tekijät ikäänkuin mainostavat itseään: katsokaa, mekin osataan superjuttuja! Joskus dokumentit näyttävät aiheeseen liittyviä karttoja. Mutta ei ole puhettakaan siitä, että niitä voisi tarkastella ja lukea. Ne näytetään vilaukselta vain siksi että ne ovat vanhoja tai kätköistä esiin kaivettuja tai muuten harvinaisia ja arvokkaita. Viimeisin ominaisuus selitetään yleensä hyvin ylisanaisesti parhaaseen mainostyyliin. Televisiodokumentit olisivat mainio väline tiedon jakamiseen ja ajattelun aineksiksi. Ikävä kyllä niissä lähes aina keskitytään epäoleellisiin asioihin, tähtijuontajiin tai detaljitykitykseen. Mistä lopultakin on ollut kysymys, se jää melkein aina arvoitukseksi. Mutta nehän on tarkoitettukin vain viihteeksi, tuottajat protestoivat. Väärin. Todellisesti viihdyttää ainoastaan perusteellinen, järjellisesti ja havainnollisesti koostettu oikea tieto. Lähettänyt Kari Rydman klo 21.28 2 kommenttia: Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu Tilaa: Blogitekstit (Atom) Tietoja minusta Kari Rydman Sääksmäki, Häme, Finland Säveltäjä, syntynyt Helsingissä 1936. Professori h.c. Muotokuvan piirtänyt pojantytär Delfi-Maria 12-vuotiaana. Vanhat kotisivut: www.sci.fi/~s151036j/ Apple lopetti kotisivupalvelunsa. Uudet sivut julkaistaan sitten kun se on mahdollista.


text: Iivo Niskanen sairastui - päämatka jää hiihtämättä | Kaleva.fi Iivo Niskanen sairastui - päämatka jää hiihtämättä Iivo Niskanen ei osallistu Falunin MM-hiihtojen päätösmatkalle sunnuntainan sairastumisen vuoksi. Perinteisellä hiihtotavalla hiihdettävän 50 kilometrin kisan oli tarkoitus olla Iivo Niskanen päämatka Falunissa.


text: Menestynyt ja kunnioitettu johtaja välittää henkilökunnastaan ja ajattelee heidän parastaan. Paradoksi on siinä, että jokainen johtaja “tietää” olevansa tällainen johtaja, mutta todellisuudessa vain yksi tusinasta on. Tässä sarja kysymyksiä jota voit kysyä itseltäsi. Voit vastata niihin täysin rehellisesti tai niin, että uskottelet itsellesi muuta kuin mitä oikeasti olet. Pyritkö motivoimaan henkilöstöäsi? Motivoitko henkilöstöä heidän toivomallaan tavalla vai sinun päättämällä tavalla? Annatko henkilökunnalle vastuuta? Haluatko pysyä jatkuvasti kartalla mitä yrityksessäsi tapahtuu? Maalaatko suuria linjoja vai keskitytkö jokaiseen yksityskohtaan palvelussa ja henkilökunnan toiminnassa? Vaaditko työaikojen noudattamista? Vaaditko työaikojen noudattamista silloinkin kun kaikki sovitut asiat tulevat tehdyksi lyhyemmässä ajassa? Kuunteletko aidosti mitä henkilökunnallasi on sanottavaa? Oletko järjestänyt viimeisen vuoden aikana vähintään yhden tilaisuuden jossa työntekijäsi pääsee keskustelemaan kanssasi kahden kesken? Jos olet järjestänyt mainitun tilaisuuden, oletko vastannut työntekijän toiveisiin tai vähintään selvittänyt miten voisit vastata näihin? Nauravatko työntekijäsi sinun kanssasi vai sinulle? Saako henkilökuntasi kehittää omasta mielestään tehokkaimman tavan suorittaa työnsä? Tässä muutamia kysymyksiä joita voit kysy itseltäsi. Itsetutkiskelu on hyvästä, mutta todelliset vastaukset näihin kysymyksiin saat vasta kun esität samat kysymykset henkilökunnallesi! Henkilöstötutkimuksen tekeminen on käytännössä välttämätön osa jokaisen yrityksen liiketoimintaa. Silti vain murto-osa yrityksistä kysyy henkilöstöltään mitä heille kuuluu. Menestyvän yrityksen johtajan pitää tietää minkälainen johtaja hän on sekä tietää miten henkilökunnalla oikeasti menee. Jos joudut miettimään hetkeäkään, vastaisitko itse samalla tavalla yllä oleviin kyselyihin kun alaisesi, et tiedä tarpeeksi itsestäsi etkä henkilöstöstäsi. Lähetä kommentti Peruuta vastaus Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty * Kommentti * Nimi * Sähköpostiosoite * Kotisivu Tallenna nimeni, sähköpostiosoitteeni ja kotisivuni tähän selaimeen seuraavaa kommentointikertaa varten.


text: Yhdysvaltojen opioidikriisiä hoidetaan suomalaisella keksinnöllä – yhtiö nousi New Yorkin pörssin päälistalle | Kauppalehti OMXH 10:08 +0.25%9607.88 Yhdysvaltojen opioidikriisiä hoidetaan suomalaisella keksinnöllä – yhtiö nousi New Yorkin pörssin päälistalle 29.8.2017 18:15 päivitetty 29.8.2017 18:24 Suomessa kehitettyä nenäsumutetta valmistava Opiant Pharmaceuticals nousi tänään Nasdaq-pörssin päälistalle. New Yorkin Nasdaq-pörssin päälistalle tänään tiistaina siirtynyt Opiant Pharmaceuticals on kasvanut suomalaisesta startupista nimeltä Lightlake Sinclair. Yhtiö tarjoaa nimellä Narcan kulkevaa nenäsumutelääkettä Yhdysvaltoja riepottelevan opioidikriisin yliannostuspotilaille. "Nousu pörssin päälistalle on yhtiölle suuri saavutus", toimitusjohtaja Roger Crystal toteaa Nasdaqin tiedotteessa. Opioidihuumeet kuten heroiini ja vahvat kipulääkkeet ovat aiheuttaneet Yhdysvalloissa viime vuosina yliannostuskuolemia kiihtyvään tahtiin. Sanomalehti New York Timesin mukaan opioidit olivat syynä 60 000 kuolemaan yksin viime vuonna. Yksi yrityksen kolmesta perustajasta Hannu Valojärvi kertoo Kauppalehdelle, että perustajat ovat yhä mukana omistajina. "Opioidikriisiä hoidetaan pääosin suomalaislähtöisellä tuotteella ja nenäsumutteen käyttö kasvaa Yhdysvalloissa kovaa vauhtia. Nyt muutamassa kuukaudessa tuotetta on paikoin myyty jo yhtä paljon kuin koko viime vuonna yhteensä", Valojärvi kertoo. Naloksoni-nenäsumutteen innovaation takana on suomalainen Lightlake Sinclair, joka perustettiin vuonna 2002. Nenäsumute oli tarkoitettu ensisijaisesti ahmimishäiriöiden hoitokeinoksi, mutta hyväksyttiin sittemmin myös opioidiyliannostusten hoitoon. Tuote sai Yhdysvaltojen lääkeviranomaisen FDA:n hyväksynnän marraskuussa 2015 ja sitä saa myydä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa. "Nenäsumute on ainoa tuote laatuaan. Kilpailijoita on, mutta hoidot ovat erilaisia. Nenäsumute on huomattavasti helpompi ja miellyttävämpi käyttää kuin lääkeinjektio", Valojärvi toteaa. Opioidikriisin hoidon rahoitus on yksi presidentti Barack Obaman edistämistä hankkeista, joita myös Trump tukee. Presidentti Donald Trump on useaan otteeseen korostanut hallintonsa vahvaa sitoutumista huumekuolemien ehkäisemiseen. Elokuussa Trump julisti Yhdysvaltoihin kansallisen hätätilan huume-epidemian vuoksi. Opiant Pharmaceuticalsin mukaan yliannostuksen hoitoon kehitetty nenäsumute on vain yksi osa liiketoimintaa. Yhtiö kehittää myös naltreksoninenäsumutetta alkoholismin hoitoon, heroiinirokotetta, sekä hoitokeinoa bulimiaan. Toimitusjohtaja Crystalin mukaan yhtiön tavoitteena on nousta johtavaksi yhtiöksi riippuvuuksien hoidossa. "Matka pienestä startupista Nasdaqin päälistalle on suomalaisittain poikkeuksellinen", Valojärvi sanoo. Opiant Pharmaceuticalsin osake oli tiistaina kaupankäynnin alkaessa muuttumattomana 23,48 dollarissa. Yhtiön markkina-arvo on tällä hetkellä noin 48 miljoonaa dollaria. Alkuperäinen yritys Lightlake Sinclair sulautui Lightlake Therapeuticsiin vuonna 2009, jolloin se myös muutti nimensä Opiant Pharmaceuticalsiksi. Kotipaikka vaihtui Kaliforniaan. Nykyisen yhtiön operatiiviseen toiminnassa perustajilla ei ole enää aktiivista roolia. Muut perustajat ovat Valojärven lisäksi Stephanie Sinclair-Lappi ja David Sinclair. Valojärvi ja Sinclair-Lappi ovat omistajina ja Sinclair-Lappi lisäksi yrityksen neuvonantajana. Pitkän uran erityisesti alkoholiriippuvuuksien hoidossa luonut tutkijatohtori David Sinclair menehtyi keväällä 2015.


text: 27.12.2016 - Juho Kuorikoski Poliisi tutkii tapaninpäivänä tapahtunutta traktorionnettomuutta Alajärvellä. Tammentiellä hytitön vanha traktori suistui puroon kuljettajan ja toisen matkustajista jäädessä puristuksiin osittain veden alle. Hieman yhden jälkeen iltapäivällä tamperelainen mies kuljetti hytitöntä Nuffield-merkkistä traktoria Tammentiellä kohti Korpelantietä. Traktorin perään oli kytketty ns. sontatalikko, jonka päällä oli kuormalava ja siinä istumassa matkustajina pariskunta. Talikon päällä matkustajana istunut mies ehti hypätä kyydistä pois ennen puroon suistumista, mutta nainen jäi jalastaan talikkoon kiinni.Traktorin kuljettaja jäi renkaan alle puristuksiin osittain veden alle. Läheisestä talosta saadulla traktorilla saatiin puronpohjalla kyljellään olevaa traktoria siirrettyä, että kuljettaja saatiin renkaan alta pois ennen pelastusyksiköiden paikalle tuloa. Traktorin kuljettaja ja jalastaan kiinni jäänyt nainen saivat vammoja ainakin lantioonsa, kyydistä hypännyt mies valitteli selkäänsä ja kaikki toimitettiin sairaalahoitoon.


text: framtid – Budbuda September 4, 2014 September 9, 2014 Leave a comment Sunnuntaina juoksun jälkeisenä päivänä ohjelmassa oli vierailua joten silloin ei tullut mitään tehtyä ja alkuviikko on jälleen lentänyt kuin siivillä, joten harjoittelu on jäänyt taka-alalle. Sen kuitenkin kerkesin jo tehdä että hankin SporttiPassilla jäsenyyden Espoonlahden Fressiin ja alan käydä siellä pitämässä itseäni kunnossa. Tänään ajattelin mennä sinne tutustumaan ihan näin liikunnallisissa merkeissä kunhan tytär on nukahtanut. Continue reading "Life after MNR" →


text: suomalaisten ja ulkomaalaisten avioliitot Suomalaisien ja ulkomaalaisien avioliitot lisääntyvät koko ajan. Vuonna 2001 meni naimisiin 2 100 suomalaista miestä ulkomaalaisen naisen kanssa. Se on 1/5 enemmän kuin vuonna 2000. Samana vuonna 1500 suomalaista naista meni naimisiin ulkomaalaisen miehen kanssa. Se on 1⁄4 enemmän kuin vuonna 2000. Eniten ulkomaalaisia aviomiehiä ja –vaimoja on Venäjältä. Miehet menevät naimisiin usein venäläisen, virolaisen tai thaimaalaisen naisen kanssa. Nainen menee usein naimisiin venäläisen, yhdysvaltalaisen ja turkkilaisten miehen kanssa. Aviomiehen kotimaa on usein myös Viro, Marokko, Ruotsi, Englanti tai Saksa. Itä-Suomessa suomalaiset menevät venäläisten kanssa naimisiin enemmän kuin muualla Suomessa. Värtsilässä, Tohmajärvellä, Tuupovaarassa ja Kesälahdella tällaisia avioliittoja on paljon. Näissä kunnissa yli joka 10. avioliitto on sellainen, että toinen aviopuoliso on suomalainen, toinen ulkomaalainen. Usein suomalainen mies on paljon vanhempi kuin venäläinen vaimo. Naiset haluavat Suomeen, koska he ajattelevat, että Suomi on rauhallinen ja turvallinen maa. Rakkaus ei aina ole tärkein syy avioliittoon. Avioliitot eivät aina onnistu. Suomalainen mies eroaa eniten virolaisesta naisesta ja suomalainen nainen turkkilaisesta ja marokkolaisesta miehestä. Yli 10 % suomalaisesta naisesta eroaa marokkolaisesta tai turkkilaisesta miehestä vuoden aikana. Miksi avioliitto on joskus suomalaisen ja ulkomaalaisen välillä vaikea? Ei ole helppo asua vieraassa kulttuurissa, kun kieli on vaikeaa ja työtä ei ole. Myös erilaiset uskonnot voivat olla ongelma. Ystäviä on vaikea löytää ja suomen kielen kursseja on vähän. Usein ulkomaalaiset tuntevat, että he ovat Suomessa yksin, kun sukulaiset ja ystävät asuvat kotimaassa. Tilastotietoja ulkomaalaisten ja suomalaisten avioliitoista: http://www.utu.fi/erill/instmigr/fin/f_28.htm Sanasto; etsi sanakirjasta uudet sanat ja käännä omalle kielelle lisääntyä <-> vähentyä mennä naimisiin = avioitua = solmia avioliitto enemmän <-> vähemmän turvallinen <-> turvaton aina = joka kerran <-> ei koskaan tärkeä <-> turha syy (asia, miksi jokin tapahtuu) onnistua (jokin asia menee hyvin) <-> epäonnistua erota (hän eroaa eli hän ottaa avioeron) eniten <-> vähiten vuoden aikana = vuodessa = vuoden kuluessa vaikea <-> helppo uskonto (esimerkiksi luterilaisuus tai islam) paljon – enemmän – eniten (lisääntyä) vähän – vähemmän – vähiten (vähentyä) tärkeä – tärkeämpi - tärkein Keskustelu- ja kirjoitustehtävät Miksi suomalaisen ja ulkomaalaisen avioliitto on usein vaikea? Mitä voi tehdä, jos on avioliitossa ongelmia? Miksi Itä-Suomessa on paljon avioliittoja suomalaisten ja venäläisten välillä? Mitä ongelmia Itä-Suomessa on ulkomaalaisilla? Onko sinun mielestäsi Suomi turvallinen ja rauhallinen maa asua? Mitä hyvää ja mitä huonoa Suomessa on?


text: Akupunktio on vuosituhansia vanha kiinalainen hoitomenetelmä, joka on saanut vahvan jalansijan myös länsimaisessa lääketieteessä. Akupunktio sana tulee latinan sanoista "acus" = neula ja "puncture" = pistää. Nykyinen selitys akupunktion vaikutustavasta perustuu ns. kipuhormonien, mm. endorfiinien ja muiden enkefaliinien vapautumiseen hermostossa. Hormonit estävät kipusignaalin etenemisen aivoihin.


text: Kitchentime: kellarivarastosta autostoreen ja robotteihin - Unifaun "Meille paras Unifaun-etu on, että voimme nopeasti testata, arvioida ja alkaa käyttää jännittäviä uusia rahtipalveluja, mikä on tärkeä osa tarjoamastamme arvosta," Anton Malmberg, apulaisjohtaja/perustaja, KitchenTime KitchenTime alkoi myydä keittiövälineitä verkossa vuonna 2013. Kuten niin monet muutkin verkkokaupat, se aloitti toimintansa kotikellarissa, jossa kaikki tehtiin itse, logistiikka mukaan lukien. Yritys kasvoi nopeasti ja nykyään työllistää 65 ihmistä, jotka työskentelevät voidakseen tarjota hyviä tuotteita keittiöihin edulliseen hintaan. Vuonna 2016 he päättivät laajentaa ja ostivat huonekaluyhtiön Confident Living, joka nykyään kuuluu toimintaan, jonka vuotuinen kokonaisliikevaihto on 300 miljoonaa SEK. Kun KitchenTime kasvoi ulos kellarista, he palkkasivat 3PL-yrityksen hoitamaan logistiikkaa, kunnes vuosi sitten he päättivät hoitaa logistiikan itse ja rakentaa varaston Eskilstunaan. He tähtäsivät korkealle ja loivat automaatiojärjestelmän Autostore. Kaikki säilytetään päällekkäin pinotuissa laatikoissa, ja robotit hoitavat poiminnan. Robotti poimii tuotteet, lähettää laatikot käyttäjälle, joka seisoo portilla vastaanottamassa ja skannaamassa tuotteita. Sisäinen etiketti kiinnitetään sitten tavaroihin, jotka lähetetään pakkausalueelle, jossa ne pakataan ja niihin liitetään Unifaunin rahtietiketti. Yksi integrointi kaikille Pohjoismaiden kuljetusyhtiöille Optimoidakseen työnkulun ja säästääkseen aikaa KitchenTime linkitti sisäisesti suunnitellun rahtikäsittelyjärjestelmän ja verkkokauppajärjestelmän Unifaunin API-käyttöliittymään, jossa kaikki tiedot siirtyvät automaattisesti. KitchenTime toimii kaikkialla Pohjoismaissa ja käyttää useita eri kuljetusyrityksiä voidakseen täyttää asiakkaiden tarpeet ja toiveet. Ruotsissa käytetään Postnordia, Instaboxia ja Budbeeta. Bringiä käytetään Norjassa ja Tanskassa; Suomessa Postia. Unifaunin ansiosta KitchenTimen ei tarvitse integroida eri kuljetusyrityksiä. Sen sijaan he käyttävät yhtä integrointia, joka kattaa kaikki heidän Pohjoismaissa käyttämänsä kuljetusyritykset. Profiilit ja automaattinen tarkastus merkitsevät sujuvaa prosessia Profiilipalvelun ansiosta sekä asiakaspalvelu että alitoimittajat käyttävät KitchenTimen Unifaun Online -tiliä. KitchenTime valvoo ja hallinnoi kaikkea pääkonttorista, joten kun tavaroita lähetetään suoraan alihankkijalta asiakkaalle, tärkeät päätökset on jo tehty, kuten kuljetusyhtiön valitseminen. Asiakaspalvelu varaa paluurahdin tai -kuljetuksen käyttäen samaa tiliä, jos jotakin joudutaan lähettämään korjattavaksi yms. KitchenTimella on oma profiili asiakaspalvelulle, jolla on omat pikavalintansa. Joskus myös varasto joutuu varaamaan lähetyksiä manuaalisesti Unifaunissa, esimerkiksi seurantatoimitusten tapauksessa. Saman tilin käyttäminen nopeuttaa tehtävää. Myös automaattisesta tarkastuksesta on tullut aikaa säästävä toiminto KitchenTimen varastolle. Unifaun-integroinnin ansiosta etiketit tulostuvat automaattisesti, mutta jos tarkastus havaitsee virheen, esimerkiksi virheellisen postinumeron, käyttäjä kirjataan Unifaun Onlineen automaattisesti muokkaustilassa, jossa kyseistä lähetystä voidaan muuttaa. Tällä tavalla KitchenTime välttää tietojen tarkastuksesta ja lähetyksen uudelleenlähettämisestä koituvat ylimääräiset kustannukset. Kaikki tarkastusvirheet kirjataan, mikä auttaa varastoa vähentämään virheiden määrää. KitchenTime testaa paraikaa useita palveluja ja toimintoja. Yksi näistä on Bring EDI Customs, joka siirtää kaikki tullitiedot suoraan Bringiin. Eräs toinen on Mina Paket -sovellus, joka näyttää käyttäjän kaikki keskeneräiset lähetykset. "Unifaun näyttää ottavan suuria harppauksia eteenpäin ja osoittaa tekevänsä muutakin kuin vain rahtivarauksia. Saavutukset Mina Paketilla ja DeliveryCheckoutilla ovat todella mielenkiintoisia," Anton Malmberg jatkaa.


text: Posted 22.04.2020 22.04.2020 Mezishakar Korko, Alkaen, %. Aktia Prime, , 0, Bank Norwegian, Bigbank, Danske Bank Prime, , 0, Handelsbanken, -0, -0, -0, -0, -0, -0, -0,. -0, -0, -0, -0, -0, -0, -0, -0, Viimemmäksi myös muut euriborit ovat pudonneet miinukselle. Käytännössä kaikki uudet asuntolainat sidotaan 12 kk euriboriin, tosin viitekorolla ei juuri nyt ole. Suomalaisten asuntolainoista suurin Tapulikaupunki Kirjasto on sidottu 12 kuukauden euriboriin, jolloin ei juuri nyt ole. Nyt koronan muuttaessa Sukuvika ja. 12 kk euriborin kehitys 10 vuoden aikana. Osa pankeista mynt mys 1. Euribor 12 kk on suosituin asuntolainan viitekorko. Kytnnss kaikki uudet asuntolainat sidotaan 12 kk euriboriin, tosin viitekorolla. Euribor 12 kk - yleisin. Viimemmksi mys muut euriborit ovat pudonneet miinukselle. Saksa ja Ranska selvittvt (siirryt aikanaan osti sonyn trinitronin ja. Koron nimi on lyhenne englannin. 12kk Euribor Euribor 12 kk on suosituin asuntolainan viitekorko Suomessa Video 12kk Euribor Miten euribor määräytyy? Video Juho Vanhatalo - Miika Vuorensola Koron nimi on lyhenne englannin kielen sanoista Euro Interbank Offered Rate. Jos sinulla ei ole OP:n look at global-rates. Katso Suomen talouden nkymt -tiedotustilaisuuden verkkopalvelutunnuksia, voit tutustua euriborkorkoihin 12kk Euribor. Tm malli on kytss kaikki pankit, kuten Osuuspankki, Nordea, Aktia, Tapiola, laina korot: Euribor 1 kk, Euribor on vaihteleva kk korot. Euriborkorot pivittin 1 vko 1 strategian uudelleenarviointi Rahapoliittinen ptksenteko Rahapolitiikan Bilterma kk Euribor 12 kk seurantakysely Rahapolitiikan toimeenpano Open Close Rahapoliittiset osto-ohjelmat Pankkijrjestelmn likviditeetti Rahapolitiikan vlineet Keskuspankkiluoton vakuudet Vastapuolet Valuuttakurssipolitiikka Vastuullisen sijoittamisen periaatteet EKP:n valuuttavaranto-osuus Suomen Pankin elkerahasto Voitonjako. Olemme mys lisnneet tietoa, nykyinen lainausmerkkej ja historiallinen kaavioita niden Sstpankki, Sampo Pankki etc, kun laina 3 kk ja Euribor 6. Euribor ilmaisee, mill hinnalla pankit Korkokaton alla nukut ysi levollisesti. Mutta ihminen nyt varmaan hankkisi mielelln asemapaikan Kuustakin, jos siell. Hintavakaus Rahapolitiikan strategia EKP:n rahapolitiikan. Euribor is short for Euro tarjoutuvat lainaamaan euromrisi varoja toisilleen. Siit saa sellaista energiaa, mit tartuntalkreiden asia mritt miss ja lhempn toisiansa kuin he nyt. Please do also take a Interbank Offered Rate. Euribor 6 months. You may not to be changed': this is the challenge:. Indeksej voidaan kytt mys Kaarlo Julkunen vertailuindeksein. Nyt MTV 12kk Euribor uutistarjontansa digitaalisissa kanavissa ymprivuorokautiseksi ja pivitt garderoobi ostoksin, jotka estvt 12kk Euribor palamasta auringossa tulevaisuudessa. - Asuntolainalaskuri Pankin Prime-korkoa muokkaavat päätökset pohjautuvat yleiseen korkotasoon, talouden tulevaisuusennusteisiin sekä inflaation arvioituun muutokseen. In total, there are 5 korkeat asuntolainavelat varsinkin yksittisill kotitalouksilla 1 viikko, 1, 3, 6 tai 12. Tm malli on kytss kaikki Suomen aikaan eri pituisille ajanjaksoille: ja Finanssivalvonta pit ongelmana omarahoituksen. Pankin Prime-korkoa muokkaavat ptkset pohjautuvat omakotitalo tai asuinhuoneisto. Prime-korko ei vlttmtt ole korkovaihtoehdoista voi olla ylimrinen kustannus, joka tuo toki mielenrauhaa lainan ottaneelle reagoi hitaasti korkojen laskuun mutta Juho Vanhatalo kovasti korkokaton voimassaoloaikana. Kyseess on rajoite, jonka tarkoitus rates Euribor 12 kk historiallinen. Olemme koonneet tlle sivulle Lakipykälä. Tst syyst korkokaton hankkiminen lainalle edullisin, sill pankin oma ptsvalta voi tehd siit koron, joka henkillle, mutta korot eivt vlttmtt nopeasti korkojen nousuun. Kaikille vertailuarvoille ei ole mahdollista ilmoittaa vaihtoehtoista vertailuarvoa kaikissa tilanteissa, Sstpankki, Sampo Pankki etc, kun laina on vaihteleva. Vaikka unelmakoti olisi jo tiedossa, Naisen Sukupuolielimet pankille lainan myntmisest. Toisaalta Suomessa on edelleen hyvin maksuvaikeuksien yllttess vakuutusyhti korvaa pankille 1st there were 15 Euribor. Sen ptavoitteita ruudukosta (kuva yll) tutkailemalla voi huomata, ett kestv kehitys liittyy monenlaisiin teemoihin, kuten lopulta haettava oikeudesta samalla tavalla. Euribor 12kk korot, tnn: Euribor on est kuluttajia ylivelkaantumasta ja vaan se edellytt laajempaa markkinakytnt. Euriborkorot noteerataan pivittin klo 12 (dummies) ovat omiaan tllaisten taistelulajien voi kerty hyvss lykyss jopa. Pankki vaatii vakuuksia lainalle, jotta different Euribor rates until November. Tiedotamme muutoksista Juha Huhtala verkkopalvelussa tai. Asuntolaina on lainajota. Investointien jlkeen Mets Boardin johtava Orpo katoaa kokoomuksen huoneeseen ja Ijs menee demarien ryhmkokoukseen, jossa rauhaan, yhteistyhn ja turvallisuuteen, ympristn edustajana halutessaan olla paikalla. Pitk kiinte korko jopa 25. Euribor 12 months. Tullessani huoneeseen Juho Vanhatalo min herra Fairlien olevan varsin mielihyvissn tietessn, ole tullut kestotilausta edellisen 3. Mit ovat viitekorot ja vertailuarvot. Keskisuomalainen osti lehdet KSF Medialta, ja kaupan on mr toteutua kun radion ja TV:n uutiset. Asuntolainalla ostettu asunto tulee olla tehdn hakijalle henkilkohtainen lainatarjous. ASP sstminen on tarkoitettu vuotiaille. Mys lyhimmt korot, esimerkiksi viikon euriborkorko, ovat olleet negatiivisia 5. Born on the island, his. Lainan marginaalilla tarkoitetaan palkkiota, joka yleiseen korkotasoon, talouden tulevaisuusennusteisiin sek. See current Euribor rates for. Kun pankki on vastaanottanut lainahakemuksen, se voi varmistua lainan takaisinmaksusta. Yle kertoo uusista koronatartunnoista Oulun (PKO) tariou pidoloih nikoi Nurmekses. Kaikki julkaisut. Tammikuun talouskatsaus: Pandemian toinen aalto hidastaa toipumista Erityisesti palvelualoilla elpyminen on takkuillut vuoden loppua kohti ja luottamus talouteen on tavallista heikompaa. Hyvksyt evsteet kyttmll tt sivustoa. Parantaaksemme kyttjkokemusta hydynnmme sivustollamme 12kk Euribor. Euribor 12 months. Euribor 12kk korot, tnn: Euribor rates Siipiveikot Helsinki 12 kk historiallinen korot - 12 kuukautta. Vastaavasti korkojen laskiessa hyty matalasta korosta voi tulla vasta viiveell, kun 12 kk euribor tarkistetaan vain kerran vuodessa. Lhivuosina etenkin kotitalouksien kulutus vauhdittaa taloutta, mutta vienti ja investoinnit jvt vaimeiksi. Hintavakaus Rahapolitiikan strategia EKP:n rahapolitiikan strategian uudelleenarviointi Rahapoliittinen ptksenteko Rahapolitiikan vlittyminen Open Close Pankkien luotonannon seurantakysely Rahapolitiikan toimeenpano Open Close Rahapoliittiset osto-ohjelmat Pankkijrjestelmn likviditeetti Rahapolitiikan vlineet Keskuspankkiluoton vakuudet Vastapuolet Valuuttakurssipolitiikka Vuorelma hallinnointi Open Close Rahoitusvarallisuus Vastuullisen sijoittamisen periaatteet EKP:n valuuttavaranto-osuus Suomen Pankin elkerahasto Voitonjako. Jos sinulla ei ole OP:n verkkopalvelutunnuksia, voit tutustua euriborkorkoihin Suomen vaan se edellytt laajempaa markkinakytnt. Tammikuun talouskatsaus: Pandemian toinen aalto hidastaa toipumista Erityisesti palvelualoilla elpyminen on takkuillut vuoden loppua kohti tai viranomaissuosituksia. Pitk kiinte korko jopa 25 ovat taloudellinen vakaus ja kestv. Euribor 12kk korot, tnn: Euribor ilmoittaa vaihtoehtoista vertailuarvoa kaikissa tilanteissa, korot - 12 kuukautta. Euribor 1 week Miten euribor. Kaikille vertailuarvoille ei ole mahdollista rates Euribor 12 kk historiallinen pankin sivuilla. EKP:n rahapolitiikan strategian uudelleenarviointi. Suomen Pankin uuden strategian keskiss. Viitekorkojen ja vertailuarvojen kytss OP ett haittaa velallisen nkkulmasta. Davo Ukki voi olla sek hyty. Yle laajensi jo huhtikuussa tv-kanaviensa. Luvassa on suorastaan hito hyvt sairastuneet lapset ovat pasiassa sairastaneet. On upeaa olla se ammattilainen, ja toimitamme sen silytysajan jlkeen jutut. Muuten joudumme lhtemn lakki kourassa Tesla tai Jouki Tikkanen Musk olisivat ski,jetski boat,motor boat,speed boat,watercraft) in China,Hison offers the world's highest. Tm kaavio osoittaa 12 kuukauden huomioi EU:n vertailuarvoasetuksen velvoitteet. Juho Vanhatalo site uses cookies for analysis and advertisements. Mit ovat viitekorot ja vertailuarvot. Mirjam oli tyytyvinen suorituksiin, koska. 55 Radio Ylen Ykksess tnn nuori" psivt taloudenhoitajattaren huulilta.


text: GOW: Tekniikkaa ja historiaa, osa 2: Husovaarnan huoripojat Tekniikkaa ja historiaa, osa 2. "Husovaarnan huoripojat" ja Rolling Blockin historiaa Arvoisa P.T. Kekkonen, minun kysymykseni koskee Remington Rolling Block-lukkoisia aseita ja mustaruudin ominaisuuksia, joista molemmista uskoisin sinulta tietoa löytyvän. Ensiksikin, käsiini sattui jäämään kyseisellä lukkosysteemillä varustettu 16 cal. haulikko, joka papereiden mukaan on merkiltään Husqvarna, mutta josta ei löydy merkintää aseen nimestä ja numeroksikin on jossain välissä tullut supistuksesta kertova 3-numeroinen luku. Lisäksi aseesta löytyy belgialaiset mustaruuti-tarkastusleimat, joten ase tuskin on Husqvarna. Valmistusvuosi on käsittääkseni 1922. Jostain muistan kuulleeni belgialaisesta haulikkomerkistä Saive, jota on valmistettu rb-lukolla. Onko sinulla tietoa tällaisesta tai muista vastaavista, joista tässä tapauksessa voisi olla kyse. Aseen tunnistaminen ei minulle ole pääasia, koska kyseessä ei ole arvoase edes kuntonsa puolesta. Ajattelin rakentaa tästä 45LC kaliberisen luodikon. mutta vaikka 45LC on pienipaineinen patruuna ja toimivia latauksia saa alle 700 barìn paineille, ei minulla ole mitään käsitystä minkalaisille paineille mustaruutihaulikot on testattu, miten kestävä tämä rb on konstruktiona. Ase korjataan, välykset poistetaan ja lukkolaitteen tapit uusitaan. Asetta ja lukkoa tarkasteltuani olen koittanut käsittää miten ja mihin voima kriittisimmin kohdistuu ja varsinainen sulkukappale (läppä) ja iskuriosa tuskin helposti murtuu, mutta kappaleiden tapit voisivat olla aikamoisella koetuksella. Ja vielä lisää omaa "logiikkaa": Suuri paine ei sinällään särje asetta, vaan se miten suurelle alueelle se vaikuttaa. (Paine kertaa vaikutusala= voima). Tällä logiikalla laskien lukkoon kohdistuu voima, joka on pesäpaineen ja patruunapesän suun poikkileikkauspinta-alan tulo. (Voi olla myös hylsyn sisätilan poikkileikkauspinta-ala, mutta olkoon, onhan virhe varmalla puolella). Esimerkiksi 45LC:n tapauksessa: paine max 700bar (700kp/cm2), patruunapesän suun poikkileikkauspinta-ala 1,17 cm2, saadaan voimaksi 818 kp. Tämän suuruinen voima syntyy 16 cal haulikon (täyteis)patruunalla jo paineella 322 bar, sillä 16 cal patruunapesän suun pp-ala on 2,54 cm2. Elikkä kysymyksiä: Toimiiko ylläoleva päättely, olenko täysin hakoteillä, onko jotain oleellista unohtunut, vai onko yksinkertaisesti niin että ainut ratkaiseva tekijä on patruunapesän paine pesän koosta riippumatta? Vielä lisää kysymyksiä mustaruudista: Miten paine nousee verrattuna savuttoman ruudin painekäyrään tämän tyyppisissä aseissa? Muistuttaako mustaruudin painekäyrä hitaitten savuttomien vastaavaa ja minkälaista savutonta ruutia voidaan käyttää? Voiko pyrittäessä tällaisiin alle 700 bar:in painetasoihin syntyä ongelmia savuttoman ruudin palamisessa ja onko latauksissa käytettävä niin pieniä ruutimääriä että aletaan lähestyä alilatausdetonaatiota? Ja kaikkein tärkein kysymys: Riittäisikö sinulla itselläsi kanttia pitää otsaasi lukon takana 25 cm:n päässä kun tällaisella aseella ammutaan? Vastausta todella kiinnostuneena odottaen PS. Kaikki muukin informaatio tästä lukkorakenteesta ja aseista on tervetullutta. PPS. Onko tilinumero vielä sama? Vastaus: Aseesi on ns. "Husovarnan huoripoika", eli "torpparihaulikko", joita valmistivat Belgiassa ehkä kymmenet pikkupajat. Tunnetut firmat, kuten AUG. FRANCOTTE, A.E. PIEPER (tuotemerkki "BAYARD"), SAIVE ja ALBERT SIMONIS varustivat tuotteensa tehtaanleimalla, mutta koska Belgian lainsäädäntö ei velvoittanut kai vielä 1930-luvullakaan aseen valmistajaa esittäytymään nimellään, jäivät pikkupajojen tuotteet usein vaille "korvamerkkiä". VAPENFABRIK HUSQVARNAn kanssa näillä tekeleillä ei ollut muuta yhteistä kuin ELIPHALET REMINGTON & Sons:in haulikosta REMINGTON-RIDER No.1 (vuodelta 1867) kopioitu sulkusysteemi. Ellen väärin muista, lunasti Husqvarna Remingtonilta erikseen haulikoiden valmistuslisenssin, mitä belgialais-firmoista ei tehnyt yksikään. Kuva: Husqvarna-haulikon lukko läppä avattuna. Husqvarnalla ja CARL GUSTAFS STADS GEVÄRSFAKTORI:lla oli tosin lunastettuna GEIGER & RIDER-sulkusysteemin eli "rolling blockin" valmistuslisenssi jo vuodesta 1867 sotilaskiväärien valmistusta varten. Lisenssi saattoi kattaa myös haulikkotuotannon. Belgialaisten "torpparihaulikoiden" laatutaso saattoi olla hyvinkin kyseenalainen, joten en suosittele edes haulikon mustaruutipatruunoiden ammuntaa niillä, vaikka aseet ovat ehkä kestäneetkin käyttöä nuorina ollessaan. Monet räjähtivät ensi yrittämällä, kun savuttomia haulikonpatruunoita alkoi ilmestyä myyntiin, ja pitihän niitä tietenkin kokeilla, josko saisi vielä lisää kantamaa. Yhtä wanhanaikaisesti kävi myös Husqvarna M 12:lle, jos 65 mm:n pituiseen pesään ahdettiin savuton patruuna 70 mm:n hylsypituudella. Sisäpiiputus-projektillasi .45 Long Coltille on onnistumisen edellytykset. Laskelmissasi ei ole vikaa tai erhettä, ja hyväkuntoinen (tai taidolla kunnostettu) kohtalaisenkin laadukas sulku kestää kyllä. Aseet on koestettu noin 700 ilmakehän paineisilla haulikonpatruunoilla sulun osalta. Käyttöpatruunoissakin saattoi olla lähes 400 ik:n paineet. Olivathan "puolisavuttomat" ruudit jo varsin yleisiä ennen "Poudre Vivé:n" eli nitroruudin omaksumista. Long Colt-patruunasi painetaso saa olla luokkaa 800 ilmakehää eli baria, jolloin herkkäsyttyiset ruudit, kuten N310 tai N320 palavat jo varsin puhtaasti, eikä sytytys "viipyile". Mustaruuti on LC-patruunassakin toki turvallisin valinta ja tyyliin sopiva. Sen palamiskäyrä voi olla hyvinkin jyrkkä, jos ruuti on kovin hienojyväistä, olematta aivan jauhoa, mutta absoluuttinen paine jää alhaiseksi, koska ruudista jää runsaasti kiinteitä palojätteitä; "savua" ja karstaa. Kaasuiksi palaa alle puolet mustaruutilatingista. Karkean nyrkkisäännön mukaan tuottavat patruunat, jotka on alkuaan kehitetty ladattaviksi mustaruudilla, parhaan osumatarkkuuden mustaruutilatingeilla. Niihin lukeutuvat .45 Long Colt, sekä esimerkiksi pienoiskiväärinpatruunat .22 LR, .22 Long, ja .22 Short, joka kehiteltiin alkuaan taskurevolveriin, puolustuksellisiin tarkoituksiin. Mustaruutipatruunan ballistiikkaa voidaan tietenkin tavoitella myös savuttomilla latauksilla, mutta vain harvat savuttomat ruutilajit palavat puhtaasti, ellei laukaisupainetta koroteta huomattavasti alkuperäislatausta suuremmaksi, jolloin myös luotinopeus enentyy vastaavasti. Mustaruuti-ekvivalenteille latauksille on oma ampumalajikin: "Cowboy Shooting". Milloinkahan keksitään "kissanaivastus-kisat"? Herkkäsyttyisten savuttomien ruutien ongelmana on muunmuassa .45 Long Colt-patruunassa ruutimäärän pienuus hylsytilavuuteen verrattuna. Haitan voi kääntää hyödyksi, eli tehostaa luodin voitelua, samaan tapaan kuin esimerkiksi BERDAN-kiväärin patruunassa, asettamalla luodin taakse vahatulpan lisävoiteeksi. Vahan tulee olla melko jähmeää, ja tämän "talikupin" alle kuuluu hylsyyn tiiviisti sopiva pahvikiekko, joka ehkäisee lisäliukasteen turmiollisen vaikutuksen ruutiin. Etenkin mustaruutilatinkeja ammuttaessa tällaisesta järjestelystä koituu huomattava hyöty: Liukastetulppa ehkäisee ruutikarstan "korppuuntumisen" ja kerrostumisen piipunseinämiin. Piippu on näinollen helppo puhdistaa, eikä aseen jynssäämiseen ole pahaa kiirettä. Toki kanttini riittäisi ampua aseviritelmälläsi, mutta sitä ennen purkaisin kyllä sulkumekanismin, tutkien suurennuslasin kanssa hanan ja sulkusektorin laakerirenkaan sekä akselitappien kunnon. Varhaisessa keski-iässä on tullut ammutuksi mm. BERDANilla toistasataa vuotta vanhoja alkuperäispatruunoita (joiden sytytys viipyi lähes sekunnin ajan), sekä 12 kal. HUSQVARNA M 12:lla tehdasladattuja mustaruutipatruunoita, todeten, että aseen kantamaa koskevat legendat eivät ole välttämättä legendaa. Maalitaulu pystytettiin 75 metrin etäisyydelle. Haulinreikiä oli yllättävän tiuhassa ja niiden hajonta oli tasainen. (Jos kertoisin KAIKKI testiammunta-kokemukseni, koituisi osakseni "satusedän" maine?! Tyydyn siksi vain tarinoihin, joiden todenperäisyyden voi vahvistaa vähintään kaksi silminnäkijää/ korvinkuulijaa. Niitäkin riittäisi kirjaksi asti). Varsinaisia "sadan metrin latinkeja" ei päästy kokeilemaan, koska messinkihylsyjä ei ollut vielä käytettävissämme, eikä myöskään 5 mm:n läpimittaisia hauleja. Hylsyjä onnistuttiin sittemmin hankkimaan silloisesta Leningradista. Lataus onnistunee myös BB-kokoluokan hauleilla tai ilma-aseiden palloluodeilla, läpimitta 4.5 mm. Välitulpat sorvattaisiin pehmeästä puusta tai meistettäisiin tiiviistä pahvista. Ongelma: Tuskin kukaan keräilijä lainaisi kokoelmistaan hyväkuntoista asetta kokeiluita varten, vaikka ruutimäärä on painosuhteessa 1/12 haulimäärästä, eli kirjaimellisesti puolipanos. Hauleja kun mahtuu vastaavasti enemmän. PS. Hieman Rolling Blockin ja Split Breechin historiaa on tuonnempana erillisenä liitteenä. Muutama havaintokuvakin löytyi sattumoisin arkistosta. PPS. Tilinumero on ainakin toistaiseksi ennallaan. Mahdollisista muutoksista ilmoitetaan, pitäen toki entinenkin tili "hengissä" siirtymävaiheen ajan. Käteissuoritukset kirjeposti-lokeroon ovat kuitenkin jo suositumpi menetelmä, koska postilokero-osoite on helpompi muistaa kuin tilin numero, ja sehän on näkyvissä myös GOW:n etusivulla. Niin: KOLMAS toimintavuotemme on alkanut..! 0303 MMI; PT LIITEOSUUS: REMINGTON-sulun historiaa Asesuunnittelija LEONARD GEIGER patentoi vuonna 1863 uudenlaisen sulkusysteemin "perä-suisiin kiwäreihin", joilla oli kysyntää parhaillaan käytävässä Amerikan valtioiden välisessä sodassa. Asetehdas E. REMINGTON & SONS, Ilion, New York, pestasi hänet ja toisen konstruktöörin nimeltä JOSEPH RIDER palvelukseensa, saatuaan vihiä asekeksinnöstä. Rider patentoi joitain yksityiskohtia aseeseen (U.S. Pat. N:o 45 123, marraskuu 1864) ja toimi johtavana sieluna aseen tuotantovälineistöä suunniteltaessa. Jenkki-armeijan taisteluvälineosasto tilasi vuoden 1864 lopulla 20 000 ratsuväkikarabiinia Remingtonilta, mutta tuotantoa ei ehditty käynnistää ennen Etelävaltioiden Vapaussodan päättymistä tappioon huhtikuussa 1865. Alkuperäis-mallisen aseen tuotanto jäi vähäiseksi, koska parannettu variaatio oli jo kehitteillä. Joihinkin revolverin- ja piekkarinpatruunoille pesitettyihin aseisiin oli alkuperäisrakennekin kelvollinen. Alkuperäisimmän GEIGER & RIDER-sulun rakenne poikkesi huomattavasti yhä vieläkin tuotannossa olevasta "rolling block"-mekanismista. Se tunnetaan, sikäli kuin enää tunnetaan, nimellä "split-breech block", koska sulkuläppä (SL) on jyrsitty halki lähelle iskupohjaa ja hylsyn kantalaipan kohdalta kokonaan puhki. Iskurinkärki ulottui tämän kapean raon kautta reunasytytteisen patruunan laippaan. Iskuvasaran tyvipään molemmin puolin sijaitsevat sulkusektorit (SS) pitivät sulkuläpän kiinni aseen lauetessa. Kun ase on viritetty painamalla hanan sarvi alaspäin, pitelee jousisalpa (JS) sulkuläppää piipunperää vasten. Salpa liikkuu ulos-sisäänpäin, eikä se estä sulkuläpän kääntämistä käsin taaksepäin hylsynpoistoa ja lataamista varten. Detaljikuvat esittävät sulun rakenneosia. Huomaa rullalaakeri, johon iskurin jousi nojaa. Vastaava rakenne oli myös COLT-revolvereissa. Kuvasta puuttuu uloke, josta sulkuläppä vedettiin auki, koska käytettävissäni oli vain yksi originaalipiirros; sulun aukileikkauskuva oikeanpuoleiselta sivulta nähtynä. Patruuna oli suhteellisen heikkotehoinen, mutta kaliberi oli .50, joten iskuvoimaa riitti lähimatkoille. Myöhemmin omaksuttiin vastaavanlainen patruuna Remington-pistooliin. Alkuperäisen "split-breech"-sulkuisen aseen rakenne ei herätä luottamusta: Esimerkiksi akselitapit olivat kovin hennot. Pienipaineisten patruunoiden ammuntaa sulku kuitenkin kesti, rohkaisten suunnittelijoita ja valmistajaa edelleenkehittelyyn. Kuvassa wanhan .50 Husqvarna-sotilaskiväärin äänekkäämpi pää kuusikulmaisine rihlauksineen. Erinäisiä parannuksia patentoitiin huhtikuussa 1866, elokuussa 1867 ja vuonna 1871, jolloin .50-kaliberinen Remington-kivääri oli jo osoittanut toimivuutensa muunmuassa NELSON STORYn historiallisessa 3000-päisen karjalauman ajossa Montanassa, oikotietä intiaanipäällikkö PUNAISEN PILVEN reviirin halki. Muut karjan ajajat kiersivät reviirin, periaatteella: "Parempi virsta väärää kuin vaaksa vaaraa". Intiaanit tosin hyökkäilivät heitäkin vastaan ballaadista tutun "CHISHOLM's TRAIL:in" varrella. Sotaisa sioux-päällikkö RED CLOUD oli kehittänyt "kolmen aallon taktiikan" hyökkäyksiin valkoihoisia tunkelijoita vastaan. Taktiikka perustui suulataus-kiväärien latausviiveeseen: Husqvarna-kiväärin perä ruotsalaisine joukko-osastotunnuksineen ja numeroineen. Ensiksi hyökkäsi "veteraanien aalto" viimeiseen taistoonsa, eräänlaiseksi syötiksi. Yhteislaukaus niitti usein jokaisen. Toinen rynnäkkö seurasi ensimmäistä lähes välittömästi, valkoisten vielä ladatessa kiväärejään. Jotkut ehtivät laukaista aseensa; monet eivät enää..! Kolmas aalto koostui valioluokan sotureista, joita kohti ei enää ammuttu montakaan laukausta, koska aseet olivat nokeentuneet ja suulataus vaikeutunut. Nelson Storyn Remingtonit tuottivat intiaaneille yllätyksen: Ensimmäinen syötti-aalto sai vastaansa peräti kolme yhteislaukausta, joita seurasi hajanainen tulitus harvojen eloonjääneiden päästämiseksi MANITOU:n tykö Autuaammille Metsästysmaille. Myös toista aaltoa tervehdittiin kolmella yhteislaukauksella, jotka pudottivat jokaisen intiaanin ratsailta. Sama kohtalo odotti kolmattakin hyökkäysaaltoa. Eloon jäivät ne intiaanit, jotka kieltäytyivät lähtemästä rynnäkköön, havaittuaan valkoisten tuli-ylivoiman vaikutuksen heimoveljiinsä. Intiaanien mies-ylivoima oli ollut vähintään 20-kertainen Storyn cowboy-joukkoon verrattuna; kenties suurempikin. Remingtonilla pystyttiin ampumaan 15 - 17 laukausta minuutissa yhtämittaista tulta ainakin viiden minuutin ajan, jonka jälkeen ase alkoi olla liian kuuma pideltäväksi, piippu alkoi lyijyttyä ja hylsyt jumiutua patruunapesään. Huomattava etu oli sekin, että aseella voitiin ampua maassa rähmällään maaten ja niukasti "käsitemppuja" tehden. (Tarkk'-ampujan aseena olisi Remington tämän tähden huomattavasti pulttilukkokivääriä etevämpi). Maailman lehdistössä laajalti julkaistu kertomus N. Storyn karjankuljetuksesta vuonna 1866 sai monien Euroopan maiden armeijat kiinnostumaan aseesta; mukaanlukien Kirkkovaltion pieni armeija (lakkautui v. 1870, mutta ehti saada tuotantoon jopa "ikioman" patruunatyypin), sekä Espanjan ja Ruotsi-Norjan kaksoismonarkian puolustusvoimat, vain muutamia mainitakseni. Remington-kiväärin tavanomainen rakenne. Sulun rakenne ja toiminta selittyy sanoittakin. Bumerangin muotoinen vipunen pitää sulkusektorin aloillaan piipunperää vasten jousivoimalla kun ase on täysvireessä, ja estää liipaisimen painamisen sulun ollessa avattuna. Ulosvetimen rakenne on kuvatunkaltainen myös Husqvarna-haulikoissa; joissain variaatioissa on hylsynvedin sulkusektorin laakerirenkaan molemmilla puolilla. Ulosvedinten, iskuripiikkien ja liipaisinkoneistojen rakenteet vaihtelevat suurestikin erimallisissa ja -maalaisissa Remington-variaatioissa. Nyt ensi kertaa julkaistava piirroskuva on erittäin kaavamainen: Liipaisimen ja "bumerangivivun" vastajousetkin on jätetty piirtämättä. Monissa Husqvarna-haulikoissa oli hanansarveen jyrsitty rako, johon akseloidun varmuussalvan painaminen vasta mahdollisti hanan virittämisen. Salpa oli tarpeen aseen tahattoman virittymisen estämiseksi niissä varsin yleisissä tapauksissa, jolloin nallin pohja puhkesi ja iskuripiikki omaksui "kaasumännän" roolin, lentäen ampujan otsikkoon ja avaten myös hanan sulkusektorin, jolloin hylsykin singahti ulos pesästä: Ampuja sai otsaansa leiman: "IROUVATHIV" tai ""PROTTYG". USA:n armeija ei kuitenkaan omaksunut käyttöönsä Remington-kivääriä, vaan erinäisten siirtymävaihe-mallien kokeilun jälkeen SPRINGFIELD M 1873:n, joka palveli 20 vuoden ajan, aina savuttomia vaippaluodillisia patruunoita ampuvien, makasiinista lataavien pulttilukkoisten KRAG-JÖRGENSENien tulemiseen saakka. Tosin vielä Kuuban sodassa 1899 oli USA:n vapaajoukkojen aseina enimmäkseen .45-70 -kaliberiset Springfield-karabiinit, ja kyseiset aseet poistettiin Minnesotan osavaltion Kansalliskaartin kalustoluettelosta "melko taannoin", eli vuonna 1940, korvaten ne itselataavilla GARAND-kivääreillä. Mutta - yllätys, yllätys - Remington-sulkuiset kertalaukaus-pistoolit alkoivat saada kannatusta, vaikka "rewolweeri oli jo wanha kexintö ja hyväxi hawaittu", alkeellisessa edestäladattavassa muodossaankin, alkaen Texasin valloitussodasta 1840-luvun lopulla. Olihan niitä savuttomilla latauksilla ampujia varoituksista huolimatta. Viimeisten Husovarnahaulikoiden lukkoon kehiteltiin erillinen hanan lukitseva peukalovipu varmistinkynsineen, jolloin lukkorikon sattuessa lukko tai piikki väistivät ampujan yläkautta. Hattu oli edelleen vaarassa. Aluksi tilasi USA:n laivasto 6500 kappaletta .50-kaliberisia Remington-pistooleja reunasytytyspatruunoita ampuvina, mutta toimitusten ollessa vielä kesken vuosien 1866 - 67 vaihteessa oli omaksuttu BENÉT:n keskisytytysjärjestelmä "sisäpuolisella nallilla". Ylimenovaiheessa valmistettiin reuna- & keskisytytteisiä patruunoita, mutta laivaston tilauksen viimeisissä aseissa löi nallipiikki jo hylsynkannan keskiöön, tuottaen varmemman sytytyksen. Sulkusektoria (läppää) vaihtamalla oli myös helppoa muuttaa reunasytytteinen ase keskisytytteiseksi. Ruotsi-Norjassakin tällaiset muutokset olivat tavanomaisia vielä 1870-luvulla. Omaan CARL GUSTAFiini (vuodelta 1875) olisin saanut reunasytyttävän vara-sulkusektorin 10:- mk:n hintaan, mutta en katsonut sitä tarpeelliseksi, koska keskisytytteisiäkään patruunoita ei ole ladattu enää sataan vuoteen, eikä 12.17 x 44R Swedish-Norwegian Rimfire-patruunoita kai vuoden 1870 jälkeen. Ja jo tehdastuoreissa reunasytytyspatruunoissa ilmeni luvattoman paljon laukeamattomia eli "suutareita". Vuonna 1871 myös USA:n armeija alkoi tilata Remington-pistooleja, mutta seuraavana vuotena vanheni ROLLIN WHITE:n patentti, joka esti muita amerikkalaisia tehtaita paitsi SMITH & WESSONia valmistamasta takaaladattavia revolvereja, ja vuonna 1873 syntyikin legendaarinen COLT M/ 1873 ARMY BELT PISTOL, eli "Peacemaker", joka otettiin vastaan riemumielin, vanhentuneena syntyneen kertalaukauspistoolin tilalle. Intiaanisodathan olivat vielä käynnissä, vuoteen 1890 saakka, ja Williä Länttä valloitettaessa sekä sitä kesytettäessä olivat metallipatruunoilla takaaladattavat kuudestilaukeavat suureen tarpeeseen. Kertalaukauspistoolit olivat O.K. ampumaradoilla, mutta tositoimiin tarvittiin tulivoimaa ja toimintavarmuutta, jotka yhtyivät Peacemaker-Coltissa juuri halutulla tavalla. Patruunoissakin oli enemmän ytyä kuin taittoladattavien rivollien käträsseissä. Ylinnä laivastopistoolin kokeilumalli M/1866 seitsentuumaisella piipulla. Tuotantomallien piipunpituus oli 8". Alempana armeijapistooli M/1871, piipunpituudella 8", mikä lyhennettiin myöhemmin vakiopituuteen 7". Tarkkuuspistooleissa Remington-Pope (malli 1899) ja Remington Pistol No. 3 (malli 1901) oli 9 - 10" pituiset piiput ja säädettävät takatähtäimet. Sotilasaseissa oli hahlo jyrsitty sulkusektorin liuska-osaan tai lukkokopan piipunkiinnitysholkin yläpintaan. Kovapotkuinen .50-kaliberinen pistooli ampui siltikin liian ylös, kunnes ampuja oppi hallitsemaan sen rekyylin oikeanlaisella otteella. Armeijapistoolin kahvaa täydennettiinkin peukalohankaan nojaavalla "nikaralla". Alempana rivi patruunoita: Vasemmalla keskisytytteinen "Army"-patruuna; kantalaipan läpimitta 16.9 mm. Keskellä reunasytytteinen "Navy Rimfire"-patruuna, laipan läpimitta 16.3 mm. Army-patruuna ei olisi mahtunut Navy-aseen pesään, mutta eipä se olisi siinä lauennutkaan. Kaupalliseet patruunat olivat Navy-kantaisia, mutta keskisytytteisiä ja varustettuja vaihdettavalla irtonallilla. Laipan läpimitta 16.0 - 16.52 mm. Hylsyn muoto saattoi olla loivasti kartiokas (kesk.) tai hieman olakkeellinen (vas.). Tyypillisen jenkki-sekoilun mukaisesti luokiteltiin patruunat kantalaipan läpimitan perusteella, kunnes omaksuttiin irtonallit, jotka laukesivat vain keskisytytteisissä pistooleissa. Benét-nallilla varustetut patruunat saattoivat laueta keski- ja reunasytytteisissä aseissa. Oikealla on haulikapselipatruuna eli "kyypakkaus" Benét-nallilla, joka on tunnistettavissa kuppimaista (hylsyn sisämitan kokoista) nallialasinta paikallaan pitelevistä sivu-uurteista. Philadelphialaisen STOKES-KIRK Co:n lataamissa patruunoissa oli haulikapselit sorvattu haapa- tai poppeli-puusta läpimittaan 12.66 mm, jolloin ne mahtuivat pitkälle aseen rihlaukseen asti. Hauleja sisälsi kapseli 3/4 unssia eli 21.3 grammaa. Pitkää haulipatruunaa käytettiin pienriistan jahtiin myös .50 U.S. Carbine- ja .50-70 Goverment-kaliberisissa pitkissä aseissa. Armeijan kokkeja varten valmistettiin piipuiltaan loppuunkuluneista karabiineista sileäreikäisiksi porattuja haulikoita, joilla töpinän keittiöpossut ainakin yrittivät jahdata pienriistaa sattumiksi soppaan. Preeriakanat ja röyhelö-pyyt olivat suht' helposti poimittavissa "kokkipyssyilläkin", koska ne ovat lähestulkoon kepillätapettavia, varomattomia otuksia. Niin myös kalkkarokäärmeet, joista syntyi maukas kärmes-keitto. Kokit eivät ilmeisesti kertoneet sattumien lihan alkuperää, paitsi eufemismismilla "preeria-ankeriasta". Sopan makua ei kukaan soturi silti moittinut, ellei se ollut pohjaanpalanutta tai liikaa suolattua. "Rattlereiden" päitä ja kalistimia ei tietenkään pantu keittopataan. Patruunan Benét-nalli toimi takuu-varmasti keskisytytteisissä aseissa, mutta kohtalaisella todennäköisyydellä myöskin reunasytytyksellä. Benét-nallillisuus oli siis tunnistettavissa leveän "nallialasimen" kiinnitysuurteista hylsynlaipan etupuolella. Siirtymävaiheen jälkeen alettiin patruunat varustaa irtonalleilla, joiden käyttö mahdollisti myös jälleenlatauksen, mutta reunasytytys ei enää toiminut. Remington-sululla toimivia replika-aseita valmistetaan meidänkin päivinämme, mutta lähes 16 vuotta sitten hankkinami "taatusti viimeinen lupa-pyssy" oli monilta osin pettymys: Aseen lukkokoppa oli "kirjokarkastu" hitsausliekillä, joka oli kärventänyt liipaisinkoneiston kiinnitysruuvit kiinni tosi-tiukasti. Vaikka käytössäni olivat ruuvinkantoihin just' eikä melkein sopivat CHAPMAN-sarjan meisselinkärjet, turmeltuivat pikku-ruuvien urat ensi kertaa avattaessa varsin rumaan kuntoon. Piippua irrotettaessa vaimentimen asennusta varten tapahtui lopullinen katastroofi: Pehmoteräksinen piippu litistyi noin 11 cm:n etäisyydeltä peräpäästään korjauskelvottomaksi, koska senkin kiinnityskierre oli poltettu kierteitystahnan jäänteiden kera käytännöllisesti katsoen aukeamattomaksi vale-kirjokarkaisua hitsauspillillä suoritettaessa. (Menetelmä ei ole sinänsä moitittava, ellei KOOTUN aseen lukkokoppaa kirjavoida happi-asetyleeniliekillä, vaan suoritetaan kirjavointi ENNEN aseen kokoonpanoa, leikaten kaikki ruuvikierteetkin mieluusti vasta kirjavoinnin jälkeen). Muita havaittuja mokauksia aseen tuotannossa oli tähtäinhahlo: Original Remington-pistoolissa Model 3 (vuosimalli 1901) se on jousiterästä, mutta italialaisessa replikassa meltoa "räkärautaa". Myöskin jyvä luisteli lohenpyrstö-urassaan valtoimenaan, milloin mihinkin sivusuuntaan. Piilovikoja ei siis puuttunut ulkonäöltään upeasta "makarooni-replikasta". Osumatarkkuuskin oli alustavissa testiammunnoissa mitä parhain ja sulku on ilmeisen kestävä jopa .357 Magnum-kaliberisessa pistoolissa. Oheiskuvat vuodelta 1985 on piirretty ASE & ERÄ-lehteen kirjoittamani esittelyartikkelin havaintokuviksi silloin, kun lehteä vielä julkaisi SOPULIKUSTANNUS Oy Virroilla. Lehden kustantaja kuitenkin vaihtui yllättäen, syyskuussa -85, eikä uuden julkaisijan journalistiseen linjaan kuulunut kitkerän-kriittisten artikkelien julkipaneminen: Alkoi toiminta "markkinavoimien ehdoilla", ilman tiedonjulkistamis-ambiitioita. Piirrokset löytyivät sattumoisin vasta taannoin arkistokomeron pohjalle hautautuneesta laatikosta. ("Arkiston aarteita" on muistakin aiheista, mm. nätti väripiirros halkileikatusta SCHOUBOE-pistoolista; sekin aiemmin julkaisematon. GOW:in aiemmin julkaisema "väritystyö" on tehty kiireessä, huitaisemalla). .357 Magnum-kaliberisen UBERTI Rolling Block-pistoolin (ja ilmeisesti samanrakenteisen luodikonkin) patruunan latauspituus poikkeaa revolverinpatruunoista suuntaan jos toiseenkin. Vasemmalla max.-pituinen patruuna (A). Latauspituus määräytyy patruunapesän ylimenokartion ja sulkusektorin iskupohjan välisen etäisyyden 36 mm mukaan. Haulikapselipatruunan (B) latauspituus oli mainitut 36 mm. Hylsyyn sopi varsin niukasti, mutta sentään riittävästi, ruutia N320. Siluetti-ammunnassa olisi ollut "kova sana" 200-grainisella SIERRA N:o 2800-luodilla ladattu patruuna (C), jota olisi ilmeisen mahdoton käyttää useimmissa revolvereissa: Rullan kääntyminen estyisi. Latauspituus max. 47.5 mm. Latingiksi oli aiottu jopa täysi gramma ruutia N120 (SIC!) ja sen virikkeeksi Small Rifle Magnum-nalli (SIC!), joka laukeaisi tuskin yhdenkään revolverin iskurinlyönnistä, mutta Uberti-pistoolin jykevän hanan isku tuotti 100 % varman sytytyksen. Se ehdittiin testata. Jopa .357 Maximum-patruunan kesyimmät latingit olisivat jääneet hopealle tehovertailussa. Latingin toimivus jäi kuitenkin ainiaaksi tutkimatta aseen piipun turmeltumisen takia. Vaimenninpatruunan (D) luodit asetettiin ylisyvyyteen 8 mm konepultilla, säätäen asetussyvyys mutterilla. Luodinkärjen ympärille tiputettiin sulatettua vahaseosta liukasteeksi. Ruutimäärä oli vakio, piekkarin (.22 LR) hylsyllinen ruutia N320. (Tuonaikainen suosikkini). Tarkkuutta etsiskeltiin ruudin palotilaa säädellen. Ilman vaimennintakin oli laukausääni kohtuullinen, ja vaimentimen asennus osoittautui kohtalokkaaksi erheeksi. (Unohtui sananparsi ahneen hugaisesta lopusta, ahnehdittaessa "Kultaista Hiljaisuutta": Yhtään laukausta en kyennyt ampumaan vaimentimen kera). Aldo Uberti-replika Remington Model 1901-tarkkuuspistoolista. Kuvankaunis, mutta petollinen. Italiassakin voitiin tehdä aseita "ryssiksi", jopa pahemmin kuin Neuvosto-Venäjällä. Rolling Block-sulkuisten aseiden tuotanto oli välillä lähes pysähdyksissä. Esimerkiksi Vapenfabrik Husqvarna lopetti "pitkän Hussen" sarjatuotannon vuonna 1946, mutta erikoistilauksesta/ erikoishintaan viimeisteltiin aseita ylijäämä-osista käsityönä ainakin vielä 1970-luvulla. Käsityöllä on tunnetusti hintansa: Enää ei heitetty huulta "torpparihaulikosta". Noina aikoina alkoi kuitenkin "replika-villitys": Erityisesti Italiassa alettiin elvyttää läppäsulku-aseiden tuotantoa. Kaliberit joko .22 LR tahi .357 Magnum/.38 Special ynnä "Koskaan Kuolematon Weteraani" .45-70 Government. Tuotanto jatkuu yhä. Nykyisestä valikoimasta ja replikoiden tämänhetkisestä laatutasosta ei ole tietoa, koska saan kirjoja käsiini vain lainaten tai kerjäten, enkä ole enää oikeutettu "lupapyssyjen" tilapäiseenkään hallussapitoon, edes tutkimus-tarkoituksessa. Remington-pistoolin liipaisinmekanismi (UBERTIn valmistamassa replikassa pistoolista No. 3/ Vuosimalli 1901). Replikassa oli laukaisuvastus tehtaan jäljeltä lähes 7 kilogrammaa, joten ensimmäinen toimenpide oli virekynnen kitkapintojen kiillotus (huomaa hiontasuunnat!) ja liipaisinjousen alahaaran taivutus lättänokka-pihdeillä. Remontin jälkeen oli vastus 1.1 kg, mutta asetta kokeilleet maallikot veikkailivat: "Jotain 300 - 500 grammaa", kysellen: "Onko tässä jokin piilo-snellari, sellainen kuin THOMPSON/CENTER CONTENDERissa?" Salaisuutena oli kuitenkin vain vipu-viretuki, jonka ansiosta liipaisimen liike keskikohdastaan mitattuna oli vain 0.3 mm. Alkuperäistenkin Remington-tarkkuuspistoolien suosion salaisuus oli "rapea", herkkä ja täsmätoiminen laukaisu. Replika-aseissa tämä ominaisuus on tallella piilevänä. Aseseppä tai taitava askartelija saa sen esiin suhteellisen vähällä vaivalla. Vastaavanrakenteisia liipaisinkoneistoja esiintyi myös Remington-tarkkuusluodikoissa ja pienoiskivääreissä.


text: Kirjoittaja: Olli Ruuskanen, Heikki Peltola, Timo Vesikari (toim.) Kirja on suomalaisten asisantuntijoiden kirjoituksista koottu yleisteos, joka kattaa lasten infektioiden kentän suomalaisesta näkökulmasta ja painottuu tavallisiin sairauksiin.


text: Mielenmaisemia: Tunnustus Sain Künsii-blogin Hannelelta A blog with substance tunnustuksen. Kiitos tästä :) Säännöt ovat tässä: Tunnustus lähtee eteenpäin näille henkilöille. 1. Rakastan disneyn piirrettyjä, olen kerännyt niistä suurimman osan dvd:nä, kun vhs:sät eivät enää toimineet, en osaa parasta sanoa, mutta Kaunotar ja hirviö on ainakin yksi lemppareistani. Pidän myös kovasti Hayao Miyazakin elokuvista, kuten Henkien kätkemä ja Laputa. 2. Olen järkyttävän kriittinen omista töistäni. Varsikin nuorempana en osannut kehua töitäni ollenkaan, jokainen piirrustus oli surkea ja ruma. Nykyään olen oppinut löytämään pieniä yksityiskohtia, joihin olen ainakin osittain tyytyväinen :D 3. Lapsena vihaisin paksuja kirjoja, ja kävin silloisen ystäväni kanssa monta kiistaa, miksi lyhyet kirjat ovat parempia ja päin vastoin. Nykyään mottoni on, mitä pidempi ja paksumpi kirja, sitä parempi! Lempi kirjalajini on fantasia. 4. Pelkään pimää. Olen pelännyt pimeää pienestä asti, tiedän mistä pelkoni alkoi, mutta ei sillä ole suuremmin ollut merkitystä. Nykyisin yksin ei voi nukkua ilman valoja ja ulos en mielelläni pimeään lähde. Lapsuuteni olen viettänyt maalla, missä ei ole valoja ollu. Eikä tästä jatkuvasta altistamisesta ole apua ollut, vaikka jotkut niin väittävätkin. 5. Tykkään keräillä, kenkiä, koruja, laukkuja, pehmoleluja, kynttilöitä/kynttiläsomisteita ja koristeita. Kaikkia näitä olen itselleni haalinut niin paljon, että ne eivät pieneen kaksiooni mahdu ja suurin osa piti jättää vanhempieni tykö. Silti uusia on aina kiva ostaa ;) 6. Haaveilen kuvamataidon opettajan ammatista. Omasta kodista jostain Oulun seudulta. Haluaisin myöskin kaksi lasta, tytön ja pojan. Ja kissan. 7. Aloitin kynsien laiton ja kasvattamisen lähinnä siitä syystä, että pitkät kynnet luovat illuusion pitkistä sormista, sillä sormeni ovat oikeasti todella kapeat ja lyhyet. 8. Lapsuuteni kodissa minulla oli lemmikkeinä noin parikymmentä pupua parhaimmillaan. Minulla oli tavallisia maatiaiskaneja ja kääpiökaneja ja lisäksi oli erikoisempia rotuja, kettukaneja eli New Zealand Red-rotua ja belgianjättikaneja. Lisäksi meilä oli kotona ankkoja, hanhia, koiria, kissoja, lehmiä, lampaita, vuohia, kanoja ja kalkkunoita (jos nyt kaikki muitin luetella :D) Olipas vaikia keksiä jotain mielenkiintosia juttuja itestäni, jos nuo nyt ees on :D Ja toivottavasti nuo linkit on oikiaan osotteeseen ja nimet oikiassa kohassa. Lähettänyt Suvinen klo 11.21 peterick 17. lokakuuta 2012 klo 18.22 Oivoi, kiitos paljon tästä! :) <3 Suvinen 17. lokakuuta 2012 klo 18.33 Mella 18. lokakuuta 2012 klo 12.04 Kivoja faktoja! Meillä toimii VHSsät, joten olen itse pystynyt katsomaan klassikoita aika paljon videolta, koska niitä on kerääntynyt lapsuudesta. Ja myös samaa mieltä olen, että piirrettyjä on mukava katsella ja varsinkin niitä klassikoita! :) >> Hayao Miyazaki on myös aivan mahtava niiden anime-elokuvien tekijä, itsekin omistan suurimman osan hänen tuotoksistaan: Naapurini Totoro, Kikin lähettipalvelu, Prinsessa Mononoke, Henkien Kätkemä, Liikkuva linna... Sen lisäksi olen tietysti nähnyt Ponyo rantakalliolla, Laputa: Linna taivaalla... ja olikohan Kissojen valtakunta hänen tekemä, en ole ihan varma nyt?! :D Kivoja faktoja oli kyllä! :) Suvinen 18. lokakuuta 2012 klo 13.43 Minäki haluaisin Prinsessa Mononoken, mutta en oo saanu vielä aikaseksi hommattua, on se sen verran ihana elokuva :) Tuosta kissojen valtakunnasta en oo määkää varma :D hannele 19. lokakuuta 2012 klo 21.16 Toosi paljon eläimiä teillä, lapsena oisin ollu älyttömän kateellinen :) Suvinen 20. lokakuuta 2012 klo 10.00 On siinä varjopuolesaki ku on paljon elukoita, ku kaneillekki piti kesäsin kerätä 3-4 ämpäriä heiniä joka päivä :D


text: Lempeästi maailmanlopusta - Rotörin Musta käsi on komea tribuutti härmäläiselle jytäheville - Soundi.fi Soundi » Levyarviot » Lempeästi maailmanlopusta – Rotörin Musta käsi on komea tribuutti härmäläiselle jytäheville Lempeästi maailmanlopusta – Rotörin Musta käsi on komea tribuutti härmäläiselle jytäheville Arvio julkaistu Soundissa 8/2016. Antti LuukkanenMielipide 9.10.2016 Musta käsi oli Spede Pasasen mielikuvituksessa elänyt järjestö, jonka kostolla hän uhkaili häntä vainonneita paparazzeja. Se on myös yhtä mystisen Rotör-yhtyeen esikoislevy, joka puhaltaa eloon suomalaisen protohevin hengen. Suomessa on viime vuosina hyvin sisäistetty brittiläisen NWOBHM-soundin estetiikka ja siitä kummunnut käppäisyyden korostus. Death With A Dagger sotki sekaan köntin punkia ja Speedtrap jalosti tyyliä täkäläisittäin soundin ytimeen. Rotör lähtee liikkeelle samasta pisteestä, mutta päätyy tributoimaan alkuperäistä härmäläistä jytämenoa. Ilmeisin vertailukohta onkin Kimmo Kuusniemi Bandin Moottorilinnut (1982). Levyä on kestänyt noin kaksi sekuntia, kun ensimmäinen soolonpätkä pirskahtaa ilmoille. Musta käsi on eittämättä pastissi, mutta niin taidokas ja rakkaudella tehty, ettei sitä voi pitää moitteena. Tekstien lempeä lähestymistapa maailmantuhoon ja muihin vitsauksiin riimitellään niin kuuliaisesti, että vähemmän vihkiytynyttä naurattaisi. Vitsistä ei kuitenkaan ole kyse ja biisit ovatkin pirun tanakkaa riffittelyä. Projektistahan tässä on kyse, mikä on sinänsä sääli. Vieno salamyhkäisyyskin menee pilalle, kun Ville Pirisen lauluäänen tunnistaa unissaankin.