Homilia de la Missa Crismal 2016 - Bisbat de Terrassa Homilia de la Missa Crismal 2016 Homilia de la Missa Crismal 2016 http://bisbat.semicinternet.com/ca/bisbe/homilies/homilia-de-la-missa-crismal-2016 http://bisbat.semicinternet.com/@@site-logo/logo-bisbat-de-terrassa.png Missa Crismal a la Catedral de Terrassa el dia 22 de març de 2016 “Fora de la misericòrdia de Déu, no existeix una altra font d'esperança per a la humanitat» Aquestes paraules van ser pronunciades per san Joan Pau II a l’inici de l’homilia de consagració del santuari de la Divina Misericòrdia el 17-08-2002. Enguany aquestes paraules ens introdueixen en la reflexió de la Missa Crismal en el marc del Jubileu de la Misericòrdia. Consagrarem el sant crisma i beneirem els sants olis. Farem memòria agraïda del nostre sacerdoci i renovarem les promeses sacerdotals. Una salutació cordial als Srs. Bisbes, germans en l’episcopat, al Vicari Judicial, als Vicaris Episcopals, Secretari General i Canceller, arxiprestes, preveres i diaques, d’una manera especial als qui celebreu els 50 i els 25 anys de la vostra ordenació sacerdotal: P. Gabriel Bayés; Mn. Fidel Catalán, Mn. Manel Coronado, Mn. Germà Prats; Mn. Xavier Serra i Mn. Ignasi Fabregat. També una salutació especial als seminaristes, als membres de la Vida Consagrada i a totes les germanes i germans presents. “Fora de la misericòrdia de Déu, no existeix una altra font d'esperança per a la humanitat» El Sant Pare Francesc ha declarat un Any Sant de la Misericòrdia. I si algú es preguntés el perquè d’un Jubileu de la Misericòrdia, ell mateix ens ha ofert la resposta: En primer lloc, aquest any Sant se'ns ofereix per experimentar en la nostra vida el perdó de Déu. És un moment privilegiat perquè l'Església aprengui a prioritzar allò que és més agradable a Déu, és a dir, perdonar als seus fills, tenir misericòrdia d'ells, a fi que ells també perdonin als seus germans. Dirigir la mirada a Déu, Pare misericordiós, i als germans necessitats de misericòrdia significa dirigir l'atenció al contingut essencial de l'Evangeli, és a dir, a Jesucrist, la Misericòrdia feta carn, que fa visible el gran misteri de l'Amor trinitari de Déu. En segon lloc, l'Església té necessitat d'aquest moment extraordinari, perquè en la nostra època, de canvis profunds, està cridada a oferir la seva aportació, fent visibles els signes de la presència i de la proximitat de Déu. De manera que el Jubileu és un temps favorable perquè tot contemplant la Divina Misericòrdia, que supera tot límit humà i resplendeix sobre la foscor del pecat, puguem propiciar la necessària renovació de les persones, de les institucions i de les estructures per arribar a ser uns testimonis més convençuts i eficaços. A la vegada, contribuirem a l’edificació d’un món més conforme a la voluntat de Déu. Testimonis convençuts i eficaços de la misericòrdia de Déu Testimonis convençuts i eficaços de la misericòrdia de Déu. Hem estat cridats per estar amb Crist i per anar a predicar. Hem estat enviats a ser ministres i testimonis de la misericòrdia de Déu. La nostra missió és participació de la missió de Jesús i l’hem de portar a terme amb les seves mateixes actituds. La tasca del pastor respecte a les ovelles és conèixer, guiar, cuidar, alimentar, reunir, buscar i donar la vida. Avui en dia és especialment necessari el fet de sortir a cercar. Nostre Senyor ha vingut a buscar a la humanitat perduda i ferida. La paràbola del bon pastor és una imatge ben adient, i en la paràbola del bon samarità, l'home apallissat en el camí representa a la humanitat caiguda, davant la qual, commogut, Crist s'inclina, la guareix i l’aixeca. Ell va venir a buscar als allunyats i a oferir-los l'amor de Déu. Va venir a buscar l'ovella perduda i, compadit, la va carregar a l'espatlla. La nostra tasca consisteix en anar a cercar les persones, les famílies, les comunitats i els pobles per compartir el do de la vida en Crist. No ens podem tancar en els temples, sagristies i despatxos. Cal sortir a les places i als carrers. Cal fer-se present en les perifèries geogràfiques i existencials, portant la Bona Nova de l'Evangeli als pobres, als que pateixen, als allunyats. Tots els éssers humans són ovelles del ramat que Déu estima. Per tant, la nostra acció pastoral no pot ser estàtica, sedentària; al contrari, ha de ser dinàmica, en sortida. Potser als germans més grans del nostre presbiteri recorden com abans es preparava els futurs capellans preferentment per cuidar una comunitat ja constituïda o per anar a missions. Avui, hem d'atendre les comunitat existents, i a la vegada hem de buscar no una ovella perduda, sinó les gairebé 99 ovelles que molt sovint estan fora de la cleda. El cor del nostre món i el cor dels nostres contemporanis estan profundament ferits. Com a conseqüència de les divisions entre persones, entre diferents col·lectius o entre les nacions. Les causes d’aquestes divisions són diverses, des dels antagonismes ideològics o polítics a la contraposició d’interessos econòmics, passant per qüestions religioses. A la llum de la revelació, l’arrel de totes les ferides és el pecat, que separa de Déu i del germà. Recordem el drama dels refugiats, que truquen a les portes d’Europa. A les nostres parròquies trobem moltes persones ferides en el sentit material i en l’espiritual; també persones que viuen en soledat, que han perdut el sentit de la vida i l’esperança, persones que han perdut la fe i la capacitat d’estimar. El Sant Pare ens urgeix a buscar als que viuen en les perifèries existencials, a guarir les seves ferides, a alleujar-les amb l'oli de la consolació, a embenar-les amb la misericòrdia i a guarir-les amb la solidaritat i l’atenció deguda. Ens urgeix a no caure en la indiferència que humilia, en la rutina que anestesia l'ànim, en el cinisme que destrueix. Ens empeny a obrir els ulls per copsar les misèries del món, les ferides de tants germans i germanes privats de la dignitat, i a escoltar el seu crit d'auxili. Que les nostres mans estrenyin les seves mans, i que ens apropem a ells perquè sentin l’escalf de la nostra presència, de la nostra amistat i fraternitat (cf. MV15). Experimentar la misericòrdia de Déu Contemplem Déu, ric en misericòrdia amb totes les criatures que Ell ha creat. Contemplem a Crist, imatge del Pare misericordiós. Veiem com es commou freqüentment davant el patiment i les necessitats dels germans i "sent compassió" per tots. A l’evangeli de sant Lluc, el sermó de les benaurances i malaurances i l’amor als enemics, acaba amb un resum definitiu: "Sigueu misericordiosos, com ho és el vostre Pare". Com podrem entrar decididament per aquest camí de misericòrdia? Com podrem obtenir la gràcia d’un cor misericordiós en fets i en paraules com el de Jesús? Les fonts principals de la misericòrdia són els sagraments; també la paraula de Déu i la pregària personal; també la pràctica de les obres de misericòrdia. El punt de partida es una conversió sincera i progressiva. Som sacerdots, configurats a Crist Sacerdot, testimonis i ministres de la seva acció salvadora, i en conseqüència, amb la nostra vida hem de ser transparència de la misericòrdia de Déu que salva al món. Déu continua la seva acció salvadora, que es realitza de manera plena en la celebració de l'Eucaristia, en la qual el Fill s'ofereix al Pare per la salvació de tots. Nosaltres som testimonis excepcionals, no només amb la celebració litúrgica, sinó fent de la nostra vida una ofrena agradable al Pare units a Jesucrist. La misericòrdia brolla sobretot del sacrifici eucarístic, que és el centre i l’arrel de la vida del prevere. El sagrament de la Penitència, la reconciliació sacramental, expressa l’amor misericordiós de Déu, restableix l’amistat amb Déu Pare i amb tots els seus fills en la seva família, que és l’Església. Demanem al Senyor la gràcia d’experimentar en el profund del cor la seva misericòrdia, per a poder ser misericordiosos amb el altres en la nostra relació personal. Ens unim a santa Faustina Kowalska i demanem que: - els nostres ulls siguin misericordiosos i mai sospitem o judiquem segons les aparences, sinó que reconeguem la bellesa en l'ànima del nostre proïsme i l’ajudem. - les nostres oïdes siguin misericordioses per tenir en compte les necessitats del nostre proïsme i no siguem indiferents a les seves penes i gemecs. - la nostra llengua sigui misericordiosa i mai critiquem al nostre proïsme sinó que tinguem una paraula de consol i de perdó per a tots. - les nostres mans siguin misericordioses i plenes de bones obres i sapiguem fer solament el bé al nostre proïsme i carregar sobre nosaltres les tasques més difícils i penoses. - els nostres peus siguin misericordiosos i sempre ens apressem a socórrer al nostre proïsme, dominant la pròpia fatiga i cansament. El nostre repòs veritable està en el servei al proïsme. - el nostre cor sigui misericordiós i sentim tots els sofriments del proïsme. A ningú tancarem el nostre cor. Serem sincers fins i tot amb aquells dels quals sabem que abusaran de la nostra bondat. El Cor misericordiós de Jesús serà el nostre refugi. Senyor meu, transforma'm en Tu, perquè Tu ho pots tot (Cf. Diari 163). Vull agrair el treball pastoral que feu a les parròquies i els diferent àmbits de la vida diocesana que el moment actual és complexe i ple de dificultats. A la vegada faig meva la recomanació del Sant Pare a la butlla de convocatòria del jubileu quan ens recomana que ens deixem sorprendre per Déu en aquest Any Jubilar, com diu el sant Pare Francesc a la Butlla de convocació del Jubileu, deixem-nos sorprendre. Tinguem ben oberts el cor i l’enteniment a Aquell que ens estima fins al punt de fer-nos participar de la seva vida divina. Maria, Mare d’amor i de Misericòrdia no aparta de nosaltres els seus ulls de mare i ens ensenya a recórrer aquest camí. Que així sigui.


Nous espais per al lleure amb els “Patis oberts” - Ajuntament de Montornès del Vallès Portada > Comunicació > Notícies > Nous espais per al lleure amb els “Patis oberts” Nous espais per al lleure amb els “Patis oberts” El veïnat podrà utilitzar els patis de les escoles Sant Sadurní i Marinada algunes tardes entre setmana i els dissabtes tot el dia, fins a l’octubre. Mentre estiguin oberts, una persona dinamitzarà els espais i vetllarà perquè tot funcioni bé. Una festa el divendres a partir de les 17.30 h a l’Escola Sant Sadurní i el dissabte, a partir de les 11 h a l’Escola Marinada, servirà per presentar el projecte “Patis oberts”. Fins al mes d’octubre el veïnat podrà utilitzar els patis d’aquestes dues escoles com si es tractés d’un espai públic més del poble, amb l’avantatge que, a més de servir de punt de trobada i lleure, s’hi podrà fer activitats com jugar a pilota. Els patis oberts comptaran amb una persona de referència que vetllarà pel bon desenvolupament de les activitats. Una demanda ciutadana La creació de nous espais per al lleure comunitari és una de les mesures que s’han pres a partir de les demandes presentades per la ciutadania en el procés de participació que ha dut a terme el Pla Estel per a la remodelació de la plaça de Joan Miró i de Montornès Nord. El projecte ha estat dissenyat pels departaments de Joventut, Participació Ciutadana i Educació. Horari durant el curs escolar Dimecres i divendres: de 16.30 a 20 h Dimarts i dijous: de 17 a 20 h Horari durant les vacances escolars Dimecres i divendres: de 17.30 a 21 h tardes: de 17 a 21 h Dimarts i dijous: de 18 a 21 h Taller de màgia a l'Escola Marinada


Ponent 2016, Protagonistes, Protagonistes 2016 Organitzadora 2016, Ponent 2016, Protagonistes, Protagonistes 2016 Mónica Acebo organitza #WomanLiderTIC 2016. A més, coordinarà la taula Speech Flash. Llicenciada en Ciències Polítiques i Administració en la Universitat Autònoma de Barcelona, Mónica és tècnica superior d’administració de la Generalitat de Catalunya. LinkedIn: https://www.linkedin.com/in/m%C3%B3nica-acebo-p%C3%A9rez-9585b6a7 Read more → Serà ponent de la taula “Si jo puc, tu pots” a les segones Jornades Internacionals de Dones Liderant les TIC. Therese Jamaa és una professional que compta amb una dilatada experiència en el sector de la tecnologia. Actualment és general manager de GSMA i responsable del projecte Mobile World Capital Barcelona. GSMA, associació que representa 800 operadors mòbils i... Read more →


Article 2. Missió i naturalesa Capítol segon. Funcions Capítol tercer. Principis d’actuació Article 7. Principis d’actuació Títol II. De l’estructura, l’organització i l’accés al Cos Penitenciari Article 8. Ministeri responsable Article 9. Comandament i Direcció Superior del Cos Penitenciari Article 10. Creació d’altres serveis Article 11. Estatut dels membres del Cos Penitenciari Article 12. Principi de jerarquia Article 13. Estructura i organització Article 14. Estructura jeràrquica Article 15. Direcció del Cos Penitenciari Article 16. Atribucions i competència del director Article 17. Nomenament i destitució Capítol segon. Provisió de les places Article 18. Provisió de les places de Direcció Article 19. Reserva de plaça Article 20. Provisió de les altres places. Accés i promoció Article 21. Requisits mínims en la provisió de places Article 22. Titulació acadèmica Article 23. Forma i procés de la provisió de places Article 24. Convocatòria de promoció interna Article 25. Procediment selectiu d’ingrés Article 26. Pla de carrera professional Article 27. Formació inicial i especial Article 28. Despeses de la formació Article 29. Obligacions derivades de la formació especialitzada Article 30. Convenis per formació Article 32. Funcions especials i trasllat de lloc de treball Article 33. Registre de membres Títol III. Del règim estatutari Capítol primer. Drets i deures dels membres del Cos Penitenciari Article 34. Drets i deures Article 35. Condicions físiques i psíquiques Article 36. Retribució Capítol segon. Uniforme, divises i distintius d’identificació Article 37. Uniforme Article 38. Excepcions en el port de l’uniforme Article 39. Les divises i els distintius d’identificació Article 40. Limitació en la utilització dels mitjans d’identificació Capítol tercer. Port d’arma, ús de l’arma i de mitjans coercitius Article 41. Port d’arma Article 42. Prohibició temporal de port d’arma Article 43. Ús de l’arma Article 44. Ús de mitjans coercitius Capítol quart. Jornada i horari laborals Article 45. Jornada laboral i horari laboral Article 46. Permisos i vacances Article 47. Comissió de serveis Article 48. Excedència Article 49. Reingrés Capítol cinquè. Cobertura social i jubilació Article 50. Seguretat social i jubilació Article 51. Distincions, recompenses i gratificacions Capítol sisè. Drets sindicals Article 52. Llibertat sindical i activitats sindicals Article 53. Règim aplicable Capítol segon. Faltes Article 54. Tipus de faltes Article 55. Faltes molt greus Article 56. Faltes greus Article 57. Faltes lleus Article 58. Sancions imposables Article 59. Gradació de les sancions Article 60. Tramitació de l’expedient Capítol quart. Procediment sancionador Article 61. Inici del procediment sancionador Article 62. Instrucció de l’expedient Article 63. Resolució de l’expedient Article 64. Mesures cautelars Article 65. Efectes de la suspensió de funcions Article 66. Efectes de les sancions Article 67. Tramitació de l’expedient en cas de procediment judicial


Foto: Andrew Ebrahim / Unsplash Ens trobem front un nou virus i, tal com indica UNICEF, encara no es disposa de la suficient informació per a saber com afecta els xiquets. Així i tot, és cert que es coneixen menys casos en aquests. El que es planteja és que els xiquets tinguen símptomes més lleugers o siguen, directament, portadors asimptomàtics. Açò suposaria no que els xiquets difícilment s’infecten, sinó que hi haja més casos de COVID-19 no detectats, ja que les proves no es realitzen en persones que no presenten símptomes i, per tant, no figuren com a infectades. Però encara no es pot afirmar açò amb total certesa. És també per aquesta raó que, en països com Espanya, on ens trobem amb una dispersió reduïda, mesures com tancar les escoles podrien ser més problemàtiques que beneficioses. Si els xiquets no van al col·legi, en compte d’estar amb altres xiquets, restarien a casa amb adults, molts d’ells amb persones majors. Això podria suposar un augment de la probabilitat d’infecció, ja que, per ara, s’ha observat que les persones més majors són dels grups més afectats pel COVID-19. Respecte a aquesta dispersió reduïda del coronavirus, una altra de les possibilitats que es planteja és que es minimitze amb la pujada de temperatures, ja que aquest acostuma a ser un factor que redueix l’impacte dels virus respiratoris. Encara és necessari disposar de més informació per a saber si açò ocorrirà amb el coronavirus actual, però de ser així, aquesta reducció no es produiria perquè la calor evite la infecció, sinó perquè dificulta el procés de contagi. En un principi, la transmissió del COVID-19 es produiria mitjançant el contacte estret amb secrecions respiratòries generades amb la tos o l’esternut d’una persona malalta. Així, si les temperatures creixen, podria passar que les gotes duraren menys en el medi en evaporar-se abans i, per tant, la probabilitat de contagi es reduïra. Respon Fernando González Candelas, catedràtic de Genètica de la Universitat de València i investigador responsable en la Unitat Mixta d’Investigació en Infecció i Salut Pública FISABIO-Universitat de València. Resposta complementada per la informació oferida per UNICEF. «Els Perquès de Mètode» és un consultori de ciència on els lectors envien la seua pregunta o dubte científic i una persona experta els respon. Podeu enviar les vostres preguntes a través d’aquest formulari. Entre totes aquelles que rebem fins al 20 de març sortejarem un lot de publicacions de Mètode.


L'alcalde de València, de 73 anys i en el càrrec des de 2015, afirma que es dóna un any "per a pensar-ho". "El que faça l'alcalde em sembla bé sempre que ho vulga fer ell", afirma Mónica Oltra, també de Compromís. L'alcalde de València, Joan Ribó, ha subratllat aquest dimarts que no respondrà "fins d’ací un any" a preguntes sobre la seua decisió de presentar-se o no de nou com a candidat a l'Alcaldia de la ciutat, ja que s'ha donat eixe temps "per a pensar-ho". Així, ha dit als periodistes que no fa falta que li plantegen qüestions sobre aquest tema perquè no les contestarà fins que arribe el moment. "Escolteu-me seriosament tots i totes, perquè no m'ho hàgeu de tornar a preguntar més fins al seu moment: no respondré a aquesta pregunta fins a d’ací un any perquè m'he pres un any per a pensar-ho. Per tant, no respondré", ha indicat el primer edil als representants dels mitjans de comunicació. Ribó (Compromís), de 73 anys i des de 2015 al capdavant de l'Alcaldia, s'ha pronunciat d'aquesta manera preguntat per si es presentara de nou a l'Alcaldia en les eleccions municipals de 2023, després de presentar al costat de la vicepresidenta del Govern valencià i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, el pla Convivint de construcció d'infraestructures socials a la ciutat. El responsable municipal ha considerat que "és raonable" plantejar-se eixa qüestió, com ell ha fet, "un any abans de les eleccions", tenint en compte que "els partits han de prendre una decisió i organitzar tota la seua estructura" per als comicis. Així mateix, Ribó ha ressaltat que "en el moment que faça falta" prendrà "la decisió" i ha descartat fer-ho en l'actualitat. "En aquests moments tinc molta faena per a dedicar-me a això, de veritat", ha exposat. Després d'això, ha sol·licitat als periodistes que no es cansen fent-li preguntes sobre aquest assumpte perquè no aconseguiran resposta, al mateix temps que els ha apuntat que si ho fan els contestarà "amb el mateix pilot automàtic". "No us canseu perquè no ho aconseguireu. Ho tinc marcat. Vosaltres podeu pegar-li, però jo us respondré sempre amb el mateix pilot automàtic", ha declarat. Oltra: "El que faça l'alcalde em sembla bé sempre" Per part seua, la vicepresidenta del Consell i també membre de Compromís ha manifestat, preguntada per la decisió de Joan Ribó de no dir fins més endavant si repetirà o no com a candidat d'aquesta coalició a l'Ajuntament de València, que li sembla "bé sempre" el que faça i diga el primer edil. "El que faça l'alcalde em sembla bé sempre que ho vulga fer ell. El que diga l'alcalde, sí", ha manifestat Mónica Oltra.


Inici > Sobiranisme Novell Per Ramon Bassas. Dij, 04/09/2014 Si no ho he entès malament, el bisbe de Solsona ha publicat , a la seva última carta dominical, que està a favor de la consulta del proper dia 9 de novembre, cosa de la qual no tinc res a dir perquè em sembla perfecte que un bisbe, màxim servidor de la seva diòcesi, expressi les opinions que li doni la gana, així com els seus fidels, fins i tot quan no les comparteixo. No sé si és exactament la seva feina, però tant me fa, tampoc és la feina de molts altres que en parlen dia sí i dia també. Ara bé, que ho digui un bisbe no vol dir pas que "vagi a missa". A l'escrit referit, hi ha un parell o tres de coses que jo, modestament i sense voler fer-ne cap polèmica, no acabo de veure clares. Com que som de la mateixa edat, ja em perdonarà que gosi replicar-lo. Comencem pel que sí que veig bé. Per exemple, jo també trobo que, sigui quina sigui la solució a l'atzucac institucional on estem, aquesta ha de ser votada. No hi veig cap altra alternativa, en una democràcia. També comparteixo bona part de la diagnosi, que afirma que a Catalunya hi faltaria encara «un clima d’autèntica llibertat», en paraules de Joan Pau II, i que la política del Govern espanyol a no oferir cap alternativa i a menysprear la consideració de Catalunya com a nació aboquen el país a pensar en exercir, ara, el dret a l'autodeterminació. No estic massa segur si Catalunya forma part dels països que les Nacions Unides pensaven quan van aprovar les resolucions que l'emmarquen, aquest dret, tot i que, com dic, només veig que això ho resolguem incloent una votació al full de ruta. El que no crec, i aquí ve la primera cordial discrepància amb el bisbe, és que el de l'autodeterminació sigui "un dret fonamental que és anterior i superior a l’ordenament jurídic vigent”, almenys al dret civil, que és del que parlem, i no de la metafísica. De fet, els drets fonamentals que ens afecten vénen recollits a la Constitució (si no, a on?) i, sens dubte, emanen d'una llarga tradició emancipatòria (amb bisbes a favor i en contra, tot sigui dit), però, a banda del dret d'elecció, no veig què tenen a veure amb l'autodeterminació, que no s'hi recull. Deu ser molt important, sens dubte, però no "fonamental". Jo, si de cas, deixaria que ho discutissin els entesos abans de fer servir cap adjectiu com aquest. La segona discrepància és més subjectiva. Jo, per exemple, veig que tant una discreta resposta a La Vanguardia del papa Francesc a una pregunta al respecte, com les citades declaracions de Joan Pau II, com el text «Arrels cristianes de Catalunya » dels bisbes catalans (1985), si ho llegim de dalt a baix, més aviat proposen prudència i avalarien una secessió només en casos excepcionals. Però tot són interpretacions, esclar. Només m'empipa que s'utilitzin aquests noms per fer-los dir una altra cosa. Ah, i constato, una vegada més, la impossibilitat de trobar a la font, a l'Evangeli, cap excusa "sobiranista". I la tercera discrepància és al final, quan el bisbe ens demana "que no resteu aliens a aquest procés i, amb esperit democràtic i pacífic, escolliu amb tranquil·litat de consciència aquella opció davant la consulta que cregueu millor per al bé de Catalunya". Bé, en cas de celebrar-se la consulta en els termes que s'ha plantejat, cosa que dubto, resulta que l'opció que jo votaria (una Espanya federal, confederal o com en vulguin dir) no hi és. Que faran una pregunta que és un nyap, en una consulta com de broma. Jo, si em vull autodeterminar, amb aquesta consulta no ho podré fer. Sort que no és un dret fonamental, l'autodeterminació. Però el de votar sí que ho és, i a la meva opció no li deixen fer. Bé, no sé si el senyor bisbe hi té res a dir a aquesta exclusió. Al Cèsar, el que és del Cèsar Però el més important, per mi, no recau en l'àmbit del dret "fonamental" sinó en el de la política . És a dir, la pregunta que em faig, davant el procés independentista, no és si tenim dret com a nació a optar-hi, sinó una d'una mica més fenícia, més punyetera i menys metafísica: si ens convé. I sóc dels que sospito que, en el món on som, no convenen més micro-estats europeus embolicats entre ells mentre la Xina i Rússia, per exemple, fan el que els plau al nou escac mundial. O que la ruptura entre els catalans i la resta d'espanyols (entre els quals hi ha uns cinc milions més de catalanoparlants) sigui una bona idea tant per la nostra supervivència com a nació com per la nostra llengua. O que enviar a Can Pistratus el 30% de les exportacions catalanes sigui la millor manera d'encarar la crisi. Sí, això no és tan èpic, no mou masses, però a mi em preocupa més. Per això, potser seria més cristià deixar les coses del Cèsar pel Cèsar i les de Déu per Déu i no embolicar més la troca (en vaig parlar fa poc aquí ). I a cal Cèsar ja discutirem d'aquestes coses. Dues postil·les finals. Una, arran d'això últim que dic. És exactament com acaba un mesurat i prudentíssim article del Dr. Salvador Pié a La Vanguardia, que adverteix contra l'"integralisme" (no confondre amb l'"integrisme", encara que també n'hi ha) dels que volen fer un totum revolutum de la Doctrina de l'Església amb el Dret a Decidir, respectant aquesta última opció. Per mi, és el millor que ha dit fins ara un representant de l'Església (tot i que a títol personal) sobre el procés. A dreta i esquerra, la identificació de l'Església en corrents polítics temporals ha estat sempre un greu error. ¿El repetirem? I l'útima té a veure amb la seu solsonina, que fou ocupada durant molt de temps per l'enyorat cardenal Tarancón, valencià, que va deixar-se la pell per comprometre l'Església en la reconciliació i en un marc democràtic i de llibertats comú, i no per atiar un conflicte "de drets". A mi, allò, sí que em sembla "superior". P.S. Poques hores després d'escriure això, l'amic Cinto Amat ha escrit, com sempre fa, una molt més ajustada aproximació al tema, que us recomano vivament, aquí . URL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/blog/roba-estesa/04-09-2014/sobiranisme-novell-61401


El Niño de Elche oferirà una xarrada il·lustrada a la Facultat d'Educació. VEU Revista Cultural de la Universitat d'Alacant El Niño de Elche oferirà una xarrada il·lustrada a la Facultat d'Educació Alacant, 18 de febrer de 2019 per Alejandro Ferràndez Mas El proper 13 de març a les 20.00 h el Niño de Elche ens donarà la xarrada il·lustrada Ex-flamenco. Antologías y heterodoxias a la Facultat d'Educació. A l'acte ens parlarà i exemplificarà sobre peces d'alguns dels seus últims treballs com Vaconbacon, Cantar las fuerzas, Voces del Extremo, Compro Oro, Sí, A Miguel Hernández o La Antología del Cante Flamenco Heterodoxo, en les quals, partint del flamenc i utilitzant com a nexe comú les pràctiques experimentals, transita per temàtiques com la cultura popular, la poesia, la performance, les arts d'acció, o el flamenc com a avantguarda. L'entrada és gratuïta mitjançant invitació. Recollida d'invitacions i informació: MIC (Informació Cultural Museu Universitat d'Alacant, núm. 40 en el plànol ). Tel. 965909387 PIC (Informació Servei de Cultura . Baixos del Paranimf, núm. 11 en el plànol ). Tel. 9659037 El Niño de Elche (Elx, 1985) és un artista indisciplinar que junta a les seues diferents propostes gèneres com el flamenc, el rock, la lliure improvisació, la performance, la música contemporània, la cançó d'autor, el teatre o la poesia. En la seua trajectòria discogràfica d'àlbums destaca el seu treball Voces del extremo (2015), on rep el guardó com a millor disc nacional per mitjans com Rockdeluxe, Radio3, El País o l'Associació de Periodistes Musicals d'Espanya. Ha treballat amb artistes de l'escena contemporània com Israel Galván, Belén Maya, María Muñoz, Cía, Ferroviaria, Juan Carlos Lerida o Guillermo Weickert, entre altres. A més a més, col·labora assíduament amb artistes com Pedro G. Romero, Miguel Álvarez-Fernández, C. Tangana o Refree i ha realitzat un projecte conjunt amb l'emblemàtica banda granadina Los Planetas que veurà la llum a final d'any. Per altra banda, el 2017 va publicar el seu primer llibre titulat No comparto los postres i és convidat com a artista espanyol en Dokumenta14 a Atenes i Kasel. El seu últim disc, titulat Antologia del cante flamenco heterodoxo, va ser publicat l'any 2017 i al juny d'enguany eixirà el seu nou disc produït pel colombià Eblis Álvarez de Meridian Brothers. Consulta la resta de la programació de l'Agenda Cultural de la Universitat d'Alacant (ACUA) per a aquest quadrimestre:


ADISALGE: Visibilitzar una gran labor – LA VEU D'ALGEMESÍ Home/Actualitat/ADISALGE: Visibilitzar una gran labor El treball que du a terme l’Associació de Discapacitats d’Algemesí, ADISALGE, és impagable. Només hi ha que veure l’alegria que desprenen els seus integrants en cadascuna de les múltiples activitats que realitzen. Es va crear fa 11 anys amb la intenció de facilitar l’oci a un sector de persones de totes les edats que, per les seues condicions, tenien complicacions per a reunir-se i divertir-se. La seu està situada en l’espai cultural Jaume I, un local municipal amb estades adoptades que inclou un jardí on poder fer pràctiques a l’aire lliure. Carlos Bueno.- Practiquen ioga, ball, manualitats, cuina, jocs, batucada, karaoke, realitzen gales, ixen d’excursió a conéixer paratges i veure espectacles... tot això de dilluns a divendres de 18.00 a 20.00 i els dissabtes de 17.00 a 20.30 hores, encara que a vegades amplien els horaris per a anar d’esmorzar, de dinar o de sopar. Per a això compten amb quatre monitores voluntàries que presten la seua ajuda amb passió per a aconseguir trencar barreres i que millore la situació d’estes persones. Miguel Ángel Frías és actualment el seu president en funcions fins que es trie la nova junta. Ens conta que des de la irrupció de la pandèmia els integrants han passat de ser més de 20 a 15, a pesar que ara les restriccions ja han decaigut. “Encara hi ha por, és lògic, però es pot estar tranquil perquè en l’associació es respecten totes les normes sanitàries i, el més important, és molt beneficiós per als participants i els seus familiars”, afirma. A estos alumnes els costa fer colla d’amics i eixir a passar-ho bé. Amb el confinament molts d’ells s’han acostumat a una vida sedentària, enfront del televisor i els videojocs. “La nostra missió és facilitar-los una vida el més normal que es puga, traure’ls de casa i que gaudisquen”, declara Carolina Camarasa, una de les voluntàries d’ADISALGE que els porta a València, a altres pobles, a centres comercials, al cinema, a la pista de birles, a la platja, prepara tallers en Halloween, Pasqua, Nadal i en Falles, que els encanta. De fet, alguns es visten amb el vestit regional, tenen fallera major i president, van a l’ofrena i cremen el seu propi monument gràcies a les aportacions de les comissions locals. La quota és de només 40 euros al mes però, a més, es pot col·laborar amb ADISALGE de diverses maneres. Una és convertir-se en soci simpatitzant per només 30 euros a l’any, una altra ajudar com a voluntari en qualsevol pràctica i els dies que bonament es puga, i també facilitant visites a empreses i entitats que vulguen mostrar la seua forma de treball. Per exemple, la Policia Nacional els ha fet demostracions i també se’ls han impartit classes d’informàtica. Últimament, en algunes noces han pres la iniciativa de no donar detallet de regal i entregar a l’associació els diners que es pretenia destinar, una idea solidària, beneficiosa i de trellat.


Serveis informàtics i tecnològics per a empreses: quins necessites? | Ofigràfic Consultoria tecnològica, Empreses, Ofigràfic, servei de manteniment, serveis IT, Transformació digital “Sé que m’he de digitalitzar, apostar per la tecnologia a la meva empresa, he fet alguns passos al respecte, però no sé exactament què necessito ara, o com he de seguir...”. Recurrentment a Ofigràfic ens arriben consultes, sinó iguals, semblants a aquesta, de directius a la recerca de serveis informàtics i/o tecnològics per a empreses. Però amb dubtes associats als propis serveis, ja sigui per desconeixement en detall de la tecnologia que ja disposen, per tenir massa alternatives i/o propostes sobre com prosseguir en el procés de digitalització, o per desconèixer les oportunitats que ofereixen les TI per a la gran majoria d’organitzacions. Davant d’aquesta perspectiva, més que determinar un servei informàtic o tecnològic concret o un altre, és recomanable elaborar un estudi o auditoria pràctica que desemboqui en un Pla de Digitalització concret: que impliqui els RRHH i usuaris de l’empresa i que inclogui eines tecnològiques, inversions, implementació gradual en el temps, i la capacitat d’evolució de les TI. Serveis d’informàtica i tecnologia per a la teva empresa No per això, deixarem d’esmentar alguns dels principals serveis tecnològics i informàtics per a empreses que desenvolupem des d’Ofigràfic i que es poden contractar mitjançant un servei d’outsourcing per gestionar tota la tecnologia de l’empresa. – Un servei orientat a analitzar, diagnosticar i realitzar una proposta d’implementació de solucions tecnològiques per a la teva empresa des duna perspectiva 360o i evolutiva. Implementació de solucions tecnològiques – Un servei professional que s’ha de concretar en la implementació d’un projecte tecnològic, que pot incloure tant solucions de software com de hardware. Implementació de xarxes, equips, configuracions... – El disseny i la posada en marxa dels sistemes tecnològics a l’empresa (des de la xarxa fins als equips), o la sincronització amb tecnologies prèvies, és una peça clau per garantir la seguretat i l’escalabilitat del sistema en conjunt. Seguretat de dades, còpies... – Capítol a banda mereix esmentar l’entorn de seguretat amb què s’ha de protegir la tecnologia implementada: ja sigui amb còpies, antivirus, tallafocs... Tot això i molt més a www.ofigrafic.es


El temps a l'Escala: Previsió Meteorològica pel 10 i 11 d'Agost de 2020 INICI DE SETMANA MARCAT PER LES BOIRES AL COMENÇAR EL DIA I LA CALOR I XAFOGOR AL CENTRE DE LA JORNADA. Dilluns 10 d'Agost de 2020: Estat del cel: Cel variable de matinada i matí, de nou amb boires i núvols baixos . A mig matí començarà a aclarir i a la tarda ja tindrem un cel més serè, amb algunes bandes de núvols prims. Es mantindrà l'humitat elevada i una xafogor intensa tot el dia. Vent: Calma de matinada i matí. A migdia i tarda dominarà la marinada fluixa de llevant a xaloc, de força 2/3. Al mitja tarda entrarà mitjorn fluix. Dimarts 11 d'Agost de 2020: Estat del cel: Cel variable de matinada amb una combinació de núvols prims i també boires a mar. Al matí s'anirà aclarint i a migdia i tardael cel estarà molt més serè. Ambient xafogós i molta sensació de calor. Vent: Calma de matinada i matí. A migdia i tarda dominarà la marinada fluixa de llevant a xaloc, de força 2/3. Al final dela tarda entrarà mitjorn fluix.


No m’agraden els bombons: de maig 2011 A Vic al somrient logo de CiU se li ha congelat el somriure. La càries, la de sempre, la que l’emprenya des de fa anys va reaparèixer diumenge amb un cop sec que el va agafar mig desprevingut, convençut com estava que la tenia sota control i que fins i tot anava a menys. Al principi l’havia subestimat, però a mesura que anava creixent es va començar a preocupar. I quin mal, tu! Un dolor punyent i impertinent que se li anava menjant la dent al mateix temps que el somriure. Llavors va decidir posar-hi remei amb una bona neteja de boca, però això només li va servir per treure sarro. La càries continuava allà. Metàfores a banda, a Vic s’ha demostrat que no n’hi ha prou amb el necessari rentat de cara al Remei per aturar la PxC, perquè els vots que Anglada ha perdut allà els ha recuperat en altres barris sense tants immigrants. On no hi ha nouvinguts, però sí els rumors malintencionats, les llegendes urbanes i els tòpics de sempre. Ara els de CiU que es calcin unes bones sabates i tornin a trepitjar carrer. Que repiquin els 12.000 timbres que diuen que van picar durant la campanya i expliquin casa per casa, amb papers a la mà i tantes vegades com faci falta, per exemple, a qui van a parar les ajudes socials. I, d’altra banda, als que no es comporten com és adequat, vinguin d’on vinguin, que se’ls apliqui la llei. I tot això des d’ara mateix. No cal tampoc esperar a tornar a veure les orelles al llop per començar a córrer. Publicat a EL 9 NOU, el 27 de maig de 2011 Publicat per Marta Simon a les 16:29 Cap comentari: Enlaces a esta entrada Publicat per Marta Simon a les 22:59 Cap comentari: Enlaces a esta entrada


Som Energia engega una planta solar a Sevilla finançada per 1.600 socis - Diari de Girona Amb una potència d'1,5 megawatts, la nova instal·lació permet una producció equivalent a l'ús anual d'electricitat de 1.000 llars La inversió permetrà un estalvi d'emissions de 834.000 quilos de CO? La cooperativa gironina d'energia verda té actualment 62.000 socis i 107.000 contractes Imatge de les plaques solars de La Florida, a Sevilla. som energia Imatge de les plaques solars de La Florida, a Sevilla. La cooperativa Som Energia, amb seu a Girona ha inaugurat una planta fotovolcaica a La Florida (Lora del Río, Sevilla), finançada gràcies a les aportacions de més de 1.600 persones sòcies que van participar en l'última emissió d'aportacions voluntàries al capital social de Som Energia. La inversió, de 1.025.000 euros, ha permès la construcció, la tramitació dels permisos i la posada en marxa de la planta. Expansió de l'energia renovable La planta de La Florida té una potència d'1,5 megawatts (MW), que permet una producció estimada de 2.600 MW/hora anuals, l'equivalent a l'ús anual d'electricitat d'unes 1.000 llars. Es tracta d'una de les plantes més grans en l'àmbit productiu de Som Energia, juntament amb la d'Alcolea i la de La Matallana. La representant de Som Energia, Nuri Palmada, explica que «la posada en funcionament d'aquesta planta és un exemple més que la ciutadania pot estar al centre de la transició energètica, i pot decidir, impulsar i construir plantes». «Davant les macroplantes, propietat de grans empreses i corporacions, la ciutadania pot produir la seva pròpia energia. La Florida és una demostració més que la ciutadania pot estar al centre de la transició energètica, que no té per què estar sempre en mans dels mateixos». La nova instal·lació permetrà un estalvi d'emissions de 834.000 quilos de CO2. Es va començar a construir el febrer d'aquest any i les obres van acabar a principis de maig. De tota manera, la posada en marxa d'aquesta planta no s'ha pogut fer fins ara perquè quedava pendent la connexió de la xarxa elèctrica de distribució. La de La Florida és la segona planta finançada amb l'última emissió d'aportacions voluntàries al capital social, darrere de les plantes de La Matallana, també a Lora del Río, Sevilla, que va entrar en funcionament fa un any. Amb els cinc milions d'euros que van aportar les persones sòcies, també s'ha finançat la planta de Tahal, a Almeria. La seva construcció es va fer en només tres mesos i va acabar-se a finals de 2018. No obstant això, encara no ha començat a funcionar, ja que porta més d'un any a l'espera de tràmits i permisos burocràtics. Aquest és el 14è projecte de producció de renovables que la cooperativa gironina posa en funcionament. Se suma així a les altres plantes fotovoltaiques, la central elèctrica i la de biogàs, i permet que l'electricitat produïda per Som Energia passi a 17 GWh. Això representa un augment del 4 al 5% del total comercialitzat anualment. Pel que fa a la potència significa arribar a 9,52 MW, un pas més en la direcció d'apropar la producció pròpia al 100% de l'energia que comercialitza la cooperativa. Som Energia és una cooperativa de comercialització i producció d'energia verda sense ànim de lucre. Va néixer el 2010 amb el propòsit de canviar el model actual energètic cap a un model 100% renovable i democràtic. Actualment compta amb 62.000 persones sòcies i amb més de 107.000 con-tractes de subministrament elèctric a la Península, Balears i Canàries. La seva base de socis és de particulars, però que també compta amb 1.500 empreses, 250 cooperatives, 460 associacions i fundacions, mig centenar de comunitats de veïns i gairebé un centenar d'administracions públiques, que en conjunt, suposen 7.200 contractes d'electricitat. Actualment, la companyia, ubicada al Parc Científic i Tecnològic de Girona té una plantilla de 75 treballadors.


Un col·lectiu de blocaires crea Penedesfera, la primera comunitat virtual que reivindica la vegueria ALBERT MERCADER. Gelida Penedès.cat. Si es valorés el nombre de persones que dissabte van anar a Gelida a la reunió com a baròmetre de l'èxit que tindrà, es podria dir que això de la Penedesfera fracassarà. Però no es pot dir. N'hi havia 132 més pendents de notícies a casa, darrere l'ordinador. Poca broma. Si les Terres de l'Ebre tenen l'Ebresfera o Sant Boi de Llobregat té la Xarxa Santboiana, el Penedès no podia ser menys. Dissabte, un grup reduït de persones: blocaires, el president de la DO Penedès, Francesc Pascual; el portaveu de la plataforma provegueria, Félix Simon; el diputat de CiU Carles Campuzano; la diputada de la Diputació de Tarragona i portaveu de CiU a Cunit, Montserrat Carreres, i un representant del web lliure www.santsadurní.es van reunir-se en una de les sales del Casal Gelidenc per donar el tret de sortida presencial d'una entitat que es crea a la xarxa. «Un col·lectiu que neix amb la voluntat de cohesionar el territori: les comarques del Garraf, l'Alt Penedès, el Baix Penedès i l'Anoia i fer-ho des d'un portal lliure que no vagi ni a favor ni en contra de la vegueria perquè internet és un mitjà que no es controla», deia ahir Daniel Garcia Peris, el blocaire fundador d'aquesta nova Penedesfera. El blocaire reconeixia, però, que el fet que aquesta proposta hagi nascut al voltant de les comarques que aplegaria la vegueria «ja vol dir alguna cosa», afirmava. La reunió constitutiva va ser escassa, segons reconeixen els mateixos integrants als seus blogs però positiva perquè posa en relleu per primer cop la voluntat de crear una entitat que reivindiqui la cohesió del Penedès també a la xarxa global. Entre les propostes que van sorgir destaca la creació d'una trobada presencial una vegada a l'any i l'organització de diverses jornades batejades inicialment com a Beers & Blogs que es faria regularment en diversos muni cipis d'aquestes quatre comarques. Però el «centre d'operacions» dels penedesferians serà en nou portal que es crearà d'aquí a dues setmanes a partir del qual es podran crear enllaços amb els 132 blocs que Daniel Garcia ha anat recollint en els darrers mesos. El nou portal s'actualitzarà regularment amb la participació de blocaires «de forma voluntària i desinteressada» i recollirà tot tipus d'informació que es generi al voltant de la cohesió del territori. Tota la informació referent a la gestació d'aquesta Penedesfera es pot trobar a danielgarciaperis.cat. L'esfera penedesenca comença a rodar en un moment de màxima efervescència del moviment provegueria nascut ara fa uns dos anys i que ja ha aconseguit mobilitzar milers de ciutadans, recollir l'aplaudiment de centenars d'entitats i recollir adhesions de la majoria d'ajuntaments del territori. Per tot plegat, no és d'estranyar algunes campanyes electorals al territori, com ara la que fa poc ha presentat ERC, que farà campanya per Joan Ridao per les generals de l'Estat amb un cartell específic en què s'associa Esquerra i vegueria. Tampoc sorprèn el canvi de posició que ja està tenint el PSC del territori, a favor de la vegueria. Al Consell de l'Alt Penedès van votar-hi a favor dijous passat però van matisar que ho havien fet per mostrar «una voluntat dialogant».


Seguiment d’una família de mallerenga emplomallada – Aula Ambiental Bosc Turull Seguiment d’una família de mallerenga... Els grups d’aprenentatge i servei descobreixen l’anellament científic Amb l’arribada de la primavera, el Bosc Turull està esplèndid, i amb les accions de manteniment de flora i fauna del projecte d’aprenentatge i servei, s’ha pogut fer un interessant seguiment d’aquesta explosió de biodiversitat. Un exemple que ens fa especial il·lusió compartir amb vosaltres és la història de la família de mallerengues. Tot va començar a finals d’abril, quan vèiem entrar i sortir dos individus adults de mallerenga emplomallada (Lophophanes cristatus, abans Parus cristatus) de la caixa niu situada als horts municipals de l’Aula Ambiental Bosc Turull. La freqüència de moviments, que anava en augment, feia pensar que hi estaven criant. Efectivament, el dia 27 d’aquell mes, dins les activitats d’aprenentatge i servei, un grup de l’Escola Lèxia va poder sentir els pollets a l’interior. El dia següent el Javi, dinamitzador d’aquestes sessions, va poder enregistrar un dels adults entrant i sortint de la caixa niu. El dia 4 de maig, amb un altre grup, amb la càmera endoscòpica es va poder fotografiar l’interior del niu. Tot i que la imatge no és de gaire qualitat, s’hi van poder veure els polls, ja força crescuts! La seva mida indicava que no trigarien gaire a sortir del niu El dia 12 de maig, durant una sessió d’anellament científic amb el segon grup de l’Escola Pia Sant Antoni, es va capturar el mascle adult i dos polls d’aquesta família de mallerengues. Segur que la femella i la resta de polls estaven ben a prop! Com que sabíem que els polls ja havien saltat del niu, el mateix dia es va despenjar la caixa i es va poder observar que dins hi quedava un ou sense eclosionar. Gràcies a aquest programa d’aprenentatge i servei, on participen diferents instituts i entitats de la ciutat, i a l’experiència del Javi, els i les participants han pogut seguir de prop aquesta història i conèixer la utilitat de l’anellament científic. Ja que ara aquests individus de mallerenga emplomallada han quedat anellats, i si tornen a caure a qualsevol xarxa d’anellament, allà on sigui, l’anellador/a científic sabrà que aquestes mallerengues han nascut al Bosc Turull. I si nosaltres seguim les dades, podríem saber fins on han arribat volant aquests polls, una vegada s’hagin fet grans! PreviousPrevious post:El projecte d’aprenentatge i servei sobre biodiversitat al Bosc Turull funciona a ple rendiment!NextNext post:Bon estiu!


La Lleganya: Montpeller o Marsella? Montpeller o Marsella? Segons ens ha fet saber Pere Mestres, de la Penya de l'Aspres de Tuir, en una de les darreres edicions impreses del jornal de Perpinyà L'Independant es feia pública la impossibilitat de disputar la semifinal de la Heineken Cup a Barcelona. Segons sembla, de res va servir la visita de representants de la HCup i de la FFR a Barcelona a principis de mes; tot sembla indicar que, amb l'excusa peregrina de la celebració aquell mateix cap de setmana del Gran Premi de Fórmula 1, l'organització té previst derivar la celebració d'aquesta semifinal a Montpeller o Marsella. És evident que en aquesta tria hi té un paper important la possibilitat que el partit enfronti el XV Sang i Or amb Tolosa; i pel que sembla, el jacobinisme de l'Hexàgon s'imposa per sobre d'acords previs. Ja és trist que, per una vegada que es pot concretar un acord de fa anys, i superant les reticències d'algun capçot del Sud amb càrrec a l'administració respecte el rugby, ara ens quedem amb la mel als llavis nosaltres, i sobretot la gent del Nord, que gaudiria com qui més. És una llàstima, sí. Com ho és que, a data d'avui, el web del club romangui inalterable en el seu monolingüisme francès.


En marxa el IX Concurs Sons — Català En marxa el IX Concurs Sons Poden presentar-s'hi propostes fins el 31 de maig de 2016 https://firamediterrania.cat/ca/premsa/notes-de-premsa/en-marxa-el-ix-concurs-sons https://firamediterrania.cat/@@site-logo/firamediterrania_cat.jpg 2016/04/04 13:14:00 Europe/Madrid Ja poden presentar-se propostes a la IX edició del Concurs Sons de la Mediterrània, que organitza la Fira Mediterrània de Manresa, el Centre Artesà Tradicionàrius de Barcelona i el Grup Enderrock. Els quatre grups finalistes actuaran a la propera edició de la Fira Mediterrània de Manresa a l'octubre. El Concurs Sons de la Mediterrània és obert als grups i solistes emergents que presentin propostes de folk i música d'arrel Mediterrània, en català o bé instrumentals. El grup guanyador obtindrà la gravació d'un disc en un estudi professional, actuacions als festivals Tradicionàrius, Fira Mediterrània de Manresa, Circuit Folc i Música a la Vila del Vendrell, una campanya de publicitat a la revista Enderrock i el web Sons de la Mediterrània i un servei de consultoria i acompanyament en la comunicació i difusió. L'edició d'enguany presenta algunes novetats. Per una banda, la sessió de formació que tindrà lloc al setembre s'obrirà a tots els grups inscrits que hi estiguin interessats, i de l’altra, el Premi de Votació Popular, s'escollirà durant la mateixa final, d'entre les quatre formacions que actuïn a la Fira Mediterrània de Manresa. D'altra banda, les guanyadores del Concurs Sons 2015, el grup del Camp de Tarragona Roba estesa, publicaran aquesta mateixa primavera el seu primer disc, un treball que presentaran arreu del territori i que anirà també acompanyat d'un videoclip que estan enllestint aquests dies. A més de les Roba estesa, els grups guanyadors del Concurs Sons des del seu origen han estat la big band folk mallorquina Grollers de Sa Factoria (2008), el quartet de folk i cançó Amansalva (2009), el grup de 'ball folk progressiu' Tazzuff (2010), el grup de folk del Baix Llobregat RIU (2011), la festiva colla grallera Els Laietans (2012), el grup de folk i jazz Inxa Impro Quartet (2013) i el grup de rock de l'Horta Mox (2014). Les bases completes es poden consultar a: http://www.enderrock.cat/sons/noticia/2/bases Les Roba estesa, guanyadores del Concurs Sons l'any passat


No parlen però tenen sentiments Alba Cebrián Peña Actualizada 27/05/2019 a las 09:55 Una mascota no té la nostra veu per demanar les seves necessitats, per la qual cosa tenir-ne una implica moltes responsabilitats. En aquest cas, els éssers humans som prou intel·ligents per comprendre, entendre i assumir la necessitat d’un animal indefens. Encara que no puguin parlar també pateixen el dolor i malestar, per tant som nosaltres qui els hem de brindar la veu per canviar aquesta situació. El maltractament i l’abandonament animal és un problema que contamina la nostra societat. És molt trist veure com un gos o un gat, que havia format part d’una família, acaba abandonat pel seu propi amo en qualsevol lloc i sense cap compassió. Tot i que més trist és saber que hi ha persones que mutilen els animals creient que ells no senten ni pateixen; però el fet que no parlin, no significa que no tinguin sentiments. Entre tots podem aconseguir millorar aquests fets. Per aquell maltractament no intencionat, la millor solució és l’educació i sensibilització de tots nosaltres. En canvi, el maltractament intencionat ja és una altra cosa i s’ha de castigar per reorientar aquella persona que ho fa. Finalment, a aquells que fan un maltractament intencionat i cruel se’ls considera persones amb greus problemes psicològics, per la qual cosa necessiten l’ajuda d’un professional per rehabilitar-se i canviar aquests mals hàbits. És per això que, si en algun moment sou testimoni d’alguna situació de maltractament o abandonament d’algun animal o simplement sabeu d’algú que està incomplint aquests valors i drets cap a ells, feu-ho saber a les autoritats immediatament. És molt important posar més atenció a la protecció animal. No podem ignorar aquests actes, s’ha d’intentar acabar amb el patiment d’aquests animals que tenen dret a una vida digna.


La cantant estrena col·lecció pròpia amb la firma 'low cost' d'Inditex: Pull&Bear by Rosalía dilluns, 13 de maig 2019 - 13:00h Rosalía alça passions i a Amancio Ortega no li ha passat desapercebut. De fet, ha fitxat la cantant com a imatge de la cara més 'low cost' d'Inditex. La catalana afig als seus looks estrafolaris i, a voltes, un poc 'quinquis', la vestimenta de Pull&Bear, marca de pes en el mercat de la moda juvenil a bon preu. Parlem d'un contracte dels d'infart. Amb només una menció en una publicació al seu Instagram, a on té 2,7 milions de followers, Rosalía rep ni més ni menys que un milió d'euros. També et pot interessar: Esclafix la polèmica entre els fans de Rosalía: «Rinoplàstia?». Zara no fa mai publicitat com a tal, només un dia a l'any, quan comencen les rebaixes. Però tampoc li cal, amb este nivell d'aliances subliminars amb les influencers i celebrities més top del país, que generen milions de clics i de vendes amb només una foto lluint modelet. La xifra que s'ha embutxacat Rosalía amb este post, que ha eixit a la llum de la mà del digital 'Jaleos', és un exemple clar. A més, la jove ja té col·lecció pròpia: Pull&Bear by Rosalía, set peces «molt fidels» al seu estil. Pull&Bear by Rosalía, la seua col·lecció pròpia Pull&Bear by Rosalía, set peces que definixen molt bé el seu estil, segons la cantant | Agències Rosalía ja és una icona de la roba Pull&Bear i presumix de col·lecció. Esta setmana passada, de fet, va convocar totes les agències en Madrid per a protagonitzar un posat lluint conjunt de dos peces estampades de la firma, un estilisme que alguns experts titlen de poligoner. Amb el melic a l'aire, la jove posava un toc a la vestimenta amb unes aparatoses plataformes negres i el monyo arreplegat en un entremig de monyo i trenat. Siga com siga, el que sí que tenen els looks de Rosalía, és personalitat i intenció de no deixar indiferent a ningú. «Definix molt bé el meu estil», dia davant de les càmeres en roda de premsa sobre les noves tendències que abandera: set peces «molt diverses, que toquen registres diferents, des de l'urbà fins a la tendència del texà. Les granotes, el neó i les malles de ciclista prenen protagonisme i no falten les camisetes estampades amb missatges de les seues cançons, que tot el món coneix i relaciona amb ella, al nivell de 'Tra tra', 'Malamente' o 'Con altura'. Molts de focus i poques paraules. Rosalía va obrir poc la boca i és que el seu contracte no ho preveia. Acompanyada de tres guardaespatles i muda amb la premsa que li fea preguntes, la cantant va complir el tracte amb Amancio i es va retirar, sense pronunciar-se, per tant, sobre l'última polèmica amb l'alcalde de Valladolid, qui acusa a la cantant d'exigir-li mig milió d'euros per actuar en les festes patronals. De moment, Rosalía l'ha deixat per mentirós i ha continuat amb els seus compromisos d'estrella.


Els Milito es retroben | FCBarcelona.cat Els Milito es retroben Aquest dimecres Gabi i Diego Milito es tornaran a enfrontar en un partit oficial. Això no passava des que els dos germans es van veure les cares en un derbi d’Avellaneda de la temporada 2002-03. Diego i Gabi Milito van haver d’esperar 15 anys per fer realitat el somni de jugar plegats. A l’Argentina Diego (el germà gran) va debutar l’any 99 amb el Ràcing d’Avellaneda i Gabi (amb 17 anys) ho va fer amb el màxim rival (Independiente). Aquest un dels grans clàssics del futbol argentí i els germans Milito van protagonitzar duels apassionants. Fins i tot van tenir una forta picabaralla en un derbi que es va endur Independiente per 4-1 la temporada 2002-03. Junts a Saragossa L’estiu del 2005 el Saragossa va tenir la genial idea de reunir-los i els germans Milito van triomfar al conjunt aragonès durant dues temporades. Gabi liderava la defensa i Diego feia els gols. 23 en va fer l’any passat amb l’equip de Víctor Fernández. Curiosament els enfrontaments entre Barça i Saragossa dels últims anys han tingut de tot: emoció, espectacle, gols, expulsions... i sempre als germans Milito com a actors principals. La temporada passada Gabi va fer l’únic gol de l’equip aragonès al Camp Nou i Diego va marcar l’1-0 a la Romareda. I en fa dues es van repartir la feina en l’empat (2-2) de l’1 d’octubre del 2005 a l’estadi. Primer Gabi i després Diego van col•locar el 0-2 al Camp Nou. Ronaldinho de penal i Samuel Eto’o igualarien l’enfrontament. L’últim en arribar Després d’una brillant actuació a la Copa Amèrica el Barça va fitxar Gabi Milito. El futbol els ha tornat a separar i dimecres es veuran les cares a Barcelona. Serà un duel interessant, espectacular i emotiu pels germans més coneguts del futbol estatal.


Detall de la Competició - 10 km i XX Mitja Marató de Menorca 2020 - Detalle Competición - Elitechip ElitechipCompeticions10 km i XX Mitja Marató de Menorca 2020 Inici Insc.: 01/06/2020 21:00 Llímit: 30/10/2020 07:00 *IMPORTANT Consultar document adjunt Pla de Mesures COVID-19 Per motius de la Covid-19, no hi haura curses escolars, de 0- 14 anys Art. 1. Organització - l'Empresa Elitechip SL, el Club Xtrem Menorca Atletisme, la Delegació a Menorca de la FAIB, la Conselleria d’esports del Consell Insular de Menorca, l’Ajuntament de Ciutadella de Menorca, organitzen el IX 10 km Illa de Menorca i la XX Mitja Marató Illa de Menorca el proper dia 1 de novembre de 2020 a partir de les 08:30 hores.<?xml:namespace prefix="o" ns="urn:schemas-microsoft-com:office:office" /> Art. 7.- Horari – Degut a les actuals circumstàncies relacionades amb la COVID-19 i amb motiu de complir amb les normes sanitàries dictaminades pel Govern Balear, els horaris definitius per a l'edició 2020 seran els següents: Cursa 10k - 08:30 h - Plaça de Born (sortides esglaonades de 25 corredors cada 1 minut) El temps màxim per realitzar el recorregut serà de 1:10 hores. Mitja Marató - 10 h - Plaça de Born (sortides esglaonades de 25 corredors cada 1 minut) El temps màxim per realitzar el recorregut serà de 2:30 hores. Cursa Popular - 13h - Plaça de Born (sortides esglaonades de 25 corredors cada 1 minut) Art. 8.- Entrega de dorsals – El lliurament de dorsals es realitzarà el dissabte 31 d'octubre de 2020 a les carpes de Elitechip situades a la Plaça de Born de Ciutadella de Menorca. En la recollida de dorsal serà obligatori presentar signat el document d'exoneració de responsabilitats COVID-19 que es pot descarregar a la zona de documents adjunts. Horaris de lliurament de dorsals: De 16:00 a 16:50 - Recollida de dorsals carrera Popular De 17:00 a 18:30 - Recollida de dorsals 10k De 18:30 a 20:00 - Recollida de dorsals Mitja Marató Art. 10.1. Al retirar el dorsal se’ls obsequiarà amb alguns detalls per part de l’organització. Tots els atletes que finalitzin el recorregut rebran un obsequi commemoratiu. Es realitzarà diploma digital acreditatiu del seu temps i del lloc obtingut en la classificació general i per categories que es podrà descarregar mitjançant l'APP Elitechip. Descargable aquí: APPLE STORE (enlace de descarga) GOOGLE PLAY (enlace de descarga) PLA D'ACTUACIÓ MESURES COVID-19 PLA DE MESURES COVID-19 MITJA MARATÓ DE MENORCA 2020 L'ús de mascareta serà obligatori en tot moment fins a l'instant de prendre la sortida. · No hi haurà reunió tècnica presencial. · Es publicaran presentacions online. · Els participants tindran que portar signat el document d'exoneració de responsabilitats (adjunt per a descarregar) · Ordenades per temps estimat de finalització. · Es realitzaran en tandes de 25 persones cada 1 minut i una separació entre corredors de 2 m · S'ubicaran 7 avituallaments (líquid) · Avituallament amb aigua · Els voluntaris col·locaran l'avituallament sobre la taula, el propi esportista el recollirà de la taula. · l'Avituallament s'ampliarà al màxim per evitar aglomeracions. · Avituallaments en línia, mantenint el sentit d'entrada i sortida. · El corredor no podrà tornar enrere. · S'habilitarà una zona de sortida ràpida per evitar aglomeracions dels participants a l'arribada. · S'evitarà l'entrada de públic a la zona de meta. · S'haurà d'abandonar la zona de meta un cop finalitzada la cursa


ELIXIR ADN40 BELAGE DE ANNE MÖLLER | Perfumeries Facial ELIXIR ADN40 BELAGE DE ANNE MÖLLER 13 December, 2015 by Facial Ara fa un any, Anne Möller revolucionava el món de la cosmètica amb la seva innovadora línia ADN40BELÂGE,amb REVERSE CELL COMPLEXE,un exclusiu complex d’actius que reverteix l’envelliment cel·lular. Ara va més enllà i crea 1 ELIXIR únic amb el 100% de l’actiu pur. Aquest exclusiu ELIXIR és un REGAL únic *, que pots provar de forma excepcional en comprar dos productes Anne Möller, sent un de la gamma ADN40 Belâge. Per què és tan especial aquest Elixir? Perquè conté el 100% del complex REVERSE CELL COMPLEXE, exclusiu de tota la línia, que actua a 3 nivells: -Sobre la teva dermis: rejovenir les cèl·lules i mantenir els fonaments la teva depell. -Sobre la teva epidermis: preservar la capacitat regeneradora les cèl·lules de font mare, de joventut. -Sobre les cèl·lules: protegir l’ADN enfront dels raigs UV del sol. Només, i com a màxim tres gotes al dia (idealment a la nit) d’aquest elixir regeneratiu, per a un tractament de xoc d’un mes. Aplicar sol o barrejat amb la teva crema habitual, sobre rostre i coll, realitzant suaus moviments per afavorir la seva absorció. A partir dels 40, idoni després de l’estiu com a tractament de xoc. No recomanat per a pells sensibles. Deixaràs perdre aquest regal únic iexcepcional?


Del 25 al 28 de març se celebrarà la 50 o edició de la Bologna Children Book Fair (la Fira del Llibre Infantil i Juvenil de Bolonya), un aniversari que cal tenir en compte. Els seus 20 mil metres quadrats coberts de 1200 estands i espais expositius d’editorials i associacions provinents de fins a 66 països diferents convoquen a editors, autors, il.lustradors, llibreters, bibliotecaris i en general tots aquells que vulguin conèixer les novetats de la producció de la LIJ o donar-se a conèixer en aquest món. En aquest aniversari tan especial els organitzadors han previst la concessió del premi BOP (Bologna Prize per al Millor Editor Infantil de l’any), la segona edició del premi The Children s Museum Award i l’Bolognaragazzi Digital Award, aquesta vegada amb dues categories: Ficció i No -Ficció, a més de les seves parades i activitats de rigor, com les exposicions d’il.lustradors del món, l’exposició al voltant de Suècia, país Convidat d’Honor en aquesta edició, la selecció dels White Ravens organitzats per la International Jugendbibliothek o la selecció de la llista d’honor IBBY de tots els països membres de la xarxa. No faltaran, a més, els emocionant anuncis dels que seran els guanyadors del Premi The Astrid Lindgren Memorial Award i del Hans Christian Andersen. Per celebrar a GRETEL l’aniversari d’aquest esdeveniment, voldríem ressenyar un llibre que s’insereix entre els èxits de la Fira. Al mes de gener ja vam recomanar La trilogia del límit de Suzy Lee que va ser presentada a la Fira l’any passat i, aquest mes, us oferim una altra de les novetats de l’anterior edició: Ad occhi aperti: leggere l’albo illustratode la Associazione Culturale Hamelin. Aquesta obra podria considerar-se una mena de vademècum, inexistent fins ara a Itàlia, que condueix el lector al mateix cor del treball editorial dels àlbums il.lustrats a través d’un recorregut que explora els àlbums més significatius des de la segona meitat dels noranta fins avui dia. Fundada a Bolonya el 1996, Hamelin és una associació cultural que relaciona la promoció cultural amb la vocació pedagògica, tot treballant amb infants i adolescents, en particular a través de la literatura, el còmic, la il.lustració i el cinema. A més d’organitzar cursos, tallers, conferències, projectes didàctics i exposicions, publica una revista homònima de caràcter quadrimestral, considerada una de les més interessants d’Itàlia sobre lectura i literatura infantil i juvenil. Ad occhi aperti: leggere l’albo illustrato es planteja com una eina crítica destinada a pares i mares, docents, bibliotecaris, etc. amb l’objectiu de guiar la lectura dels àlbums il.lustrats. Per això, s’analitzen els elements clau del llenguatge d’aquests llibres, es consideren els possibles valors pedagògics i es presenta un seguit de propostes des de diferents trajectòries temàtiques. L’obra es divideix en 11 capítols acompanyats d’un gran nombre d’il.lustracions a color. Els capítols d’Andrea Rauch i de Martino Negri giren al voltant de la història i concepció de l’àlbum, mentre que en el capítol d’Ilaria Tontardini es defineixen alguns dels elements o mecanismes fonamentals del funcionament d’aquest tipus de producció. D’una banda, Emilio Navarra reflexiona sobre la relació entre la temporalitat i l’àlbum il.lustrat i explora la varietat de ressonàncies emotives que és capaç de suscitar en relació al temps. Com bé diu l’autor d’aquest capítol, hi ha un temps que sorgeix de l’organització de la narració, un temps concret de l’acte de lectura, però també una percepció del temps, que no és mesurable perquè té més relació amb l’atmosfera que es crea al llarg de la lectura i les expectatives que genera en el lector. Així, doncs, proposa una possible classificació tenint en compte tant el temps del llibre com el del lector. De l’altra, Giulia Mirandola, a través de dos capítols diferents, presenta els àlbums sense paraules, en defensa el valor narratiu, defineix el silenci com una realitat plural i els llibres “per pintar” com produccions que donen el poder i la sensació de poder a l’infant que sosté un llapis tot sol i dibuixa, pinta i escriu; mentre que Loredana Farina posa al nostre abast el concepte de “llibres-joc” des del punt de vista editorial. Així mateix, Giordana Piccinini afronta el tema dels valors pedagògics a través de la lectura detallada d’alguns àlbums, destacables per la força amb la que mostren una plena consciència pedagògica i una absoluta maduresa artística. Nicoletta Gramantieri indaga sobre alguns dels aspectes de la complexa relació existent entre text i lector a causa de la multiplicitat de significats i dels requeriments que poden emergir, proliferar i trobar-hi resposta. Per exemple, el treball de cooperació amb el text que el lector ha de fer quan s’acosta als àlbums i algunes de les competències que es desenvolupen gràcies a aquest treball o la consideració que la trama és tan sols un dels molts elements a tenir en compte a l’hora de valorar i seleccionar un àlbum. Roberta Colombo conclou aquest llibre amb dos capítols sobre la natura i els espais. En el primer analitza els aspectes que uneixen la naturalesa amb els àlbums il.lustrats, tals com el ritme i el temps, l’observació del món real, el joc dels punts de vista o el visible i invisible; mentre que, en el segon, fa un recorregut a través dels espais interns com espais emotius i externs. Finalment, el fet que Ad occhi aperti: leggere l’albo illustrato s’hagués acabat d’imprimir el 14 de març de 2012, només 5 dies abans de la Fira del Llibre Infantil i Juvenil de Bolonya de l’any passat, ens recorda que el fet d’assistir a la Fira és una oportunitat inigualable per conèixer les novetats del mercat editorial de la literatura infantil i juvenil, així com la publicació d’estudis i assajos de fora del nostre país.


Laudatio | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA S’Esclop, 51, maig/juny de 2010 Maties Tugores és una d’aquestes persones que fa de baula entre dues cultures. Fill de mallorquins va néixer a la ciutat francesa de Valenciennes (al nord de França). Allà va estudiar estudis administratius i comptables. La família retornà a Mallorca quan tenia menys de vint anys. La seva llengua íntima sempre va ésser el francès, la llengua que emprava amb sa mare alternant-la amb el mallorquí col·loquial. Maties tingué sempre l’aspiració d’ésser un poeta. Sempre va estar a l’aguait de tot el que es publicava en França així com en català i castellà. En els darrers set anys la seva activitat va augmentar molt. Durant 50 números publicà a la revista S’Esclop les traduccions de poetes francesos vius. Al mateix temps traduïa poetes catalans i balears que publicava a revistes de poesia franceses com Jalon i Les Amis de Thalie. Bullia de projectes sense aturall, hi dedicava un temps increïble. En els darrers anys sortiren cinc llibres, un en castellà en col·laboració amb Cristóbal Serra, Curolla del mallorquín dadá, les traduccions de Vauvenargues, una antologia en castellà editada al número 36 de la revista Ficciones de Granada «36 voces francesas para una antologia», i l’any 2009 dues traduccions catalanes Quinze veus surrealistes franceses, d’editorial El Tall i a l’editorial Lleonard Muntaner Complanta dels captaires àrabs de la Casbah i de la petita Jasmina morta pel seu pare, original d'Ismaël Aït Djafer. D’aquest darrer llibre que ha merescut el premi Rafel Jaume/ Cavall Verd no va tenir temps de fer-ne una presentació. Un infart terrible el dia 4 de gener de 2010 el va portar a una mort imprevisible. Resten pendents d’editar les traduccions fetes de l’obra completa de Pierre Jean Jouve, de Mattias Vincenot i l’antologia de poetes balears per editar a Caràcters, a París que l’Aliança Francesa de Palma cura que aparegui a la llum. Maties va voler esser per damunt de tot un poeta, va viure per a la poesia. El seu desig més gran, ésser i ser considerat com a poeta, l’ha assolit al mateix temps que la fi de la seva existència.


Lady Bird – Muelle5 escrit per Sandra Cuadrado Una estudiant de Sacramento que es fa anomenar Lady Bird (Saoirse Ronan) es troba en el seu darrer any d’institut. Enamorada de l’art i la cultura, té una aspiració ferma i clara: anar a estudiar a Nova York, però la seva mare (Laurie Metcalf) no comparteix les seves inquietuds. La direcció i el guió originals són de Greta Gerwig (coautora del guió de Frances Ha 2012). Es podria considerar un drama romàntic d’iniciació adolescent (‘coming-of-age’) amb certs tons d’humor i algunes notes autobiogràfiques. Greta Gerwig i Lady Bird neixen a la mateixa ciutat, Sacramento, comparteixen un escenari similar durant la infantesa, i també totes dues evoquen la literatura i l’art com a fonts d’inspiració per a construir la seva identitat. La primera escena situa mare i filla al cotxe escoltant amb atenció un fragment de The grapes of wrath de John Steinbeck, un contrapunt premonitori que ja fa augurar el nivell de tensió hostil i de desencontre que marcarà la relació entre totes dues durant tota la cinta. D’aquest punt de partida, probablement inusual (mare i filla adolescent compartint aquesta afició), arrenca una pel·lícula que parla de les incerteses de l’adolescència, les primeres experiències sexuals i romàntiques, la por i la incomunicació amb la família i el desig de satisfer la imatge que ha creat de la seva identitat. El conflicte entre mare i filla és l’eix principal sobre el qual gira la pel·lícula. Lady Bird vol estudiar a Nova York i la seva mare, que és l’única que treballa de tota la família, intenta convèncer-la perquè estudiï en una universitat pública i local. Enmig d’aquesta estructura familiar, el pare (Tracy Letts) se’ns presenta com el facilitador; no pot contribuir econòmicament però es decisiu a l’hora d’establir ponts de diàleg per a la restauració de la felicitat i l’amor entre les dues dones. Sempre hi ha una primera mentida que facilita el pas cap a les següents. En aquest cas, el renegament de la ciutat d’origen, Sacramento, és ben evident en l’escena de la universitat, quan algú demana a Lady Bird d’on és i ella respon que és ‘de San Francisco’. A aquest primer atac a la veritat en succeïran molts d’altres: Lady Bird menteix sobre casa seva perquè no té una escala principal com la de les seves amigues, menteix sobre les notes acadèmiques, sobre les seves amistats, sobre el cotxe del pare... fins i tot oculta el seu nom veritable, Christine. No és fins al final de la pel·lícula, quan s’ha convertit en la persona que desitja, quan té l’oportunitat de redimir-se amb el seu origen i i amb el seu nom veritable. La visió que una adolescent rep dels altres és fonamental per a la seva integritat emocional, i per donar una imatge lleugerament més positiva, Lady Bird no ho sap fer millor i menteix constantment. Només així li sembla que pot aconseguir una millor versió d’ella mateixa. Probablement la reconciliació amb un lloc que has menyspreat només es pot produir quan tornes a estimar. Les desigualtat socials, tot i no ser el gran tema de la pel·lícula, es presenten en un degoteig constant en molts elements que ajuden a definir els personatges. El tema social que deriva dels problemes econòmics de la família precipita el focus de tensió entre la mare i la filla. Com a nota d’enllaç amb el gènere social, Mike Leigh sembla ressonar en la incòmoda escena del pare que en una entrevista de feina es topa amb un entrevistador jove inexpert i alliçonador. Pel que fa a la presentació dels personatges, la seva contribució al desenvolupament de la pel·lícula és força desigual. Mentre, el perfil dels personates principals està molt ben definit, els personatges secundaris (amiga, amiga #BFF, nòvio 1 i nòvio 2, capellà i director del cor...), de tan simples, esdevenen perfils estereotipats al més pur estil High School Musical. Per altra banda, els rituals circulars al voltant dels quals gira l’any acadèmic sonen una mica desgastats: el ball de final de curs, l’obra de teatre, la tria del vestit, noi va a recollir a noia a la porta de casa... No obstant això, l’atenció al detall, l’ús dels colors, l’encertada tria musical (‘Hand in my pocket’ d’Alanis Morrissette), la naturalitat i la sinceritat en el tractament de la descoberta sexual i l’òptima ambientació dels inicis dels 2000 fan que el procés complet d’incomprensió cap a la vida adulta de Lady Bird resulti força versemblant, tant a ulls d’un adult com des de la perspectiva d’una adolescent. Si bé es podria considerar una cinta poc innovadora en el format, l’execució tècnica en la durada dels plans llargs és bona i la dosi justa de quotidianitat en el discurs de les escenes entrellaçades cohesiona prou bé el ritme de la pel·lícula. Gerwig il·lustra a la pel·lícula un digne pas a la maduresa tractant el procés interior de l’adolescent d’una manera desacomplexada. Lady Bird podria compartir amb The Virgin Suicides (Sofia Coppola 1999) aquesta barreja de tendresa i humor en el tractament de processos de maduresa amb graus elevats de tensió i complexitat durant l’adolescència. Comparteixen també la seva condició de debutants com a directores amb aquestes pel·lícules; però si bé en el cas de Coppola la pel·lícula avança com un tot inexorable i hipnòtic, a Lady Bird, Gerwig ofereix una visió fràgil i fragmentada d’una història ben articulada, presentada amb encert però del tot previsible. Filed under: Portada, Retrospectiva Entrada anteriorEl Hilo Invisible Entrada següentThe Florida Project


Abastament en vol - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure Avió d'abastament KC-135R Stratotanker amb caces F-15 i F-16 en una missió d'entrenament de re-proveïment en vol. L'abastament en vol, també conegut com a reproveïment en vol o per les sigles AAR (de l'anglès aerial refueling) és un mitjà polivalent per a augmentar l'abast i l'autonomia en vol d'avions militars. El reproveïment en vol és una operació quotidiana realitzada pels avions militars de les forces aèries de l'OTAN i de la resta del món. Les operacions d'AAR impliquen una proximitat entre l'avió d'abastament i el receptor. Es transfereix el combustible entre els avions nodrissa i els receptors via una mànega flexible i una cistella que conté la vàlvula o una llança rígida anomenada 'boom'. Els països de l'OTAN tenen una normativa comuna per a aquest tipus d'operacions explicada a la publicació ATP-56 (A) Arxivat 2004-02-23 a Wayback Machine. « Actualment, per a casos d'emergència, cada cop hi ha més avions que poden re-proveir des d'altres avions d'una categoria semblant sense que calgui esperar un avió d'abastament...(vegeu fotografies) » 1.1 Perxa i receptacle 1.2 Sonda i cistella Un C-5 Galaxy s'aproxima a la perxa d'un KC-135R. Un De Havilland Sea Vixen fent benzina des d'un altre De Havilland Sea Vixen mitjançant sistema sonda i cistella, Farnborough Air Show, dècada de 1960. Un HC-130P re-proveint en vol a un helicòpter HH-60 Pave Hawk mitjançant el sistema sonda-cistella. S'usen dos mètodes diferents per connectar un avió d'abastament a una aeronau receptora: el sistema de perxa i receptacle, i el sistema de sonda i cistella . Hi havia un sistema menys popular ( ala - ala ) que ja no s'utilitza. Perxa i receptacle[modifica] La perxa o perxa de re-proveïment en vol és un tub rígid telescòpic amb superfícies de control de vol mòbils que un operari de l'avió d'abastament s'estén i inserida en un receptacle de l'aeronau receptora. Tots els avions d'abastament equipats amb aquest sistema (KC-135 Stratotanker, KC-10 Extender, etc.), Tenen una única perxa, i només poden reproveir simultàniament a una aeronau amb aquest mecanisme. Es poden aconseguir grans cabals de combustible (fins a 1.000 galons, quasi 3.800 litres, per minut en el KC-135) gràcies al major diàmetre del conducte de la perxa, requerint menys temps per completar les operacions de re-proveïment en comparació amb els sistemes sonda-cistella. El mètode de perxa elimina la necessitat que el pilot de l'aeronau receptora (moltes vegades avions grans i poc maniobrables) hagi de realitzar maniobres de precisió per a introduir la sonda a la cistella, que és fàcil de realitzar amb aeronaus petites com els caces, però molt difícil o impossible amb avions grans. Un avió d'abastament amb sistema de perxa pot ser equipat amb un adaptador que el fa compatible amb les aeronaus proveïdes de sonda i cistella. El cost de formar i emprar l'operari de la perxa. Complexitat de disseny de l'avió d'abastament. Només pot proveir un avió receptor simultàniament. No pot ser usat per a reproveir a la major part d'helicòpters. Els avions de caça no poden rebre el combustible al cabal màxim de la perxa, això requereix que els avions d'abastament redueixin la pressió de proveïment quan atenen a aquest tipus d'avions, reduint l'avantatge del sistema de perxa sobre el sistema de sonda-cistella. Sonda i cistella[modifica] Aquest mètode utilitza una mànega flexible que penja de l'avió d'abastament. L'extrem de la mànega està unida mitjançant una vàlvula amb una cistella (semblant a un volant de bàdminton) que estabilitza la mànega i proporciona un embut que facilita la inserció de la sonda de l'aeronau receptora. La sonda del receptor és un braç o pal rígid que situat en el seu morro (o al fuselatge) sol estar retret quan no s'usa, especialment en avions ràpids. Tornado GR4 fent benzina de la cistella d'un avió d'abastament VC-10 de la RAF sobre Iraq. Un F/A-18 Hornet sent re-proveït per un altre F/A-18F Super Hornet. S-3 Viking d'abastament buddy amb la cistella desplegada. Boeing 707-331B (KC) de l'Exèrcit de l'Aire Espanyol realitzant un re-proveïment en vol simulat amb dos caces F/A- 18. ↑ «abastament en vol». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. ↑ KC-135 Aerial refueling Manual T 1-1C-1-3. ↑ Bolkcom, Christopher. 1 Air Force Aerial refueling Methods: Flying Boom versus Hose-and-drogue. US Congressional Research Service via CRSWeb, 11-05 - 2005 [Consulta: 1r abril 2009]. [Enllaç no actiu] Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abastament_en_vol&oldid=28051314» La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 ago 2021 a les 09:15.


Sabrià (ERC) reitera que Puigdemont és el candidat a la presidència - Diari de Girona Sabrià (ERC) reitera que Puigdemont és el candidat a la presidència El portaveu d'ERC assegura que "ara és més clar que en qualsevol altre moment" que Puigdemont ha de ser el candidat acn | barcelona 28.01.2018 | 13:36 Sabrià (ERC) reitera que Puigdemont és el candidat a la presidència Europa Press El portaveu d'ERC, Sergi Sabrià, ha assegurat que després de la decisió del Tribunal Constitucional (TC) d'aquest dissabte queda "més clar que en qualsevol altre moment" que Carles Puigdemont ha de ser el candidat a la presidència de la Generalitat. En declaracions a Rac 1, Sabrià ha refermat el suport a Puigdemont després de les declaracions del portaveu dels republicans al Congrés, Joan Tardà a 'La Vanguardia' en què assegura que "si cal, s'haurà de sacrificar Puigdemont". Sabrià ha assenyalat que l'entrevista es va fer entre setmana quan l'alt tribunal encara no s'havia pronunciat i ha remarcat que els fets de les últimes hores "són importants". "Ara que l'embat és més ferotge que mai, Puigdemont ha de ser el nostre candidat", ha insistit. A més, Sabrià ha qualificat la resolució del TC "d'esperpèntica" i "d'aberració jurídica". Segons el portaveu dels republicans, l'alt tribunal busca una sortida per no desqualificar l'Estat que aconsegueix els mateixos efectes. Sabrià ha respost amb un 'no' a la pregunta de si s'ha de canviar de candidat a la presidència de la Generalitat. "Ara que l'embat és més ferotge que mai, Puigdemont ha de ser el nostre candidat. Ni de JxCat, ni d'ERC ni de la CUP, sinó de tots els que ens sentim demòcrates. I més que mai després del que ha passat en les darreres 48 hores i la interlocutòria del TC", ha afirmat. Preguntat per què Tardà parla de la possibilitat que Puigdemont es sacrifici per poder formar Govern, el portaveu d'ERC ha explicat que l'entrevista que publica 'La Vanguardia' aquest diumenge es va fer entre setmana i ha considerat que els fets de les últimes hores "són importants". Tot i així, ha recomanat els ciutadans que es llegeixin l'entrevista amb "profunditat" tot assenyalant que Tardà també diu que Puigdemont és l'únic candidat. Sabrià admet que en un moment de l'entrevista assegura que "ningú està per sobre la República" però afegeix que "el candidat de dimarts està més clar que en qualsevol altre moment". Sabrià ha assegurat que malgrat "totes les dificultats i les problemàtiques que hi hagi", ERC estarà al costat del candidat i ha qualificat "d'aberració jurídica" la decisió del TC. Preguntat per si es manté la investidura per dimarts que ve, el portaveu d'ERC ha evitat garantir-ho i s'ha limitat a dir que l'objectiu és que dimarts hi hagi el ple i que Puigdemont sigui el candidat. Segons Sabrià, ara s'han de veure quins passos es fan i s'han d'acordar conjuntament perquè, segons ha defensat, no és el projecte d'uns sinó de tots els que van guanyar les eleccions del passat 21 de desembre.


Art Hotel Managua Managua Nicaragua - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Veure tots els 188 allotjaments a Managua. 2 blocks north of Parque Las Palmas, Montoya, Managua, Nicaragua, 10000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa Més informació sobre Art Hotel Managua Convenientment situat a Managua, Art Hotel Managua és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. A només 2 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Art Hotel Managua ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, centre de negocis, habitació familiar, restaurant. Els clients poden triar d'entre 13 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Art Hotel Managua no troba competidors en cap categoria.


Els MILLORS HOTELS a Lindau amb ofertes i HOTELS BARATS Troba les millors ofertes a Lindau ELS MILLORS HOTELS A Lindau 10 Llocs per visitar a Lindau Lindau és una illa que es troba al nord-oest de la Llac de Constança , en l'estat Baviera en Alemanya . Aquesta ciutat compta amb un casc antic i bells paisatges a l'aire lliure. En aquestes vacances et recomanem anar a Far i escultura del lleó bavarès i al Mangturm . Ambdues torres van ser utilitzades com fars que en ascendir es pot apreciar la vista del llac. A més, el Mangturm és un atractiu que funciona com a seu de contacontes. A la Stadtmuseum Lindau pots conèixer la història de la ciutat i després relaxar-te a la Vitalbad Limare amb piscines climatitzades per a tota la família. Si ets amant de la natura has de venir a la Lindenhofpark un parc fenomenal amb paisatges meravellosos. A Pulverturm podràs veure 3 plantes de construcció antiga i lloc per a celebracions o esdeveniments. El gastronomia de la regió és senzilla i excel·lent. Proveu un sauerbraten i també un griebenschmalz. T'encantarà! Aquests són els 10 llocs per visitar a Lindau . El far i l'escultura del lleó bavarès, un gran paisatge És el far i l'estàtua del lleó que és símbol de la família reial bavarès situat a la vora del port. Puja els passos per a una vista inigualable de tot el lloc. En el teu passeig Far i escultura del lleó bavarès es pot llegir una mica de la història de la ciutat i informació sobre la construcció d'escultures. A la part inferior podràs relaxar-te a la terrassa. Diverteix-te amb les Històries de Mangturm Es tracta d'una torre que en els seus inicis funcionava com a far durant l'època medieval. Després de ser remodelat, és un centre d'atracció que garanteix unes vistes precioses. Mangturm és la llar contacontes de contes de fades. Si tens sort veuràs la trena daurada que penja en referència a Rapunzel que inicia l'activitat. Aquest passeig és ideal per als més petits de la casa. Coneix el Stadtmuseum Lindau És el complex on es pot conèixer la història de la ciutat. Admireu l'evolució i la trajectòria d'aquesta vila imperial. Veure les curiositats de les col·leccions de rellotges, mobles i articles per personatges de renom del lloc. L'emocionant passeig per la Stadtmuseum Lindau us mostra la col·lecció de musical instruments, caixes de música que et permetran entendre un capítol de les anècdotes de la comarca. El Vitalbad Limare, Diversió en família És un cobert i piscina climatitzada per a nens i adults . Vine a nedar a la piscina de 5 carrils de 25 metres a 28 graus de temperatura. Visita a la piscina familiar i mare-fill a 30 graus. Vitalbad Limare és diversió garantida. Tobogan a la diapositiva 60 metres o si preferiu fer-ho al canal de flux. Relax amb la seva família al pis bombollejat. La Torre del Robatori, l'Antiga Presó És una torre en forma de cilindre sobre 35 metres alta. Va ser construït el 1380 com a presó. El local disposa de 4 plantes amb un diàmetre de 8 metres. Després de les reformes en el Torre del Robatori , és una atracció bastant agradable.. La vista a la part més alta és impressionant. Veureu les habitacions i els espais de càstig . No t'oblidis de portar la teva càmera. Admireu la Stephanskirche És una església que data de l'any 1180. El lloc ha sofert diverses modificacions. Actualment disposa d'un vitrall de colors vius amb motius bíblics de gran bellesa. A la Stephanskirche vostè pot admirar la seva orgue amb diversos detalls. A l'escut d'armes veureu 4 tones de ferro colat. Tindràs el púlpit molt a prop perquè està situat al centre del temple. És un lloc on fer fotos fantàstiques. La Pulverturm imponent: Torre Defensiva És un torre de defensa construït el 1629. Després de sobreviure a la guerra dels 30 anys, es va convertir en un espai per guardar la pólvora. Les tres plantes van servir de residència de la alcalde de la ciutat que hi va viure durant 20 anys. Hi va haver més de 2000 convidats que visitaven el lloc. Pols de pols és un espai ple d'història que encara s'utilitza per a esdeveniments i celebracions. Turisme de natura a Lindenhofpark És un parc que es pot visitar en qualsevol època de l'any. Ja sigui a la primavera on veuràs flors desplegant des dels arbres o a l'hivern per a un caminada sota la neu fresca. També trobaràs una vista única al costat del llac i el paisatge de les muntanyes. El Lindenhofpark disseny es va fer al segle XIX i 40 vinyes es van transformar en turons, rierols i boscos. La Lindavia - Brunnen és una escultura de marbre amb l'estàtua del patró de la ciutat. En total hi ha 5 estàtues amb la representació de Lindavia i la 4 figures dels pilars econòmics de Lindau . En aquest passeig es pot contemplar l'home amb el timó, l'home amb la xarxa, la dona amb el raïm i la dona amb la dalla. Aprofita la visita d'aquests monuments en una posta de sol. Gastronomia a Lindau La gastronomia de la ciutat es basa en els productes de la terra, peix fresc i carns. Tastar un griebenschmalz que és mantega de porc amb ceba i poma. Proveu el pfannkuchensuppe un brou de carn espessit amb farina, llet i ou. Vostè ha de demanar sauerbraten , un deliciós rostit amb brou de verdures. Bierwurst embotits condimentats amb pebre, pebre vermell i mostassa són una especialitat de la casa.


24 | Juliol | 2013 | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació. 24/07/2013 — ampaipse Admetent que les notícies sobre ofegaments poden tenir un cert efecte ressò en els mitjans de comunicació (encara no s’ha arribat a la xifra de 2011 de 473 morts), els especialistes insisteixen en les mesures de precaució necessàries per evitar ensurts innecessaris, sobretot quan hi ha nens pel mig. La primera recomanació que repeteixen els especialistes és no llevar l’ull de sobre als més petits, fins i tot encara que sàpiguen nedar. En aquest sentit, la doctora Maria Jesús Esparza, del grup de treball d’activitats preventives de l’Associació Espanyola de Pediatria d’Atenció Primària (AEPap), distingeix els accidents que poden ocórrer al voltant de dos grups d’edat: l’adolescència i els nadons que comencen a gatejar i a caminar. “L’única manera de conscienciar els adolescents del perill és parlar amb ells, educar-los, perquè els seus pares no hi seran quan el xaval de 15 anys es banyi”, explica aquesta especialista. Les capbussades de cap, les bromes i jocs com veure qui aguanta més sota l’aigua són el focus de perill en aquesta etapa (“sobretot en homes, entre els que els acidentes són més freqüents a aquesta edat”). Els nens més grans i els socorristes no són cuidadors A l’altre extrem, aquesta especialista destaca als nadons ‘deambuladores’, que comencen a ser autònoms i poden ser víctimes d’accidents al menor distracció. Per a aquest grup d’edat (entre l’any i els quatre anys), els experts recomanen tancar les piscines privades pels quatre costats, no treure l’ull de sobre al petit en cap moment, evitar despistar-se en situacions de confusió (l’arribada a un hotel nou, per exemple) i no deixar-lo mai a la cura d’altres nens majors. En el cas de les piscines comunitàries, que sí estan obligades a comptar amb un socorrista, Esparza insisteix en no considerar aquest com una mainadera, “perquè la seva obligació no és cuidar els nens”. “En el 70% dels casos d’ofegaments infantils, quan es pregunta als pares, la majoria havia perdut el contacte visual amb el seu fill menys de cinc minuts”, destaca Juan Jesús Hernández responsable del Pla de Salut de Creu Roja. No hi ha una edat ‘oficial’ per ensenyar a un nen a nedar, tot i que els especialistes sí recomanen familiaritzar-los amb l’aigua com més aviat. L’Acadèmia Americana de Pediatria esmenta els quatre anys, però també assenyala que els menors d’aquesta edat tenen menys risc d’ofegar-si han rebut classes. De fet, aquesta mateixa setmana un estudi espanyol alertava que el 70% dels nens ofegats no sabia nedar ni portava flotador. La doctora Maria Jesús Esparza, admet que és positiu i necessari que els nens aprenguin a nedar, però recomana no llevar l’ull de sobre als més petits, “fins i tot encara que sàpiguen nedar”. L’estudi espanyol subratllava de fet que la natació es va associar a una reducció del risc d’ofegament del 88%, “però en cap cas substitueix la vigilància, la tanca de piscina i els sistemes de flotació adequats”. “Als nens que saben nedar també cal vigilar perquè no tenen consciència de risc”, subratlla el responsable de Creu Roja”. També Joan Carles Méndez, encarregat tècnic de l’escola infantil aquàtica xipollejos, a Madrid, insisteix contra aquesta falsa sensació de seguretat i distingeix entre ‘natació’ i ‘activitat aquàtica’. Segons la seva opinió, un nadó pot començar a familiaritzar-se amb el medi aquàtic tan aviat com als cinc mesos, “i poc a poc, podria arribar a ser completament independent. Ja als 18 mesos podria desplaçar-se en apnea amb el cap sota l’aigua i fins i tot arribar la vorada en cas d’una caiguda accidental”. Per parlar de natació pròpiament dita, amb tècnica i estils, tots dos coincideixen en retardar fins als quatre o sis anys, depenent de cada nen. Armilles millor que flotadors En el cas dels nens que no saben nedar, com ja indicava aquesta setmana el Ministeri de Sanitat, les armilles salvavides són més segurs que els flotadors i maneguins. A més, insisteix Méndez, fins i tot les petites piscines de plàstic poden suposar un risc per als nadons més petits. En aquest sentit, l’Acadèmia Americana de Pediatria insisteix en no deixar als nens sense supervisió fins i tot en aquestes petites piscines de plàstic, perquè poden caure de cap intentant agafar alguna cosa de l’aigua i ser incapaços de posar-se dret. Finalment, en cas que la distracció no arribi a majors i un adult pugui rescatar al nen l’aigua a temps, la doctora Esparza recomana posar de costat perquè escupin tota l’aigua que hagin empassat; “si estan conscients i tossint, el millor és animar a tossir”. En el cas d’un nen inconscient cal avisar els serveis d’emergència com més aviat i iniciar una maniobra de reanimació cardiopulmonar, insuflant aire i amb massatge cardíac. “El millor és que ho faci una persona instruïda, i els pares amb nens petits haurien de tenir unes nocions bàsiques”, aconsella. María Valerio / El Mundo.es Imatge: Les postals que no he rebut: Piscina xinesa. Arxivat a Noticies, Piscina. Leave a Comment »


Des de175 € Vi, cava i cultura, seguint la petjada d'un geni: Pau Casals. Una ruta per fer amb el vostre propi vehicle, per a conèixer a fons i gaudir de paisatges, olors, sabors i notes del Penedès. Res millor que endinsar-nos de la mà del gran músic Pau Casals, referent internacional que sempre va reivindicar el seu lloc de naixement, la terra i la llengua que el va veure néixer, créixer i a la que llegà obra, compromís i talant. La terra penedesenca, el Baix Penedès que toca a mar ens ofereix moltes possibilitats a tots els enamorats del vi. Nit d’allotjament a escollir entre apartament o hotel amb esmorzar inclòs: Visita guiada a l’Església parroquial del Vendrell amb l’orgue barroc del s. XVIII que Pau Casals va tocar quan tenia nou anys. Visita guiada al celler Jané Ventura amb tast dels caves de la música acompanyats de la coca enramada típica del Vendrell. Visita guiada al Celler Avgvstvs, amb tast de vinagres gourmet i vins, acompanyats d’un aperitiu. Preu per 2 persones en habitació doble. Una vegada feta la reserva es validarà l'horari de cada activitat amb l'agència Viemocions. Imprescindible reserva amb una antelació mínima de 72 hores.


Alfred Bosch visita LLedoners - Canal Taronja Comarques Centrals IniciNotíciesGeneralAlfred Bosch visita LLedoners El nou conseller d’Acció Exterior, Alfred Bosch, va visitar aquest dilluns els líders independentistes tancats a la presó de Lledoners, a Sant Joan de Vilatorrada. Bosch es va reunir amb el seu antecessor, Raül Romeva, amb qui va mantenir una reunió “cordial i útil” per tancar les principals línies estratègiques de la conselleria. Segons va dir, tots dos han estat d’acord en què l’objectiu del Departament ha de ser que Catalunya sigui reconeguda arreu del món. En aquest sentit, Bosch diu que preveu obrir aquelles delegacions que siguin “realment necessàries en llocs estratègics”. A la sortida del centre penitenciari, Bosch va fer referència al darrer baròmetre publicat pel Real Instituto d’Elcano sobre la imatge d’Espanya. Segons el conseller, aquesta enquesta demostra que la imatge que la Unió Europea té de l’estat espanyol a l’exterior és “cada cop més autoritària” i, en canvi, la imatge que tenen de Catalunya és positiva. Segons el conseller, el baròmetre demostra que Catalunya “va pel bon camí” tot i que, ha avisat, no serà un camí ” planer ni fàcil”.


L'EMT modifica els horaris de la L13 per adaptar-los millor a les entrades i sortides dels centres escolars — Ajuntament de Tarragona Esteu aquí: Inici › Mobilitat i transports › Notícies › Notícies 2021 › L'EMT modifica els horaris de la L13 per adaptar-los millor a les entrades i sortides dels centres escolars El canvi es farà efectiu el proper dilluns 17 de maig. L’Empresa Municipal de Transports (EMT) ha modificat els horaris de la línia 13 que fa el recorregut Entrepins – Passeig de les Palmeres. Els canvis afecten, principalment, als horaris de matí i migdia i s’han fet amb l’objectiu d’adaptar-los millor a les entrades i sortides dels centres escolars. El canvi es farà efectiu el proper dilluns 17 de maig. En aquest sentit, les sortides d’Entrepins de les 07:41, 8:45 i 9:45 h s’avancen a les 07:20, les 08:20 i les 9:32 h, respectivament. D’aquesta manera, la freqüència de pas permet l’arribada a temps als centres escolars que obren a les 8:00, les 9:00 i les 10:00 hores. En sentit contrari, també es modifiquen algunes sortides des del Passeig de les Palmeres per tal que els usuaris tinguin temps suficient d’arribar a la parada un cop acabades les classes. Els autobusos que surten ara a les 14:38 i a les 17:03 es retarden fins les 14:40 i les 17:20 h, respectivament. Segons Jordi Fortuny, el transport públic municipal “és un servei ciutadà i hem de garantir que s’adapta a les necessitats de la població per tal d’oferir la màxima qualitat possible”. La modificació de la L13 sorgeix després d’una reunió entre la Federació de Veïns de Llevant i els responsables de l’EMT, on es va exposar la necessitat d’adaptar la línia a les condicions d’ús dels veïns i veïnes de la zona, principals usuaris de la mateixa.


Pian del Bello 2 San Venanzo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Veure tots els 45 allotjaments a San Venanzo. Tant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Pian del Bello 2 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Poggio Aquilone. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Poggio Aquilone. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, habitació familiar. L'ambient de Pian del Bello 2 es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Pian del Bello 2 és una elecció inteligents per a viatgers a Poggio Aquilone, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.