text: Els teids (Teiidae) són una família de sauròpsidsescatosos que inclou sargantanes de cos allargat, membres ben desenvolupats, proveïdes d'escates granulars dorsals, i les plaques ventrales grans, rectangulars; el cap té plaques grans. Es distribueixen des del nord d'Amèrica del Sud i el Carib. L'hàbitat és una varietat àmplia d'ambients xeròfits i sabanes, i pasturatges propers a la selva. La reproducció és ovípara; Cnemidophorus, Kentropyx i Teius inclouen espècie unisexuals i bisexuals; les espècies unisexuals són sovint simpàmtriques amb una o més espècies bisexuals. La grandària varia molt de 7 a 50 cm de longitud segons les espècies. Els teids es classifiquen en dos grups: El dels llangardaixos del gènere Tupinambis, que són majors de 30 centímetre de llarg total, carnívors o omnívors, caça petits vertebrats i artròpodes. L'altre grup conté els tàxons més petits; són menors a 16 centímetre de llarg total i inclou els gèneres Ameiva, Cnemidophorus, Kentropyx, i alguns altres. Presenten moviments ràpids, especialment les formes més noies, apareixen solament quan les temperatures diürnes són altes i permeten una activitat constant.


source: fineweb

text: La festa de l’Onze de Setembre a Ribes és organitzada, principalment, pel Ger i per la formació política UM9. L’acte més rellevant, de gran emotivitat i força simbòlica, és la pujada al Montgròs per penjar-hi la senyera. L’homenatge s’acompanya de discursos i cants patriòtics. A banda, les mateixes organitzacions també munten activitats culturals o polítiques: la més multitudinària és l’actuació d’un ball folklòric, que cada any és d’un país diferent, en el marc de les Jornades Internacionals Folklòriques. D’uns anys ençà, l’Ajuntament fa una ofrena floral a la pedra dedicada a Francesc Macià que hi ha a la plaça de Catalunya. També se solen organitzar sardanes.


text: Sir Basil Henry Liddell Hart, nascut a París (França) el 31 d'octubre de 1895 i mort a Marlow (Gran Bretanya), el 29 de gener de 1970, va ser un historiador militar, escriptor i periodista britànic. Va destacar per les seves aportacions en el camp teòric de l'ús militar del carro de combat (l'anomenada guerra cuirassada) en els anys 20 i 30, quan l'arma blindada era encara una novetat en els camps de batalla. Els seus estudis van ser la base de les elaboracions per part de la Reichswehr i la Wehrmacht de la doctrina del blitzkrieg que va permetre al Tercer Reich aconseguir la superioritat durant les primeres fases de la Segona Guerra Mundial a Europa.


text: Tesaurus El tesaurus és un glossari jerarquitzat o la plasmació en una obra de referència dels camps semàntics. L'hiperònim o mot genèric que agrupa els hipònims o descriptors és l'entrada o lema que apareix formant un arbre (de manera similar al diccionari ideològic) i sovint també en un índex alfabètic per facilitar-ne la cerca. Aquest lema conté tots els mots que depenen semànticament d'ell, amb precisions sobre el seu ús. També inclou els sinònims i antònims i els mots que es relacionen amb l'entrada, amb la qual cosa agrupen tot el vocabulari d'un tema de forma ordenada.


text: Aquest manual de l'instal·lador de Debian Sarge està basat en el manual d'instal·lació de la Debian Woody per a disquets, el qual, al seu torn, es basà en anteriors manuals d'instal·lació de Debian i en el manual de la distribució Progeny, que fou publicat sota la llicència GPL en 2003. Aquest document està escrit en DocBook XML. Els formats finals els han generat diversos programes tot fent servir la informació dels paquets docbook-xml i docbook-xsl. A fi de fer aquest document més mantenible, s'ha emprat un seguit de funcionalitats XML, tals com les entitats i els atributs de perfil. Aquests tenen un paper anàleg al de les variables i els condicionals dels llenguatges de programació. El fitxer font XML d'aquest document conté informació sobre cada arquitectura — els atributs de perfil s'han emprat per especificar certes parts del text com a pròpies de cada arquitectura.


text: Das Lied von der Erde (La Cançó de la Terra) és un treball a gran escala per a dos solistes vocals i orquestra escrit pel compositor austríac Gustav Mahler. Distribuït en sis moviments separats, cada un d'ells és una cançó independent. L'obra és titulada Eine Symphonie für eine Tenor- und eine Alt- (oder Bariton-) Stimme und Orchester (nach Hans Bethges "Die chinesische Flöte") ('Una simfonia per veu tenor i alto (o un baríton) i orquestra (basat en 'La Flauta Xinesa' de Hans Bethge'). Mahler fa un ample ús de característiques xineses en la música, fent d'aquesta obra un cas únic de la seva producció. composta entre els anys 1907-1909, seguí a l'octava simfonia, però no rebé número, suposadament per la por supersticiosa del compositor respecte al significat mortal d'una novena simfonia. L'execució de l'obra necessita uns 70 minuts. Quatre dels poemes xinesos utilitzats per Mahler (Das Trinklied vom Jammer der Erde, Von der Jugend, Von der Schönheit y Der Trunkene im Frühling) són de Li Tai-Po, el famós poeta errant de la Dinastia Tang. Der Einsame im Herbst és de Chang Tsi i Der Abschied combina poemes de Mong Kao-Yen i Wang Wei amb diferents línies agregades pel propi Mahler.


text: Construit a l'any , Paradise Court és un extra de distinció per a Whitsundays i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Centre Comercial Whitsunday, Centre Mèdic 121, Creuer Whitsundays. Paradise Court ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions de barbacoa, magatzem d'equipatge, servei de cangur, transport hotel/aeroport, Zones públiques amb Wi-Fi. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí, centre esportiu, pistes d'esquaix, piscina exterior. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Paradise Court no troba competidors en cap categoria.


text: La situació econòmica sempre recau més negativament als més febles, sempre és així, i des de fa un temps es poden veure com els petits comerços, i alguns de no tant petits, baixen persianes. Just al voltant de casa ja han tancat 3 botigues i les que queden dubto que tardin gaire. Tant és si són de decoració o de fils, les caigudes brusques de consum derivades de les polítiques econòmiques del país incideixen directament a la seva existència. Per això, topar-te amb un petit comerç nou al barri és gairebé motiu per treure el mocador blanc i sacsejar-lo, i encara més si es tracta d'un negoci alimentari al carrer de dalt d'una gran superfície. Però si em coneixeu una mica, intuireu que per mi encara va ser més emotiu quan vaig veure que era una lleteria artesanal: iogurts, formatges, llets fresques i tots els derivats possibles que em van obrir un món de receptes noves i que ja tenia ganes de provar, els formatges casolans. Aquest va ser el primer intent, una recepta de formatge fresc molt fàcil i deliciosa. No es necessita quall químic, sinó unes cullerades de suc de llimona o vinagre i dóna de resultat un formatge fresc molt suau, que tant es pot untar com esmicolar al damunt d'una amanida. Aquesta recepta és una mica flexible amb la temperatura de la llet, però m'apunto a la llista un termòmetre per poder controlar-ho millor. Ingredients: - 700 ml de llet fresca, pot ser sencera, semi o desnatada. - 200 ml de nata - 3 cullerades sopares de suc de llimona - sal (opcional) Posem la llet, la nata i la sal a escalfar en un cassó i esperem fins que es comencin a formar les bombolles als voltants del cassó (si tenim termòmetre, als 85o). Quan arriba a aquesta temperatura, tanquem el foc i apartem la llet dels fogons i hi afegim el suc de llimona acabat d'exprimir. Removem una mica i ja veurem com la llet es talla i es comença a formar el quall. Deixem reposar cinc minuts. Passat aquest temps, colarem la mescla per un colador folrat d'un drap tipus gasa de cotó, per tal de separar el quall del xerigot i ho deixarem reposar durant una hora mínim. Aquí dependrà de la consistència que vulguem, com més el deixarem colar més consistència tindrà. Jo el vaig deixar durant una hora i mitja. Passat aquest temps, el posem en un recipient ben tapat i a la nevera. Hem de tenir en compte que no és un producte que aguanti gaire temps, així que vigilem que no es faci malbé.


text: Ada Parellada (Granollers, 1967) va n茅ixer a la Fonda Europa de Granollers. La cuina, les aromes i el plats l鈥檋an envoltada des del dia que va treure el nas a aquest m贸n. Potser perqu猫 ho ha vist de sempre l鈥檋a fet el seu ofici, a Semproniana, on cuina, menja, beu i fa amics. Ara, gr脿cies al blog, de tant en tant canviar脿 les cassoles per l鈥檕rdinador, prenent el repte de transmetre les aromes i els gustos a trav茅s d鈥檜n teclat.


text: Craig Newmark Craig Alexander Newmark (nascut el 6 de desembre 1952 a Morristown, Nova Jersey) és un emprenedor d'Internet mundialment reconegut per ser el fundador de Graiglist, una de les primeres webs 2.0 que van fer fortuna. Newmark és un dels principals defensors de la llibertat d'Internet. Un exemple de la seva implicació en aquesta tasca és la donació de $10,000 a NewAssignment.Net, una organització sense afany de lucre, l'objectiu de la qual és combinar la feina d'amateurs i professionals per a publicar recerques diverses a Internet. |A Craig Newmarkhi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Radiador Un radiador és un tipus d'emissor de calor. La seva funció és intercanviar calor del sistema de calefacció per cedir-lo a l'ambient, i és un dispositiu sense parts mòbils ni producció de calor. Forma part de les instal·lacions centralitzades de calefacció. Quan el dispositiu té la funció contrària s'anomena dissipador. Característiques[modifica | modifica el codi] El nom de radiador prové del fet que al principi, quan es va inventar, se suposava que la calor s'intercanviava per radiació però, donada l'escassa superfície que presenta, només en pocs casos això és cert, quan la seva temperatura superficial supera els 70 °C. La majoria del temps (amb els sistemes normals de regulació) no s'arriba a aquesta temperatura i la major part de la calor s'intercanvia per convecció. L'emissió (o dissipació) de calor d'un radiador, depèn de la diferència de temperatures entre la superfície i l'ambient que l'envolta i de la quantitat de superfície en contacte amb aquest ambient. Com més superfície d'intercanvi i major diferència de temperatura, major és l'intercanvi. Sovint es diu radiador a un aparell que s'escalfa per una resistència elèctrica, però d'acord amb la definició anterior, això seria una estufa, ja que produeix el seu propi calor. Encara que en aquest cas no hi ha emissió de gasos o altres substàncies, com a mínim en el lloc on es consumeix l'energia, pot haver, i important, en el lloc de producció de l'energia elèctrica. La diferència entre un radiador i una estufa o calefactor és que en el radiador no hi ha producció d'energia, es limita a ser un dissipador de la calor que arriba al radiador generalment per una xarxa de canonades per les quals circula aigua escalfada en un dispositiu productor de calor (caldera, generalment) situat en un altre lloc. Un radiador necessita un manteniment consistent en un purgat diari, pel qual s'elimina l'aire que hagi entrat en les canonades impedint l'entrada d'aigua calenta als elements que conformen el radiador. A part del purgador, un radiador ha de tenir una entrada d'aigua calenta amb una clau de pas, i una sortida per a aigua refredada amb una altra clau que serveix per al equilibrat hidràulic i per desmuntar el radiador, que es diu detentor. Vegeu també[modifica | modifica el codi] Enllaços externs[modifica | modifica el codi] |A Radiadorhi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Ben posicionat a Districte de Hoan Kiem - Quarter vell, Hanoi Romance Hotel és un lloc ideal d'inici d'excursions a Hanoi. A 0.5 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Carrer Cau Go, Hang Ngang Hang Dao, 87 Ma May. Hanoi Romance Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix servei d'habitacions, servei d'habitacions 24 hores, ascensor, àrea de fumadors, visites turístiques per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Els clients poden triar d'entre 36 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com camp de golf (a 3 km). Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hanoi Romance Hotel.


text: 1926-10-30 - Francesc Macià Via fora, catalans! Ara és l'hora, catalans! Dos segles d'esclavatge, d'humiliació i d'oprobi, no han pogut matar la veu de la nostra ànima. Ens han pogut sotmetre els nostres cossos per la força de les armes i arrabassar-nos així les nostres llibertats. Ens han pogut fer baixar el cap sota el seu jou i fins treballar per a l'opressor, però no hem oblidat mai la veu interior de la nostra rebel.lió ni de fer sentir-la als altres com a protesta i invocació del nostre dret. Es aquesta mateixa veu la que esdevé avui el nostre crit de llibertat. És aquesta mateixa veu que esdevé el nostre imperatiu nacional,l'imperatiu de la nostra raça que ens crida: "A les armes, a les armes! Heu perdut el vostre sentiment de catalans? Heu oblidat ja que sou homes? En comptes d'ardit jovent haurem engendrat un poble de covards? En comptes de cavallers orgullosos d'ells mateixos, heu esdevingut, heu esdevingut un ramat de pàries? No teníem una senyera immaculada? No posseïm una llengua característica i ben nostra? No teníem les nostres festes, els nostres costums i tradicions seculars? No teníem una gloriosa història? No posseïm una cultura i un avenç social que era, amb els seus gremis obrers i d'ensenyament, un exemple per al món? No teníem una consciència i una voluntat rebels? On és, doncs, tot això? Només ens resta la llengua i encara arrencada grollerament dels llavis del nostres fills a l'escola i gairebé arrencada per vergonya, fins dels nostres llavis. Tota la resta, per noble i sagrat que fos, ha estat proscrit i ben sovint trepitjat per governants, dictadors i reis que corrompen tot el que toquen perquè estan habituats a arrossegar-se pel fang del vici, del crim i de les coses més infectes i repugnants. I reconquerir un patrimoni, no val una vida? A les armes, catalans! Darrera nostre hi tenim una generació que ens mira i vetlla per nosaltres; i davant, una generació que ens espera! Catalans! No podeu imaginar-vos amb quina alegria més pura us adreço avui aquesta crida. Us havia parlat fins ara amb tanta angoixa i tristesa! Era el fruit de les amargors de l'exili. Era el fruit de la comprovació de les febleses, defeccions i fallides de tants catalans que han refusat servir Catalunya. Era el sofriment que sentia a la meva ànima de tants germans que sofreixen a les presons d'Espanya. Era el dubte que de vegades m'obsessionava que ja no podria, a la meva edat, veure de nou Catalunya i la seva llibertat. Avui, però, en passar la frontera i veient-la de nou en l'exaltació natural que produeix el retorn a la pàtria i dins la calma i la grandesa d'esperit que produeix aquest retorn quan és per oferir-li el sacrifici de la vida, l'he vist tan bella, tan rica, tan puixant i tan eterna, que m'he sentit tranquil.litzat en la meva fe que Catalunya no morirà mai i que vencerà els seus enemics. És amb aquesta fe i amb aquesta gran joia que us crido al meu costat per prendre les armes per la llibertat de Catalunya. Ha d'ésser un dia de festa per a nosaltres, aquest recomençament de la nostra història nacional antigament tanclara, tan austera, tan gloriosa, però des de fa dos-cents anys enfonsada dins d'una altra història carregada d'una grandesa inútil i ennegrida per la fumera roja de sang, de tantes fogueres enceses per la Inquisició i encara no apagada del tot. Per a nosaltres avui, catalans, en vida i en mort, Catalunya serà de nou Catalunya! Contra la monarquia i contra aquest rei opressor que, encara no fa gaire temps, ens recordava que era el descendent de Felip V, de terrible memòria, que està en deute de sang amb nosaltres. Contra la dictadura militar, la més repugnant de totes les dictadures per la seva mateixa concepció, que ens ha ofès íntimament amb la profanació de les nostres coses més sagrades. Contra la guerra del Marroc, aquesta guerra tan injusta i tan tràgica que persisteix, encara que sigui negada pels comunicats oficials. Contra la injustícia social i els privilegis de classe. Per la llibertat de Catalunya i el dret a governar-nos nosaltres mateixos, conscients de la nostra personalitat i de la nostra voluntat ferma i definida, convençuts que Catalunya és capaç de governar-se a si mateixa i posseeix prou recursos econòmics per viure lliurement. Per la cultura dels catalans, la restauració de les seves corporacions dissoltes i la creació de noves institucions que afavoreixin els infants, així com les de caràcter tècnic per als obrers, comerciants i industrials. Per la dignitat i millorament de vida del proletariat, mitjançant reformes socials i la llei de protecció del treball i dels obrers, el que significa la garantia per al progrés i millora, partint del mínim assignat a la convenció de Berna. Per la llibertat de tots els empresonats per delictes polítics i socials, i la llibertat dels nostres companys separatistes que, d'una manera tan heroica, han patit i pateixen, encara, per Catalunya. Per la implantació de la República Catalana Independent. Via fora, catalans! Us crido amb el mateix crit històric que ens recorda les nostres antigues victòries nacionals, car és en aquest moment que voldria fer desaparèixer la meva persona per tal que reconeguessiu en la meva veu, la veu de la vostra raça, i en la meva gesta, la gesta d'aquells que ens han precedit en la Història. És ben encoratjador de sentir-se, en aquests moments suprems, per damunt de la nostra voluntat, l'hereu i l'instrument d'aquells herois que saberen posar tan alt, en terra i en el mar, elnom gloriós de Catalunya. Que la nostra senyera de les quatre barres onegi en el vent de la nostra immortalitat! En aixecar-la de nou al cel de Catalunya, deixeu-me hissar una altra senyera invisible perquè onegi per damunt d'aquells que lluiten per un noble ideal. La nostra afirmació d'ésser catalans, no significa que ens volem separar de l'afirmació que també som humans. L'estel solitari de la nostra bandera no vol pas significar que ens volem aïllar dels altres que, com nosaltres mateixos, sofreixen una opressió semblant. La nostra bandera no ens separa de ningú que tingui un esperit lliure, i en els seus plecs no s'amaga cap idea d'imperialisme ni de conquesta. La nostra aspiració és entrar, una vegada lliure, en el concert dels pobles civilitzats per treballar, amb el nostre jove esforç, per un ideal de pau internacional, per la llibertat de tots els homes i de tots els pobles i per la justícia. I és aquesta aspiració que ens ha fet aliar amb els separatistes d'Euskadi i de Galícia i ens pot fer aliar, demà, lliurement i cordialment amb les altres petites nacionalitats d'Espanya. Quan nosaltres afirmem que deslliurarem Catalunya, no ho diem pas amb un esperit d'odi contra vosaltres, espanyols, com ho han fet córrer els governs d'Espanya. Tot el nostre odi s'aixeca contra aquesta Espanya oficial monàrquica,avui dictatorial, sota el règim de la qual vosaltres mateixos heu esdevingut uns esclaus, sobretot vosaltres, obrers, tant com nosaltres mateixos. Us hem vist sotmesos al mateix jou, encadenats al treball i patint pel dur treball, en la vostra terra àrida. I us hauríem estés més d'una vegada els nostres braços, si els haguéssim tingut lliures. És el que esperem fer un dia si aquest és el vostre desig. La nostra unió oficial d'avui, feta per la força [unió que és la causa de la misèria i de la inquietud de tots], feta demà pels lligams de la llibertat i de la fraternitat, serà plena d'eficàcia i plena de possibilitats materials i morals insospitades. Heus ací, doncs, l'esperit de la nostra revolució. Via fora, catalans! Lluitem per aquesta terra immortal que es Catalunya i no podem ésser vençuts! Què seria d'una joventut sense rebel.lia? Què seria d'una vida sense dignitat? Vius o morts, per Catalunya i la seva ànima immortal! A les armes, catalans! En nom del Consell provisional de la República Catalana.


text: Regne de Fergana El 329 aC Alexandre el Gran va fundar Alexandria Escate (Alexandria Ultima o Alexandria d'Escítia) al sud-oest de la vall del riu Iaxartes, prop de la moderna Kokand, avui al Tadjikistan. La ciutat va restar en contacte segurament amb el Regne Grec de Bactriana. Es creu que els grecs d'Alexandria Escate van arribar fins a Ürümqi i Kashgar al Xinjiang i van tenir els primers contactes amb els xinesos vers el 220 aC. S'han trobat estàtues de soldats grecs a la Xina i a Estrabó, que mostren que els grecs es van estendre fins al país dels seres (xinesos) i els prhyni. Font xineses en parlen abans de la conquesta musulmana: una ambaixada xinesa dirigida per Zhang Qian a l'anomenat país dels dayuan o ta-yuan hi va estar el 128 aC. Una dinastia indígena governava el país potser d'origen grec. Els xinesos van anomenar al país com dels Cavalls Celestials i el 104 aC hi estaven en guerra. El regne es va fondre al segle VI dins del khanat dels Turcs. Posteriorment van existir diversos khanats a la regió de Fergana: - Segle XI al XIII khanat karakhànida (segle XII sota sobirania kara-khitay, segle XIII sota sobirania mongola i del khan de Txagatai) - 1469 a 1504, khanat timúrida (acabat amb Baber) - 1504 a 1709, khanat uzbek d'Andidjan després de Bukharà - 1709 a 1876, khanat uzbek de Khokand - El 1875 el khanat de Khokand com a regió de Fergana va ser annexionada a la Rússia tzarista. - Després de la revolució de 1917 segons la demarcació ètnica del 1924 el territori de La Vall del Fergana va ser dividit entre Uzbekistan, Tadjikistan i Kirghizstan -les repúbliques soviètiques; les tres regions de Fergana d'Andijan i de Namangan varen ser donades a Uzbekistan.


text: L’observatori del treball del departament de treball de la Generalitat de Catalunya ha iniciat una nova publicació trimestral: Fluxos del Mercat de treball a Catalunya. L’actual situació econòmica afecta al mercat laboral: la inactivitat, l’ocupació i l’atur són variables analitzades per tal de conèixer la realitat del mercat laboral. Tot i així, la majoria de vegades s’analitzen com a variables estoc: es comptabilitza la diferència de la variable en dos moments diferents del temps obtenint una diferència neta. Aquesta informació és de gran interès però no ens permet conèixer la dinàmica que s’ha donat entre els dos períodes, per exemple si a l’inici i al final del període s’observa el mateix nombre de persones en situació d’atur, ens podem preguntar si es tracta de les mateixes persones o bé són diferents, i en aquest cas en quina proporció? La publicació que es presenta analitza els fluxos del mercat de treball a partir de les dades de l’EPA, en concret dels individus que formen part de la mostra comuna als dos períodes analitzats i ens permet respondre a preguntes com aquests i d’altres com permanència en l”ocupació, pes dels ocupats que canvien la seva situació laboral (cap a l’atur o inactivitat), permanència a l’atur entre altres. Podeu trobar més informació al següent enllaç:


text: Situat a l'encantadora àrea de Centre de Hong Kong / Area de Sheung Wan, Ibis Hong Kong Central & Sheung Wan Hotel gaudeix d'una posició excepcional a la els restaurants, compres, els paisatges de Hong Kong. A 1. Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Consolat de Costa d'Ivori, Consolat de Laos, Carrer Possession. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Ibis Hong Kong Central & Sheung Wan Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix àrea de fumadors, instal.lacions per a minusvàl.lids, bar, servei d'habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Ibis Hong Kong Central & Sheung Wan Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Hong Kong.


text: Consulta l’oferta de vols de Vigo a Tenerife i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Vigo a Tenerife. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Vigo a Tenerife fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada. Més informació de Tenerife Envoltada per les aigües de l'Atlàntic, l'illa més gran de l'arxipèlag canari és una de les més importants destinacions turístiques d'Espanya. Si agafes un dels nostres vols barats a Tenerife descobriràs una illa rica en història, oci i espectaculars paisatges naturals com els que ofereix el Parc Nacional del Teide. De bellesa colpidora i declarada Patrimoni de la Humanitat per la Unesco, acull el tercer volcà més gran de la terra des de la seva base al llit oceànic: el Teide. El Parc compta amb una gran biodiversitat i, a causa de la similitud entre les seves condicions ambientals i geològiques i les de Mart, s'ha convertit en punt de referència pels estudis relacionats amb el planeta vermell. L'abrupta orografia illenca i la seva varietat de climes donen lloc a una paisatges i formes diversos com els Penya-segats de Los Gigantes amb les seves parets verticals, les zones semidesèrtiques del sud de l'illa, entorns volcànics com el Malpaís de Güímar o el Malpaís de la Rasca, o massissos com el d'Anaga i el Teno, plens de profunds barrancs. Si vols gaudir d'un bon bany al sol tens platges on triar. Al nord de l'illa hi abunden les de còdols o de sorra negra, mentre que al sud i sud-oest hi predominen les de sorra més fina i clara. Si, aclaparat davant semblant desplegament natural, vols passejar, no deixis de passar-te per Sant Cristòfol de la Llacuna. El seu casc històric és un bell exemple d'arquitectura colonial del segle XV. La festa t'espera als Carnavals de Santa Creu de Tenerife, els més importants del món al costat dels de Rio de Janeiro i tota una senya d'identitat de l'illa. Estada mínima requerida 3 dies o la nit del dissabte a destinació


text: Secció patrocinada per: PAPER “MACHÉ” El treball del paper mâché compta amb una llarga tradició dins el món de les manualitats. Antigament, amb paper mâché es feien safates, gerros, i fins i tot tauletes o mobles de grans proporcions. Però la utilitat principal sempre ha estat la fabricació d’ornaments. Paper mâché significa simplement paper mastegat o matxucat, i els únics ingredients són: paper, aigua i cola d’empaperar. Un cop eixuta la cola, el paper així elaborat resulta impertorbable al pas del temps. En comptes de cola es pot fer servir farina; el resultat és similar, però la figura feta així acostuma a rebre l’atac d’insectes i bitxos, i no aguantarà més enllà d’uns mesos. Formes de preparar el paper mâché. Us n’explicaré dues de diferents: PAPER MÂCHÉ A TIRES És el més útil per fer servir amb els nens al cau. Talleu gran quantitat de tires de paper de diari. A l'hora de tallar les tires, és important esquinçar el diari amb les mans, mai amb tisores. Les vores del paper tallat a mà tenen un serrell molt fi a través del qual s’absorbeix l’aigua i la cola per un fenomen de capil·laritat. El paper tallat amb tisores corre el perill d’aixecar-se per les vores un cop sec. Prepareu la cola en pols en una palangana, seguint les instruccions que us dono més avall. Submergiu les tires de paper en aquesta cola i deixeu que quedin xopes. Aleshores anem agafant les tires de paper de diari moll i anem recobrint l’objecte que volem fer. Quan treballis, pensa a passar les tires entre dos dits per escórrer l’excés d’aigua i cola abans d’aplicar-les. S’han d’anar disposant vàries capes de paper (mínim 3), perquè faci un bon gruix. PASTA DE PAPER MÂCHÉ La pasta de paper preparada amb cola y aigua es converteix en una massa de modelar de propietats similars a les del fang. Estripeu el paper de diari amb les mans a trossets petits (aprox. 1 cm). Poseu-lo en una palangana i afegiu-ne aigua calenta. Deixeu reposar vàries hores i aneu remenant afegint aigua o paper fins a aconseguir una “papilla” consistent. Poseu un drap gran en un altra palangana, aboqueu en ell la pasta i retorceu el drap per escórrer l’aigua sobrant. Aconseguim així una bola de pasta. Poseu la bola en una palangana, afegiu-ne aigua i cola en pols, i prepareu la cola seguint les instruccions que us dono més avall. Treballeu la pasta fins que adquireixi la consistència d’una crema fluida i enganxosa. Afegir una mica de crema de mans, oli o vaselina farà la massa més plàstica. Preparació de la cola. La cola d’empaperar es ven en pols, que s’afegeix a l’aigua (mai al contrari) poc a poc i seguint les instruccions de l’envàs. Les proporcions d’aigua i cola varien segons el fabricant, i també depenen de les vostres preferències. A alguns els agrada més treballar amb una cola espessa mentre que d’altres la prefereixen líquida. Tant l’una com l’altra són vàlides. Jo sóc partidari d’un terme mig, és a dir, aproximadament 3 litres d’aigua per cada 100 grams de cola en pols. Però podeu posar-hi entre 2 i 4 litres segons com us agradi. La cola espessa té una millor adherència, però hi ha més perill de què es formin grumolls. Una cola clara ens permet deixar les tires de paper en remull, però compte no les deixeu massa estona, perquè es podrien desfer. Cada cola té les seves particularitats, així que seguiu les instruccions que dóna l’envàs. Algunes marques de cola necessiten ser preparades amb aigua calenta, mentre que d’altres es poden fer amb aigua freda. La cola s’ha d’anar afegint a l’aigua poc a poc mentre remenem contínuament, per tal que no es formin grumolls. Un cop preparada, s’ha de deixar reposar entre 10 i 25 minuts, i després remenar enèrgicament, abans de fer servir. Si et sobra cola, la pots guardar durant uns quants dies si deixes la palangana tapada, però pensa que cada dia es va fent més espessa. Per tant, si tens intenció de fer servir la mateixa cola durant uns quants dies, prepara-la d’entrada més aviat líquida. Aquest és un taller que fa tota la unitat alhora en cooperació. En una palangana amb aigua dissolem cola d’empaperar. Després tallem paper de diari a tires llargues (amb la mà), i les posem en remull dins la palangana. Inflem un globus d’aquells gegants i l’omplim de petits caramels amb molt de compte, abans de fer el nus per tancar-lo. Aleshores anem agafant les tires de paper de diari i anem recobrint el globus. Passeu-les entre dos dits per escórrer l’aigua abans d’aplicar-les. S’han d’anar disposant vàries capes de paper (unes 3), perquè faci un bon gruix. Però deixarem sense paper 5 cm. al voltant del nus, per després poder punxar el globus i treure els caramels. Quan estigueu recobrint de paper, si el globus està molt moll, podeu anar-hi alternant tires de diari seques, que s’impregnaran de la cola de les humides. Si voleu, li podeu afegir unes orelles o un nas, tot donant forma al paper. Quan estigui sec (al cap d’un dia si fa bon temps), se li poden pintar ulls, boca, nas,... i enganxar-hi llana com si fos cabell. Després, pengem el globus del sostre, i deixem que els nens intentin punxar-lo (pot ser un joc per fer amb els ulls embenats). Quan algun ho aconsegueixi, cauran tots els caramels al terra, mentre que la figura de paper quedarà penjada del sostre. Una bona manera de penjar el globus al sostre es deixar un cordill amb un nus per dins del paper abans d’anar col·locant les tires. NOTA: si no teniu cola d’empaperar, feu una pasta amb farina i aigua en la que anireu sucant les tires de diari per enganxar-les. MATERIAL: palangana, (aigua), cola d’empaperar, paper de diari, un globus gegant, caramels o llaminadures, pintura, pinzells, llana, tisores, cola blanca, cordill. Pel mateix procediment es pot fer un altre taller. En comptes de globus gegants fem servir globus normals, però aleshores cada nen es fa el seu globus. Aquest no estarà ple de caramels. Quan estigui sec el pintaran com si fos un globus aerostàtic, i li penjaran un pot de iogurt amb quatre cordills, per fer de cistella del globus. Aquests cordills se subjecten al pot de iogurt amb un nus, i al globus amb grapes. Després els penjarem tots del sostre del cau, i a final de curs se’ls podran endur a casa. MATERIAL: palangana, (aigua), cola d’empaperar, paper de diari, globus, pintura, pinzells, pots de iogurt, cordill, tisores, grapadora i grapes. Us explico quatre tècniques diferents de fabricació aquí. Primerament farem un marc de cartró que ens servirà de base. En un cartró dibuixem un rectangle 1 cm. més petit que la foto que tenim, i envoltant a aquest un altre rectangle més ample (5 o 6 cm. per cada costat), amb les línies paral·leles al primer. Després retallem tot el cartró que sobra, tant a l’exterior com a l’interior dels rectangles dibuixats. Amb nens més grans, en comptes de rectangles podeu fer figures irregulars, que queden molt més bé. Prepareu una “Pasta de paper mâché” tal i com es descriu més amunt en aquesta mateixa pàgina. Amb aquesta pasta, haureu d’anar posant pegots a sobre del marc de cartró, per tal d’anar-hi donant volum. Poden ser formes irregulars, o podeu buscar una aparença concreta (flors, cares, volutes,...). Un cop seca la pasta (en un parell de dies) la pintareu dels colors que més us agradin. A continuació agafem una foto (o un dibuix), a sobre d’ella col·loquem un acetat (plàstic transparent; retallat a la mateixa mida que la foto), i a sota una cartolina negra (que tindrà la mateixa mida que el marc de cartró que vam fer el primer dia). Per acabar, només queda enganxar la cartolina negra al marc de cartró, quedant entremig l’acetat i la foto. MATERIAL: qualsevol cartró d’una capsa vella, bolígraf, tisores –amb els nens més petits feu servir punxons–, palangana, (aigua), cola d’empaperar, paper de diari, pintura, pinzells, pegament, acetat –plàstic transparent de fer transparències–, una foto o dibuix (aprox. 15x10 cm), cartolina negra.


text: 16.02.2013 PRESENTACIÓ DE LLIBRE DE LA NATIONAL GEOGRAPHIC AL MUSEU DE CIÈNCIES El dissabte 16 de març 2013, a les 16:30 h, al Museu Balear de Ciències Naturals, Soller Es presenta el llibre: “Quan els primers dinosaures trepitjaren la terra, els mamífers varen ser el seu berenar, i els pterosaures aprengueren a volar: una prehistòria il·lustrada i divertida de la vida al Triàsic” (publicat per National Geographic Children’s Books, per a nins a partir de 9 anys) a càrrec de l’autora Aina (Hannah) Bonner (la presentació es farà en català i anglès) Vine a conèixer les meravelles de l’època del Triàsic i a veure els fòssils de la col·lecció del museu de ciències naturals sota el guiatge de l’autora del llibre. La xerrada està adreçada a tot tipus de públic.


text: Què és Sónar Sónar és el Festival Internacional de Música Avançada i New Media Art que té lloc durant tres dies del mes de juny a Barcelona.Creat l’any 1994, Sónar és un festival pioner i únic en el seu format i continguts: un referent internacional de primer ordre gràcies a una cuidada oferta cultural que combina la dimensió lúdica amb l'artística, l'avantguarda i l'experimentació amb els nous corrents musicals de l'electrònica de ball. Sónar pren el pols al panorama actual de les músiques electròniques i les seves interaccions i hibridacions amb la creació digital i new media, reunint als artistes més consolidats i al talent emergent en tots els terrenys de la producció musical i audiovisual. Els valors fundacionals de Sónar han definit el festival des del seu naixement com a link entre creativitat i tecnologia i el seu compromís com a esdeveniment global i punt de trobada per a diferents disciplines i comunitats creatives, tant del sector públic com del privat. Les activitats de Sónar Barcelona es divideixen en dues grans ubicacions: el recentment inaugurat Sónar de Dia, localitzat a Fira Montjuïc des del 2013, amb concerts, showcases i la nova zona de Sónar+D, amb l’objectiu de rastrejar i mostrar els nous talents; i els grans shows de Sónar de Nit, a Fira Gran Via de L’Hospitalet, on es presenten els noms més rellevants del panorama musical internacional Sónar+D presenta un conjunt d'activitats amb un mateix objectiu: fer més visible i accessible la relació entre creativitat, tecnologia, mobilitat, innovació i negoci. El naixement de Sónar+D el 2013 respon al ferm compromís de Sónar amb l’activitat professional, aglutinant i unint a companyies creatives de diferents característiques i procedències. Des de 2002 Sónar ha organitzat més de 50 festivals a diferents llocs del món, adaptant la filosofia del festival barceloní a espais i entorns singulars, donant a conèixer el més interessant del talent internacional i de l'escena del país on té lloc. A més de la cita de Barcelona, Sónar organitza cada any festivals a d’altres ciutats. En edicions anteriors, el festival ha viatjat a Reykjavík, Buenos Aires, Nova York, Londres, Frankfurt, Seül, Lisboa, Lió, Hamburg, Toronto, Montreal, Chicago, Boston, Denver, Oakland, Los Ángeles, Tòquio i Osaka, entre moltes d’altres destinacions. Sónar al món


text: Vida Melon Resident Assistants Des d'octubre del 2011, a Melon District comptem amb la figura dels Resident Assistants, els residents assignats per fomentar i millorar la comunicació entre els seus companys residents i la direcció del centre. Aquí els pots conèixer una mica més i saber a qui dirigir-te durant la teva estada a la residència. Sóc una persona compromesa, responsable, organitzada, persuasiva, i que sap escoltar a les persones i posar-me en el seu lloc per entendre millor el problema. Durant la meva estada a la residència vaig tenir l’oportunitat de fer amistats amb els nois de la meva planta i nois d’altres edificis, donant-me l’oportunitat de conèixer persones de molts països, compartint cultures, idiomes, menjar i altres coses que em van fer créixer personalment. Quan jo vaig arribar a Barcelona i a Melon District, la que era el meu Resident Assitant em va ajudar a resoldre molts problemes, mostrant-me els serveis aprop de la residència i a més em va ajudar molt amb els problemes que se’m van presentar en obrir el meu compte al banc. Pel que jo com Resident Assistant vull aportar la meva experiència personal, les meves capacitats i sobretot treball en equip per ajudar als nous estudiants. Les meves aficions són la música, viatjar, la gastronomia, esquiar i en general qualsevol tipus d’esport, encara que més el voleibol. Si vius a alguna de les habitacions Melon Flat G0, G1, F1, F2 i F3 posa’t en contacte amb mi. Em considero una persona molt extrovertida, programada, empàtica, pacient, que busca sempre establir un clima de comunicació constant. Anteposar el bé comú al bé individual i veure que altres persones gaudeixen d’activitats en les quals jo realitzo un treball, és símptoma de gratitud per a mi. Els més de vuit mesos d’estada a la residència Melon District he pogut viure moments únics i he fet grans amistats que em porto amb mi. El fet de viure en aquesta residència sembla que porta als estudiants més enllà que el simple fet de viure a la ciutat de Barcelona. Viure a Melon District significa emprendre un viatge al voltant del globus terraqüi sense sortir de la pròpia residència. Aquí tens la sort de poder conèixer a persones de tot el món, de compartir cultures i vivències que acaben omplint a un com a persona. Crec que tot estudiant hauria de tenir la seguretat que les seves necessitats estaran cobertes i per això és essencial la figura del Resident Assistant. Algú que et transmeti la confiança suficient perquè, davant de qualsevol tipus de dubte o problema, sàpigues que pots comptar amb ell. Les meves aficions són: la filosofia, conèixer coses noves, viatjar i practicar esport. Si vius a alguna de les habitacions Melon Flat E0, E1, D1, D3, D4 i E5, posa’t en contacte amb mi. Sóc una persona des del meu punt de vista sociable, simpàtica, atenta, amiga dels altres i responsable. És el meu tercer any a la residència Melon District Marina, per tant Jo crec que podria aportar la meva experiència als residents ja que jo també sóc una d’ells i m’agradaria ajudar-los en el que pugui, ja que la majoria se sentirien com em vaig sentir jo o ens sentim tots els primers dies... Sóc una persona sociable, per la qual cosa no tindria problemes per parlar amb els residents i poder ajudar-los en el que sigui. Las mevas aficions són la natació i la música. Si vius a alguna de les habitacions Melon Flat E2, E3, E4, i E5 posa’t en contacte amb mi. Em considero una persona molt sociable, m’agrada conèixer gent nova i escoltar-la. Una de les coses que fan que en la residència Melon District ens sentim com a casa és el bon ambient que es respira, en el qual sempre trobes el teu espai per a l’estudi, la diversió o el relax. L’estructura de cuines compartides, les activitats que s’organitzen, però sobretot els Resident Assistant tenen molt a veure en això, ja que són ells els que s’ocupen que ningú quedi exclòs i que cadascun vagi trobant el seu lloc. Crec que a més fan la funció de “germà gran”; aconsellen, ajuden i intervenen perquè l’organització de les zones comunes sigui el més còmoda possible per a tots els usuaris. Crec que les meves experiències a l’estranger poden ser útils per exercir les meves funcions com a Resident Assistant; ja que he participat en programes d’intercanvi acadèmic i cultural a Anglaterra, Estats Units i Nova Zelanda i conec a la perfecció la situació de trobar-te en un país estranger, amb un idioma diferent i amb un sistema educatiu aliè. Les meves aficions són la dansa i el violí Si vius a alguna de les habitacions MelonFlats D2, D5, D6, D7 i G2, posa’t en contacte amb mi. Em fa molta il•lusió poder oferir la meva ajuda i les meves experiències als nous residents de Melon District Marina. Sóc una persona amb molta ambició per aprendre a comunicar-me fàcilment amb tothom i m’agrada ajudar a les persones en tot el que pugui. La figura de Resident Assistant em va agradar des del primer moment en què vaig arribar. La idea de tenir a algú que t’ajuda a integrar-te, conèixer el funcionament de la residència i que es preocupa per tu em sembla molt reconfortant. Tots els que estem aquí hem donat un gran pas en la nostra vida: arribar a una ciutat nova, gent nova, habitatge nou i una llarga llista de coses per descobrir. De vegades, aquest pas pot ser massa gran per a alguns i per experiència pròpia, s’agraeix que t’ofereixin una figura d’ajuda i suport com és la de Resident Assistant. A part del castellà i el català, l’anglès, l’alemany, el suec i el xinès han estat les meves ambicions i estic molt contenta de saber parlar-los i així poder comunicar-me amb un gran nombre de persones en el seu propi idioma. Les meves aficions són el piano, ballet, wind tsun y el windsurf. Si vius a alguna de les habitacions C0, C1, C2, C3 i C4 posa’t en contacte amb mi. Em considero una persona amb iniciativa, i moltes idees, algunes seran bones i unes altres no, però propostes i ganes de millorar les coses no em falten. A més de ser un suport pels altres residents sé adonar-me de com reaccionen davant les activitats i altres propostes de Melon, per la qual cosa podria donar un feedback dels esdeveniments i serveis de la residència. L’any passat vaig estar vivint a EUA pel que he aprés a relacionar-me amb cultures diferents. Les meves aficions són el teatre, bàsquet, ballar, esquí esportiu, i esports de muntanya. Si vius a alguna de les habitacions Melon Flat B1, B2, B3 i B4 posa’t en contacte amb mi. La meva experiència a Melon District Marina ha estat molt gratificant. He tingut l’oportunitat de viure en un espai on hi puc estudiar amb comoditat, ja que la il·luminació de les habitacions és molt apropiada. M’agrada la varietat de cultures que hi ha aquí perquè em dóna l’oportunitat de conèixer una mica allò que fins ara era desconegut i poder fer amics de diferents indrets del món amb els que puc sortir per gaudir de la ciutat. Per portar a terme les tasques de R.A. aportaré compromís, iniciativa, bona comunicació i feina en equip amb la resta de R.A., per tal de conèixer, connectar i ajudar els residents de les plantes que ens han assignat. Una de les meves aficions és practicar ioga. Si vius a les habitacions MelonFlat F4, F5, F6, G3 o en els Estudis del A411 al A417, i del A511 al A513, i en l’estudi A614 posa’t en contacte amb mi. Crec que la meva personalitat i actitud pot aconseguir que els altres residents se sentin com a casa i que puguin comunicar-se amb mi per a qualsevol dubte o suggeriment. Melon District Marina és la meva nova llar, des del primer dia em vaig sentir com a casa, ja que només arribar, quan els meus pares s’en van anar, em vaig posar a tocar porta per porta per conèixer als meus nous companys, que ara són molt més que companys, són amics, però dels de debò. Sobre la base de la meva experiència vivint aquí des de fa 1 any, i amb el principal motiu d’ajudar als altres residents al fet que se sentin tan a gust com jo, penso que podria aportar moltes coses, com per exemple: el meu coneixement de diferents idiomes com el català, el castellà i l’anglès, és molt útil a l’hora d’haver de comunicar-me amb els residents així com la meva personalitat oberta i sociable. Les meves aficions són l’esport en general, la lectura, escoltar música i conèixer noves persones. Si vius a alguna de les habitacions MelonFlat B5, B6, B7 Y C5 posa’t en contacte amb mi. M’agrada comunicar-me amb la gent, conèixer noves persones, parlar diferents idiomes i compartir amb els altres. Jo visc en aquesta residència i per tant m’importa el benestar de tots, penso que és molt important ajudar als altres i entendre les seves necessitats, així com crear un bon ambient entre els residents ja que convivim diàriament. Gràcies a les meves diferents experiències, tinc una bona comunicació amb els altres, i puc entendre els diferents punts de vista i intentar millorar la relació entre tots. Així com transmetre les necessitats i inquietuds tant a la dirección com als altres residents. Les meves aficions són la literatura, el teatre, el cinema, la música i l’art en general. Si vius a la residència de Melon District Poble Sec, posa’t en contacte amb mi!


text: Com a alcaldessa de Sant Sadurní d’Anoia, capital mundial del cava, aprofito la pàgina web per donar-vos la benvinguda. Als que hi viviu, sigueu ben rebuts en un espai que pretenem que serveixi per informar-vos puntualment de l’acció de govern, i que sigui una bona eina per facilitar el dia a dia dels sadurninencs i sadurninenques. Als que ens visiteu de nou, esperem que en aquesta pàgina hi trobeu la informació que necessiteu per gaudir del nostre territori, que volem potenciar com un dels referents turístics de Catalunya. Precisament aquest, el turisme, és un dels eixos vertebradors del que volem que sigui un final de legislatura profitosa, que serveixi per millorar la vida dels ciutadans i ciutadanes de la vila. La meva il·lusió és la vostra. La meva felicitat és veure els nens i les nenes jugant pel poble amb alegria; és veure com els seus pares els hi poden brindar oportunitats per créixer, formar-se i relacionar-se a la vila. I és veure com els seus avis, molts dels quals van passar una dura joventut a Sant Sadurní, ara tenen espais per cuidar-se. Juntament amb el comerç i les infraestructures -tan necessàries per oferir oportunitats de creixement- treballarem per situar Sant Sadurní allà on es mereix. Sense cap mena de dubte, el cava és la nostra gran aposta per aconseguir-ho. Per això, tinc ben clar que cal acompanyar les empreses cavistes i les persones que hi treballen en tot allò que necessiten per continuar creixent arreu del món com ha vingut fent els darrers anys. El cava és l’or, és el tresor que els sadurninencs i sadurninenques compartim amb la resta d’habitants del planeta. En aquests moments, en que el dret a decidir es qüestiona dia a dia, us animo a decidir-vos per visitar-nos i gaudir-nos, els que encara no ho heu fet; i a seguir fent especial la vila de Sant Sadurní els que hi aporteu les vostres experiències. Maria Rosell i Medall Alcaldessa de Sant Sadurní


text: Esfenoide |Esfenoide| |Ossos cranials.| |Cara posterior de l' esfenoide d'un nounat.| |Llatí||os sphenoidale| |Gray||subject #35 147| |MeSH||Sphenoid+Bone| L'os esfenoide és un os que forma part de l'estructura interna profunda de la cara (fosses nasals) i de la base del crani. En ell es troba la sella turca on s'allotja la hipòfisi. Per al seu estudi, pot sistematitzarse en quatre parts: Cos, ales majors, ales menors i apòfisi pterigoides. Importància de l'os esfenoide en l'evolució humana[modifica | modifica el codi] Estudis recents fan molt probable la hipòtesi segons la qual els canvis (per mutació) de la posició de l'esfenoide han implicat canvis en la capacitat cerebral i, transitivament, avanços en les capacitats cognitives i intel·lectuals. Dintre de la línia filogenètica que desemboca en l'Homo sapiens sapiens es perioditzen les següents etapes: - Fa 60 milions d'anys els prosimis tenien un esfenoide horitzontal i pla com la immensa majoria dels altres animals amb cervell. - Fa uns 40 milions d'anys, en els simis l'esfenoide té una primera inclinació cap avall la qual cosa permet un augment de la capacitat encefàlica, els lòbuls occipitals van obtenir més espai i així es va assolir un perfeccionament de la visió estereoscópica i per ventura de la memòria visual. - Fa menys de 12 milions d'anys es produïx una nova inclinació cap avall, això en la línia evolutiva que originaria als antropoides, la qual cosa implica un cervell encara major en proporció a la resta del cos. - Fa uns 6 milions d'anys, amb els australopithecus, la inclinació de l'esfenoides s'accentua novament, i novament així s'incrementa la capacitat neurocraneal. - Fa 2 milions d'anys es produïx una nova inclinació cap avall de l'esfenoide, la qual cosa coincideix amb un total bipedisme. Tal bipedisme ha requerit d'un cervell voluminós i amb xarxes neuronals complexes com per a mantenir aquesta posició oposada a la gravetat, és també probable que aquesta nova posició de l'esfenoide permetés una parla rudimentària en la qual els seus fonemes eren esclafits i sons guturals. - Entre 200.000 i 160.000 anys enrere l'esfenoide obté la inclinació que posseïx en l'Homo sapiens sapiens, coincideix amb un augment de la capacitat cerebral (especialment dels lòbuls frontals), acompanyada d'una major irrigació sanguínia per al cervell. |A Esfenoidehi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Portus Itius Portus Itius fou el lloc des del que Cèsar va sortir en expedició a Britània el 54 aC. A la primera expedició el 55 aC va sortir del país dels mòrins, perquè el pas allí era el més curt però no esmenta com es deia el lloc d'on va sortir. Però probablement fou el mateix lloc que va usar a l'expedició del 54 aC; alguns erudits ho discuteixen i diuen que cada vegada va sortir de llocs deferents. Portus Itius era probablement Wissant o Witsan, a pocs km, a l'est de Cap Grisnez. La identificació amb Gesoriacum (Boulogne-sur-Mer), punt de sortida habitual més endavant i que és també al país dels morins, és una de les proposades. Cèsar l'esmenta també Ulterior Portus o Portus Superior a uns 15 km al nord d'Itius, abans d'arribar a Calais, probablement Sangatte. ||A aquest article li manquen les coordenades. Podeu ajudar la Viquipèdia afegint-les-hi.|


text: Veure més fotos de Can Planas Allotjaments propers... Allotjament rural independent Can Planas Can Planas és una casa rural situada a Fonolleres (Parlavà - Baix Empordà), el caracteritza perquè és un allotjament rural del tipus: Allotjament rural independent. PoblesCatalunya.com us ofereix la màxima informació de Can Planas Fonolleres perquè pogueu gaudir d'aquest establiment. Descripció de l'allotjament rural: Can Planas és una casa de pagès, situada al Baix Empordà enmig de la natura. El poble de Fonolleres és petit i tranquil on només resideixen 50 habitants. En definitiva, és ideal per desconectar de la rutina i poder gaudir de l'entorn i dels nostres animals de granja. Es poden fer sortides amb bicicletes i caminades seguint la vorera del riu Daró i contemplar les precioses vistes que ens permet el mirador del Castell del Montgrí. Estem situats a 10 kms. de la platja (Estartit, Pals, L'Escala,...), a 4 km. de les ruïnes ibèriques d'Ullastret i a 15 km. de les ruïnes romanes d'Empúries. Propers als pobles medievals de Peratallada, Pals, Monells i Cruïlles i els parcs naturals de les illes Medes i aiguamolls de l'Empordà. A Can Planas disposem de diferents allotjaments rurals independents de tres i dues habitacions, equipats amb tots els complements necessaris. Mapa de situació de Can Planas- Fonolleres


text: Aquest article ha estat escrit originalment en castellà. L'hem traduït automàticament per a la vostra comoditat. Tot i que hem fet esforços raonables per a aconseguir una traducció precisa, cap traducció automática és perfecta ni tampoc pretén substituir-ne una d'humana. El text original de l'article en castellà podeu veure'l a Un segundo para el olvido Un segon per a l'oblit Ibon Linacisoro, Director 2006 tindrà un segon més. A priori, un podria pensar que cadascú, cada unitat familiar, cada empresa, cada individu, hauria de tenir la llibertat de posar aquest segon on millor li vingués. ¿Que avui em vindria millor posar un segundito al matí, perquè arribo tard? Doncs no es parli més. Què prefereixo en vacances, per tenir un segon més? Sense problemes. Però no, el Reial Observatori de l'Armada (ROA), a San Fernando (Cadis), és l'encarregat de mantenir a Espanya el patró de temps i l'hora legal, i diu que el segon nou es va afegir a la primera hora de l'any, que va tenir 3601 segons a tot Espanya, menys a les Canàries, on va ser l'última hora de 2005 la que va tenir un segon més. No s'ha parlat molt d'això. Es podien haver recollit signatures o organitzat un referèndum per veure on posem el segon. No interessa. Ningú vol tenir un segon a bord, perquè només volem primers. Els convenis col·lectius haurien de contemplar el segon extra en les pujades salarials i, d'altra banda, segon és una paraula que des dels Estats Units ja ens arriba amb deteriorament. Un segon no és un guanyador o, encara més clar, un segon és un perdedor i per això convé amagar-ho. Afortunadament vivim en un país de primers. Gairebé tots som els primers en alguna cosa. Maquitec, per exemple, va ser la primera industrial a Espanya de 2005, no en el temps, sinó en volum i qualitat. Va ser una edició de transició, una celebració frontissa per passar dels anys parells als imparells i encara que amb notables absències entre els expositors, la veritat és que les sensacions de visitants i expositors van ser bastant millors del que s'esperava per molts. D'aquí a un mes ens veurem molts en la BIEMH, a Bilbao. Els previsors hauran prescindit de la imposició del ROA i hauran repartit el segon al llarg de l'any o fins i tot l'hauran deixat per a la Biennal de Màquina-Eina, perquè allà sí que caldrà un segundito més. Encara que només sigui per sortir al carrer a fumar. Serà la primera BIEHM on expositors i visitants de la primera fira espanyola de la màquina-eina s'han de guardar un segon per pujar al segon pis, que en realitat és el primer, i fumar al carrer. Un segon pot ser determinant, pot ser primer en les prioritats de molts. Per exemple, baixar un segon un cicle productiu. Un segon grandot, un segundón, però, sent més gran i conceptualment impossible (un segon és un segon i no n'hi ha grans i petits) no ho vol ningú. L'any del segon de més, els cabalers van quedar en l'oblit.


text: Fins al segle XX hi va haver una certa ambigüitat sobre si algunes àrees del comtat pertanyien a Anglaterra o Gal·les, per la redacció de les Lleis del 1535. Amb la divisió administrativa del 1974, el territori pertany definitivament a Gal·les. Els límits est i sud del comtat històric i de l'actual són els mateixos: el riu Wye i l'estuari de Severn. Malgrat això dos cinquenes parts de l'oest de l'antic comtat actualment estan administrades per altres territoris: Blaenau Gwent, Torfaen, Sir Caerffili i Newport. L'actual divisió administrativa va ser creada l'1 d'abril de 1996 com a sucesor del districte de Monmouth juntament amb la comunitat de Llanelly del Blaenau Gwent, ambdós eren districtes del comtat de Gwent. L'ús del nom Monmouthshire en anglès, en lloc de Monmouth simplement, ha estat objecte de polèmica, amb l'oposició de dirigents polítics com Paul Murphy de Torfaen.[1] Per àrea, conté el 60% del comtat històric, però només el 20% de la població.


text: Gràcies pel vostre interès de fer-vos ressò de Softcatalà. Nota: us demanen la vostra adreça electrònica per tal que la persona a qui recomaneu la pàgina sàpiga que volíeu que la veiés, i que no és en cap cas correu brossa. No emmagatzemem cap adreça electrònica. Softcatalà © 1998-2012 Contacte | Avís legal | Codi de conducta Si no s'indica el contrari, el contingut text es troba disponible sota els termes d'una llicència Atribució - CompartirIgual 3.0


text: Jane's Addiction Se'ls considera un dels pilars del rock alternatiu, i un avanç del que representarien els anys 90 en la música. A pesar de ser un grup format en els 80, i que desenvolupen la major part de la seva carrera en aquesta dècada, a Jane's Addiction se'ls hi col·loca habitualment en el sac dels grups dels 90, perquè encaixen perfectament en l'esperit de la dècada. En canvi en els 80 Jane's Addiction era un grup estrany, arriscat. Coincideixen en la mateixa època i ciutat que Red Hot Chili Peppers, que intenten donar també un nou concepte al rock, fusionant-lo amb el funk i el rap, i que uns incipients Guns N' Roses, que intenten fer el propi canviant-li la cara per complet al hard rock; sovint són comparats a causa de la seva influència i la renovació que van representar en una època determinada. A pesar que Farrell solia menysprear a Guns N' Roses per la seva apropiació de tots els clixés rockers, Martin Scorsese els uneix per a sempre en una picada d'ullet de la pel·lícula Cape Fear, al mostrar un clip de Jane's acompanyat de música dels Guns. Primera època[modifica | modifica el codi] Musicalment parteixen de propostes molt líriques, a les quals afegixen una agressivitat intel·lectual; les guitarres de Navarro són intenses, enormes a vegades, però netes. La veu de Farrell és potent i amenaçadora, però no està exempta de dolçor. Les línies de baix de Eric Avery són hipnòtiques, i sovint la seva música té un toc atmosfèric, i Stephen Perkins és enlluernador amb els seus ritmes. Alhora, conreaven una imatge artística i perillosa, a mig camí entre el art-rock i el Glam rock. Les seves influències més reconegudes són The Velvet Underground i Led Zeppelin, encara que si se'ls escolta amb deteniment es poden reconèixer també matisos de David Bowie o Black Sabbath. Els seus tres primers discos, `Jane's Addiction ́, `Nothing's shocking ́ i `Ritual de lo Habitual ́, conformen una trilogia imprescindible en la fonoteca de qualsevol afeccionat. `Nothing's shocking ́ és sovint tinguda per la seva obra mestra, potser per l'enorme impacte que va tenir en el seu moment; va ser un disc que va marcar una diferència amb tot el que s'escoltava. Després del tercer àlbum, que va incloure una gira espanyola, el grup es va separar, durant una accidentada gira que va acabar amb Farrell i Navarro barallant-se a cops de puny davant d'un multitudinari públic. La seva fama havia anat creixent, i Jane's Addiction estaven passant de ser un grup alternatiu a ser capaços d'omplir estadis; aquesta etapa del grup veurà el naixement del festival de música alternativa Lollapalooza, creat i organitzat per Perry Farrell. En l'últim concert de la gira de 1991, el grup al complet es llança sobre el seu públic a manera de comiat. El grup se separava en el seu cim, besant la fama mundial i en el punt més àlgid de la seva creativitat. Segona època[modifica | modifica el codi] Perry Farrell va formar Porno for Pyros amb l'ajuda de Stephen Perkins; van gravar dos discos, amb el seu acostumat lirisme i un concepte escènic més teatral. Farrell s'involucra més en el festival Lollapalooza, un festival itinerant, que passa de ser un esdeveniment alternatiu per a acabar sent festival de masses mundialment famós. Dave Navarro es va unir a Red Hot Chili Peppers i va gravar amb ells un disc, `One Hot Minute ́, després del qual va deixar el grup. En els següents anys, la llegenda de Jane ́s no va fer més que créixer, la seva legió de fans va augmentar, i els nous grups que van sorgir durant la dècada es declaraven admiradors de la banda. Les tensions entre Navarro i Farrell es van minorar amb el temps, i es va editar un disc cridat `Kettle Whistle ́, que incloïa diverses rareses, temes inèdits en directe, en el qual cabria destacar la torbadora bellesa de `slow divers ́, cançó ja coneguda pels fans. El disc incloïa una novetat: un tema nou, gravat per uns reunificats Jane's Addiction i amb Flea, de Red Hot Chili Peppers, al baix, ja que Eric Avery mai va voler participar en la reunió. Això va donar pas a una multitudinària gira que es va rebre amb entusiasme, i la gira a un nou disc. Discografia[modifica | modifica el codi] - Jane's Addiction - Nothing's shocking - Live and Rare - Ritual de lo Habitual - Ketle Whistle - Strays Enllaços externs[modifica | modifica el codi] |A Jane's Addictionhi ha contingut multimèdia relatiu a:| - Web oficial del grup(anglès)


text: Per Sant Joan al Meridià Verd: De Ribes de Freser al Masnou. El Meridià Verd és una iniciativa per commemorar la mesura del meridià de París que va servir de base per definir la unitat del metre. El meridià verd va des de Dunkerque, al mar del Nord, fins a la platja d'Ocata, al Masnou. En concret, és el meridià situat a 2o 20' 14,025" a l'est del meridià de Greenwich. El recorregut que proposem, segueix, tan a prop com sigui possible, la línia vertical que descriu el denominat meridià de París, que té l'inici a Dunkerque i acaba a Barcelona (el Masnou). En el nostre cas, farem només la part catalana: de Ribes de Fresser al Masnou. Les etapes Tot el recorregut s'estructurarà en 4 etapes. Es circularà sempre en grup, realitzant les parades que siguin necessàries. Primera etapa De Ribes de Freser a Vallfogona de Ripollès. 48 km Etapa pirinaica. Pujarem cap el poble de Bruguera i per la serra cavallera pel peu del Taga (2040). D'aquí podem veure el Pedraforca i tota la serra del Cadí. Baixarem per una pista molt bon estat cap a Sant Joan de les Abadesses i entravessarem el Ter en un pont bastant curiós. Ens enfilarem cap a la collada de Sentigosa per una pista en bon estat. Seguirem la N-260 fins a Coll de Canes. Dormirem a Vallfogona de Ripollès: Mr Bikers. L'ambientació és molt "motar". Segona etapa De Vallfogona de Ripollès a Tavèrnoles. 47,5 km. Ens enfilarem altre cop cap a Coll de Canes. D'aquí pujarem. cap a la serra de Santa Magdalena per una pista un xic mal estat. Si ha plogut ens trobarem fang que ens dificultarà la pujada. Simplement, baixarem la bici i continuarem. La vista de dalt la serra, val la pena. A dalt del coll deixarem Santa Magdalena de Càmbrils. Perdrem desnivell molt ràpidament per una pista molt bona i asfaltada cap a Vidrà. Anirem baixant ara pel riu fins a Sant Pere de Torrelló per unes valls frondosses. De Sant Pere, travessarem el nou eix cap a buscar el Ter, passant per Roda de Ter, Folgueroles i a Tavèrnoles. Dormirem a El Roquet. Hi haurà possibilitat de banyar-se a la piscina pels mes agosserats Tercera etapa. De Tavèrnoles a Cardedeu. 53,19 km. Seguirem cap a Sant Julià de Vilatorta. Aquí seguirem paral·lel el GR-2 cap a paral·lel direcció a Vilalleons i ens enfilarem cap a l'esglèsia-Restaurant Puig de l'Agulla. Anirem a buscar la collada del Vilar. Al peu, el Montseny i ens enfilarem per una pista en molt bon estat però llarga. Arribarem al punt més alt del Meridià, a 1345 mts. La part final, un flanqueig,arribarem al coll Formic, punt d'inci de la coneguda travessa Matagalls-Montserrat. Seguirem la carena del Montseny envoltats de prats, fins arribar el punt, que perdrem de cop desnivell, endissar-nos al bosc d'alzina i castanyers, cap al pantà de Vallferners, Cànoves i fins a Cardadeu. Dormirem a l'Hotel Xurin. ATENCIÓ: Aquesta etapa, no trobarem cap servei per comprar per dinar ni begudes. L'Hostal Collfornic està tancat per Sant Joan (no fan pont). Per tant, caldrà que compreu algu el dia anterior a l'Hostal El Roquet. Hi ha servei de màquina de begudes. Quarta etapa De Cardedeu al Masnou. 30.70 km. Seguirem la plana cap a la Roca del Vallès. En aquest punt, començarem el ascens de la serralada litoral cap al Turó de Sellecs. En aquest punt, trobarem molta gent a peu i en bici. El mar, el començarem a veure'l i de sobte, una gran baixada cap a Teià i el Masnou ens portarà. Distància total: 179,94 quilòmetres Altitud min: 4 metres, màx: 1.654 metros Desnivell acumulat. pujada: 5.548 metres, baixada: 6.146metres Aquestes dades estàn extretes de diferents trams restragats amb GPS. Poden variar. Son orientatius. Desplaçaments Anada: Es pujarà amb transport públic (RENFE) els participants. Farem transbord a L'Hospitalet fins a Ribes. Les bicis, es cargaran en furgoneta 30 min abans d'agafar el tren i ens les pujaran fins a Ribes de Freser. L'anada, es farà en grup. Tornada: La tornada serà lliure. L'opció aconsellable, es anar amb Renfe del Masnou a L'Hospitalet de Llobregat i fer transbord a Vilafranca. La tornada és lliure, degut que Renfe no posa moltes facilitats per viatjar amb bicis i en grup. La bicicleta i les alforges IMPORTANT: S'agraeix molt que tots els participants portin les bicicletes a punt per fer una travessa de 4 dies. Portar-la al mecànic per que ens revisi els frens, cadena, canvi, et pot evitar un ensurt durant la travessa. Una averia major a la bici, no podrà fer retardar el grup. IMPORTANT: L'equipatge de les alforges ha de ser lleuger. Un quilo de mes, al cap d'uns quants quilòmetres, es noten. En els trams que haurem de baixar de la bici, arrossegar-la, no costa res, però si portem mes pes de lo normal, ens esgotarem, el doble. Porteu lo necessari: roba calenta pel vespre, que fins i tot, pot servir per pijama. Necesser. Un forro polar i un impermeable. A on anem a dormir, disposen de llençols, tovalloles i manetes (son hotels). No cal que porteu ni sac. Recomanable portar mitjons de recanvi (2 parells de recanvi). Creuem bastants cops els rius i zones humides. Porteu ganyips pel camí. Plàtans, taronja, fruits secs, galetes, barretes. El plat fort de la jornada, és un bon esmorzar i sopar. Pel camí, anirem picant. Per no allargar les jornades, evitarem dinars de forquilla i ganivet. Pa de pagès o pita, embotit i fruita, serà una bona alternativa. Les càmares antipunxades En el mercat, venen unes càmeres que li diuen antipunxades. A dins, tenen un líquid, que en el moment de punxar, tapa el forat. Això evita perdre molt de temps en aquesta reparació, típica en la bicicleta. Es interessant que els participants, portin aquest tipus de càmares i de recanvi. Inscripcions La data límit de les inscripcions és el dimecres 18 de juny de 2008, a les 21.30 h al local del CEP. La inscripció es vàlida, un moment s'ha realitzat el seu pagament. Sense el pagament, no es considera inscrit i reserva de plaça. Hora de sortida Vilafranca del Penedès Dissabte 21 de juny, a les 6.30 (puntualitat), a l'estació de Renfe Vilafranca del Penedès (trobada amb la bici a la Plaça de l'Estació-Parada de Taxis). Carrega de bicis furgoneta i compra de bitllets. El tren surt a les 6.45 de vilafranca i arribem a les 7.31 a L'hospitalet de Llobregat Per la gent de barcelona 7.30 a l'estació de l'Hospitalet. El tren surt a les 7.49. Pels participants que ens trobem directament a Ribes El tren arriba a les 10.23 a Ribes. Ens trobaríem a l'estació de Renfe. Descarrega de bicicletes. Començaríem a pedalar a les 11 del matí de Ribes de Freser en direcció Bruguera. Normal, al tractar-se d'una travessa de 4 dies. Tot i així, no sobrecarregar les alforges i s'ha de treballar la travessa. El paissatge, és magnífic. Duració Travessa de 4 jornades. Transport Transport públic Material Bicicleta d'alta Muntanya i el seu equipament. Deixeu a casa roba de recanvi tipus: pantalons texans o bambes, es pot reemplaçar amb uns pantalons de cotó i unes xancles de plàstic més lleugeres. Menjar Els 3 allotjaments, són a règim de mitja pensió (sopar-dormir-esmorzar). El dinar i ganyips, cada participant se'ls pot portar de casa o bé comprar quan pararem en els pobles (atenció els dos dies festius). Preu 147 euros Inclou Pernoctar en règim de mitja pensió i transport bicicleta primer dia (amb furgoneta). No inclou el trajectes de Renfe del primer dia i el últim.


text: Descàrrega't l'ilustració aqui Logotip per a la productora espanyola de títols com "Red Lights" o "Grand Piano" Nostromo Pictures. Identitat per a Oscar Villalibre, creador de contingut i social media. Sessió de fotos pel disc "La fília i la Fòbia" de Joan Colomo. Idea i disseny del videojoc gratuït per iphone i ipad Band Land. A través d'un Quiz el jugador haurà d'endevinar el nom de cadascuna de les 200 bandes que hem il · lustrat. www.bandland.info Motion graphics pel vídeo demostratiu de l'àrea privada online de Gas Natural Fenosa. Programació i disseny del ministe i tumblr Hasta la boya y volver, projecte que recull la relació del fotògraf Alberto Polo amb el grup Nueva Vulcano durant la seva última gira, Los Peces de Colores. Identitat, disseny d'app i disseny d'interfície per a Ipad de Conductr. Conductr és un controlador de Ableton Live per a Ipad específicament concebut i dissenyat per a usar en directes. Il·lustracions per peça de promoció d'animació del servei Freezone de Google. Client: Google UK. Agència: Xavier Pablo / Across the Pond Identitat i Website per a la productora Viva Las Vegas,especialitzada en video online i nous formats audiovisuals. Retrats i espais de l'antic mercat dels Encants Vells de Barcelona abans de la seva reubicació. Fotografies fetes amb càmeres comprades amb anterioritat als mateixos espais i venudes per les algunes de les persones que ara apareixen retratades. Identitat i website per a L'estoc, empresa que produeix i ven mobles de disseny propi elaborats a partir de materials de reciclatge i mobles en desús amb l’objectiu de millorar i dignificar la situació de les persones amb discapacitat intel·lectual i desenvolupament a través del treball. Artwork per al CD de BCore dels vint anys de Fnac. Artwork per a la col · lecció de CD que edita el departament de cultura de la Generalitat que recull artistes de la producció discogràfica catalana en jazz, pop rock, world music i electrònica. Minisite interactiu per TOUS. San Valentí. www.hechoconamor.net Sèrie d'il·lustracions per Vibo viatges. Agència: Arista. Exposició dins del marc del BcnDesignweek 2013 a la llibreria Loring Art. "Regresiones" és una instal·lació que reflexiona sobre el que succeeix quan llegim. Més info aquí. Cartell i seqüència de títols de crèdit per al curtmetratge Rem, presentat al festival internacional de cinema fantàstic de Sitges. Fotografia: Salva López Diversos exemples de lettering a mà. Disseny de l'artwork per al disc Anònim X de Wantun TYPE-O-MATIC es un eina per a la creació de animació tipogràfica dins del programa Adobe After Effects CS5 y superiors, per a dissenyadors i motiongraphers desenvolupada per Hamo Studio. The Controller, Masked i Unfold. Crea animació d'una manera fàcil, ràpida i configurable. www.hamo.es/type-o-matic Peça d'autopromoció d ́Hamo Studio. Reunim en una tarjeta les tres àrees de treball que desenvolupem: Gràfica, Interactiva y Motiongraphics. Disseny del artwork pel disc Producto Interior Bruto Vol2. de Joan Colomo. Imatge corporativa per a Moiré Films. Productora audiovisual que centra la seva activitat en la producció de sèries com Pop Ràpid o Green Power. Video presentació per a l'equip de videojocs Karont3 eSportsClub. Identitat corporativa, cortinilles, separadors i banners per els reportatges Access all areas de Waaau.tv per a la sala Apolo. Nou disseny del website per a l'empresa de esmorzars a domicili Matias. Reserva avui el teu esmorzar i gaudeix-lo demà utilitzat en seu nou e-commerce. wwww.matiasbuenosdias.com Bossa per a la nova botiga de discos a Barcelona de la discogràfica BCore disc. Série d'il·lustracions per a Chupa Chups Licensing 2011. Il·lustracions pop que mostren els diferents sabors del 2011. Disseny del artwork pel disc Producto Interior Bruto Vol1. de Joan Colomo. Peça per a l'exposició Reskate del col.lectiu Nube. El projecte "es dedica a recollir taules, abandonades o trencades, que una vegada retallades són lliurades a diferents il.lustradors, consagrats i novells, que les reutilitzen com el legítim suport d'expressió artística que sempre van ser". La nostra peça tracta sobre el mateix concepte. Nosaltres ens anem, els objectes es queden, un diàleg entre la vida i la mort. Imatge corporativa i motion graphics per al programa de televisió gafapasta, una producció de El Terrat per a Televisió Espanyola. Gafapastas és un concurs televisiu que s'emet a La2 on es barrejen preguntes de cultura clàssica amb cultura popular. Programació del web per al fotògraf de moda Jose Luis Tabueña. www.joseluistabu.com Identitat, disseny i programació del website per Glassy Films, productora de video. El logotip de Glassy fa referencia a la projecció d'un film. Està format per 3 rajos de llum (RGB) que conformen la lletra G. Imatge corporativa per a la LVP: Liga de Videojuegos Profesional. "La LVP reconeix les competicions de videojocs com una activitat de valors deportius i aboga per a la seva promoció com a espectacle." Il·lustració d'autopromoció Terminal B va organitzar un taller de customizació d'skates. Les tables provenien del desmuntatge de l'obra "la mort del patinador" guanyadora del concurs Diesell Wall ( que es va poder veure a la façana del FAD ). Es van pintar més de 400 taules, de les quals es va fer una selecció per la seva exposició en la cripta del FAD. Hamo va customitzar la seva i está entre les escollides per la expo, juntament amb els dissenys d' Emil Kozak, Btoy o Adrian Blanca entre d'altres. Més tard les tables van viatjar a Milán, al Digital Entertainment Jam 2009 Milano. Il.lustracions per a la campanya de màrqueting promocional Smint Me. Encàrrec de la agencia de publicitat Draft FCB. Il.lustracions per estampar en samarretes dins de la campanya de màrqueting promocional Smint Me. Agencia: Draft FCB Disseny y programació de la web del segell musical Repetidor Disc. www.repetidordisc.com Il·lustració per el 20 aniversari de la discogràfica BCore. Apareixen totes les bandes que han passat per la discogràfica en els vint anys d'existència. Per a la seva estampació en bosses i samarretes Imatge corporativa, disseny d'interfícies i disseny de personatges per al joc de iPhone Battle of the elements. Il.lustració per Lapsus Graphic Showcase, exposició que va tenir lloc a Vallery. Interpretació sobre la banda Random, que interpreta música 8 bits. Creació de la imatge corporativa y disseny del website www.waaau.tv. Un canal cultural 2.0 en format de web TV, on es poden trobar continguts actuals relacionats amb la música, l'art, el cinema o la cultura urbana. Ilustració tipográfica per Skoda Fabia. Il.lustració tipogràfica per Skoda Fabia. Ús en tanca publicitària, opi i premsa. Disseny del artwork CD i vinil per ala banda The Unfinished Sympathy. Ilustració per Lapsus Graphic Showcase, exposició a la galeria Vallery. Exposició colectiva a la galeria Vallery dins del marc del Lapsus Festival. Vam crear una obra representant el concepte de "lapsus memoriae" que després ens va servir per a dissenyar i crear el videojoc, el qual vam presentar en una màquina de arcade customitzada per a l'ocassió. www.lapsusmemoriae.com Diseny del pack y els menus del DVD "Diez años y una zanahoria", documental que repasa els deu anys de trajectoria de la banda. Videoclip del tema "Regresan de la tumba" per la banda Los Tiki Phantoms. Idea y gràfics a càrrec de Conspiracy Studio, direcció y animació por Hamo Studio Identidat per al projecte A Nomad point of view, de Nomad Skateboards. Varem realitzar tota la campanya, anuncis per prensa, posters, tablas de promoció, DVDs. Varem dissenyar el pack DVD, que conté un llibre amb fotografíes del rodatge (unes fotos precioses d'Alberto Polo). Y vam realitzar els motion graphics pel video. Direcció d'art, imatge corporativa i motion graphics. Intendències es un programa de televisió on es parodian els actuals programas de tendencies. Imatge corporqativa per Undercoders. Empresa dedicad al desenvolupament de videojocs per les diferents plataformes. Gravat a Berlín i postproduït a Barcelona, el grup Capsula ens va encarregar els motion graphics pel vídeo Voices underground. El vídeo combina imatge real amb jocs tipogràfics. Website per a l'estudi de disseny integral Unomasuno studio. www.unomasunostudio.com Sèrie de il·lustracions per Chinche Kids, marca de roba per a nens d'edats compreses entre un i deu anys. La tècnica és llapis sobre paper. Videoclip del tema "As time breaks off" per la banda *Delorean. El vídeo és la continuïtat del concepte del disc: Into the Plateau = En l'altiplà. Per a representar aquest concepte vam proposar un viatge des de la ciutat al camp mostrant el creixement i expansió de les grans ciutats a mesura que intentem escapar d'aquestes.


text: El projecte Asproseat-TIC, adreçat a apropar les noves tecnologies a les persones amb discapacitat intel·lectual com a eina per al desenvolupament de les seves habilitats, ha estat guardonat amb aquest premi que reconeix aquelles iniciatives que tenen com a finalitat promoure i/o facilitar l’educació com a eina indispensable per a la millora del desenvolupament de col·lectius amb necessitats específiques, així com aquelles iniciatives que es basen en la utilització de les TIC com a vehicle d’inclusió. En concret, Asproseat-TIC té com a objectiu millorar l’autonomia d’unes 190 persones d’Asproseat Sant Just a través de la realització de tallers d’informàtica, vídeo i fotografia, xarxes socials o ràdio. En aquest sentit, persones del Centre Ocupacional d’Asproseat Sant Just van crear i preparar un guió per un programa de ràdio en col·laboració amb Ràdio Desvern. L’emissora va ajudar a la gravació i emissió d'aquest. La iniciativa, triada entre una vintena de projectes, ha rebut una dotació de 15.000€ que permetran donar-li continuïtat.


text: Jien Començà a estudiar i escriure la història del Japó, el qual propòsit era “il·luminar a les persones que trobaven dificultats a l'entendre les vicissituds de la vida”. La seua obra principal completada en la dècada de 1220, titulat com Gukanshō (Notes budistes d'un ximple). En aquesta obra intenta analitzar els fets de la història japonesa. Aquesta obra posseïa un mappō, és a dir, una visió pessimista de la seua època, el període feudal de l'era Heian i reclamava que era un període de decadència religiosa i veia la desintegració de la civilització. Jien objectava que els canvis en l'estructura feudal eren necessaris i defensava el poder del shogun. Referències[modifica | modifica el codi] - Encyclopædia Britannica 2005 Ultimate Reference Suite DVD: "Jien"


text: Si el que està buscant és per un hotel ben situat a Pärnu, no busqui més enllà de Hotel Victoria. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Esglèsia Isabel, Torre Roj, Cases Adjacents del Segle 17 donen a aquest hotel un encant especial. Hotel Victoria també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Pärnu. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Hotel Victoria es reflexa en cada habitació. habitacions per a no fumadors són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com massatge, sauna. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Victoria.


text: PER A SER VENERADA EN L’ESGLÉSIA DE SANT BERTOMEU DE L’ILLA TIBERINA LLEIDA PORTA A ROMA UNA RELÍQUIA DEL BEAT FRANCESC CASTELLÓ dimecres, 13 d'agost de 2014 10:54 Lleida ha portat fins a Roma una relíquia del Beat Francesc Castelló Aleu, el jove de 22 anys que morí màrtir al Cementeri de Lleida a mitja nit del 29 de setembre de 1936 i que fou beatificat pel papa Joan Pau II l’11 de març de 2001. La relíquia arribà a Roma el dia 26 d'abril, vigília de la Canonització de Joan XXIII i Joan Pau II, el papa que va beatificar el jove màrtir. En foren portadors una cinquantena de lleidatans, que formaven el Pelegrintage Diocesà per a l'esmentada Canonització. El Bisbe de Lleida, Mons. Joan Piris, havia encarregat al responsable del Pelegrinatge, Mossèn Joan R. Ezquerra, de preparar relíquies dels màrtirs lleidatans, per portar-les a l'església de Sant Bartomeu, apòstol, situada al bell mig de l'Illa Tiberina a Roma. És l'església de Roma en la que i per voluntat del papa Joan Pau II, hi ha un altar dedicat als màrtirs espanyols del segle XX. A les quatre de la tarda del 26 d'abril, arribaren els pelegrins lleidatans a l'església de Sant Bertomeu per celebrar-hi celebració l'Eucaristia. El pelegrins van ser rebuts pel rector de l'església i membre de la Comunitat de Sant Egidi, que és la que te encomanada la custòdia del temple. En acabar la celebració es va fer entrega de les relíquies, dipositades en una caixeta preparada a l'efecte, on hi havia tres reliquiaris. En un d'ells hi havia dos petits ossos de Mn. Josep Nadal i Mn. José Jordan (los Curetas de Monzón); en un altre, un fragment de la faixa episcopal del Bisbe màrtir de Lleida Salvi Huix Miralpeix, beatificats el 13 d’octubre de 2013 a Tarragona. El tercer reliquiari hi contenia un bocinet de roba d'una camisa del Beat Francesc Castelló. Cadascuna de les relíquies portava el document d'autentificació de les mateixes. Unes joves del pelegrinatge lleidatà, foren les encarregades d'oferir les relíquies juntament amb Mn. Joan R. Ezquerra; en un acte senzill, però emotiu. Des d’aquest dia a l’església de Sant Bertomeu a l'Illa Tiberina a Roma, els lleidatans i tots els fidels que hi acudeixen podem veure i venerar aquests reliquiaris dels nostres màrtirs. AITONA ACOLLIRÀ LA REPRESENTACIÓ DE L’OBRA TEATRAL: “FRANCESC CASTELLÓ, VISQUÉ ESTIMANT I MORÍ PERDONANT” EN LA FESTA DE SANTA TERESA JORNET SERÀ ESCENIFICADA PEL GRUP TOAR A LA SALA D’ACTES DE LA RESIDÈNCIA DE LES GERMANETES DELS ANCIANS DESEMPARATS VEURE PDF El proper 26 d’agost, festa de Santa Teresa Jornet Patrona de l’Ancianitat, el seu poble natal Aitona, al Baix Segre, acollirà la representació de l’obra teatral “Francesc Castelló, visqué estimant i morí perdonant”, inspirada en la vida i martiri del Beat Francesc Castelló, en el Centenari del seu naixement. La representació tindrà lloc a les 6 de la tarda, a la Sala d’Actes de la Residència “Santa Teresa Jornet de les Germanetes dels Ancians Desemparats, dins dels actes en honor de la seva mare fundadora, que tindran el seu inici a les 10’30 del matí amb la benedicció de la nova recepció de la residència i de la imatge de la nova imatge de la Santa que s’hi ha col·locat. Tot seguit a les 11, el bisbe de Lleida Mons. Joan Piris presidirà una solemne Eucaristia en la capella de la residència, per continuar amb una dinar de germanor al pavelló esportiu d’Aitona. L’OBRA FOU ESTRENADA L’ANY 2006 Un total de setze actors i actrius afeccionats, a més a més de dos narradors i un bon equip tècnic, tots ells components de l’Agrupació Teatral TOAR de Lleida, sota la direcció d’Enric Castells; donaran vida al text original del franciscà, escriptor i periodista, el P. Francesc Gamissans, col·laborador del setmanari “Catalunya Cristiana”. L’autor, va escriure el text cinc anys després de la beatificació del jove màrtir i fou estrenada el 26 d’octubre de 2006, amb ocasió de la inauguració de la restauració del Teatre de l’Acadèmia Mariana de Lleida, A començaments de 2007 l’obra fou també representada a Juneda, poble en el que feia de mestra la mare de Francesc Castelló i on el Beat va fer la seva Primera Comunió. Sis anys després, concretament el 24 de febrer de 2013, tornà a ser representada i en aquesta ocasió al Teatre Municipal de Balaguer, organitzada per la parròquia de la capital de la Noguera. La darrera representació abans de la que es faci a Aitona el 26 d’agost, tingué lloc el passat 1 de juny, organitzada per la Comissió Pro Canonització del Beat Francesc, amb motiu del Centenari del seu naixement. La representació a Aitona te el suport de l’Ajuntament i s’emmarca alhora dins dels actes de la Festa Major del poble. L’AUTOR El P. Francesc Gamissans, és autor d’una trentena de llibres en la seva majoria amarats de franciscanisme. A més a més de l’obra teatral inspirada en la vida i martiri del jove Francesc Castelló; ha escrit altres quatre: “Francesc i Clara d’Assís, una història d’amor”, “Joan XXIII, paradigma de pau i bé”, “El Carmel de Lleida” i “La Marieta té un blau al front”, basada en la llegenda de la Mare de Déu del Blau i estrenada el 9 de febrer d’enguany, al santuari de Sant Antoni de Pàdua dels Franciscans de Lleida. Totes elles, com la dedicada al Beat Francesc, han estat representades per l’Agrupació Teatral TOAR. SET QUADRES COMPOSEN L’OBRA ESCÈNICA El públic que vagi al Teatre de l’Acadèmia Mariana el proper 1 de juny, veure com s’aixecà el teló, apareixent en la primer quadre dels 7 que conformen el guió, un Francesc Castelló infant, sortint de l’escola i fent alguna entremaliadura. Tot seguit el tornarà a veure ja com a estudiant de Química, retornat a Lleida i retrobant-se amb les seves germanes, tots tres ja orfes de pare i mare. Pas a pas el contemplaran ja adult, enamorat de la seva núvia Mariona, lliurat en cos i ànima als demés i valent, amb molt de coratge, donant testimoni de la seva fe en Crist com a militant de la Federació de Joves Cristians de Catalunya, en un moments convulsos. L’escena central és sens dubte el judici per un tribunal popular, la seva resposta: “Sí, soc cristià” i la injusta sentència a la pena de mort, un 29 de setembre de 1936. Un moment emocionat de l’obra és quan les dues germanes i la seva tia llegeixen amb emoció i sentiment les darreres tres cartes que moments abans de morir els hi ha escrit en Francesc. El quadre de l’afusellament deixa tothom corprès i per cloure l’obra, l’esclat de glòria de la seva beatificació. El P. Francesc Gamissans al referir-se a la seva obra teatral diu:“La motivació de la vida del Beat Castelló no va ser altra que estimar sempre a tothom i va morir perdonant. Son els dos aspectes que he volgut destacar en aquesta obra”. EL GRUP TOAR REPRESENTA L'OBRA TEATRAL "FRANCESC CASTELLÓ, VISQUÉ ESTIMANT I MORÍ PERDONANT” AMB EL TEATRE DE L’ACADÈMIA MARIANA DE LLEIDA PLE DE GOM A GOM, EL GRUP TOAR POSA EN ESCENA DE NOU L’OBRA “FRANCESC CASTELLÓ, VISQUÉ ESTIMANT I MORÍ PERDONANT” La tarda del diumenge 1 de juny, amb l’aforament del teatre de l’Acadèmia Mariana de Lleida ple de goma a gom amb més de 350 persones, el grup teatral TOAR posà de nou en escena l’obra “Francesc Castelló, visqué estimant i morí perdonant”. Entre els assistents hi havia el bisbe de Lleida Joan Piris, acompanyat pel vicari de Pastoral Mn. Josep Antoni Jove; el vicepostulador de la Causa de Canonització del Beat Francesc Castelló, Mn. Gerard Soler i el director de l’Acadèmia Mariana, Joan Viñas. L’obra, inspirada en la vida i testimoni del jove màrtir el Beat Francesc Castelló, segueix el guió original del franciscà, escriptor i periodista el P. Francesc Gamissans. L’autor, la va escriure cinc anys després de la seva beatificació i fou estrenada el 26 d’octubre de 2006, amb ocasió de la restauració del Teatre de l’Acadèmia Mariana, vuit anys desprès ha tornat de nou al mateix escenari on va ser estrenada, de la ma de la Comissió Pro Canonització del Beat i amb ocasió del Centenari del seu naixement. El públic que omplí el teatre va poder gaudir dels set quadres que conformen l’obra. Aixecat el teló, va aparèixer un Francesc Castelló infant, sortint de l’escola i fent alguna entremaliadura, com la de tirar pedres a una nena: “Demana-li perdó, potser quan siguis gran aquest perdó t’haurà servit per perdonar als que et facin mal”, li diu la mare..... En la següent escena es va veure al Francesc Castelló estudiant de Química a l’Institut Químic de Sarrià i retornant a Lleida, retrobant-se amb la seva tia Maria i les seves germanes Teresina i Maria, els tres orfes de pare i mare. Escena a escena, el públic contemplà a Francesc Castelló ja adult, enamorat de la seva núvia Maria Pelegrí, amb una escena dedicada fins i tot al moment en que aquest li fa palès el seu amor. L’escena central de l’obra, és sens dubte el moment del judici davant el Tribunal Popular i la seva resposta al president: “Sí, soc catòlic”, amb la injusta sentència de pena de mort, un 29 de setembre de 1936. El moment més emocionant i intens de l’obra, que fins i tot va fer brollar més d’una llàgrima entre el públic, va ser quan les seves germanes i la tia Maria llegeixen les darreres cartes, escrites abans de morir: “No ploreu, estic molt i molt content...ofereixo a Déu els sofriments d’aquesta hora”. El darrer quadre, el de l’afusellament deixà tothom corprès, per cloure amb l’esclat de glòria de la seva beatificació, amb imatges originals d’aquell 11de març de l’any 2001, a la plaça de Sant Pere del Vaticà, amb les paraules de Joan Pau II i la intervenció del bisbe de Lleida d’aleshores Francesc Xavier Ciuraneta. EL BEAT, SERÀ SANT EL 2015? Els llargs aplaudiments del públic, mostrant la seva satisfacció per treball de la vintena d’actors afeccionats i també pel missatge de l’obra, donaren pas a les intervencions. En primer lloc del l’autor el P. Gamissans, que agraí al grup teatral TOAR el seu esforç per poder tornar a representar l’obra, així com la resposta del públic que omplí el teatre. El franciscà digué també que a Roma hi ha rumors d’una prompta canonització del beat Francesc: “Potser el proper anys 2015. Si es així jo hem comprometo a afegir dos escenes mes a l’obra”, digué. Intervingué també el vicepostulador de la Causa de Canonització Mn. Gerard Soler, convidant els fidels a pregar per a que el jove màrtir arribi a ser proclamat sant: “Cal però un miracle”. Mn. Soler explicà com cada vegada el jove màrtir es mes conegut arreu del mon: “Ens arriben comunicacions de tot arreu, demanant estampes, relíquies i informació del Beat, que nosaltres contestem i enviem el que se’ns demana”. També dirigí unes paraules d’agraïment el director del TOAR Enric Castells, valorant molt positivament el treball dels actors. Finalment ho feu Jordi Curcó, que en nom de la Comissió Pro Canonització del Beat, agraí la resposta del públic i l’excel·lent actuació del grup teatral. Curcó explicà que l’obra ha estat representada a Lleida, al poble de Juneda i a Balaguer: “Cal pensar en fer-ho també al poble del Soleràs, d’on era filla la núvia del Beat la Mariona Pelegrí i potser fins i tot, anar a Alacant, ciutat on va nàixer el Beat fa enguany cent anys”, digué. EL P. GAMISSANS AUTOR DE CINC OBRES TEATRALS L’autor del guió, el franciscà P. Francesc Gamissans, que el passat 9 de maig va rebre la Medalla de la Paeria de Lleida al Mèrit Cultural; visqué la representació de l’obra amb emoció i sentiment. El franciscà és autor d’una trentena de llibres en la seva majoria amarats de franciscanisme, alhora que ha escrit, amb la representada en el Teatre de l’Acadèmia Mariana sobre la vida i martiri del Beat Francesc Castelló, altres quatre obres de temàtica religiosa: “Francesc i Clara d’Asís, una història d’amor”, “Joan XXIII, paradigma de pau i bé”, “El Carmel de Lleida” i “La Marieta té un blau al front”, aquesta darrera basada en la popular llegenda lleidatana de la Mare de Déu del Blau, estrenada el 9 de febrer d’enguany, en el santuari de Sant Antoni de Pàdua dels franciscans de Lleida. Totes les obres han estat representades pel grup teatral TOAR de Lleida: “La motivació de la vida del Beat Castelló no va ser altra que estimar a tothom i va morir perdonant. Son aquests els dos aspectes que he volgut destacar en aquesta obra”, ha explicat amb satisfacció per haver estat la tercera vegada que ha estat representada l’obra: “Estic molt satisfet i dono gràcies a Déu i al nostre beat Francesc”. Jordi Curcó VIDEO DE LA COMMEMORACIO DEL CENTENARI DEL NAIXEMENT DEL BEAT FRANCESC CASTELLÓ - 19/04/2014


text: La protagonista d’una de les fotos més conegudes, fins i tot per als profans de la fotografia, ens ha deixat a l’edat de 92 anys. Edith Shain era la infermera del petó que va immortalitzar Alfred Eisenstaedt, un dels pares del fotoperiodisme, durant la celebració del Dia de la Victòria. Era el 14 d’agost de 1945 quan la població nord-americana celebrava el final victoriós a la Segona Guerra Mundial. Els novaiorquesos van sortir al carrer i, en un dels llocs més emblemàtics de la metròpoli de la costa est americana, Times Square, un soldat de la marina i una infermera es besaven apassionadament davant de tothom, i davant la càmera del fotògraf Alfred Eisenstaedt. Pocs dies més tard la imatge feia la volta al món amb la revista Life. La fotografia va esdevenir una icona de la victòria dels aliats i durant tres dècades es va desconèixer la identitat dels protagonistes. Edith va escriure al fotògraf la dècada dels 70 per dir-li que era ella la noia de la fotografia. Tot i que fins a tres dones han afirmat ser la infermera fotografiada i s’han disputat aquest honor, la creença més estesa és que es tractava d’Edith Shain. Mai s’ha sabut amb certesa qui era el soldat. Pel que sembla, ni el soldat ni la infermera es coneixien. Tot hauria estat un acte espontani en l’ambient d’eufòria i embriaguesa que es respirava. El soldat hauria pres la noia, l’hauria besat i s’haurien separat. Edith explicava que havia deixat, tota feliç, fer-se el petó per un soldat que havia lluitat pel seu país. Des de fa un temps que cada any, el 14 d’agost, es reuneixen persones a Times Square per a repetir un dels petons més famosos, juntament amb el de Robert Doisneau. Edith Shain moria aquesta setmana a la seva casa a l’altra punta del país, a la ciutat de Los Angeles.