marzo 2012 - AFA de CEIP Dolors Monserdà-Santapau (antiga AMPA) Al final els nostres mòbils acaben en mans dels nostres fills, cada vegada són més atractius i les eines de què disposen són molt més àmplies de les que diposa un ordinador ja que tota la multimèdia està en un sol aparell, juntament amb la connexió a internet.El telèfon és una bomba per a l’aprenentatge. Ho fem servir?.Bàsicament tots els pares ens deixem robar els mòbils perquè els nostres fills es baixin jocs, la majoria d’ells de control de pantalla i sincronització visual tàctil. Però hi ha una sèrie de app impressionants per retocar fotos, muntar vídeos, jocs de paraules en tots els idiomes, estudi de verbs regulars i irregulars en tots els idiomes juntament amb la seva pronunciació, pensament... 26 marzo, 2012 / ciències, eines, TIC Aquí teniu la informació del casal d’estiu del 2012. També el podeu obtenir a la pestanya de casal d’estiu. Per a qualsevol detall, informació o dubte que tingueu adreceu-vos tant a l’empresa que ho organitza, Divers 934464291 o 662518526 també podeu parlar amb Albert a la tarda en horari d’extraescolars. També teniu el correu de Jaume, que és el responsable de l’AMPA de la comisió del Casal. El casal de la nostra escola està homologat per l’ajuntament. En aquesta web de l’ajuntament disposeu també d’informació de tots els casals de Barcelona, així com tramitació d’ajudes, etc.L’estiu està cada vegada més a prop. 23 marzo, 2012 / activitats, AFA, avisos, participació BASES DEL CONCURS LOGO DE LA COLLA GEGANTERA DMS 2012 • La participació està oberta a tots els nens i nenes de l’escola, pares, avis, besavis, tiets,mestres...Només es presentarà una obra per autor/a. (L’autoria podrà ser individual o col•lectiva). • Les obres presentades cal que siguin originals, inèdites i no premiades en altres certàmens o concursos. • Els logos han de ser en blanc i negre i han d’estar relacionats amb els gegants i els capgrossos. Ha de sortir obligatòriament GEGANTS I CAPGROSSOS DEL DMS.• El tamany del logo no pot superar el tamany d’un full DIN A4.• Les obres participants s’enviaran escanejades i han d’estar signades amb pseudònim en el mateix original. En el text enviat a la nostra adreça de correu... 22 marzo, 2012 / activitats, AFA, escola, participació Dissabte ecologic 2012 Dissabte passat vam gaudir d’una de les festes més boniques de l’any coincidint amb l’arribada de la força de la primavera. Si vols compartir les teves fotos i vídeos amb la comunitat. Pots fer-ho de diverses maneres: CLIC (adjuntant les teves fotos com un arxiu), o amb un enllaç al teu propi servidor (you tube, picassa web, flick, etc.) dins d’un comentari a aquest post. (No t’oblidis de fer públic, el link de les les fotos o vídeos que vulguis compartir) o enviant-nos el link o els arxius de fotos i vídeos al correu de l’AMPA. 20 marzo, 2012 / activitats, AFA, escola, festes, participació Des de la fundació FAROS arriba aquest interessant document:«En aquest quadern es presenta un concepte actual de les emocions, i vol ser una exposició de com s’ha passat de la intel·ligència emocional a l’educació emocional i les aplicacions que d’això es deriven en l’educació formal i en la família, situant sempre al nen i a l’adolescent com el nostre punt central d’interès. En diversos capítols es presenta la situació de l’educació emocional al món, i més concretament als Estats Units, al Regne Unit i a Espanya, que es poden considerar els països on s’està difonent de forma més visible.L’informe acaba amb un decàleg dels aspectes més rellevants que apareixen a tota l’obra, a manera de resum, i unes referències bibliogràfiques... 12 marzo, 2012 / eines, ment Des de l’AMPADMS felicitem a totes les mares i mestres de l’escola, i convidem a tots a seguir treballant des de la millor plataforma posssible que és l’escola i la família per seguir avançant en el camí cap a la conquesta de la igualtat entre els sexes. 8 marzo, 2012 / avisos, festes 10 manaments per afrontar la derrota i guanyar la batalla de la vida. Aqueste post hauria de ser un vademecum per a les escoles. La derrota implica entusiasme, treball, ganes d’afrontar reptes per sobre de la nostra última meta, passos en el camí, fins i tot victòries disfressades, la filosofia de la derrota ens ensenyarà a guanyar la batalla de la vida. Recomanable filosofía de vida per als nostres fills. A la vida es perd més vegades de les que es guanya. Com més arrisques, més falles en valor absolut. Però milloren teus números en valor relatiu: s’incrementen les teves possibilitats d’èxit. Només perquè estàs perdent, no significa que has perdut. La major i pitjor de les derrotes és no... 5 marzo, 2012 / eines, ment


Aprendre a observar i descobrir – Kitchen Lab 4 Kids Desenvolupar les habilitats d’observar i descobrir Desenvolupar la coordinació oculomanual i les habilitats fines motrius Desenvolupar la capacitat d’observar i descobrir Desenvolupar la capacitat d’observar a través de la visió, l’oïda, l’olfacte, el gust, el tacte, observant el canvi dels ingredients de l’experiment. Aquest objectiu té en compte la diversitat entre nens. Desenvolupar la capacitat d’observar mesurant quantitats (pes, volum, nombre ...) Fer prediccions sobre mesures (pes, volum, nombre ...) Poder observar els materials / ingredients, al principi de l’experiment, a través dels cinc sentits Poder executar els experiments seguint les instruccions Saber descobrir a través dels sentits com canvien els materials a través del procés Poder observar els materials / ingredients al final del procés, a través dels cinc sentits Observar els resultats finals d’una transformació, per deduir el què ha passat Observar els objectes / materials / ingredients, al principi, durant la transformació i al final del procés a través dels cinc sentits Dur a terme l’experiment. Aprendre a estar atents en mesurar els ingredients. Notar la transformació a través de l’escalfament / a través de l’oxidació. Observant els resultats finals d’una transformació, per deduir el que ha passat. Mentre feu cada experiment: Motivar els infants Feu que els nens facin hipòtesis Feu l’experiment amb els nens Ajudeu els nens a treure conclusions a) Avaluació inicial Fer preguntes inicials sobre els continguts i els procediments que es desenvolupen a l’activitat Preguntar als infants si abans han fet alguna activitat similar b) Avaluació formativa Pregunteu als nens -Què creieu que passarà ...? Feu preguntes com ara: Què en penseu del que està passant? Feu preguntes als infants sobre per què pensen que, per exemple, –El pa creix al forn, la xocolata es fon quan s’escalfa Feu preguntes com ara: Podem fer l’experiment d’una altra manera? c) Avaluació final Feu que els nens dibuixin o descriguin, per exemple: el pa abans i després de coure Feu que els nens dibuixin o descriguin, per exemple: les plantes que van créixer en diferents ambients (sorra, roques, pols) (a l’interior, a l’ombra, al sol) Ajudeu els nens a deduir el que va passar a l’experiment Acabeu l’activitat amb una festa, decorant amb els atrapa-llums de cristalls de sol i menjant pa i xocolata


Les croades by Oriol_ins_front_m... 999 views Video 16 la peste negra by David Galarza Fer... 4087 views Croades by Leandre Garcia Rom 1430 views Els templers i les croades by alberts1999 2091 views 2n eso treball cooperatiu input hum... by ivanjariod 893 views Les croades by anna-falco 3189 views 1. EL REINO DE LOS CIELOS Olga 2.

FITXA TÈCNICA DE LA PEL·LÍCULA:

Títol original: Kingdon of heaven

Any: 2005

Idioma: Anglès

Duració: 114 minuts

Lloc del rodatge: la major part és va grabar al Marroc però una part també s'ha grabat a España (Huesca, castillo de Loarre,Córdoba,Ávila,i Sevilla.)

Gènere: Acció, aventures, històrica.

Actors: Orlando boom,Eva Green,Jeremy Irons,Liam Neeson, Edward Nhorton.

Santana 3. SINOPSIS: Balian és un ferrer que recorda la seva esposa que es va suicidar despres de la mort del seu fill. Arriben al seu poble un grup de croats i un d'ells diu que és el seu pare. Balian refusa al seu pare i vol continuar amb la seva vida tranquil·la. Després descobreix que la seva dona va ser decapitada abans de ser enterrada. I també s'adona que el sacerdot fa servir una creu de la seva dona. Enrabiat en Balian asessina el sacerdot i s'en va amb el seu pare. Balian acaba descobrint la corrupció de la classe eclesiàstica i amb això enfronten una guerra per obtindre el poder de Jerusalem. EL DIRECTOR: Ridley Scott va nèixer al 1973. es un director de cinema britànic. i el seu germà també es director de cinema. Ha estat nominat en tres ocasions als Premis Oscar a la millor direcció, Al gener de 2003 va ser nomenat cavaller per la reina Isabel II. Els seus principals films son: Blade Runner Alien i Gladiator. Alex Edgar i Alex 4. Lloc on passa l’acció ... TERRA SANTA Es designa una part del territori de l'Orient Mitjà, tradicionalment al voltant d'Israel i Palestina. Ferran 5.

JERUSALEM

Per què és important aquesta ciutat pels jueus?

El mur de las lamentacions és el lloc més important per a la religió jueva i es troba a Jerusalem

Per què és important aquesta ciutat pels cristians?

L' Església del Sant Sepulcre : allí s'hi troba el Calvari on va ser crucificat Jesús, així com el "Sepulcre del Salvador". És el lloc més sant del cristianisme.

Per què és important aquesta ciutat pels musulmans?

La Cúpula de la Roca : és el temple musulmà més important de Jerusalem. Ubicat al centre del Mont del Temple, és un santuari -no una mesquita- construïda entre els anys 687 i 691

GERSON 6. BATALLA DE HATTIN Va ser una important enfrontament armat que va tenir lloc el 4 de juliol de l'any 1187 a Terra Santa, a l'Oest del Mar de Galilea, en el congost que es coneixia com Banyes de Hattin entre l'exèrcit croat, format principalment per contingents Templaris i Hospitalaris a les ordres de Guido de Lusignan, rei de Jerusalem, i Reinaldo de Châtillon, contra les tropes de sultà de Egipte i Saladi. L'exèrcit musulmà sota el comandament de Saladí va capturar i matar la major part de les forces croades. I des de llavors el domini de Terra Santa va ser dels musulmans, i Saladí va conquerir Jerusalem. Edgar 7.

LES CROADES SÓN ...

Les croades foren una sèrie de campanyes militars, de caràcter religiós, a fi d'alliberar Terra Santa (Jerusalem)

.

La primera croada (1095-1099)

La segona croada (1145-1150)

La tercera croada (1189-1192)

La quarta croada (1202-1204)

La cinquena croada (1217-1221)

La sisena croada (1227-1229)

La setena croada (1248-1254)

La vuitena croada (1270)

Ferran 8. Ferran L'expansió de les croades 9.

LES CROADES

A partir del segle XIX, els historiadors han afegit altres causes a més de les religioses, per explicar les croades:

polítiques : en el segle XI el Papa i l’Emperador es disputaven l’autoritat sobre els regnes cristians, i el Papa aprofitaria la croada com una oportunitat de demostrar el seu poder.

demogràfiques : el creixement de la població a l’any 1000 porta l’empobriment de les classes populars, les terres de conreu escassegen i la croada es presenta com una esperança d’aconseguir noves terres i millorar les condicions de vida.

socials : a Europa l’hereu és el fill gran de cada família, per tant, els altres fills dels nobles es dediquen professionalment a la guerra i la converteixen en el seu modus de vida.

econòmiques : les croades permeten assegurar el control de les principals rutes i ports comercials del Mediterrani.

Olga 10.

Qui són els PELEGRINS?

És un viatger que visita algun lloc sagrat , gairebé sempre per motius relgiosos.

Els principals lloc del pelegrinatge són:

Jerusalem.

Betlem.

Roma.

Lourdes.

Santiago de compostel.la.

Fàtima.

 A l'Europa de l'edat mitjana es distingien tres classes de pelegrins:

Romanís , aquells que anaven a Roma .

Palmers , aquells que anaven a Jerusalem. .

Pelegrins pròpiament dits, aquells que anaven a Santiago de compostela.

IVAN 11.

ELS ORDES MILITARS

Eren ordes religiosos l'objectiu dels quals era la defensa armada de la religió: combinaven, doncs, fins militars i religiosos. Les 4 ordes d'origen a Jerusalem són.

Orde de sant sepulcre de Jerusalem.

Orde de l' hospital de Sant Joan de Jerusalem o sobirana orde militar de Malta.

Orde del temple.

 Orde de sant Llàtzer .

IVAN 12. Qui eren els TEMPLERS? L' Orde del Temple va ser una institució medieval de caràcter religiós i militar carregada de tints llegendaris, nascuda poc després de la primera croada. La vida quotidiana dels templers estava marcada per les pregàries, l'entrenament militar i la cura dels cavalls Tenien prohibit cuidar el seu aspecte, jugar a jocs d'atzar o caçar animals per diversió. L'orde no podia donar cap rescat per un cavaller caigut captiu, ni que fos el Gran Mestre GERSON 13. gerson TEMPLERS 14.

ELS PERSONATGES HISTÒRICS DE LA PEL·LÍCULA SÓN

Bailan de Ibelin

Va evitar la derrota a la Batalla de Hattin el 1187. Juntament amb la reina Sibilla i el patriarca Heracli, va ajudar a defensar Jerusalem i va negociar la seva rendició a Saladi l'octubre d'aquell any.

Saladí

Gran defensor de l'islam. Unificà políticament i religiosament l'Orient Pròxim, liderant la lluita contra els croats cristians.

És particularment conegut per haver vençut els croats a la batalla de Hattin, retornant Jerusalem als musulmans i reconquerint així Terra Santa.

 SALADÍ

Javi 15.

ELS PE RSONATGES HISTÒRICS DE LA PEL·LÍCULA SÓN

Balduí IV de Jerusalem

Jerusalem (1161-1185), . Va descobrir que tenia la lepra quan un dia jugant amb el seus amics es punxaven el braços i ell no va notar res. Es va convertir en rei . Com que es pensaven que no duraria gaire, els senyor i cortesans miraven d'influir a la seva germana Sibila. Balduí va concedir que la seva madrastra viuda es casés amb Bailan de ibelin. Durant la seva malaltia,la cara li va quedar desfigurada i per això la amagaba rere una màscara de plata, va quedar practicament cec, els braços i les cames mutilades.

Javi 16. RICARD I COR DE LLEÓ Va se rei d'Anglaterra des del 6 de juliol de 1189 fins a la seva mort. Anomenat Ricard Cor de Lleó per la seva reputació com a gran combatent i líder militar, va ser el principal comandant cristià durant la Tercera Croada. JAVI 17. Un dels personatges té lepra, què és la lepra? La lepra o malaltia de Hansen és una malaltia infectocontagiosa però difícilment contagiable És una malaltia crònica amb afectació cutània, nerviosa i visceral, i la seva disseminació depèn de l'estat immunològic del pacient. Actualment a Catalunya hi ha uns 300 casos. Malalt de lepra. Santana 18.

CURIOSITATS:

El director va contractar actors musulmans per realitzar els personatges musulmans.

La producció utilitzà entre 25.000 i 30.000 extres i participà l’exèrcit marroquí.

Ha sigut una pel·lícula molt criticada, perquè la vida de l’autèntic Balian de Ibelin va ser molt més interessant, i perquè el protagonista té un discurs de llibertat massa modern.

Tot i ser una pel·lícula bastant violenta és alhora pacifista, ja que acaba dient:

Després de gairebé mil anys, la pau en el

Regne dels Cels segueix sent esquiva.

Olga 2n eso treball cooperatiu input humanistic lubianesplugues


L’últim debat electoral, sobre rodes | FET a TARRAGONA Publicat el 23 de Maig, 2019 Els candidats al debat d ela URV. Al mig, els presentadors Jan Magarolas i Laura Tarsà. Foto: Ricard Lahoz. Dos candidats a les eleccions de diumenge que ve es plantegen, entre rialles, sortir de farra després del debat electoral a la universitat. Arriben esgotats a la recta final de la campanya per la proliferació de debats, mai vista fins ara a Tarragona. N’hi ha hagut tants i tan concentrats en pocs dies que és difícil que els polítics diguin alguna cosa novedosa en les seves intervencions. El diàleg simpàtic i divertit entre candidats es produeix a l’Aula Magna de la URV, preparada per acollir un debat diferent, especial, organitzat per un grup d’alumnes de tercer de Periodisme i Comunicació Audiovisual. Hi participen quatre caps de llista: Rubén Viñuales, Dídac Nadal, Laia Estrada i Carla Aguilar; una número 2, Sandra Ramos; i dos números 3, Xavi Puig i Jou Acero. Els temes de mobilitat i cultura s’imposen en l’acte organitzat per alumnes de Periodisme de la URV És l’últim debat de la campanya a Tarragona: el presenten Laura Tarsà i Jan Magarolas, eficients, demanant des del principi respostes clares i concretes. Ells donen la cara, però els acompanyen altres 10 estudiants, que s’encarreguen de filmar en vídeo, fer fotografies, recollir les declaracions dels polítics i publicar-les a Twitter, controlar el temps d’intervencions, muntar i desmuntar l’escenari, protocol... Un esforç d’organització gegantí per part d’un grup de joves en plena època d’examens i treballs de final de curs. Un alumne controla el temps d’intervenció de cada candidat. Foto: Ricard Lahoz. Es trenca el gel del debat amb una pregunta a cada candidat a propòsit dels seus lemes respectius de campanya. I després, un primer bloc permet parlar de la relació de la universitat amb la ciutat. La majoria coincideixen que Tarragona hauria de treure més profit d’aquells que generen coneixement i fan recerca. A partir d’aquí, els polítics busquen la complicitat del públic jove amb qüestions vinculades a les dues (i quatre) rodes: construir més carrils bici per unir els campus universitaris i en general a tota la ciutat; renovar la flota d’autobusos municipals i aconseguir-ne més freqüències i parades; millorar el transport interurbà (busos i trens) i aconseguir-ne uns preus més competitius; construir més voreres i carrils bici per connectar el centre amb la perifèria de Tarragona... Tres alumnes redacten continguts en directe del debat i els difonen a través de Twitter. Foto: Ricard Lahoz. Bon fair play entre els candidats, tot i que no falten les crítiques de l’oposició als partits del govern (PSC i PP) perquè moltes de les propostes ja apareixen al Pla Urbana de Mobilitat Sostenible, aprovat fa temps però no executat. La segona part del debat aborda un àmbit molt ampli de cultura, festes, museus i patrimoni. S’hi escolten propostes de tota mena i s’hi discuteixen sobretot a l’hora d’abordar la presència de músics al carrer i l’impediment d’organitzar actes a la Rambla. Els estudiants superen amb nota molt alta el repte d’organitzar i conduir un acte d’aquestes dimensions El temps corre ràpid i els presentadors, hàbils, anul·len un tercer bloc de debat i encaren la recta final amb aquesta pregunta: “Quina Tarragona voldrien si fossin estudiants?” Un peculiar minut d’or que cadascú aprofita com vol. Acabades les intervencions, la Laura i el Jan agraeixen la presència del públic i tanquen un dia que no oblidaran mai. Els dotze estudiants deixen enrere un repte d’organització i conducció de l’acte que han superat amb nota molt alta i que els servirà d’experiència. El públic -més d’un centenar de persones- i els candidats ho agraeixen amb un llarg aplaudiment. El debat ha tingut lloc a l’Aula Magna de la URV. Foto: Ricard Lahoz. Només tres hores abans de l’acte dels estudiants, tots els caps de llista (bé, tots no, sense el número 1 del PP) participen del debat organitzat per Catalunya Ràdio. El claustre de Sant Pau, al Seminari, és l’escenari d’un nou intercanvi de cops entre alcaldables. Viñuales, Ricomà i Estrada busquen el cos a cos amb Ballesteros, i Nadal el perfil propi amb Ricomà. El debat organitzat per Catalunya Ràdio no aclareix els possibles pactes de govern a partir de dilluns Barreja d’arguments i idees a l’entorn de la cohesió interna de la ciutat (centre-perifèria), el llegat dels Jocs i la projecció externa, el turisme, el patrimoni i l’urbanisme (habitatge) com a principals temes. I, paradoxalment, no s’aborda el tema de la neteja i el manteniment de l’espai públic. A l’hora de parlar de pactes, cap nou aclariment. PP i Cs descarten els independentistes. La CUP exclou els del 155. En Comú Podem rebutja tot allò que faci olor a dreta. Junts per Catalunya busca complicitat en temes nacionals. Esquerra no s’hi mulla. I els socialistes confien en una nova victòria “suficient” de Ballesteros. Així, fins diumenge al vespre... Els candidats al debat de Catalunya Ràdio. Foto: Ricard Lahoz. debat 26M


Decoració actual amb un toc vintage La decoració de l’habitatge ha de plantejar-se en conjunt, així que és important realitzar un pla de decoració complet per a tota la casa. L’estil de disseny que es trie en cada estada hauria d’estar d’acord amb la resta d’habitacions, creant una imatge uniforme de l’habitatge. En el saló es pot triar un estil vintage, amb tots els mobles en aquesta mena de decoració. Una opció molt adequada per a aquesta mena de decoració és l’extens catàleg de mobles vintage de Ofelia Home Decor. Les sillas són importants en la decoració del saló, on passem gran part del dia a dia. Les sillas comedor poden ser de diferents tipus, així que podem trobar sillas de diseño que oferisquen una imatge moderna però amb un toc vintage que les fan molt més interessants. Una silla madera blanca, senzilla, pot oferir una imatge de disseny molt moderna i amb molta força visual. La combinació d’aquesta mena de cadira menjador, quasi bàsica, es pot combinar amb una taula de menjador del mateix color, encara que també pot ser d’un color més fosc, com pot ser el negre, per exemple. Els tons de fusta natural també pot ser interessants per a combinar amb cadires fusta blanques, ja que el contrast és bastant interessants. Si la taula i la resta de la decoració del saló està en tons de fusta, una possible opció seria utilitzar sillas bambú, que resulten mes vistoses i aporten una diferència visual important. Però aquest tipus de cadires és més adequat per a terrasses i espais oberts, ja que el seu disseny és més adequat per a aqueixa mena de llocs, més informals i amb un aspecte més lleuger. Siga com siga la idea de decoració, en el catàleg de Ofelia Home Decor es pot trobar una gran varietat de sillas diseño per a aconseguir que la imatge de l’habitatge, el restaurant o el comerç guanye presència i elegància. No passes més calor aquest estiu Maquinària per a fleca professional i de qualitat


Diputació invertirá en Bétera i la resta de municipis del Camp de Túria 7’9 mil·lions d’euros – BETERA Diputació invertirá en Bétera i la resta de municipis del Camp de Túria 7’9 mil·lions d’euros 13 febrero, 2018 Leave a commentCamp de Túria, inicioBy admin Diputació de València té previst invertir 7,9 milions d’euros en els 16 municipis de la comarca del Camp de Túria al llarg del present exercici. La corporació haurà invertit en la comarca fins als 30 milions d’euros des de l’inici de la present legislatura en la segona meitat de 2015, segons ha anunciat el president de la institució provincial, Jorge Rodríguez. Rodríguez ha avançat els 4,3 milions d’euros que contempla el Pla Municipal d’Obres i Serveis (SOM) en la comarca, així com els 960.000 euros del Pla de Camins i Vials, els 420.000 euros en ajudes per a cobrir els danys de les pluges, 560.000 euros del Pla d’Ocupació per a persones majors de 55 anys i 1,6 milions d’euros del Fons de Cooperació Municipal. Acompanyat per la presidenta de la Mancomunitat, Lola Cel·la, i la diputada de Benestar Social, Mercedes Berengue, ha valorat l’increment de les transferències directes als ajuntaments per a dotar-los del finançament necessari per a poder desenvolupar la seua autonomia. Entre els 21,7 milions que la corporació ha repartit per les localitats de la comarca en aquesta primera part de la legislatura, destaquen els 7,5 milions del Pla d’Inversions Sostenibles (IFS). Altres línies d’inversió importants són l’antic PPOS, avui conegut com a SOM, amb 9 milions d’euros inclosa l’aportació d’enguany; les ajudes per a la restauració de patrimoni, que han passat de 145.000 a 390.000 euros amb el canvi de govern; i els projectes per a millorar la seguretat viària en les carreteres de la comarca, amb una dotació de 2.674.000 euros per a cinc obres ja executades, com són l’asfaltat de la CV-305 entre Museros i Nàquera; el de la CV-315 a Nàquera; el de la CV-331 fins a la Cartoixa de Porta Coeli; el del Port de l’Oronet en la CV-310; i la renovació de la senyalització en les carreteres de la demarcació Bétera-Serra. Per la seua banda, la diputada Mercedes Berenguer ha insistit en el caràcter social d’uns pressupostos que “reforcen l’aposta d’aquest equip de govern pel benestar de les persones, amb 12 milions d’euros per a programes municipals de serveis socials generals; un altre tant per als centres educatius i formatius dependents de la corporació; 11 milions per a la construcció de nous centres socials en diversos municipis; 2,4 milions per a teleassistència i 3,6 milions per a l’Hospital Psiquiàtric de Bétera. Camp de TúriaDiputació de ValènciainversionsMancomunitat Camp de Túria


Juan Manuel Gárate Cepa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure Juan Manuel Gárate Juan Manuel Gárate al Critèrium del Dauphiné 2011. 24 d'abril de 1976 (1976-04-24) (40 anys) 2000-2004. Lampre-Daikin 2006-2007. Quick Step-Innergetic Campionat d'Espanya en ruta (2005) Destaquen les seves actuacions al Giro d'Itàlia, cursa en la qual ha finalitzat quatre vegades entre els 10 primers i ha guanyat una etapa i el Gran Premi de la Muntanya el 2006. El 2005 guanyà el campionat d'Espanya en ruta. El 2009 va guanyar la 20a etapa del Tour de França, amb final al Ventor. Campíó d'Espanya en ruta 2006 Vencedor de la 20a etapa del Tour de França 2005. 66è de la classificació general 2006. 72è de la classificació general 2009. 62è de la classificació general. Vencedor d'una etapa 2010. 35è de la classificació general 2011. No surt (9a etapa) 2000. 62è de la classificació general 2001. 37è de la classificació general. Vencedor d'una etapa 2003. 69è de la classificació general 2007. 30è de la classificació general 2009. 38è de la classificació general 2010. 46è de la classificació general 2011. 66è de la classificació general 2012. 42è de la classificació general 2002. 4t de la classificació general 2005. 5è de la classificació general 2006. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r del Gran Premi de la Muntanya 2012. 59è de la classificació general A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Juan Manuel Gárate Cepa Web oficial (castellà) Fitxa de Juanma Gárate a sitiodeciclismo.net Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Juan_Manuel_Gárate_Cepa&oldid=18125937» Categories : Persones vivesEsportistes irunesosCiclistes guipuscoansGuanyadors d'etapa al Tour de França espanyolsGuanyadors d'etapa al Giro d'Itàlia espanyolsGuanyadors d'etapa a la Volta a EspanyaCategoria oculta : Pàgines amb enllaç commonscat des de Wikidata Menú de navegació العربيةDanskDeutschEnglishEspañolEuskaraSuomiFrançaisItaliano日本語LëtzebuergeschМакедонскиNederlandsNorsk bokmålPolskiPortuguêsРусскийSvenska Modifica els enllaços Darrera modificació de la pàgina: 11 feb 2017 a les 18:00.


La XL Cantada d’Havaneres de Begur se celebrarà el pròxim dissabte a les 22,30 hores, a la plaça Lluís Esteva i Cruañas. Els beneficis extrets del concert es destinaran íntegrament a Càritas Begur. La cantada té una finalitat solidària per quart any consecutiu i en aquesta edició comptarà amb els grups Arjau i Port-Bo damunt l'escenari. L’any passat es van recaptar un total de 463 euros. El grup Arjau, de Palafrugell, està integrat per Jordi Grau, Jordi Rubau i Josep Maria Batlle. Per la seva banda, Port-Bo, de Calella de Palafrugell, està format per Irineu Ferrer “Mineu”, Carles Casanovas i Pep Nadal. El concert, organitzat per l’àrea de Festes, comptarà amb el típic cremat, on serà possible fer els donatius.


Segueixen les declaracions del alcaldes citats davant de Fiscalia a Lleida Aquest dijous ha estat el torn dels edils de les Borges Blanques, Juneda, Tremp i Rialp per Redacció dijous, 21 de setembre 2017 - 14:00h Els alcaldes de les Borges Blanques i Juneda, Enric Mir i Antoni Villas, rebent el suport del president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, i la membre de la Mesa del Parlament, Ramona Barrufet | LleidaDiari.cat Alcaldes del Pallars Jussà i el Pallars Sobirà han comparegut aquest dijous als jutjats de Balaguer citats per fiscalia per declarar en relació a la seva col·laboració amb el referèndum de l'1 d'octubre. De la mateixa manera que els seus homònims a la resta del país que també han estat citats, els alcaldes de Tremp, Joan Ubach, Sort, Raimon Monterde, i Rialp, Gerard Sabarich, s'han negat a declarar i s'han limitat a escoltar les 24 preguntes formulades per fiscalia. Tampoc han firmat la declaració i senzillament s'han limitat a signar la lectura dels seus drets. Els alcaldes han estat acompanyats per una cinquantena de veïns dels seus municipis i companys del partit que els han donat suport en el moment d'entrar a declarar amb crits com «no esteu sols» o «votarem». Els tres alcaldes han arribat junts puntualment pocs minuts abans de les deu del matí, quan havia d'entrar a declarar el primer, Joan Ubach. Als jutjats s'han fet les fotos de rigor abans d'entrar i també han saludat a les persones que s'han atansat per donar-los suport. A les onze del matí ha estat el torn de l'alcalde de Rialp i vicepresident de la Diputació de Lleida, Gerard Sabarich, i a les dotze l'alcalde de Sort, Raimon Monterde. Tant Ubach com Sabarich són del PDeCAT, mentre que Monterde és de Fem Municipi. L'alcalde de Balaguer, Jordi Ignasi Vidal, que ja va comparèixer ahir dimecres al matí els ha acompanyat a primera hora i després ha tornat a l'Ajuntament a treballar. Per la seva part, l'alcalde de les Borges Blanques, Enric Mir, i el de Juneda i president del Consell Comarcal de les Garrigues, Antoni Villas, han hagut de comparèixer davant policia judicial, davant l'absència d'un representant de la fiscalia de Lleida, arran de la citació que van rebre per haver-se compromès a col·laborar amb el referèndum de l'1 d'octubre. Tot i això, i de la mateixa manera que la resta de responsables municipals citats pel 1-O, Mir i Villas, s'han acollit al dret a no declarar. En sortir, Mir ha defensat que els alcaldes citats per col·laborar amb el referèndum «no hem comès cap delicte», mentre Villas ha firmat que «la llei ens empara i ens protegeix i per això ens hem acollit al dret a no declarar». Ambdós alcaldes garriguencs han rebut el suport de prop d'un centenar de veïns dels respectius municipis i de membres del seu partit, el PDeCAT, així com d'altres forces polítiques i entitats sobiranistes. Aquest dijous la fiscalia de Lleida també ha citat a declarar l'alcalde de Torregrossa, el republicà Josep Maria Puig. També han estat acompanyats pel president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, que ja va comparèixer aquest dimecres com a alcalde de Fondarella (Pla d'Urgell), per la secretària quarta de la Mesa del Parlament, Ramona Barrufet, així com per altres membres del PDeCAT, d'altres formacions polítiques i representants d'entitats sobiranistes.


Carles III de Borbó - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure (fr) Charles III de Bourbon 17 febrer 1490 6 maig 1527 (37 anys) Soldat i cap militar Q3402220 i dinastia borbònica Gilbert de Montpensier, Clara Gonzaga Lluís II de Montpensier, Renée of Bourbon i Lluïsa de Montpensier Era fill de Gilbert, comte de Montpensier, de Clarmont i delfí d'Alvèrnia, i de Clara de Gonzaga. Els comtes de Montpensier formaven la branca menor de la família dels ducs de Borbó; el duc Pere II de Borbó i la seva dona Anna de França (Anne de Beaujeu), no tenint més que una sola filla de salut fràgil, es van lligar al jove Carles del qual Anna va assegurar l'educació. Es va acabar casant el 1505 la seva cosina Susana de Borbó (1491- 1521), filla i hereva de Pere II de Borbó, duc de Borbó i d'Alvèrnia, comte de Clermont-en-Beauvais, Gion, Forez i la Marca i senyor de Beaujeu, príncep sobirà del principat de Dombes, i d'Anna de França. Aquest matrimoni va fer d'ell el senyor més ric de l'època. A la mort de Pere II, la seva vídua Anna, filla del rei Lluís XI de França i antiga regent de França durant la minoria del seu germà Carles VIII de França, esperava que el ducat i altres possessions del marit escaparien per aquest matrimoni a les pretensions de Lluïsa de Savoia, mare del nou rei Francesc I de França, que volia posar la mà sobre les riques terres dels Borbons. Els esposos van tenir a: Al servei del rei de FrançaModifica El canvi de campModifica Miquel de Grècia, Le Rajah Bourbon, Paris, Jean-Claude Lattès, 2007, novel·la històrica inspirada en Carles ISBN 978-2-7096-2922-5 Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carles_III_de_Borbó&oldid=17881718» Last edited on 14 des 2016, at 10:57


Lesplantasv1 by Anselmo Gil Val 152247 views les plantes (parts, cicle de la vid... Els pteridòfits de catalunya (falgu... Caaco dos 1213_mt062_r1_plantes , Maestra Infantil y Primaria, Educación Pública at Educación gva M'agrada molt aquesta presentació, amb el teu permís l'enllace al meu blog. Gràcies LES PLANTES 2. LES PLANTESLES PARTS DE LES PLANTESLes parts de les plantes són:arrel,tija ifulles. 3. LES PLANTESL’ARRELÉs la part de la planta que creix sota terra.Subjecta la planta a terra i absorbeix l’aigua i lessubstàncies minerals del sòl que li serviran per alimentar-se. 4. LES PLANTES 5. LES PLANTESLA TIJAÉs la part de la planta que està unida a l’arrel.Creix per damunt del terra.Sosté les fulles, les flors i els fruits.Distribueix l’aliment per tota la planta.La tija s’acostuma a dividir en branques. 6. LES PLANTES 7. LES PLANTES 8. LES PLANTESLES FULLESSón les parts verdes de la planta.Neixen de les branques que hi ha a la tija.Capten la llum del sol per convertir en aliment lessubstàncies que agafen de l’aire i les substàncies mineralsque agafen del terra per les arrels. 9. LES PLANTESLES FULLESLes fulles estan formades pel:- Pecíol, és la part on la fulla s’uneix a la tija.- Limbe, és la part més ampla de la fulla i pot tenir formes variades. 10. LES PLANTESFulla caduca: a la tardor els arbres perden la fulla.Fulla perenne: els arbres sempre tenen fulles. 11. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓRELACIÓ:Les plantes perceben les condicions del medi on viuen comara la llum, la temperatura o la humitat, i s’hi adapten.Si ens fixem podem observar:- Les fulles i les tiges s’inclinen cap a la llum.- Les arrels creixen cap a on hi ha aigua.- Algunes plantes, tanquen les fulles quan alguna cosa lestoca.- Algunes plantes obren les seves fulles durant el dia id’altres l’obren quan és de nit. 12. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓ 13. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓ- Algunes plantes es defensen dels seus depredadors ambespines (cactus i rosers).- Les plantes carnívores, necessiten cridar l’atenció delsinsectes perquè s’alimenten d’ells. Per això, tenen florsvistoses i molt oloroses per atreure’ls. 14. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - NUTRICIÓNUTRICIÓ:Les plantes són capaces de fabricar l’aliment quenecessiten.Per fabricar els seus aliments les plantes necessitenaigua, sals minerals, diòxid de carboni i llum.Prenen aigua i sals minerals per l’arrel i formen la sababruta.Agafen diòxid de carboni per les fulles.Produeixen aliments i oxigen per mitjà de la fotosíntesi.Per fer-ho necessiten la llum del sol. 15. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - NUTRICIÓ 16. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓREPRODUCCIÓ:La majoria de les plantes tenen reproducció sexual.Té lloc a les flors que tenen una part masculina i una defemenina.A partir de les flors es formen les llavors.Quan la llavors cau a terra i troba una temperatura i unahumitat adequada germina i dóna lloc a una nova planta.Altres plantes es reprodueixen de manera no sexual. Hofan per esqueixos (branques que formen arrels i donen lloca una altra planta. 17. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓLA FLOR:Conté els òrgans reproductors:- El calze. Està format per unes fulles verdes, anomenadessèpals. Protegeixen la flor.- La corol·la. Està formada per unes fulles anomenadespètals.- Els estams. Són els òrgans reproductors masculins de laflor.-El pistil. És l’òrgan reproductor femení de la flor. 18. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓ 19. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓLA POL·LINITZACIÓ:És el pas de pol·len dels estams al pistil.EL FRUIT I LA LLAVOR:El fruit es forma a partir de la flor i conté les llavors.Els fruits poden ser:- Carnosos: són sucosos i a l’interior contenen aigua(taronja, Kiwi).- Secs: tenen poca aigua (nous, cacauets i les glans). 20. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓ 21. LES PLANTES – L’HÀBITAT DE LES PLANTESL’HÀBITAT DE LES PLANTES:Lhàbitat és el medi on viuen les plantes.Les plantes les podem trobar a diferents llocs:- Als boscos (arbres, arbustos i herbes).- Als prats (herbes).- Als camps de conreu (vinya, oliveres, hortalisses).- Als parcs i jardins (plantes que serveixen de guarniment). 22. LES PLANTES – L’HÀBITAT DE LES PLANTES 23. LES PLANTES – ALGUNES PLANTES A CATALUNYA 24. LES PLANTES – CLASSIFICACIÓ DE LES PLANTESPLANTES LLENYOSES:Arbustos, tija dura i prima. Les branques surten des deterra.Arbres, tija gruixuda i recoberta descorça, sanomenatronc. Les branques surten des de terra.A l‘hivern, alguns arbres, com lametller o elroure, perden totes les fulles, són arbres de fulla caduca.Altres arbres com lavet, lalzina i lolivera, no es quedenmai sense fulles, són arbres de fulla perenne. 25. LES PLANTES – CLASSIFICACIÓ DE LES PLANTESPLANTES HERBÀCIES:Les herbes tenen la tija verda, prima i flexible. 26. LES PLANTESJoan Manel Navarro Cano – Març 2013 Recommended Els pteridòfits de catalunya (falgueres i equisets)


ENCAIX _ anell | glòria fort _ studio ENCAIX _ anell Date: 06/06/2017Author: Glòria Fort Mir Category: bijuteria, DIY & crafts tutorials Etiquetes: anell, anillo, Antiga Casa Sala, bisuteria, brick stitch, crafter, crafts, design, diseño, disseny, DIY, jewelry, punt maó, punto ladrillo, toho, tutorial ← HI HAVIA UNA TELA... _ col·lecció estampats REPUNTS_ collaret → ENCAIX és un anell multiposición realitzat amb la tècnica del brick stitch o punt maó. La seva originalitat resideix en que es poden combinar dues o més peces per crear un gran nombre de variants, ja que cada peça pot encaixar amb l’anterior. Pot realitzar-se amb miyuki delicas o cilindre toho treasure 11/0 i crear gran quantitat de variants de color, creant així combinacions sempre diferents i originals Cilindres Toho treasure de 11/0 o miyuki delicas de colors diferents Aguja de coser fina i fil Tallar un tros de fil i enfilar una agulla fina en cada extrem. Enfilar el primer cilindre introduint les dues agulles pel seu interior. Estirar dels dos extrems i situar el cilindre aproximadament en la meitat del fil. Seguir enfilant cilindres creuant cada vegada les agulles en direccions oposades per l’interior de cadascuna de les peces. Enfilar de la mateixa forma tants cilindres com siguin necessaris per al contorn del dit. Els dos últims cilindres seran del segon color triat. Tancar el cercle de cilindres unint l’última peça de la fila amb la primera que hem enfilat i verificar la grandària del contorn. Aquesta volta correspon a la marcada amb una fletxa en l’esquema. A partir d’ara seguirem l’enfilat amb una de les agulles per realitzar la part ampla de l’anell i reservarem l’altra per realitzar la punta més endavant. A partir d’ara començarem les disminucions a partir del centre de l’anell. Enfilar en l’agulla un cilindre del color gris clar i un altre gris fosc seguint l’esquema i passar l’agulla per sota del fil que uneix el segon i el tercer cilindre a partir del centre del triangle. Enfilar de nou els dos cilindres en direcció contrària. Introduir l’agulla d’abaix cap amunt en el segon cilindre per fixar les peces en el seu lloc correcte. D’aquesta forma començarem cadascuna de les files de l’esquema a partir del centre del triangle. Enfilar un nou cilindre. Introduir l’agulla entre el fil que subjecta els dos cilindres següents i tornar a inserir l’agulla dins del cilindre d’abaix cap amunt. Repetir de la mateixa forma fins a teixir tots els cilindres de la fila. Enfilar un cilindre gris clar al final. Girar l’anell donant-li la volta cap a dins de forma que quedi col·locat per començar la següent fila com a l’inici. Teixir totes les files de la mateixa manera disminuint un cilindre cada vegada i girant l’anell al final de cada volta per tornar a començar. Realitzar l’última fila tota del segon color. Per rematar el fil, passar amb l’agulla per l’interior dels cilindres canviant de direcció diverses vegades i tallar el fil sobrant. Agafar l’altre fil per realitzar la punta de l’anell. Teixir de la mateixa forma seguint l’esquema i disminuint dos cilindres en cada fila fins que ens quedi un sol cilindre. Rematar el fil per acabar l’anell. Realitza un altre anell de mateixa forma. Atrévete a combinar diferentes colores y colocar los anillos en diferentes posiciones, tienes un montón de posibilidades y estrena anillo cada día!


Arnau Aymerich (Ebri Knight): ‘Algú que remena les cireres s’ha adonat que tenim un missatge polític que no li agrada’ Entrevista al cantat d'Ebri Knight, després de la prohibició d'un concert conjunt amb Herba Negra a la sala Amstel Art de València Arnau Aymerich, cantant d'Ebri Knight | Fotografia: Arnau Carbonell El representant de Heineken a València i la gerència de la sala Amstel Art han prohibit un concert d’Ebri Knight i d’Herba Negra que s’havia de fer demà al vespre. El motiu, diuen, que es pronunciïn missatges de caràcter polític i religiós durant el concert. En un comunicat conjunt, tots dos grups han denunciat que era un atac a la llibertat d’expressió i als drets fonamentals, i han dit que estudiaven d’emprendre accions legals. De tot plegat, en parlem amb el cantant d’Ebri Knight, Arnau Aymerich. —Com us sentiu? Esteu enfadats, indignats...? —Sí, és clar. Estem emprenyats perquè hagi passat això. Però també estem animats perquè hem rebut moltes mostres de suport i segur que tornarem tard o d’hora a València i que anirà bé. —El concert era programat de feia mesos, i dos dies abans us exigeixen que no hi hagi missatges polítics. —Imagino que algú que remena les cireres s’ha adonat que el grup té unes connotacions i un missatge polític que no li agrada. Ha estat una excusa barata perquè no toquéssim. Ni tan sols van deixar-nos contestar a aquestes exigències. Nosaltres vam contactar amb l’empresa que gestionava el concert, que és qui va rebre l’exigència, i abans de poder contestar ja ens van dir que anul·laven el concert. A més, els motius han canviat al llarg de les hores. Que si no teníem informació, que si hi havia un problema logístic, que si no hi havia hagut aquest compromís... —Tot d’excuses per a acabar prohibint el concert. —Sí, la decisió de suspendre el concert l’han presa abans que donéssim cap resposta. —Us heu compromès a tornar els diners de les entrades. No ho hauria de fer la sala? —No, perquè les gestionàvem nosaltres per mitjà d’una empresa intermediària. Evidentment, el públic no té cap culpa del que ha passat i volem tornar els diners. La setmana vinent estudiarem les accions legals que puguem emprendre, perquè és un cas claríssim de discriminació per motius polítics i creiem que en democràcia això s’ha de poder denunciar i perseguir. Esperem que això tingui conseqüències. —Us havíeu trobat mai en una situació així? —No, i ara! És la primera vegada. No ens sembla que siguem protagonistes de res. Som en un moment en què això és una cosa petita que s’emmarca en totes les coses que passen a l’estat espanyol. Hi ha un raper [Valtònyc] a punt d’entrar a la presó pel mateix motiu, però evidentment amb conseqüències molt més devastadores. Ens solidaritzem amb els companys músics que esperen per entrar a la presó i denunciem aquesta situació. Però som conscients que el nostre és un cas petit i lleu que esperem solucionar tornant aviat a València. —Avui toqueu a Elx, però a les Noves Generacions del PP no els ha agradat. Han demanat explicacions a l’ajuntament per la vostra contractació per ser ‘un grup independentista’. —Sí, però això és una anècdota. Això sí que ens ho havíem trobat alguna vegada. No tenim cap problema. Nosaltres avui toquem a Elx amb moltes ganes, també de tornar al País Valencià. I esperem que vagi tot bé. —Heu rebut cap amenaça arran d’aquest assenyalament? —No, al contrari. Molta gent ens ha dit que té moltes ganes de veure’ns aquesta nit a Elx. —La intenció, comentàveu, és fer el concert a València aviat. —Sí. Encara no hem parlat amb Herba Negra ni amb Cercavila, que és l’empresa amb qui treballem al País Valencià, però la idea és trobar un espai que respecti els drets fonamentals d’una democràcia. Creiem que ha de passar que es pugui fer un concert amb total normalitat i que ens ho passem bé nosaltres i tota la gent que tingui ganes de venir. —Deixareu de beure Heineken, ara? —[Riu] No en bevem gaire, de Heineken! Som bastant de cerveses artesanes. No sé què passarà, esperem que l’empresa es posicioni i hi digui alguna cosa. Entenem que Heineken directament no és la culpable d’aquesta situació. Sí que és l’última responsable de la gerència de la sala, però segur que hi ha una persona, un càrrec intermedi, que haurà de dir-hi alguna cosa, més enllà del que ha fet.


Es realitza una concentració a Correus de Barcelona el 9 de febrer: més de 400 persones es queden sense plaça - CGTCatalunya.cat Pàgina principal Actualitat Comunicats Es realitza una concentració a Correus de Barcelona el 9 de febrer: més de 400 persones es queden sense plaça Es realitza una concentració a Correus de Barcelona el 9 de febrer: més de 400 persones es queden sense plaça / Comunicats / Visites: 390 MÉS DE 400 PERSONES, DESPRÉS APROVAR L’EXAMEN D’INGRÉS A CORREUS, ES QUEDEN SENSE PLAÇA. El passat dijous 9 de febrer es va realitzar una concentració a l’Oficina Principal del Correus de Barcelona. El motiu és el suport a les més de 400 persones que després d’aprovar examen d’ingrés a Correus, es queden sense plaça. En els anys 2006 i 2008 diverses desenes de milers de persones es van presentar a les proves d’accés a Correus per a personal laboral fix, en molts casos després de desemborsar una important quantitat de diners en la seva preparació a les acadèmies d’estudi privades o impulsades per diverses centrals sindicals. Després de la celebració dels exàmens un important nombre de persones que havien superat els mateixos, van quedar pendents d’adjudicació de plaça sent adscrits en unes llistes anomenades "D’expectativa d’ingrés". L’abril de 2011 Correus i els sindicats CCOO, UGT, CSIF i Sindicat Lliure van signar un conveni col·lectiu amb Correus en què es recollia de manera literal que "En el termini de sis mesos a comptar de la vigència de l’entrada en vigor del conveni col·lectiu s’extingiran les actuals llistes d’expectativa d’ingrés ... " i que "Els que figurin en aquestes llistes hauran de sol·licitar els llocs de treball que es determinin aquest efecte per la comissió d’ocupació ... ", una Comissió d’ocupació que està formada per Correus i els sindicats signants de l’acord. Al desembre de 2011 es van oferir, per fi les places promeses, però, per sorpresa dels afectats, més de 700 persones en el conjunt de l’Estat, només es van oferir 396 places de jornada reduïda (d’entre 2 i 6 hores de treball), quedant sense plaça i ja sense possibilitat d’adjudicació més de 400 persones, 40 d’elles a la província de Barcelona. La situació és encara més sagnant, quan Correus, sindicats signants i acadèmies d’estudi estan anunciant a bombo i platerets un nou procés de consolidació com si es tractés d’unes oposicions per a una plaça fixa, quan les anteriors proves es van resoldre d’aquesta manera, no van garantir cap ocupació de qualitat i són un negoci econòmic per a les acadèmies. Milers de persones ja estan preparant novament la propera convocatòria d’examen per al "ingrés" a Correus. Des de CGT exigim una solució justa a aquest disbarat i un nou model d’ingrés a Correus basat en l’antiguitat, ja demostrats per les persones que porten treballant de manera precària i eventual fa anys i no en el negoci de les acadèmies, privades o sindicals. CGT-Correus Barcelona Concentració a Barcelona el 27 d’octubre contra els trasllats forçosos i la pèrdua de drets a CaixaBank Les més populars Les més llegides Vaga indefinida de 11 a 15h des del 30 d’octubre al Districte 33 de Correus Barcelona


Rigau anuncia que hi haurà 900 mestres menys el curs que ve « Plataforma de Veïns Afectats del Barri del Congrés « Telefónica quiere repartir 450 millones a sus directivos al tiempo que reduce el 20% su plantilla Clam antiretallada » La conselleria d’Ensenyament de la Generalitat ha admès aquest divendres davant dels sindicats de professors que el pròxim curs prescindirà de 900 docents, ja que només cobrirà la meitat de les 1.800 jubilacions que es produiran, segons ha explicat a la sortida de la reunió la portaveu de la Federació d’Ensenyament de CCOO, Montse Ros. L’argument de la conselleria és l’aplicació del decret de prorrogació del pressupost de la Generalitat per al 2011 aprovat al gener, que només preveu cobrir el 50% de les jubilacions de funcionaris i que farà que, de les 1.800 jubilacions que es preveuen -ordinàries i anticipades-, hi hagi 900 professors menys per afrontar l’arribada de 15.000 nous alumnes, lluny dels 3.400 acomiadaments que temien els sindicats. Segons les dades ofertes per la conselleria, Ros ha concretat que només 200 col·legis podran seguir impartint la sisena hora, ja que, dels 1.800 mestres dedicats a aquest reforç, el departament disposarà de 540. 15 abril 2011 | Paraules clau: CCOO, Generalitat, Govern, Irene Rigau, mestres, Recorte salarial, sindicat | Tema: Crisis, Cutura, ENSEYAMENT, Economia, Generatitat, Irene Rigau


La cara amable d'una bruta jornada policial - Teleponent Inici Referèndum La cara amable d’una bruta jornada policial La cara amable d’una bruta jornada policial Les càrregues injustificades i injutificables a Catalunya per part de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil han tingut el seu contrapunt en molts altres llocs, però nosaltres els focalitzem en la Val d’Aran on un grup de veïns i els Mossos d’Esquadra s’han mantingut ferms en una jornada tan complicada. Mossos emocionats, societat civil implicada, cants i aplaudiments. No és una realitat paral·lela, això ha passat aquest matí a l’Aran. Article anteriorDesproporcionada actuació de la Guàrdia Civil a Montgai, Menarguens i Alcarràs Article següentUn jutge de Lleida obre diligències contra els Mossos per desobediència


XII Premis Integra XXI | Associació Down Lleida Inici > Actualitat > Notícies > XII Premis Integra XXI Les empreses EKKE, Ferreteria Albert Soler i Institut de Recerca i Tecnologia Alimentaria (IRTA) han estat guardonats amb els Premis Integra XXI, de l’associació Down Lleida, per reconèixer aquelles empreses que fomenten la contractació a persones amb discapacitat intel·lectual al mercat laboral ordinari. L’acte de lliurament s’ha fet en el decurs del sopar anual de l’entitat, a la Fonda del Nastasi, al qual han assistit 200 persones i en el que els guardonats han estat obsequiats amb unes obres de l’artista Víctor P. Pallarès. Els vins del sopar, un any més, van ser cortesia de l’empresa Clos Pons. El pin d’honor de l’entitat va ser per a Julian Garcia, que col·labora fent les fotografies del calendari solidari de l’entitat des de fa 9 anys, junt a Reinald Pomes i el seu equip tècnic. Se li ha volgut agrair així que sempre tregui la millor imatge de les persones amb discapacitat. Podeu veure la galeria completa de fotografíes de l’esdeveniment en aquest enllaç. 20/11/2017 a les 11:06


Posen al descobert els fonaments de l’absis semicircular desaparegut de l’ermita de Santa Maria del Palau, al Montgrí | Torroella de Montgrí Els treballs de retirada de les acumulacions de pedra a l'entorn de l'ermita de Santa Maria del Palau, al massís del Montgrí, han posat al descobert la base de l'antic absis semicircular romànic, que podria datar del segle XI. S'especulava amb la seva possible aparició, atès que els estudis previs apuntaven a que l'edifici partia d'una estructura anterior a la reforma feta cap al segle XIII. Durant aquesta actuació, l'absis de perfil semicircular, típic de les construccions romàniques, es va enderrocar i va ser substituït per una capçalera recta, la que actualment es conserva. Aquest canvi d'absis és un element característic del romànic avançat del segle XII a la comarca. Un cop descoberta la fonamentació de l'antic absis, es realitzarà una excavació arqueològica que permetrà conèixer amb més detall la seva datació. Els treballs de retirada de les acumulacions, realitzats per la brigada municipal sota la supervisió de l'arqueòleg responsable de la intervenció, van iniciar-se ahir i acabaran avui. A partir de demà, doncs, es realitzarà l'excavació arqueològica, que s'allargarà tres setmanes. També s'excavarà l'espai de la galilea per tal de determinar els seus orígens a partir de possibles restes que apareguin d'etapes anteriors. La retirada de material ha donat un nou aspecte a l'edifici, ja que sobretot la paret nord i l'absis en tenien molt, de manera que ara han guanyat alçada. Tot aquest material està format, majoritàriament, per pedruscall provinent de la neteja de camps de l'entorn i de l'enderroc de la façana principal. Una part de les pedres es guardaran per a la restauració. Aquests treballs són previs a l'execució de les obres de la 3a fase del projecte de consolidació que estan portant a terme l'Ajuntament de Torroella de Montgrí i la Diputació de Girona. La tercera fase inclourà la consolidació de les parets, l'acabament de la teulada, la pavimentació del terra de la nau com a zona visitable i la reconstrucció de l'enllosat de la galilea, entre d'altres. Enllaç: http://www.torroella-estartit.cat/ca/noticies/3874-posen-al-descobert-els-fonaments-de-labsis-se.html


Albergo Ristorante Pizzeria La Bocca di Bacco Abbadia San Salvatore Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web Albergo Ristorante Pizzeria La Bocca di BaccoVia Cavour 80, Abbadia San Salvatore, Abbadia San Salvatore, Itàlia, 53021 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en71comentarisAlbergo Ristorante Pizzeria La Bocca di BaccoVeure més fotos"The location, the people, the price were GREAT."AnonymousItalyVeure més fotosVeure totes les 35 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8Ubicació Veure les fotosHabitació Doble (Double Room)18 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Individual (Single Room)14 m21 llit dobleFixa les dates per veure preus Sobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Albergo Ristorante Pizzeria La Bocca di Bacco està situat idealment a Abbadia San Salvatore; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Albergo Ristorante Pizzeria La Bocca di Bacco, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, restaurant, ascensor, bar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió, nevera per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com karaoke. Albergo Ristorante Pizzeria La Bocca di Bacco és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Abbadia San Salvatore.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiócalefaccióneveraarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxaassecador de cabellescriptoritelèfonIdiomes ParlatsAnglèsAlemanyHongarèsMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


La parròquia de la Mare de Déu de la Mercè d'Almacelles va recapta 3.900 euros en un sopar de veïns per reparar l'església. El Sopar de la Teula va tindre lloc al pavelló poliesportiu el passat 14 de setembre. Es van recaptar 3.900 euros que es destinaran íntegrament a les obres de renovació del Teulat de l'Església. Llegeix més sobre Almacelles recapta 3.900 euros per reparar la teulada de la parròquia Visita guiada a la parròquia de Sant Llorenç el proper 21 de setembre Llegeix més sobre Visita guiada a la parròquia de Sant Llorenç el proper 21 de setembre Busquen 'amics' per a l'Església Nova del Pont de Suert L'Església Nova del Pont de Suert té una sèrie de despeses extraordinàries, ja que són necessàries unes obres per tal de mantenir el temple que va ser consagrat l'any 1955. Per això des del Consell Parroquial estan buscant Amics de l'Església Nova perquè puguin fer aportacions econòmiques mensuals. Llegeix més sobre Busquen 'amics' per a l'Església Nova del Pont de Suert Llegeix més sobre La col·legiata d’Àger, visita imprescindible Llegeix més sobre El Garrigues Guitar Festival promou el patrimoni religiós Llegeix més sobre El segle XVI centra la Jornada d’Estudis Històrics i Patrimonials de la Vall d’Àger Llegeix més sobre Presentació del Butllari de Catalunya entre 1198-1471 Llegeix més sobre Comencen les obres de l'església de Rosselló Llegeix més sobre Multitudinària benedicció de les portes i de la pintura de l’església de Maials Llegeix més sobre Una nova talla de Sant Domènc lluix a la façana de l’església de El Soleràs


Bloc de notes: Votar a Itàlia Votar a Itàlia em resultaria complicat. És ben coneguda l’eterna inestabilitat de la política italiana, amb governs que cauen i tornen a aixecar-se per art de màgia, coalicions impensables, interessos inconfessables i sessions parlamentàries pròpies de l’òpera buffa. Si no recordo malament, va ser cap a principis dels noranta que es va produir una autèntica revolució en la política d’aquell país, motivada per processos judicials que van destapar una corrupció generalitzada. Això va suposar la caiguda o transformació dels partits tradicionals com la Democràcia Cristiana, el Partit Socialista o el PCI. Fou la mort del famós pentapartit i la defenestració de líders com Andreotti o Craxi, imputats per diferents corrupteles. Van néixer llavors noves formacions polítiques que van ocupar l’espai deixat per les forces tradicionals. És el cas de la Forza Italia de Berlusconi o del Partit dels Demòcrates d’Esquerra, una evolució del PCI. Aquestes formacions s’han anat transformant també a base de fusions i coalicions i hem tingut oliveres, margarides, pols de la llibertat o partits democràtics. A la llarga, però, els problemes clàssics d’inestabilitat i d’atomització en múltiples grups polítics s’han mantingut. Malgrat tots aquests problemes, que han passat factura amb major mesura al centresquerra, i a pesar dels mals endèmics del país, Itàlia és un país que ha progressat i sempre està al capdavant. Enlloc he notat una sensació tan clara de riquesa com en ciutats del nord d’Itàlia com ara Vicenza. Després hi ha al sud, esclar, però quan des del Govern de Zapatero es va apuntar que Espanya superava a Itàlia en PIB, els números van demostrar ràpidament que es tractava d’una broma (vaja, com quan els pericos creiem que aquest any a la lliga podríem fer el sorpasso al Barça). Potser és un país que funciona tot sol. D’altra banda, i a pesar de totes les seves disfuncions a nivell polític, Itàlia ha donat també en els últims temps alguns polítics que mereixen ser valorats. Curiosament són tots figures del centresquerra: l’exprimer ministre Massimo d’Alema, l’alcalde de Venècia Massimo Cacciari, l’actual candidat Walter Veltroni o fins i tot il professore Romano Prodi. Són polítics molt diferents als que ens té acostumats l’esquerra del nostre país, amb voluntat de sumar i no de dividir, allunyats de la demagògia i del sectarisme i amb sòlides conviccions morals, en alguns casos properes a l'humanisme cristià. Quina enveja! No obstant això, els executius d’esquerra han estat en general ingovernables, possiblement per la seva dependència, per aritmètica parlamentària, de petits grupuscles o de rèmores del pensament totalitari com ara Refundació Comunista. Per contra, el centredreta ha aportat un major grau d’estabilitat al país, malgrat la difícil conjunció entre el populisme de Berlusconi, el secessionisme de Bossi i el neofeixisme reconvertit de Fini. I aquí cal dir que difícilment es poden trobar virtuts com les que esmentàvem anteriorment entre aquests polítics de la dreta italiana, amb il cavaliere com a màxim exponent. Que no té gaire de cavaller, per cert. Així doncs, l’elecció a Itàlia ha de ser difícil ja que poden aparèixer contradiccions entre els diferents aspectes a tenir en compte a l’hora d’anar a votar: ideologia, capacitat de lideratge, necessitat de pragmatisme i perfil personal dels líders. Veurem què passa aquest cap de setmana. Publicat per Àlex Figueras a 4/11/2008 Tot i els meus escassos coneixements en matèria de política italiana, tinc sensacions força semblants a les teves. Tot i això, crec que el problema del sud no es pot obviar. De Roma cap a baix dubto que puguis experimentar res que s'aproximi a les sensacions que vas trobar a Vicenza. Per cert, al Magazine de la Vanguardia de fa dues setmanes vaig llegir aquest interessant article, que podria ser complementari del teu (per si el link no surt sencer, es troba a magazinedigital.com, secció "reportajes"): http://www.magazinedigital.com/reportajes/sociedad/reportaje/cat_id/88 20 d’abril, 2008 17:38


La foto del #votaindependencia (falten 36 dies) 23 d'octubre de 2010 El pla sobiranista Sí, ho deia ahir en una piulada: somnio una foto dels tres Joans: Joan Carretero, Joan Puigcercós i Joan Laporta. Tots tres candidats es diuen Joan i fa certa gràcia la coincidència, però no és en l’únic punt que coincideixen. Tots tres configuren el bloc independentista que a les properes eleccions ha d’obtenir tants escons com sigui possible perquè el Parlament de Catalunya reflecteixi prou fidelment la voluntat d’independència que ha manifestat aquest poble des del 13 de setembre de 2009 a Arenys de Munt fins al 10 de juliol de 2010 a Barcelona. No somnio una llista única. No somnio la renúncia dels seus projectes ni els sacrificis en nom del principi d’Hondt. Només els somnio a tots tres sostenint una pancarta de fons blanc i amb lletres negres on es pugui llegir #VOTAINDEPENDENCIA. Tots tres sols? Doncs sí, per què no? O, si voleu, si els aconseguim convèncer, i si trobem mitja horeta de coincidència en la seva atapeïda agenda preelectoral, amb els qui hagin quedat al top ten en l’ús del hashtag a twitter, com a agraïment de la difusió de la marca. És senzill. No compromet a gaire. Potencia missatges positius. Estimula l’ús de la marca #votaindependencia. Il·lusiona el votant independentista; el treu de l’abstenció i l’arrenca de CiU. I si ho convertim en un acte mediàtic (com no podria ser d’altra manera amb aquests tres candidats), fa el contrapès al refotut debat del cara a cara amb què es vol deixar de banda el bloc independentista. Pensem-hi, sisplau, aquest cap de setmana. No em digueu que és un somni impossible. Tan sols és una foto. I, si volen, que cadascun dels tres parli dos minuts per dir que tenen projectes diferents, però que són capaços de dir, junts, que cal anar a votar el 28 de novembre i que cal prioritzar la independència. Una resposta a "La foto del #votaindependencia (falten 36 dies)" Joan Catal ha dit: 23 d'octubre de 2010 a les 19:31 Molt bona idea, Xavier.


Escola Valenciana, en defensa de les línies en català Demanarà avui a la conselleria que no entrebanqui la matriculació a les línies del curs vinent La conselleria no ha assegurat encara el dret dels pares de matricular la xicalla a les línies en català del País Valencià. Per això avui Escola Valenciana demanarà, en la reunió amb la secretària d'Educació, Auxiliadora Hernández, que no hi hagi entrebancs per a poder estudiar en català i que hom pugui continuar optant als programes d'immersió lingüística el curs vinent. L'entitat no vol que el programa de plurilingüisme a l'escola vagi en detriment de la llengua pròpia. En el marc de la negociació del model plurilingüe Escola Valenciana demanarà la potenciació del plurilingüisme sense suprimir les línies en valencià. És a dir, l’entitat cívica proposa de dir obertament als pares que el mes d’abril podran optar als programes d’ensenyament en valencià i a la immersió lingüística. 'Cal que el missatge siga clar i dir als 230.000 alumnes que estudien en valencià que ho podran continuar fent --diu Escola Valenciana en un comunicat--. I volem que es complisca l’article 6.2 de l’estatut d’autonomia i que quisvulga que ho demane tinga ensenyament en valencià.' A més, considera incoherent de posar barreres a les famílies que volen que els fills estudiïn en català, essent així que els estudis de la conselleria mateix demostren que aquestes línies són les que ofereixen més bons resultats. Així mateix, recorda que el seu document de consens insta a millorar els programes d’incorporació progressiva, o línies en castellà, perquè actualment no s'assoleixen majoritàriament els objectius de capacitar els alumnes en totes dues llengües oficials i, si més no, en una tercera llengua. Finalment, Escola Valenciana demanarà un acord concret sobre la catalogació de llocs de feina de secundària, és a dir, que els professors hagin d’acreditar coneixements de valencià per a poder exercir la docència. L’entitat recorda que hi ha una posició de consens amb el sindicats i que la conselleria ha mostrat una opinió favorable sobre el cas. 'Ens trobem en condicions d’avançar un acord concret sobre catalogació abans del 2012.' Notícia extreta de Vilaweb, 5 de desembre de 2011 model trilingüe, Última entrada de l'any, una TIC interessant Motius per a llegir Batxiller: de dos to three Informe de l'IEC http://www.youtube.com/watch?v=l8WKbDf6y64&sns=fb SOBRE MOTIVACIÓ Escola Valenciana demana que s'eviten retallades e... .: Escola Valenciana :. Notícies - 1entretants lla... ACULL EN CATALÀ I ENSENYA'L Catalans i Valencians(Part 3) Catalans i Valencians(Part 2) Catalans i Valencians(Part 1) Mireu quin recurs acabe de ... Per una escola valenciana, pública i de qualitat Cuanto más tics mejor: no, gracias. La normalització pendent Inventeu paraules, que és sa CSI·F reclama potenciar la figura del docente y la... III Congrés Leer.es El máximo título de valenciano, plagado de faltas ... Sistema educatiu finlandés http://tavernespost.wordpress.com/ Mireu el vídeo ... Un nen americà de 9 anys, expulsat per assetjament... Escola Valenciana, en defensa de les línies en ca... TÒTILS AMB TISORES, de Jordi Roca (www.ara.cat) Els pares en l'educació La AVL seduce al secesionismo SOBRE L'ESCOLA I LA SIDA Xarxa d'amics i amigues d'Escola Valenciana Facebook, una eina d'aprenentatge? Mobilitzacions al gener


Hostel Bolshoi Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA ulitsa Petrovskiye Linii 1, Tverskoy, Moscou, Rússia, 127051 - Veure al mapa Té alguna pregunta per a Hostel Bolshoi? Barri Tverskoy Basmanny Tverskoy Afores Sud-Est Arbat Tverskoy Més informació sobre Hostel Bolshoi Ben situat a la la cultura, els paisatges, compres area de Moscou ciutat, Hostel Bolshoi us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 1 km, i normalment només es triga minuts per arribar a l'aeroport. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Moscou. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, registre d'entrada/sortida privat, servei de taxi. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, catifes, productes de neteja, penjador de roba, cafè instantani inclòs per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hostel Bolshoi no troba competidors en cap categoria.


Dubtes de llengua: d’octubre 2010 Quan estudiava el batxillerat, la meua il·lusió era fer periodisme. Tanmateix, per raons econòmiques, vaig haver de deixar-ho córrer, però també per pràctiques: jo el que volia era fer literatura en català i se'm va ocórrer que el millor era mamprendre filologia, que no pas periodisme. Amb els anys he comprés que ha estat un encert, perquè amb la filologia he adquirit recursos per a escriure i reflexionar sobre la llengua, i a més a més no em sent avergonyit de vore com els periodistes es carreguen la llengua, no només per les interferències lingüístiques (dites altrament barbarismes), sinó també perquè molts periodistes, per raó de voler innovar en la llengua, estan fent unes barbaritats impressionats (i no hi ha ningú que els pare els peus): i és d'aquest supòsit de què vull parlar. Als meus alumnes els dic que cal anar amb alerta amb els mitjans de comunicació perquè fan uns empastres impressionants i si hi ha algun que vol fer periodisme li dic que faça el favor d'anar amb compte. Vos exposaré quatre casos de llengua trobats per la televisió, però abans voldria esmentar dos clàssics (perquè també m'he adonat que ja els intel·lectuals i els polítics també van darrere dels periodistes sapastres). Meridiana claridad vol dir Claredat clara. Guanyar 1 a 0 no és una victoria pírrica, és mínima. Ara els tres casos: Durant els Jocs Olímpics (i no les Olimpíades) de la Xina, al teletext d'una televisió castellana vaig llegir que l'equip rus femení de basquet havia genocidado la selecció espanyola. Fort, oi? Ara és molt habitual sentir a parlar de remeis pal·liatius, i, als periodistes esportius, els agrada molt dir que un equip ha aconseguit una victòria sin paliativos: si de cas, seria més adequat (estirant molt el significat del mot en aquest context esportiu) que un equip ha rebut una derrota sense pal·liatius). Un altre cas apareix en una competició de bobsleigh, en què un competidor, per culpa d'un trabucament del bòlit, arriba a la meta per la inèrcia. El comentador va dir que evidentment el temps no hi feia res perquè havia estat paupèrrim. Cal dir que s'ha estés el costum de dir, quan un temps cronometrat no és bo, doncs, que ha estat molt pobre. Des del meu punt de vista, quan es tracta de temps al mínim possible, el que caldria emprar és roín o pèssim (si hom vol fer servir el superlatiu llatí), mentre que per a les distàncies al màxim possible, sí que seria encertat dir pobre (o paupèrrim) per aquesta raó de ser poquet en la marca. D'aquesta manera hi ha varietat lingüística en les consideracions de les marques. El darrer, que m'ha deixat de pasta de moniato, deia que alguna cosa (les aigües d'un riu o d'una piscina, no ho recorde bé) tenia una prístina temperatura. En aquest cas, supose que volia dir fresca, perquè del que recorde parlava d'una competició de natació. Però és clar la gent fa servir prístino en sentit de clar, transparent, per exemple, aguas prístinas. Vés a saber com se li ocorre fer aquest encreuament tan estrany de claredat i de temperatures. Per cert, i vos ho deixe per a vosaltres, si penseu que les aigües d'un llac de la selva tropical són prístines per clares, fresques i transparents, mireu ací. Publicat per dospoals a 11:09 10 comentaris: Damunt i davall En el grup de les preposicions la manera d'actuar els parlants de les llengües moltes voltes és la d'establir oposats o complementaris: dalt i baix, dins i fora, amb i sense, al llarg i a través, etc. Ara en aquest cas, parlaré del parell damunt i davall, i si bé fa uns mesos vaig parlar de damunt, en referència a sobre, ara completaré aquell text amb l'oposat davall. Tornant a aquell curset de Conselleria que hi feia referència, l'Abelard ens va fer l'esquema següent: dalt i baix, damunt i davall, sobre i sota i del seu pensament vaig entendre, i de retruc em va agradar, que: sobre i sota són preposicions abstractes, intel·lectuals, és a dir, que sobre té un significat en relació a (un llibre sobre física, enraonarem sobre el tema de l'avortament) i sota té un significat de domini (estava sota les òrdens del capità, sota el seu poder es van assassinar xiquets). També vaig entendre que l'equivalent de damunt és davall, i que la relació que s'estableix és la de contacte, ço és, que les coses que estan damunt o davall han de tocar l'objecte. És així que el llibre està damunt la taula, he deixat les ulleres damunt la cadira; he trobat un xiclet davall la taula, l'ocell escalfava la cria davall l'ala. Al remat, dalt i baix impliquen alçada però no amb contacte, i de retruc implica possibilitat d'abastar l'objecte o de ser-hi a tocar (i ací podeu posar tots els graus de proximitat que vulgueu). Així doncs, ells estan dalt la muntanya, els músics es posen dalt l'escenari (podria ser damunt, és clar, però ací el sentit és que hi ha alguna cosa que ens fa de barrera i no podem assolir-los, per a la qual cosa és menester pujar-hi); el gat està baix la taula, hem fet la falla baix la mar (he posat a postes aquest baix la mar, perquè ens adonem com podem ser de precisos i rics amb la llengua i no en som conscients: a Dénia hi ha una falla que es diu Baix la mar, i no vol dir que estiga submergida, sinó que està en oposició a dalt del castell, barri antic del poble; aleshores, per a referir-nos que està submergit l'objecte es diu que està dins la mar o en el cas aquest, davall la mar, perquè hi ha contacte, sense que açò implique que estiga molt profund, per a la qual cosa caldria dir està al fons la mar). Potser creureu que és molt enrevessat, però m'he adonat que és molt pràctic. A partir d'aquella xarrada el meu propòsit ha estat reflexionar-hi i continuar aquesta distinció en els meus escrits (evidentment, algun se m'escaparà, perquè la inèrcia és mala) i fet i fet, voldria comentar-vos que hi han llengües amb distincions semblants. Per exemple, en l'alemany, auf i über tenen el mateix comportament, però la primera té un sentit de contacte i, i la segona té el sentit de sense contacte. Els meus dubtes són: és enriquidor per a la llengua mantenir aquesta mena de distinció, o cal agafar la proposta de la TV3 simplificadora de sobre i sota per a tot? ¿Aquells qui treballem amb la llengua, pel fet mateix de ser-ne experts, hem d'esforçar-nos a fer aquesta mena de distincions, o no paga la pena? Publicat per dospoals a 10:16 8 comentaris:


MANIFESTACIóN, d’Albert Pla You are at:Home»Teatre»MANIFESTACIóN, d’Albert Pla Per Daniel Bossio 07/02/2013 Teatre Segurament no calia que aparegués Albert Pla per dir-nos que aquesta societat és una merda, per reclamar que no estaria malament que aparegués algú i s’ho carregués tot, per cagar-se i riure-se’n de tu, de mi, d’ell, de nosaltres, de vosaltres i d’ells, ni per arremetre contra un sistema que cada dia es percep més estúpid, corrupte i inhumà. Les evidències són prou sostenibles, els fets prou consistents, per confirmar que tot és mentida i que a la vegada tot és veritat. L’aparent oxímoron ens empeny a pensar, com apunta Pla, que la vida és una puta merda. La meva, la teva, la seva, la vostra, la de Pla, la de tots. És una puta merda. I ho sabem. Ara bé, què coi fotem aquí, llavors? A preguntes profundes, respostes quotidianes i simplistes. Un dels molts probables motius per trobar una resposta a la qüestió pseudo-existencialista ‘què fem aquí’, per exemple, podria passar per la nit de dimecres. Sortir de casa, sol, o acompanyat, per anar al teatre, entrar a un Poliorama ple de gom a gom, seure a la teva cadira, esperar, sol o acompanyat, que l’Albert Pla surti per donar el tret de sortida a la funció MANIFESTACIÓN, iniciï un monòleg tan lúcid com col·loquial, tan punyent com àcid, tan real com surrealista, tan previsible com inspirador, són d’aquelles situacions que fa que valgui la pena seguir endavant. Els petits detalls, els petits moments, ajuden, i fer allò que vols fer dóna ales. El de Sabadell ho dóna tot perquè sortim de la funció volant. Perquè sí, ens indigna, però des de la diversió, l’honestedat i la psicodèlia, sense lliçons ni dogmes ni solemnitats. Pla entra a l’escenari marcant terreny amb el seu vestit clar, cinturó negre, botes d’aigua i una mena de màscara anti-gas, i s’aprecia i s’explica que una manifestació ha deixat tot ple d’escombraries, fum i un merder prou conegut. Des d’aquest moment, el músic-humorista-actor-activista-culé-marcià-persona inicia la seva particular descàrrega verbal cap el poder, els dogmes, les masses, la policia, els bancs, i tot el que un es pot arribar a imaginar. La pancarta ‘Tu vida es una puta mierda y tu lo sabes’ de fons completant la posada en escena, sense oblidar la seva guitarra, amb la que s’arrenca algunes melodies i estrofes plenes de sarcasme i acidesa marca de la casa, completen un quadre absurd-apocalíptic on l’artista gruny, riu, canta i es mofa de tot el que es belluga. El fil argumental que segueix amb un ordre i disbauxa propis de l’autor és la història d’un paio que surt de casa per anar a una manifestació i trobar-se amb la seva xicota de la que ja no aconsegueix sortir ni escapar tot i que ho intenta una vegada i una altra. Entre monòleg i monòleg, cançoneta i cançoneta, amb una gràcia, estil i personalitat extraordinàries, Pla divaga i analitza a la seva manera pels mals sistèmics que atempten contra el martiri econòmic i especulatiu protagonitzat pels indesitjables de torn. L’obra, sense ser de l’altra món, està protagonitzada per algú que és de l’altra món, i això la fa extraordinària. El crit de guerra està fet amb humor, sense caure en un esperit tòxic ni manipulador. No hi ha queixes, ni lamentacions, ni radioactivitat espiritual. Hi ha mala baba sana, ganes de dir les coses pel seu nom, d’elogiar l’individu, l’individualisme, i com no, de recordar la importància de l’amor, sense deixar de banda que a vegades, per no dir sovint, treure’ns transcendència a nosaltres mateixos i el que ens passa i fem, i relativitzar gairebé tot, inclús, amb una burla sonora i intel·ligent, és més que saludable. Albert Pla sempre hi és, afortunadament per un 99% de la població. A MANIFESTACIÓN (fins el dia 10 de Febrer al Teatre Poliorama) diu moltes de les coses no vol sentir un 1% que ja hauria d’estar tremolant fa temps, encara que sigui de fred. Ara bé, lluny del caràcter submís instal·lat en la societat, del seguiment que es fa a segons quins titulars, banderes, proclames i dogmes, ell aposta per cagar-se en tot amb humor, surrealisme i deliri, amb la distància i actitud del que no pretén canviar res i del que no deixarà que res el deformi. Es manifesta per dir que ell farà el que li dóna la puta gana, i que seguirà fent-ho, en un espectacle teatro-musical que esdevé un crit a l’amor, a la lluita, a la no-lluita, a la individualitat, al sentit de l’humor, i també a la vida, puta, però vida. D’ esperit burlesc, grotesc i crític, l’obra mostra a un artista inconformista i valent. Durant els 75 minuts de l’obra, provoca i obliga a estar pendent en tot moment, esperant la pròxima cleca verbal, amb les que ens espavila i ens fa pensar que potser, tal i com estan les coses, algun dia l’Albert Pla agafarà la seva nau espacial i marxarà. I si ens quedem sense gent com ell, potser sí que la vida serà una puta merda. Article anteriorDispara / Agafa tresor / Repeteix. Reflexions al voltant de la guerra. Article seg�ent Somni, a La Seca. Revisió d’un clàssic amb històries d’avui. ‘Las Listas’, de J.D Wallovits


Dolors Todolí: de novembre 2007 AMB LES FULLES PODEM FER... COLLAGE... Obres dels infants de la classe de 5 anys:fulles del pati,recordem l ́obra de kandinsky,trien una música: Han triat la banda sonora d ́"Amelie"Algunes obres... Publicat per FULLES DE PAPALLONA LES FULLES DEL GINKGOAra que trobem fulles per tot arreu i alguns arbres és queden amb les branques nues, és una bona època per fer coses amb les fulles que trobem a terra...Ací teniu un arbre amb fulles de papallona ( fulles del ginkgo). I les fotografies d ́un ginkgo que viu a un jardí de Granada, i del que cada any, per Nadal, m ́arriben les seues fulles grogues i marrons, que m ́envia Antonio (el meu amic) desde Granada en una caixa.Les fotos també són un regal d ́ell... OMBRA,LLUM, COLOR “EL COLOR A LES NOSTRES MANS” * No és cap heretgia preguntar-se quanta llum i color, que constitueixen una part tant gran de la vida del cosmos i de l ́home, són elements o bens que poden malbaratar-se, gastar-se, sovint poc o gens apreciats i compresos, ni en quina mesura són aliens a la informació i a la educació comunes.Malgrat les dificultats i les complexitats teòriques i científiques, cal acostar als infants al món de la llum i del color per tal que es esdevinguin com objectiu de sensacions i emocions cada cop més subtils, d ́observacions i exploracions apropiades als seus recursos de curiositat i coneixement.El problema rau a ajudar els infants a materialitzar i desmaterialitzar la llum i el color fins a sentir-los dins i fora de si mateixos, a mesclar-los a separar-los, a apreciar les relacions i els efectes que produeixen.Això permet extreure ́n a més d ́estats de benestar i de felicitat física i psíquica, gammes extraordinàries d ́interaccions sensitives i perceptives: visuals, olfactives, auditives, tàctils, espacials, estètiques, representatives, lògiques, imaginatives i fantàstiques.Tot això legitima, també en el cas dels més petits, la identificació d ́una didàctica apropiativa de la llum i el color des dels espais de la naturalesa de les coses ...*Loris Malaguzzi – Pag 61“Els cent llenguatges dels infants”Rosa SensatPartint d ́aquestes paraules de Loris Malaguzzi hem posat a l ́abast dels infants els materials, el temps i l ́espai per experimentar i gaudir de la llum, l ́ombra, els colors i ... LLUM, OMBRA, COLOR “ Ens preguntem de vegades per què el món apareix sota l ́estrany decorat artístic amb el que el veiem, per què la neu és blanca , les fulles dels arbres verdes, el cristrall transparent, i per què el sulfur de zinc és fluorescent ...”Albert DucrocqEl color és l ́efecte produit en incidir en l ́ull radiacions electromagnètiques de certa longitud d ́onda.La percepció de totes elles sense predomini de ninguna respon a la sensació del blanc.El negre és la sensaió produida per l ́absència d ́aquestes radiacions.EL COLOR ÉS PART INTEGRANT DE LA LLUM.La llum modifica l ́espai.La combinació llum-ombra-color-forma suscita mil composicions possibles.El color es vivifica amb la llum i accentua el contrast i l ́harmonia.La llum canvia la gamma de colors ...La llum produeix l ́ombra i l ́ombra canvia la percepció que tenim de les coses.L ́observació directa ha de ser el punt de partida per apropar els infants al món del color, des de petits.Mirar comporta veure i veure comporta assimilar les imatges i fer-les significatives en el pensament. Il.lustracions/Dolors TodolíJUGANT AMB LES LLETRES I LA LLUNA ( text de la lluna de Ma Carmen Diez) DolorsTodoli/il.lustracions Aquestes il.lustracions estan esperant un conte...A l ́home del barret, desde que tinc memòria, el trobe al seu banc del parc...... cada dia que passa em sembla que el seu barret és més alt, però per molt que ho desitge, no m ́atreveix a preguntar.La lluna passeja totes les nits pel cel, pensativa, trista...fins que un dia un infant li demana que busque en les seues butxaques... "La bruixa paperera" Aquest conte el vaig escriure per a la classe de quatre anys l ́any 1.998; estaven fent activitats al voltant del reciclatge del paper i va sorgir aquesta història...El conte el va contar la pròpia bruixa, que ens va visitar acompanyada d ́un munt de papers..."La rateta que col.leccinava col.leccions"A la majoria ens agrada col.leccionar coses, a mi m ́agrada col.leccionar coses petites: sorra, pedres, fulles, ...totes les coses, per insignificants que ens semblen tenen la seua història...A la rateta també li agrada jugar amb les seues col.leccions... EL CARAGOL COLEl caragol Col va aparèixer a la classe de tres anys l ́any 1.998 i forma part de la vida dels més menuts des d ́aquell any...Ens conta històries de cargols, ens canta cançons i escolta les nostres històries... NAVELATON IIINavelaton III va reinar en l ́Alt i Baix Egipte.Fa fixar la seua capital a Tebas.Tenim coneixement de la seua existencia gràcies al descobriment de la seua tomba per Carnarvon i Howard Carter el 27 de Novembre de 1.922.Però...Era realment un faraó taronja?Va pertanyer a la dinastía Navel.late?Era la seua mare Naferlati? Publicat per Apunts de la taronjaL ́èsser humà aprén a través dels sentits. La capacitat de veure,escoltar,tocar, tastar, proporciona els mitjans per establir la interacció de l ́home amb el seu entorn.Per imaginar i despertar la creativitat tenim que despertar la curiositat per mirar, escoltar, tocar, tastar, olorar... Tenim que tindre els cinc sentits oberts per a que rés escape al nostre desig de saber. Per descobrir el que està amagat, per trobar allò que és ignorat, per saber més enllà de tots els límits...Però amb aquest desig de cercar el desconegut ens oblidem, de vegades, que el més important està molt a prop de nosaltres.Els infants en un principi saben molt d ́això i sempre estan alerta amb tots els sentits i fan preguntes...Darrere de totes les coses què hi ha?Perquè la taronja és de color taronja?I aquest soroll, d ́on ve?Perquè l ́eruga es transforma en papallona?Hi ha que escorcollar el que es creu conèixer per descobrir els secrets de les coses, que són els nostres pròpis secrets...Tenim que mirar les coses com si fos la primera vegada que les trobem.. ELS LLENGUATGES DE LA TARONJA Els infants tenen infinits llenguatges...per què no podem fer-los servir?Aquesta proposta presentada com “Suggerències per desenvolupar els infinits llenguatges dels infants” té l ́objectiu de mostrar que l ́educació dels infants, a qualsevol edad, pot ser més eficaç si som capaços de saltar-nos el conformisme, l ́avorriment i el tedi, basats en una pedagogia retòrica, pasiva i ineficaç en la majoria dels casos.En certa manera significa deixar de costat les programacions educatives que impliquen preveure per endavant, de manera rígida, el que ha d ́ocorrer a l ́ensenyament.Això no significa deixar pas a la improvisació, es tracta de posar a la disposició dels xiquets i xiquetes situacions variades basades en les potencialitats i la creativitat dels infants com éssers humans. Significa incrementar el número i la qualitat de les possibilitats d ́aprenentatge i aprofitar la riquesa infinita de les facultats dels infants, la seua capacitat de sorprendre ́s , d ́investigar, la seua capacitat de construir el coneixement a través de processos relacionals, actius i originals.Els infants, com deia Rodari, són una gramàtica de la fantasia i una gramàtica de la creativitat.He triat un objecte: la taronja, podria haver estat qualsevol altre, com a fil conductor d ́aquesta proposta oberta a la creativitat de tothom. No és tracta d ́un recetari per seguir al peu de la lletra, és més bé un recull de possibilitats per oferir als infants, és una narració inacabada que desitja trobar espais més amplis de reflexió al voltant del fet educatiu.Com he dit abans, es tracta de potenciar tots els llenguatges dels infants però...Com començar?El primer llenguatge amb el que entrarem en contacte serà el dels sentits que ens portarà de la mà a jugar amb el llenguatge de la imatge, amb el llenguatge oral, amb l ́escrit, els quals seran generadors de tots els altres llenguatges...Llavors, aquest joc es convertirà en una revolta " VEURE -POEMES DE REVOLTA- BROSSA - ED 62 contra el tòpic, l ́estereotip, contra tot el que fa que les paraules funcionen com un automatisme sense generar pensament, sense significar...Un objecte qualsevol, en aquest cas una senzilla taronja, al ser escollit per la nostra mirada i tret del seu context, pot convertir-se en un objecte d ́inspiració...Es tracta de descobrir que tot està sempre per encetar... LA BIBLIOTECA DE LA TARONJA LLIBRES AMICSLlibres que parlen de les grans-petites coses de la vida:" Així és la vida"Quan les coses no surten com voldriem, és perque estem convidats a fer nous descobriments...Cada dia s ́estrena la vida...i no ens la podem perdre...Llibres que parlen de l ́ànima: "El pájaro del alma"Llibres que parlen de quan erem petits: "Igor"LIBROS AMIGOSLibros que hablan de las grandes-pequeñas cosas de la vida: "Así es la vida"Seguramente, cuando las cosas no salen como quisiéramos, es porque de se nos está invitando a hacer nuevos descubrimientos. Cada dia se estrena cada vida ... y no nos la podemos perder...Libros que hablan del alma " El pájaro del alma"Libros que hablan de cuando éramos pequeños: "Igor" CARTES I LLIBRESAcí teniu dos llibres que parlen d ́escriure cartes...Cada vegada escrivim menys cartes...Les cartes són misterioses,porten notícies,secrets...Si voleu trobar aquestos llibres i d ́altres interessants ...els podeu trobar a GAVINA LLIBRES...Per obtindre informació gavinallibres@wanadoo.es CARTAS Y LIBROSAquí teneis dos libros que hablan de escribir cartas...Cada vez escribimos menos cartas...Las cartas son misteriosas,traen noticias,secretos... Es poden fer moltes activitats a l ́aula a partird ́aquestos llibres...Si voleu més informació,escriviu un comentari... Se pueden hacer muchas actividades en el aulaa partir de estos libros...Si quereis más información,escribir un comentario. LLIBRES Un dels meus llibres favorits. "Gramàtica de la fantasia"Aquest llibre és un instrument, realment útil, destinat " a qui creu en la necessitat que la imaginació tingua el seu lloc dins l ́educació; a qui té fe en la creativitat infantil; a qui sap el valor alliberador de la paraula. Uno de mis libros favoritos."Gramática de la fantasia"Este libro es un instrumento, realmente útil, destinado a quien cree en la necesidad de que la imaginación tenga su lugar dentro de la educación; a quien tiene fe en la creatividad infantil; a quien sabe del valor liberador de la palabra. IN-FÀN-CI-ARecomane aquesta publicació: una revista plena de valors, d ́emocions, d ́idees, de coneixement, de comprensió......d ́ensenyament i d ́aprenetatge alhora......fent visible part de l ́invisible de l ́educació i mostra com podem fer possible un altra idea d ́escola. La Taronja recomana...Encete aquest apartat amb el nou llibre de MaCARMEN DIEZ que prompte estara a les llibreries... "MI ESCUELA SABE A NARANJA" de l ́ed. GRAÓ. José Luis Esparcia (La Encina, 1956) escritor reconocido y premiado, presentó ayer en la pedanía de Villena, su poemario EL TIEMPO BAJO LA ENCINA public...


Transportation - Jyriqiang.com Jyriqiang.com / Transportation Funicular Cars(7) Trailer Parts(19) Truck Parts"(8)