Ryanair i les biografies ‘low-cost’ - El Temps Ryanair i les biografies ‘low-cost’ Aquest divendres és previst que els treballadors de Ryanair facen vaga per protestar per les particulars condicions laborals d’aquests treballadors que es regeixen per la legislació irlandesa. El de Ryanair és només un tripijoc més en la degradació d’unes relacions laborals que aboquen els joves a la precarietat. Els experts ja en diuen «biografies ‘low-cost’». Treballadors alemanys de Ryanair protesten el passat estiu contra la companyia | Efe Si una negociació d’última hora no ho impedeix, aquest divendres els treballadors de Ryanair a Espanya, Portugal, Bèlgica, Itàlia i Holanda aniran a la vaga. Serà la tercera aturada en el període de tres mesos. Els treballadors protesten perquè la companyia de Michael O’Leary els aplica la llei laboral irlandesa, en comptes de la pròpia de cadascun dels països on opera. A més, reclamen el reconeixement ple dels sindicats com a agents de representació dels treballadors i les treballadores. “Ryanair diu que no entén els motius però la realitat és que els seus beneficis se sustenten trepitjant els drets laborals dels seus treballadors”, lamenta Antonio, un tripulant de cabina que fa nou anys que treballa en l’aerolínia i té la seua base a València. El seu nom real no és Antonio, però ell s’estima més preservar l’anonimat. Estar sindicat no és ben vist en la casa. De fet, USO va denunciar que l’aerolínia irlandesa va coaccionar els seus treballadors amb telefonades, interrogatori i formularis amb motiu de la vaga del 25 i 26 de juliol. Aleshores es van cancel·lar 600 volsa tot Europa. Uns 75.000 passatgers en van resultar afectats. “La seguretat social la pague a Irlanda, així que si vull anar al metge he de fer-ho a través d’una assegurança privada o bé disposar de la targeta sanitària europea, que he de renovar cada dos anys. O si vull comprar una casa, no és gens fàcil, perquè els bancs no es refien d’un contracte laboral signat a Irlanda”, explica. Antonio també disposa de menys vacances que si tingueren un contracte signat dins la legislació espanyola. Són els entrebancs diaris que li genera la seua particular condició laboral. Si en el passat (i encara ara) es deslocalitzaven empreses ara, directament, esdeslocalitzen els drets laborals. És el darrer salt mortal del capitalisme ferotge, una pirueta impossible en favor del benefici màxim. El sindicat USO en diu “colonialisme laboral”. El ben cert és que companyia de baix cost de més èxit s’ha beneficiat des de la seua creació d’un buit legal pel qual una companyia aèria pot contractar els seus tripulants d’acord amb la legislació del lloc on té la seu i no segons les lleis on hi ha les bases. Com que Irlanda té una normativa laboral molt més laxa que no la de la resta de països europeus, O’Leary va optar per regir tota la seua política laboral amb les normes del seu país nadiu. Del que es tractava era de transportar els passatgers al cost més baix possible. No importava que això fora a costa de la comoditat dels passatgers; o a costa dels drets elementals dels seus tripulants. La seua fórmula de vendre bitllets d’avió a preu de bitllet d’autobús ha revolucionat el món de l’aviació a nivell mundial. Les grans companyies aeronàutiques, de fet, li han replicat el model. L’any passat va obtenir beneficis de 1.450 milions d’euros i va moure 130 milions de passatgers a tot Europa. La firma irlandesa ha esdevingut, en el món del transport aeri, el que McDonald en l’alimentació. “El capitalisme ofereix un bueno,bonito y barato que en ocasions té costos. A voltes recauen sobre els altres i no els veiem i d’altres recauen sobre nosaltres i aleshores ens revoltem contra el model”, explica Albert Recio, professor d’Economia aplicada a la Universitat Autònoma de Barcelona i expert en relacions laborals. “Els productes de baix cost permeten ampliar el consum de productes entre capes de població que altrament no hi tindrien accés. Per tant, tenen un efecte democratitzador. Ara bé, això té com a conseqüència la baixada de salaris dels treballadors”, adverteix Recio. L’aposta laboral de Ryanair, però, s’ha anat esquerdant en els últims anys. Distintes sentències judicials tant a nivell europeu com a nivell estatal han qüestionat la política de contractació seguida per la companyia irlandesa. Ara fa tot just un any la sala segona del Tribunal Superior de Justícia de Luxemburg va sentenciar que els tribunals de cadascun dels Estats són competents per jutjar els conflictes laborals del treballadors de Ryanair. Des d’aleshores hi ha hagut un degoteig de sentències arreu d’Europa que posen la companyia entre l’espasa i la paret, perquè en el torcebraç entre mà d’obra i capital, són els primers els qui porten avantatge. La darrera bufetada a O’Leary li l’ha propinada la titular del jutjat social número 1 de Santa Cruz de Tenerife en estimar una demanda d’un expilot perquè la companyia negava haver tingut una relació laboral amb l’afectat. Ryanair argumentava que, com que el pilot facturava per mitjà d’una altra societat irlandesa anomenada Franylee —tal com li havia exigit l’empresa—, totes dues parts mantenien una relació mercantil, però no laboral. Era, al capdavall, un més del tripijocs de l’aerolínia per burlar els drets dels seus treballadors. La sentència estima, però, que aquesta relació mercantil amagava, en última instància, una relació laboral plena. No ha estat l’única mala notícia d’aquest any per a O’Leary. El mes de febrer passat un tribunal italià va condemnar la companyia per pràctiques antisindicals. D’aleshores ençà les organitzacions dels treballadors, en cadascun dels països, han intensificat les seues protestes i han començat a organitzar-se com mai abans ho havien fet. La unió fa la força, diu la dita. El passat abril, en una reunió a Lisboa, acordaren exigir-li a la companyia que a partir de juny començara a aplicar la legislació de cadascun dels països. O’Leary, però, ha optat per fer el desentès. La vida inestable Les reivindicacions dels treballadors han alçat una polseguera mediàtica inèdita al voltant d’una companyia que en el passat havia despertat admiració pel seu model empresarial. El colonialisme laboral de Ryanair és un exemple extrem de fins on poden arribar les dinàmiques de desregulació del mercat laboral. La proliferació dels falsos autònoms n’és una altra. “Assistim a la precarització del mercat laboral”, assegura Ricard Bellera, secretari de treball i economia de Comissions Obreres a Catalunya, autor de diversos estudis que posen xifres a aquesta afirmació. “El mercat laboral es recupera en xifres absolutes però presenta indicadors molt preocupants respecte a la qualitat de l’ocupació que s’està generant”, explica. L’enquesta de població activa mostra que per primera vegada en deu anys el salari mitjà a Catalunya ha baixat, amb una pèrdua de 51,75 euros mensuals per treballador, cosa que suposa un descens d’un 2,6%. Bellera situa la reforma laboral del Govern de Mariano Rajoy com la darrera fuetada als drets dels treballadors, “dins d’un context de desregulació que arrosseguem de dècades enrere”. Aquest model de creixement, adverteix el responsable de CCOO a Catalunya, provoca una “triple trampa”: “Una trampa a nivell econòmic, perquè arrossega a una inestabilitat que esdevé profundament perjudicial a l’hora de reforçar el model productiu; una trampa a nivell social perquè afebleix elmodel de benestar i la seua sostenibilitat; i una trampa en el pla personal perquè la precarietat comporta una profunda manca de previsió i de certesa a l’hora d’encetar un projecte personal amb un grau suficient d’autonomia”. Assistim al que el sociòleg i professor de la Universitat de València David Muñoz anomena la “precarització vital”. Es tracta, segons explica, d’una “precarietat que desborda allò laboral i es converteix en precarietat vital”. La incertesa, diu, esdevé “un tret característic de les biografies” i ens aboca al que alguns han batejat com “biografies low cost”. És, en tot cas, la culminació d’un fenomen que no s’explica sense la revolució conservadora de la dècada dels 80 i l’ordre mundial sorgit de la caiguda del Mur de Berlín. “Assistim a un procés de precarització de les condicions de vida”, asseguren Muñoz i el seu company Antonio Santos en el seu llibre En las cárceles del capital humano. Un procés en el qual ells situen, entre altres, com a fites essencials a l’Estat espanyol: la introducció dels contractes temporals i a temps parcial l’any 1984; la legalització de les empreses de treball temporal, el 1994; i les diverses reformes laborals tendents a flexibilitzar les condicions del mercat laboral. “Anem cap a la consolidació de biografies low cost, però, a més, amb una complexitat afegida: ja no són només low cost i precaris en temes materials (és a dir, en salaris o en tipus de contractes) —explica Muñoz— sinó que, a més a més cal suportar una forta càrrega emocional. El que fan les empreses és copiar el model de l’economia digital per desplaçar la càrrega de l’ocupabilitat cap a les persones. Hem passat del dret a l’ocupació a la necessitat de demostrar que ets ‘ocupable’. Passem d’una responsabilitat del sistema a una responsabilitat de l’individu”. La promoció tant en instàncies públiques com privades de l’autoocupació i l’emprenedorisme encaixen en aquest discurs públic que, en última instància, legitima la desregulació de les relacions laborals. D’estratègies de persuasió, el capitalisme n’ha tingut sempre. “Quan va aparèixer la industrialització, van tenir un problema: com convèncer la gent que venia del món agrícola per treballar de manera regular en les fàbriques i tallers —relata—. Eren persones acostumades a un ritme molt diferent, que treballaven o no en funció de la tasca. El capital va haver d’utilitzar tot un aparell ideològic per convèncer-los que el treball regular era bo i els dignificava. Ara, en aquest nou escenari, les empreses cada volta volen menys càrregues i s’estimen més els freelance, sense un vincle permanent. Hem normalitzat que siga el treballador qui aporte les ferramentes de la feina i es forme en benefici del capital i quan no et necessite et faig fora”. En aquesta estratègia, el llenguatge té un paper capital. “T’ho mostren com alguna cosa cool —argumenta—. El llenguatge resulta molt pervers, perquè freelance, en compte de remetre a precarietat remet a llibertat, a pesar que en realitat t’estan deixant en un espai de vulnerabilitat. Hi ha un aparell propagandístic i ideològic de legitimació d’aquesta nova economia”. LA CARA I LA CREU DE LA RECUPERACIÓ El passat 15 de setembre es van complir deu anys de la caiguda de Lehman Brothers, una fallida que va precipitar la Gran Recessió. Una dècada després, l’economia ha tocat fons i molts indicadors assenyalen que avancem, a nivell macroeconòmic, cap a un període de precària expansió econòmica. Les economies domèstiques, tanmateix, encara se’n ressenten. “La riquesa que s’està generant no arriba al conjunt de la ciutadania”, diu Ricard Bellera, de CCOO. Com explica en l’estudi La precarietat laboral llasta l’economia a mitjà termini, els mecanismes de redistribució no funcions i organismes com el Fons Monetari Internacional, el Banc Central Europeu o el supervisor bancari han alertat sobre el perill de perdre poder adquisitiu; el caràcter estructural de la subocupació i la necessitat de recuperar progressivitat fiscal. L’informe adverteix que, a Catalunya, una forma de precarietat que ha augmentat amb força és la dels treballadors parcials involuntaris, és a dir, aquells que no treballen la jornada completa a pesar que voldrien. Entre els anys 2008 i 2016 s’ha produït un increment del 80% en aquest camp. Fins a 261.965 persones tenen treballs a temps parcial a pesar que preferirien treballar totes les hores. A més, aquests treballadors perceben sous molt baixos: el 76,5% dels treballadors a temps parcial cobrarien, en cas de treballar totes les hores, un salari inferior als 1.000 euros. “S’ha de superar la inèrcia política a l’hora de dissenyar les polítiques d’ocupació. Cal centrar-nos menys en la seua vessant quantitativa i pensar més en la qualitativa”, assegura Bellera.


Objectiu pedagògic: introducció en el bonic concepte de l’endinyació de responsabilitats i la implementació sobtada del sentiment d’autoexculpació maternopaternal referent a les tasques domèstiques. Requeriments: una llar altament assilvestrada de costums i usos durant un període escàs però intens. Vaja, una llar amb els menors d’edat a càrrec (MEC) de vacances, entenent com a llar tot allò susceptible de contenir MEC i progenitors respectius: tendes de càmping, autocaravanes, mansions aconseguides a base d’intercanviar cases falsejant les fotos de la casa pròpia, habitacions d’hotel, pisos de lloguer o propietat amb encant o sense. Un armari traster. Instruccions pas per pas: 1. Abraça la fe del minimalisme actiu: fes només el mínim per mantenir les condicions mínimes d’higiene en el mínim espai que necessitis per sobreviure amb els mínims d’enteniment. 2. Aguanta sostenint l’actitud de la bona minimalista activa durant un mínim de 48 hores, tot i que és preferible aguantar fins a 72 hores o més. 3. Quan hagis arribat al límit vés a la farmàcia i compra benes per enguixar. 4. Amb la bossa de la farmàcia i un bitllet de 20 euros puja al pis de dalt on viu una infermera del CAP i demana-li que t’enguixi la mà dreta (o esquerra si ets esquerrana). Perquè faci més efecte es recomana embenar també un peu. Si la infermera et fa preguntes estranyes dóna-li 20 euros més. 5. Presenta’t a casa anunciant que t’ha atropellat un camió. 6. Jeu al sofà en posició horitzontal ocupant el màxim d’espai possible i queixant-te el màxim possible. 7. Tanca els ulls i dorm. 8. Quan algú insisteixi a sacsejar-te per dir-te que s’han acabat els plats nets i que què fan, sense obrir els ulls, treu-te de la butxaca esquerra el fullet “Juga a fer bombolles de sabó mentre rentes els plats i els esbandeixes”. 9. Quan algú et sacsegi per preguntar-te què hi ha avui per sopar/dinar/ berenar/esmorzar, sense obrir els ulls (és molt important que no els obris, t’ho asseguro), treu-te de la butxaca dreta el fullet “Crea el teu menú, converteix-te en un petit o mitjà xef amb la supervisió d’un adult que no tingui el braç enguixat i que controli que hi hagi alguna cosa més que hidrats de carboni fregits a la dieta i guanya punts extres per no preguntar res al progenitor amb el braç enguixat”. 10. Quan algú de nou et sacsegi amb una pregunta angoixada per la geolocalització possible d’una xancleta, uns calçotets del Doraemon o uns auriculars amb tendència a desgeolocalitzar-se, sense obrir els ulls (el contacte visual amb MEC desesperats pot engegar l’activitat sencera a fregir espàrrecs, t’ho he avisat), treu de sota el coixí del sofà el fullet “Busca, endreça, busca més, endreça més i experimenta les meravelloses sensacions del feng shui occidental”. 11. Quan algú et sacsegi violentament perquè se’ls ha acabat la roba neta i al súper no els deixen entrar vestits només amb calçotets bruts treu-te de l’escot el fullet “Aprèn a fer anar la rentadora de casa i converteix-te en un petit emprenedor que no només renta sinó que també estén, recull la roba, la plega i la desa”. Sobretot, no t’oblidis de NO obrir els ulls. 12. I quan finalment ningú et sacsegi, llavors sí, obre els ulls, observa casa teva, treu-te el guix i dóna per acabada l’activitat brindant amb vermut del Matarranya. Que tingueu un estiu ben relaxat! Publicat al suplement Criatures. Dissabte 30 d'agost de 2014 Quadern d'estiu. Unitat 4: conflictes


Els EUA aproven un sensor de Google que detecta el moviment dels dits mitjançant un radar i sense tocar la pantalla Publicado 3/1/2019 11:21:30CET EVERYTHINK - Archivo La Comissió Federal de Comunicacions dels Estats Units (FCC, per les seves sigles en anglès) ha concedit la seva certificació a Project Soli, una tecnologia patentada per Google que es basa en un sensor per als dispositius que detecta el moviment dels dits de l'usuari a través d'un sistema de radar, sense necessitat de tocar la pantalla. La FCC, l'organisme que s'encarrega de concedir les certificacions oficials per al desenvolupament de les noves tecnologies a les empreses, va reconèixer el sistema de Google dilluns passat, com ha recollit Reuters. Project Soli es va mostrar per primera vegada l'any 2015, durant la conferència de desenvolupadors I/O de Google, amb l'objectiu de constituir una alternativa a les pantalles tàctils actuals mitjançant un sistema de raig de radar que permet diversos controls sense tocar la pantalla. La FCC ha permès a Google continuar desenvolupant aquest sistema, que utilitza la banda de freqüència de 57 a 64 GHz, més alta del que s'admet actualment als Estats Units, per la qual cosa s'ha contemplat una excepció. A la Unió Europea aquesta franja sí que està inclosa en l'espectre. Segons Google, el sensor del Project Soli habilita als usuaris diverses funcions hàptiques, perquè puguin prémer un botó invisible a través d'un gest amb els dits índex i polze o girar una rodeta virtual fregant els dits entre ells.


Lectura de la Paraula de DéuAl·leluia, al·leluia, al·leluiaTot aquell qui viu i creu en mino morirà per sempre.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaJeremies 29,1-32 Des de Jerusalem, el profeta Jeremies va enviar una carta als qui quedaven dels ancians, dels sacerdots, dels profetes i de la gent que Nabucodonosor havia deportat de Jerusalem a Babilònia. L'envià després que havien sortit de Jerusalem el rei Jeconies, la reina mare, els alts funcionaris, els prohoms de Judà i de Jerusalem, els ferrers i els serrallers. Portaven la carta Elassà, fill de Xafan, i Guemarià, fill d'Hilquià, a qui Sedecies, rei de Judà, havia enviat a Babilònia per a entrevistar-se amb Nabucodonosor, rei de Babilònia. La carta deia: «Això diu el Senyor de l'univers, Déu d'Israel, a tots els qui jo he fet deportar de Jerusalem a Babilònia: Construïu cases i habiteu-hi; planteu horts i mengeu-ne els fruits; caseu-vos i tingueu fills i filles; preneu mullers per als vostres fills i doneu les vostres filles en matrimoni perquè també tinguin fills i filles. Multipliqueu-vos aquí, no minveu! Procureu el bé de la ciutat on us he deportat i pregueu per ella al Senyor, perquè del seu benestar en depèn el vostre. Això diu el Senyor de l'univers, Déu d'Israel: Que no us enganyin els profetes que hi ha entre vosaltres ni els vostres endevins o intèrprets de somnis. No és veritat que profetitzin en nom meu; jo no els he pas enviat. Ho dic jo, el Senyor. »Això diu el Senyor: Quan s'hauran complert setanta anys a Babilònia, em recordaré de vosaltres i compliré la promesa que us vaig fer de retornar-vos aquí. Jo sé quins són els meus designis sobre vosaltres, designis de pau i no de desgràcia: jo us donaré un futur i una esperança. Ho dic jo, el Senyor. M'invocareu, vindreu a suplicar-me, i jo us escoltaré. Em cercareu i em trobareu, perquè em cercareu amb tot el cor i jo em deixaré trobar. Ho dic jo, el Senyor. Renovaré la vostra vida, us aplegaré de totes les nacions i de tots els indrets on us he escampat i us faré tornar al lloc d'on us vaig deportar. Ho dic jo, el Senyor. »Vosaltres dieu: "A Babilònia el Senyor ens ha donat profetes!" Doncs bé, això diu el Senyor sobre el rei que ara seu al tron de David i sobre tot el poble que habita en aquesta ciutat, els vostres germans, que no han sortit d'aquí deportats amb vosaltres. Això diu el Senyor de l'univers: Jo envio contra ells l'espasa, la fam i la pesta: els tractaré com aquelles figues dolentes, que de tan dolentes no es poden menjar. Els perseguiré amb l'espasa, la fam i la pesta; en faré un espectacle esgarrifós per a tots els reialmes de la terra. Seran motiu de maledicció, estupor, riota i insults en les nacions per on els hauré dispersat. I és que no van escoltar les meves paraules. Ho dic jo, el Senyor. Jo no m'he cansat d'enviar-vos cada dia els meus servents, els profetes. Però ara vosaltres tampoc no n'heu fet cas. Ho dic jo, el Senyor. Vosaltres, doncs, tots els deportats que jo he enviat de Jerusalem a Babilònia, creieu-me, acolliu la paraula del Senyor! »Pel que fa a Ahab, fill de Colaià, i a Sidquiahu, fill de Maasseià, els quals, abusant del meu nom, us anuncien mentides, això diu el Senyor de l'univers, Déu d'Israel: Els posaré en mans de Nabucodonosor, rei de Babilònia, que els matarà davant vostre. I tots els deportats de Judà a Babilònia, quan vulguin maleir, diran: "Que el Senyor et tracti com a Sidquiahu i com a Ahab, que el rei de Babilònia va fer rostir!" Ells van cometre una infàmia mai vista a Israel amb els seus adulteris amb dones d'altri i, abusant del meu nom, van anunciar coses falses, que jo no els havia comunicat. Jo, el Senyor, ho sé i en dono testimoni. Ho dic jo, el Senyor.» El Senyor es va adreçar a Jeremies: --Digues a Xemaià de Nehelam: "Això diu el Senyor de l'univers, Déu d'Israel: Sé que has enviat cartes signades amb el teu nom a tota la gent de Jerusalem, al sacerdot Sefanià, fill de Maasseià, i a tots els sacerdots en aquests termes: El Senyor t'ha posat a tu, Sefanià, com a sacerdot en representació del sacerdot Joiadà, perquè hi hagi al temple del Senyor qui vigili qualsevol boig que hi profetitzi, i el lligui al cep i a l'argolla. Doncs bé, per què no escarmentes Jeremies d'Anatot, que està profetitzant entre vosaltres? Fins i tot ens ha escrit a Babilònia dient que n'hi ha per a temps, que ens construïm cases per a habitar-hi i que plantem horts per a menjar-ne els fruits!’" El sacerdot Sefanià havia llegit aquesta carta de Xemaià al profeta Jeremies. El Senyor, doncs, va comunicar la seva paraula a Jeremies. Li digué: --Envia aquest missatge a tots els deportats: "Això diu el Senyor respecte a Xemaià de Nehelam: Ell profetitza sense que jo l'hagi enviat i fa que us refieu de la mentida. Doncs bé, això diu el Senyor: Jo demanaré comptes a Xemaià de Nehelam i als seus descendents. Ningú de la seva família no formarà part d'aquest poble meu ni fruirà del bé que jo li faré, ja que ell, Xemaià, ha profetitzat la desobediència al Senyor. Ho dic jo, el Senyor." Al·leluia, al·leluia, al·leluiaSi creus, veuràs la glòria de Déu,diu el Senyor.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaEl profeta Jeremies envia una carta als jueus deportats de Jerusalem a Babilònia, en la qual manifesta quina és la paraula del Senyor sobre la seva situació i el seu futur. Ell està a Jerusalem, on hi ha també els profetes i els dirigents polítics pròxims al rei Sedecies, que continuen dient a la gent el que vol sentir, és a dir, que el petit i exhaust regne de Judà vencerà segurament al gran Nabucodonosor. Preocupats només per agradar els altres, continuaven enganyant-los. També hi havia a Babilònia, entre els deportats, alguns falsos profetes que anunciaven la fi propera de la captivitat i la tornada a casa. Jeremies és l’únic que aixeca la veu i interpreta la història de manera justa i veraç, és a dir, no segons el que tots volen sentir, sinó segons el que comunica el Senyor. El designi de Déu és clar: ha començat un temps de deportació que durarà setanta anys. L’esperança, doncs, no consisteix a afirmar que d’aquí a poc tot canviarà. Més aviat consisteix en comunicar el que deia el Senyor a través del seu profeta. Jeremies anunciava que al cap de setanta anys arribaria el temps del retorn a Jerusalem. Llavors es complirien els projectes de Déu, «designis de pau, i no de desgràcia», aleshores s’obriria per a tots «un futur i una esperança» (v. 11). Així doncs, cal obeir al Senyor, trobar en la seva paraula la guia que indica el camí que hem de recórrer al llarg de la història. El creient no mira el futur en termes de satisfacció dels seus desitjos, com si el futur depengués simplement de la seva voluntat o dels seus propòsits. El creient no pensa en construir un futur per a si mateix, sinó en posar la seva confiança en el Senyor per viure el present segons els ensenyaments de la seva paraula, tenint la certesa de l’esperança de salvació que el Senyor va prometre per a tot el poble. Per això Jeremies diu les paraules essencials sobre la recerca del Senyor. I afirma que aquell que busca el Senyor, aquell que l’invoca amb tot el seu cor, el troba. És el mateix que assegura el Senyor: «em deixaré trobar». El present dels homes s’identifica amb el present de Déu. I el futur és la continuació d’un present guiat pel Senyor. Jesús és la Paraula definitiva de Déu, convertida en llum clara per als nostres passos. Podríem dir que la carta de Jeremies als deportats a Babilònia prefigura les Santes Escriptures, i l’Evangeli en particular. Els antics Pares deien que les Escriptures són les cartes d’amor que Déu ens ha enviat. Escoltem-les i no només comprendrem el present sinó que construirem un futur de pau per a tots els pobles.


El port de Palamós inicia la temporada de creuers amb l'arribada del Wind Spirit - El Gerió Digital El port té previst rebre 38 escales de creuers amb 36.000 passatgers El creuer Wind Spirit torna després de fer escala el 2007 al port de Palamós © ACN Si s'assoleixen aquests bons resultats, al final d'aquesta temporada, el port haurà batut nous rècords en l'activitat de creuers. Per altra banda, enguany faran escala per primera vegada a Palamós els creuers Thomson Dream, Funchal i Boudicca. Així mateix, la temporada 2010 tindrà una duració de set mesos, des de maig fins a novembre. Pel que fa a la fidelització de companyies, aquest any tornen a apostar pel port de Palamós els creuers Thomson Destiny, Seabourn Legend, Sea Cloud II, Le Ponant i el Wind Surf. El Wind Spirit estrena aquesta temporada L'arribada del Wind Spirit iniciarà, aquest diumenge, la temporada de creuers 2010 al port de Palamós. El veler porta a bord 88 passatgers, majoritàriament nord-americans, i 89 tripulants. Aquesta serà la segona escala del vaixell al port de Palamós, ja que va venir, per primera vegada, l'any 2007. El vaixell té previst arribar a les 8 del matí, procedent del port de Barcelona. Realitzarà una estada de nou hores al port empordanès i, després, salparà a les cinc de la tarda cap a Port Vendres (França). Els turistes del Wind Spirit podran visitar Palamós i diferents punts de les comarques gironines, a més de gaudir de la gastronomia de la Costa Brava i de les seves platges. El Wind Spirit, creuer de la naviliera Windstar Cruises, té una eslora de 134 metres, un calat de 4,11 metres de profunditat, una mànega de 15,8 metres i un registre brut de 5.736 tones. Aquest veler està orientat a clients que busquen un ambient diferent a altres vaixells de creuer, amb uns serveis i una gastronomia selectes, i que a més ofereix totes les comoditats per als creueristes: restaurants, casino, teatre, biblioteca, piscina, jacuzzi, zona de fitness i àmplies zones d'oci. La pròxima escala la realitzarà el veler Sea Cloud II, el diumenge 9 de maig.


Nutrició i dietètica veterinària | Mediterrani Veterinaris L’avaluació nutricional és important tant en pacients sans com malalts per tal de poder decidir el millor pla d’alimentació adequat per a cada pacient. La manca de vitamines en conills d’Índies 12 febrer, 2018 /0 Comments/in Veterinaris /by Mediterrani Veterinari Les carències de vitamines són especialment freqüents en animals exòtics. Un dels dèficits més comuns és el de la vitamina C, que afecta els conills d’Índies. Dèficit de vitamina C El seu organisme no produeix àcid ascòrbic (vitamina C), així que l’han d’aconseguir gràcies als aliments amb la dieta diària, però si la seva alimentació no és equilibrada, aleshores patiran hipovitaminosi, o sigui el seu organisme no obtindrà la quantitat que necessita per funcionar bé. És el que els hi passa als conills d’Índies que segueixen la mateixa dieta que un conill o un hàmster. Aleshores apareixen símptomes com debilitat, diarrea, presència de ferides a la pell, es mostren apàtics i poc actius, són propensos a les infeccions i finalment poden arribar a morir en poques setmanes si no hi posem remei. El tractament és molt senzill i consisteix en l’administració d’àcid ascòrbic juntament amb l’aliment o l’aigua. Per evitar que l’animal rebutgi el suplement de vitamina en detectar canvis de sabor en els aliments habituals, pot ser necessari l’administració directa de vitamina C amb algun suplement. El problema afegit és que els propietaris moltes vegades no s’adonen que l’animal està malalt fins que els símptomes són molt evidents. Què ha d’incloure la seva dieta? Els conills d’Índies són animals herbívors i la seva dieta hauria d’incloure farratge en un 60%, en un 25% de créixens, escarola, bledes, endívies, api... i la resta verdures riques en vitamina C, com el pebrot o el bròquil, i fruita: poma, pera, kiwi, cireres, maduixes, plàtan, mandarina o raïm. Abans renteu molt bé les verdures i fruites, i eixugueu-les. També es recomana incloure pinso enriquit amb vitamina C. Manca de vitamina D Si els conills viuen a l’interior de l’habitatge i no tenen possibilitat de sortir a l’aire lliure poden patir també carència de vitamina D, que podria provocar problemes dentals, malalties cardiovasculars o minvar les defenses. La vitamina D és molt important per als animals vertebrats, ja que afavoreix l’absorció del calci (contribueix a prevenir malalties dentals), i a més protegeix la salut cardiovascular i el sistema immunitari. Si teniu qualsevol dubte, poseu-vos en contacte amb els especialistes en animals exòtics de Mediterrani Veterinaris, clínica de referència en el Camp de Tarragona, que compta amb serveis de totes les especialitats i us ofereix la possibilitat de realitzar qualsevol prova al mateix centre. http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2018/02/conejillo-indias-e1518382791435.jpg 1024 1536 Mediterrani Veterinari http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-mediterrani-veterinaris-300x138.png Mediterrani Veterinari2018-02-12 11:30:292018-02-27 13:09:00La manca de vitamines en conills d'Índies 29 gener, 2018 /0 Comments/in Veterinaris /by Mediterrani Veterinari Hi ha moltes patologies en les mascotes que poden provocar vòmits: una intoxicació per algun producte, la reacció a algun fàrmac (alguns antibiòtics, quimioteràpics, anestèsics...), alteracions de l’intestí o gàstriques (restrenyiment crònic, paràsits, gastritis, paràsits, cossos estranys, úlceres...) o la dieta (intoleràncies o al·lèrgies). Els gats poden vomitar 1 o 2 cops a la setmana. És força habitual i és provocat perquè els gats poden passar hores netejant el seu pelatge, això fa que ingereixin pèl i que, de vegades, se’ls formin boles de pèl a l’estómac, que els provoquen el vòmit. En els gossos, el vòmit també és molt freqüent: per haver menjat alguna cosa que no poden digerir o que no és comestible i llavors el seu cos l’expulsa, per menjar en excés, menjar massa de pressa, fer exercici just després de menjar... També l’estrès, un cop de calor o paràsits intestinals poden provocar el vòmit. En aquests casos, es podria considerar un mecanisme de defensa natural i no us heu d’amoïnar. Si el gos vomita un cop i posteriorment menja amb normalitat i les femtes són normals, és probable que sigui un incident aïllat. En alguns casos, però, el vòmit pot indicar malalties greus com úlceres, insuficiència renal, diabetis, problemes al fetge, pancreatitis, obstrucció intestinal, al·lèrgies alimentàries, intoxicació i altres malalties. Si el vòmit va acompanyat d’altres símptomes com apatia, diarrees, pèrdua de pes, pèrdua de la gana, si vomita amb freqüència, si hi ha sang en el vòmit, si té distensió abdominal... caldrà consultar al veterinari i la visita a l’especialista és especialment important si es tracta de cadells, gossos ja grans o amb problemes de salut. Abans de començar qualsevol tractament, s’haurà de fer el diagnòstic de quin és l’origen del vòmit. El tractament també variarà en funció d’altres factors: Espècie: depenent de si es tracta d’un gas, un gat o un animal exòtic (la majoria de rosegadors no poden vomitar). Raça: hi ha races de gos més predisposades a determinades patologies gastrointestinals, com el pastor alemany, el bòxer, el buldog... Edat: Si es tracta d’un cadell o un animal geriàtric. Estat de salut: Si té les vacunacions al dia i eliminació de paràsits. Estil de vida: Un animal que viu a l’exterior pot tenir accés a tòxics que no es troben a dins de casa. Dieta: la dieta casolana és inadequada i pot ser la causa, també pot haver-hi alguna intolerància. I si teniu qualsevol dubte, poseu-vos en contacte amb els especialistes de Mediterrani Veterinaris, clínica de referència al Camp de Tarragona, que compta amb serveis de totes les especialitats i us ofereix la possibilitat de realitzar qualsevol prova al mateix centre. http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2018/01/perro-vomita-e1517175104442.jpg 1024 1536 Mediterrani Veterinari http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-mediterrani-veterinaris-300x138.png Mediterrani Veterinari2018-01-29 11:30:242018-02-27 13:34:16Perquè la meva mascota vomita? 13 novembre, 2017 /0 Comments/in Veterinaris /by Mediterrani Veterinari Aproximadament el 75% dels gossos i el 60% dels gats pateixen malalties dentals, així que la patologia bucal és una de les principals causes de visites a la consulta de veterinari: provoca mal alè i la pèrdua de dents, però no només això, ja que pot provocar problemes cardíacs, pulmonars, renals o hepàtics. Per tot això, cal tenir cura de la higiene bucodental de la nostra mascota i donar-li la importància que mereix; és fonamental pel seu benestar. L’acumulació de proteïnes procedents dels aliments, la saliva i els bacteris, que produeixen la placa i conseqüentment la gingivitis o inflamació de la geniva volen dir que la higiene dental no és l’adequada. Si fem un raspallat diari (com us expliquem una mica més avall), aquesta placa desapareixeria i el problema també. Però, si no, el que passa després és que comença la producció de tosca dental (sarro), i aquest provoca el mal alè, la gingivitis, el dolor, les dificultats per mastegar, que les dents es moguin i que inclús puguin arribar a caure. I el que pot passar més endavant és que una malaltia periodontal greu arribi a provocar problemes cardíacs, pulmonars, renals o hepàtics, especialment en animals d’edat avançada. Les races petites tenen especial predisposició a patir aquest problema, per la disposició de les dents, pel poc espai entre elles, però també afecta les races de mida més gran. Una bona higiene bucal del nostre gos És molt important la neteja de les dents amb un raspall i un dentífric específic per a mascotes. Cal que la mida del raspall sigui l’adient per la mida del gos i no es pot fer servir la mateixa pasta de dents que fem servir nosaltres, ja que pel contingut en fluor pot resultar tòxica per a l’animal. Reviseu la seva dentadura sovint i cada sis mesos, feu una visita al veterinari perquè la revisi més a fons. Els gossos comencen a canviar les dents entre el quatre i els sis mesos de vida, i és aleshores quan cal començar a tenir cura de la seva salut bucal. A més, si l’acostumem en aquell moment després no tindrem problemes perquè es deixi tocar les dents. Les dents s’han de netejar diàriament. Hi ha dentífrics que no necessiten esbandir-se, el que fa que la neteja sigui més fàcil. Hem d’evitar el menjar casolà, ja que a més de no ser una bona idea per a la seva dieta (com ja us havíem explicat anteriorment al bloc) pot provocar-li problemes bucals. Optar per una dieta seca (pinso) ens ajudarà a tenir cura de les seves dents, ja que aquest tipus de menjar ajuda a prevenir la formació de tosca dental i de placa bacteriana. Al mercat podem trobar snacks o joguines que ajuden a mantenir la boca i les dents sanes, però tot i això no substitueixen la neteja dental diària. Intenteu evitar que el teu gos jugui amb pedres, ja que poden trencar alguna peça dental. En el seu lloc oferiu-li joguines de roba o corda perquè les mossegui i alhora enforteixi les seves dents. Un cadell d’entre dues i tres setmanes, ja té 28 dents de llet. Les dents definitives no triguen a sortir i entre les sis i vuit setmanes, el teu gos ja tindrà les 42 dents definitives, que li han de durar tota la seva vida. Abans de la neteja a Mediterrani Veterinaris. Després de la neteja a Mediterrani Veterinaris. http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/11/gat-dents.jpeg 2330 3879 Mediterrani Veterinari http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-mediterrani-veterinaris-300x138.png Mediterrani Veterinari2017-11-13 09:30:412018-01-23 11:27:14Neteges les dents de la teva mascota? La meva mascota s’ha engreixat, ha de fer dieta? 18 setembre, 2017 /0 Comments/in Veterinaris /by Mediterrani Veterinari Segur que tots recordeu el Garfield, aquell gat tan “simpàtic” i una mica entremaliat, però sobretot golafre i un apassionat de la lasanya. Doncs, aquella imatge no és gaire lluny de la realitat, ja que en els darrers anys, el nombre de gossos i gats amb sobrepès ha crescut de manera preocupant fins a arribar a convertir-se en una epidèmia amb nom propi: la Síndrome Garfield. L’obesitat i el sobrepès són dues problemàtiques molt freqüents en gossos i gats. Segons les enquestes, es calcula que aproximadament un 40% dels gossos i una quarta part dels gats tenen sobrepès. I el més greu és que els propietaris moltes vegades no ho veuen com un problema ni pensen a corregir-lo. Com passa amb les persones, l’obesitat no és només una qüestió estètica, sinó que equival a més malalties en gossos i gats i una esperança de vida més curta: està associada a problemes articulars, cardíacs, malalties en el tracte urinari en els gats, augment del risc en l’anestèsia en cas d’intervenció... Les causes de l’obesitat són bàsicament: Dieta poc adequada des que són cadells: Els gossos que de cadells són grassonets seran adults obesos probablement. Una excessiva ingesta calòrica per un pinso inadequat, una quantitat excessiva o una dieta casolana desequilibrada acaba en sobrepès o obesitat. A més, també hem de tenir en compte que s’ha de variar la quantitat d’ingesta en funció de l’època de l’any: normalment a l’hivern tendeixen a menjar més i, a sobre, surten menys i fan menys exercici, cosa que acaba amb un increment de pes; i a l’estiu al revés. Predisposició genètica: hi ha races més predisposades a l’obesitat, en el cas dels gossos: Labrador retriever, Teckel, Cocker Spaniel, Beagle, Basset hound... Trastorns hormonals: L’esterilització eleva el risc d’obesitat en gossos i gats d’ambdós sexes. Això és a causa d’una reducció de l’índex metabòlic (el seu organisme crema menys calories) després de la cirurgia, ja que es produeix una pèrdua d’estrògens i andrògens. Edat: L’envelliment redueix el requeriment energètic i si no es disminueix la ingesta de calories, l’animal augmenta de pes. Com saber si el nostre gos o gat té sobrepès? Doncs és molt fàcil, ens hem de fixar sobretot: En mirar l’animal de perfil, no hem de veure un abdomen que penja. Hem de poder palpar les costelles sense exercir massa pressió. Se li ha de marcar la cintura. Què puc fer perquè s’aprimi? Si el teu gos o gat està obès, haurà de seguir un programa de reducció de pes. No es tracta de disminuir la quantitat d’aliment, ja que podem provocar dèficits en proteïnes, vitamines o minerals; sinó de reduir el nombre de calories de la dieta. Per això, la millor opció és donar-los un pinso específic per al control de pes i sobretot consultar al veterinari perquè, igual que amb les persones, els programes de reducció de pes funcionen millor quan se segueix un programa adequat i amb la supervisió d’un professional. No hem d’oblidar, però, que la dieta ha d’anar sempre acompanyada d’exercici moderat. Per exemple, en el cas dels gossos es recomanen, com a mínim, dues sortides al dia d’uns 20 minuts de durada, i una sortida d’uns 45-60 minuts. Sempre, però, caldrà valorar la situació abans, ja que per exemple, per a un gos de certa edat i amb dolor articular, l’exercici pot ser contraproduent i l’única opció serà la reducció de la ingesta calòrica. http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/09/gat-obesitat-e1504262241143.jpeg 1534 1024 Mediterrani Veterinari http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-mediterrani-veterinaris-300x138.png Mediterrani Veterinari2017-09-18 12:20:022018-01-23 11:31:45La meva mascota s'ha engreixat, ha de fer dieta? Aliments “prohibits” per als gats 11 setembre, 2017 /0 Comments/in Veterinaris /by Mediterrani Veterinari De vegades volem premiar a la nostra mascota oferint-li aliments que creiem que són saborosos per a l’animal, o que fins i tot pensem que són més adients que l’alimentació comercial. No obstant això, cal tenir en compte que les necessitats nutricionals, per exemple, dels gats són molt diferents de les de les persones, i que molts dels aliments que nosaltres ingerim habitualment poden ser molt perjudicials per a ells. La dieta dels gats és principalment carnívora. Per aquesta raó, el menjar casolà o les restes no són recomanables per a ells, ja que no els hi ofereixen els nutrients que necessiten i poden tenir efectes negatius en provocar mancances, tant a curt com a llarg termini, a més d’afegir-hi un extra de calories a la seva dieta. En canvi, en l’alimentació comercial els productes són especialment formulats per tal de cobrir totes les seves necessitats. Els següents aliments poden posar en risc la salut del nostre gat: Carn o peix cru: Tot i que els gats estan acostumats a digerir i extreure els nutrients dels aliments crus de procedència animal, hem d’evitar que els gats domèstics en prenguin perquè poden adquirir perillosos paràsits. La carn crua pot estar infestada pel paràsit toxoplasma (la ingestió de carn crua és l’única via de contagi per al gat) i el peix, com ja sabeu, pot ser portador de l’anisakis. Llet: Tradicionalment s’ha considerat que la llet és un aliment que agrada i va bé als gats. No obstant això, una vegada el gatet s’ha deslletat, el seu cos deixa de produir l’enzim lactasa, que permet digerir els làctics. Per aquesta raó, un gat que prengui llet pot patir diarrees, vòmits i altres problemes digestius. Ossos i espines: Els ossos petits, sobretot els de les aus, s’estellen amb facilitat i poden produir ferides i úlceres a l’esòfag i l’intestí del gat. El mateix passa amb les espines del peix. Xocolata: El cacau conté teobromina, una substància que la majoria d’animals, inclosos els gats i els gossos, eliminen molt lentament i és tòxica. Pot provocar-los taquicàrdia, diarrea, vòmits, fallades orgàniques i fins i tot el coma i la mort si la ingesta és molt elevada. Alcohol: De la mateixa manera que en el cas anterior, la majoria d’animals, també els gats, són incapaços de metabolitzar l’alcohol. Les begudes amb alcohol i altres aliments fermentats són molt tòxics per a ells i poden fàcilment ocasionar-los la mort. Embotits, conserves de carn i peix per a persones i aliments amb sal: Els gats tenen un aparell renal molt delicat, i no digereixen bé els aliments salats. Poden provocar-los hipertensió, danys renals i altres problemes. Cecina, bacó, mantega i altres greixos: La dieta del gat ha de ser molt rica en proteïnes, però molt baixa en lípids. Els greixos són molt perjudicials per als gats, especialment els saturats, i poden provocar-los pancreatitis. Dolços i productes ensucrats: Tant el sucre com altres dolços són aliments perjudicials per als felins, ja que el seu metabolisme no està preparat per assimilar-los. A més, el seu paladar tampoc està adaptat a aquests aliments i no gaudeixen del sabor dolç, com sí que ho fem els humans. Evitar que el nostre gat mengi aquests aliments és fonamental per tenir cura de la seva salut. Una alimentació especialment formulada per a gats assegurarà que l’animal obté tots els nutrients que necessita. Recorda que cuidar la seva dieta és la millor forma de prevenir malalties. http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/09/aliments-gat-OK-e1504615006408.jpeg 1024 1536 Mediterrani Veterinari http://www.mediterraniveterinaris.cat/wp-content/uploads/2017/02/logo-mediterrani-veterinaris-300x138.png Mediterrani Veterinari2017-09-11 10:55:562018-01-23 11:33:07Aliments "prohibits" per als gats


Saray Cerro guanya el concurs de joves còmiques del Consell de la Joventut de València. - Consell de la Joventut de València Saray Cerro guanya el concurs de joves còmiques del Consell de la Joventut de València. La sala Loco Club va acollir l’espectacle d’humor organitzat per la productora Riot Comedy de dones còmiques La jove humorista va tindre el reconeixement del jurat, l’aplaudiment del públic i un premi de 250€ Per aclamació, l’alcoiana Saray Cerro va ser la favorita del públic per a guanyar el concurs de joves còmiques que el Consell de la Joventut de València (CJV) va organitzar aquest dijous a la sala Loco Club, en col·laboració amb la productora Riot Comedy i la Regidoria de Joventut de l’Ajuntament de València. Amb aforament reduït i amb totes les mesures d’higiene i seguretat pertinents, un total de quatre joves es van pujar a l’escenari per a oferir un espectacle de riures i enginy, retransmés en directe a través d’internet i presentat per les còmiques Penny Jay i Asaari Bibang. Tal com ha explicat la presidenta del Consell de la Joventut de València, Ana Domínguez, amb aquesta iniciativa “preteníem visibilitzar el talent de dones joves que estan iniciant-se en l’humor i la comèdia, a més de promocionar una activitat de cultura segura i oci alternatiu per a les persones joves de la nostra ciutat”. Finalment, Domínguez ha mostrat la seua satisfacció pel gran acolliment del públic i el treball de la productora Riot Comedy, als qui en nom del CJV ha desitjat molts èxits i un prometedor futur de l’humor femení a Espanya. consell de la joventut de valènciadones jovesfeminismejoventutRegidoria de Joventut Previous readingEl Consell de la Joventut de València llança la campanya “No és el mateix...” per a fomentar l’ús del valencià entre la gent jove Next readingEl Consell de la Joventut de València (CJV) lliura els premis “València, ciutat jove i verda” 2020


BAS DE MÀGIA - Iternatura El joc es desenvolupa als 7 pobles del municipi de la Vall d’en Bas (Garrotxa) i permet conèixer les tradicions, el patrimoni i els productes locals ‘Bas de Màgia’, és un joc que permet visitar un territori gamificat mitjanant eines tecnològiques i analògiques: relats, mapes, jocs, app i web per descobrir el municipi de forma lúdica i didàctica de la mà dels personatges màgics que l’habiten. A través del joc es poden visitar els racons de la vall, conèixer la cultura, les tradicions, el patrimoni i els productes locals. ‘Bas de Màgia’ es desenvolupa a tots els pobles del municipi amb set itineraris. Cada ruta està protagonitzada per un esser màgic i es vehicula a l’entorn d’un eix temàtic com són els pagesos de remença, els bandolers o la vida a pagès. L’aplicació mòbil s’ha plantejat com un projecte transmedia per al públic familiar, infantil i juvenil, que poden jugar-hi de forma individual o en grup. Per jugar-hi cal descarregar-se l ́app, escollir l’aventura ‘Bas de Màgia’ i triar un dels itineraris. Un cop geolocalitzat el primer indret, i després de resoldre una prova o enigma, el jugador és recompensat amb una nova informació i pot seguir jugant. Al final de cada itinerari, el jugador rep premis i descomptes en els establiments els comerços artesans i les activitats a la vall. Ajuntament de la Vall d’en Bas i Can Trona Centre de Cultura i Natura Següent CAMINS I BATALLES


Jornades de mobilitat europea per a joves d'Alfafar - Nou Horta Dilluns, 08 Octubre 2018 11:47\tEscrit per Redacció Publicat en Alfafar-VAL Vist 204 vegades L’Ajuntament d’Alfafar, a través de la Regidoria de Joventut, organitza per tercer any consecutiu les Jornades d'oportunitats de mobilitat internacional per a joves (#JMIJs18). L'objectiu d'aquestes jornades és donar a conèixer a la població jove les possibilitats que tenen per a participar en els diferents programes de mobilitat internacional de formació, voluntariat, ocupació i emprendimiento. Les sessions informatives es realitzaran el dilluns 15 d'octubre en el Espai Jove d'Alfafar de 16:00 a 20:30 hores. Són varis els programes de mobilitat internacional que es presentaran durant les Jornades, de la mà d'entitats i experts en la matèria: Europe Direct València, Diputació de València, xarxa Eures, Institut Valencià de la Joventut, Servef, Cambra de comerç València, GoEurope i la Fundació Equipe Humà. A més, en les Jornades s'inaugurarà el Servei d'informació i oportunitats de mobilitat internacional del Espai Jove, un punt d'informació sobre mobilitat europea que l’Ajuntament d’Alfafar posa al servei de la ciutadania. A aquestes actuacions se sumisca l'oferta de tallers d'anglès conversacional del Espai Jove d’Alfafar, que donaran començament la mateixa setmana i que tenen inscripció oberta fins al dijous 11 d'octubre. L'àrea de Joventut de l’Ajuntament d’Alfafar té entre les seues finalitats facilitar l'accés a la informació per a l'aprofitament d'oportunitats, així com el desenvolupament integral i saludable de les persones joves d'Alfafar. Modificat el Dilluns, 08 Octubre 2018 11:52 Més en esta categoria: « Alfafar advoca per la coresponsabilitat en l'ordenança de mascotes\tFormació, ocupació i emprenedoria en les III Jornades de mobilitat internacional d'Alfafar »


Wikileaks filtra milers de documents que atribueix a la CIA | Internacional | EL PAÍS Catalunya Wikileaks filtra milers de documents que atribueix a la CIA El portal assegura haver obtingut els detalls d’un programa per ‘hackejar’ telèfons, ordinadors i televisors per part de l’espionatge dels Estats Units Nova York 7 MAR 2017 - 19:31\tCET Julian Assange agafa un informe de l'ONU a l'ambaixada de l'Equador. AP Wikileaks, la plataforma fundada per Julian Assange per a la filtració d’informacions confidencials o privades, ha començat aquest dimarts la publicació de milers de documents que atribueix al Centre de Ciberintel·ligència de la CIA. Es tractaria, si es confirma l’autenticitat d’aquestes dades, dels detalls i eines d’un programa de ciberespionatge dels serveis d’intel·ligència dels Estats Units per a hackejar telèfons i ordinadors i el fet de la seva publicació posaria en un seriós destret l’agència federal. La plataforma assegura que es tracta de la filtració més important de documents de la història de la CIA, la qual, segons Wikileaks, “recentment va perdre el control de la majoria del seu arsenal de hacking, incloent-hi programari, virus maliciosos, troians, sistemes de control remot i documentació associada”. “L’arxiu sembla haver estat circulant de forma no autoritzada entre antics hackers i proveïdors del Govern, un dels quals n’ha proporcionat fragments a Wikileaks”, afegeix en un comunicat. Una part de la filtració, a la qual Wikileaks es refereix com a “Any zero”, consisteix en 8.761 documents i arxius d’una xarxa d’alta seguretat aïllada i situada en el citat Centre de Ciberintel·ligència que la CIA té situat a Langley, Virginia, i que inclouen aquests instruments per a espionatge. En concret, l’anomenat programa “Any zero” inclouria tota una sèrie d’armes informàtiques per poder hackejar telèfons i dispositius produïts per companyies nord-americanes, com els iPhone d’Apple, el sistema Android de Google, el Windows de Microsoft o els televisors Samsung, que es convertien així en micròfons encoberts. Els documents abasten el període del 2013 al 2016 i, segons Wikileaks, s’han eliminat alguns elements identificatius per dur a terme una anàlisi profunda. Entre aquests elements eliminats hi figurarien objectius i maquinària d’atac al llarg dels Estats Units, Amèrica Llatina i Europa. Aquests documents surten després dels relacionats amb partits i polítics francesos durant la campanya del 2012. Agents de la CIA haurien rebut ordres per esbrinar les deliberacions privades de Nicolas Sarkozy sobre altres candidats, així com les estratègies de François Holland i Marine le Pen, les dinàmiques de partit i les seves posicions respecte a la política econòmica. A finals d’any, les agències d’intel·ligència dels Estats Units van acusar Moscou d’orquestrar una campanya d’espionatge durant les presidencials que s’acabaven de celebrar, però d’un calibre molt diferent d’aquest, ja que van acusar el Kremlin de filtrar correus privats del Partit Demòcrata –que Wikileaks va publicar– i difondre notícies falses, entre altres estratègies, amb la finalitat de degradar la candidatura de Hillary Clinton i afavorir l’arribada de Donald Trump al poder. Aquest episodi va enfrontar Trump, llavors president electe, contra els seus serveis d’espionatge, als quals va restar credibilitat. Després de la presa de possessió, el 20 de gener, una vegada ja a la Casa Blanca, l’enfrontament va tornar quan la premsa va publicar les connexions de membres del seu equip amb Moscou. Les revelacions d’aquest dimarts, si es confirmen, donaran a Trump un bon avantatge per insistir que l’agència d’intel·ligència està farcida de delators que no cuiden bé la informació confidencial. Jonathan Liu, un portaveu de la CIA citat per AP, es va limitar a assenyalar que no faria comentaris sobre l’autenticitat o contingut d’aquests documents. Wikileaks havia planejat una roda de premsa a través d’Internet per presentar el seu projecte Vault 7, però posteriorment va anunciar a Twitter que les seves plataformes havien estat atacades i que intentarà comunicar-se més tard. En un comunicat, l’australià, refugiat a l’ambaixada de l’Equador a Londres des del 2012, va dir que la filtració d’aquest dimarts és “excepcional des d’una perspectiva legal, política i forense”.


Les tarifes elèctriques ens han destarifat - Revista Saó El soroll de les rentadores a les tantes de la matinada, han obligat ajuntaments del País Valencià, a recuperar ordenances municipals de bones pràctiques i de convivència social, que existien a la seua normativa, adobades pel sentit comú i les bones maneres del veïnat. El canvi d’hàbits no ha estat produït a conseqüència d’una decisió governamental sobre l’aplicació de l’horari de Greenwich, en detriment del qual fos imposat pel nefast general allà pels anys quaranta del segle passat. Les rentadores es posen en marxa a conseqüència de l’anunci del canvi de tarifes elèctriques per part de les operadores. Unes operadores que produeixen electricitat principalment amb l’extracció i combustió de recursos fòssils (petroli, gas, urani i carbó), que permeten l’obtenció del que fins fa poc era energia barata i abundant. Aquest mètode de producció s’ha demostrat a la vegada insostenible i generador de forts impactes, tant al medi com a les persones. Així les coses, és més que necessari, imperatiu, treballar per superar la situació actual. Cal posar sobre la taula el model social que volem construir per a les dècades vinents, ja que això definirà les necessitats materials associades a ell. L’actual model no fa més que agreujar les desigualtats i és per això que cal apostar per un canvi profund. Un canvi, fonamentat sobre la participació democràtica per poder decidir què és el que produïm, com ho produïm i, sobretot, perquè ho produïm. Però a més d’això, lluny dels mètodes oligopolis dominants, el control de la producció energètica ha de ser gestionat de manera comunitària i pública. Perquè les rentadores no hagen de treballar a hores estrafolàries, cal apostar per les energies renovables de manera clara i contundent, per poder tancar d’una vegada per totes, les centrals nuclears i evitar qualsevol possibilitat de viure cap mena de catàstrofe semblant a la de Txernòbil o Fukushima. Tothom sabem que les energies renovables tenen un potencial suficient per a cobrir les necessitats energètiques bàsiques de la humanitat i és per això que cal canviar radicalment el model de creixement que ens ha portat fins ací, fins a aquesta situació energètica on les rentadores han de posar-se en funcionament a les tantes de la matinada, on el quilovat resulta més car a les hores en què es dina, se sopa o es fan els principals àpats, on es paga el corrent elèctric a preus d’una tarifa que ha estat aplicada contra la ciutadania. El soroll de les rentadores ens hauria de fer caminar cap a una sobirania energètica dissenyada poble a poble, comunitat a comunitat, pas a pas i necessitat a necessitat; perquè si les nostres viles decidiren apagar l’enllumenament públic a un horari raonable a l’hivern i a l’estiu, la factura elèctrica que originem, ens resultaria molt més barata i ens estalviaríem haver d’activar les alarmes dels rellotges, per alçar-nos a engegar la rentadora, perquè les tarifes elèctriques ens han destarifat.


rebaixes: 263 --MIRO ELS TEUS ULLS COM GEMES FLORIDES -- aquarel·la una rosa. 263 --MIRO ELS TEUS ULLS COM GEMES FLORIDES -- aquarel·la una rosa. 22 – 4 – 09 12 poema Miro els teus ulls com gemes florides, diamants de mil talls i cares en la matinada, maragdes com pomeres de fruit atapeïdes, robins de foc intens, plenets de foguerada. Joies volgudes que les guarden caixes i parpelles. Dos sols de llum rodejats de milers d’estrelles. Publicat per rebaixes a 10:49 Etiquetes de comentaris: poemes d'ulls, rebaixes Un poema per als ulls preciós! 24 d’abril de 2009 a les 15:59 Han de ser una ulls preciosos! 24 d’abril de 2009 a les 18:20 Es precios aquest poema. Té molt de sentiment i estimació. 24 d’abril de 2009 a les 20:33 Uaaaaaaau, com deuen ser aquests ulls!! :-)) 24 d’abril de 2009 a les 20:52 les millors joies 24 d’abril de 2009 a les 21:41 Hi ha ulls per perdre-s'hi i aquestpoema ho diu tot! ( la paraula clau:TRINI) :) gràcies a tots. Anton. 24 d’abril de 2009 a les 23:28


La neuroètica demana audiència a la justícia | B·DEBATE Com hem de jutjar un crim comès per un psicòpata? Les noves tècniques de neuroimatge permeten identificar les diferències entre persones amb trastorns mentals que alteren la seva capacitat d’actuar correctament “La criminalitat és un problema de salut pública als Estats Units, on hi ha una despesa de 2,4 bilions de dòlars anuals. La maldat té causes genètiques i epidemiològiques, però encara desconeixem com aquesta bioquímica es transforma en comportament antisocial”, va declarar Joshua W. Buckholtz, professor del Departament de Psicologia de la Universitat de Harvard, en les jornades de B·Debate Neuroethics: from Lab to Law. A Scientific Scrutiny of Sociability, Responsibility and Criminality celebrades al CosmoCaixa Barcelona els dies 12 i 13 de novembre. Buckholtz és un dels 17 experts nacionals i internacionals que han discutit sobre els últims avenços en neuroètica, una disciplina que combina l'ètica de la neurobiologia i els aspectes neurobiològics del comportament ètic. La primera sessió de les jornades s'ha centrat en la psicopatia i el comportament antisocial, la percepció de la justícia i la criminalitat, i el coneixement actual sobre les causes genètiques i ambientals que predisposen a conductes criminals. Un dels elements que ha generat més debat és el paper que juga el gen MAOA (sovint anomenat el gen guerrer) responsable de la degradació de la dopamina, un neutotransmissor sovint associat a l’agressivitat. “Els psicòpates distingeixen el bé del mal, però no els importa”, va dir Adolf Tobeña, director del Departament de Psiquiatria i Medicina Legal de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i líder científic de les jornades juntament amb Òscar Vilarroya, director de la càtedra “el cervell social” de la UAB. En la seva xerrada, el doctor Tobeñava va mostrar diversos exemples de com les persones modifiquem el nostre comportament ètic en funció de les normes que ens envolten. Quan les normes no estan ben establertes, la gent tendeix a comportar-se pitjor i a saltar-se-les. També s’ha observat que els valors canvien en casos clínics en què per un traumatisme, un tumor o una malformació congènita s’ha modificat la morfologia del cervell. Molly Crockett, que investiga a la Universitat de Cambridge (Regne Unit) com canvis en temps real de la química neuronal tenen efectes directes sobre els comportaments socials i morals va explicar que “la serotonina modula el judici moral i el comportament social. El mateix neurotransmissor també sembla promoure l’aversió a la maldat i la preferència per les represàlies”. Crockett ha provat que determinades substàncies com l’atomoxetina i el citalopram poden disminuir la quantitat de serotonina al cervell i provocar una relaxació en el judici moral, de manera que allò que en circumstàncies normals un individu consideraria inacceptable ho assumeix com a moralment correcte sota els efectes d’aquestes drogues. Durant la segona sessió de les jornades es va tractar la convergència dels avenços en neurociència i la legislació d’actes criminals i la necessitat de col·laboració entre les dues disciplines. El debat va plantejar dilemes com el de jutjar un crim comès per un psicòpata, la raó de ser del terrorisme suïcida i altres problemàtiques que preocupen la neurociència actual. L’avenç de les tècniques en neurobiologia està aportant noves perspectives en l’estudi dels mecanismes cognitius del pensament religiós o la cooperació humana. Per tant, aquest coneixement aporta nous enfocs a disciplines tan diverses com la psiquiatria, la psicologia evolutiva, l’antropologia o el dret penal. En aquest sentit, Scott Atran, professor d’investigació de la Universitat de Michigan i director del Centre Nacional per la Recerca Científica de París, va dir que “no hi ha un perfil concret de terrorista suïcida, el motiu és atzarós. És important que l’escola ofereixi somnis i herois alternatius als més joves. Sabem molt sobre la presa decisions en el context econòmic, però poc del comportament motivat per la moral”. Partint de la base que “no hi ha cap cultura humana sense expressió religiosa“, segons Sabela Fondevila, investigadora de la Universitat Complutense de Madrid-Institut de Salut Carlos III, des d'aquests centres estan intentant trobar els mecanismes cognitius en l'evolució del pensament religiós. Després de les jornades científiques es va celebrar el debat obert Neuroètica: desxifrant les arrels del bé i del mal on el públic va poder debatre amb els experts al voltant de temes com els aspectes clínics de la maldat humana o les arrels sociològiques i culturals del terrorisme suïcida de grups com Al-Qaeda. També pots seguir les jornades al perfil de Twitter de B·Debate (@bdebate) i amb els temes de conversa #NeuroethicsBCN i #bdebate Notícia relacionada (2/11/2012) Nota de premsa relacionada (8/11/2012)


Empleades de la llar migrants lluiten per sortir de l'ombra i de l'explotació - Diari de Girona Empleades de la llar migrants lluiten per sortir de l'ombra i de l'explotació pili turon | girona 08.03.2020 | 01:00 Jessenia Lagos i Henda Conteh, integrants de l'associació Dones Endavant Aniol Resclosa Jessenia Lagos i Henda Conteh, integrants de l'associació Dones Endavant Treballadores de la neteja i cuidadores s'agrupen en l'associació Dones Endavant amb l'objectiu de visibilitzar i reivindicar drets per a un col·lectiu marcat per la precarietat i la Llei d'Estrangeria Les feines de la llar sense contracte o amb acords precaris, sigui com a treballadores internes o empalmant hores de casa en casa, sense temps per atendre la salut o per formar-se –ni tan sols per aprendre un idioma que no entenen i en el qual signen documents que no saben què diuen–, és el cul-de-sac on es veuen abocades el gruix de dones migrants que arriben a les comarques de Girona. Un carreró sense sortida que l'associació Dones Endavant, creada per migrants que treballen en la neteja o en l'atenció a gent gran, intenta obrir construint una xarxa de relacions i de suport que les visibilitzi, fent valer les tasques de cura i reivindicant-se com a interlocutores de les administracions per trencar la precarietat material i emocional. Henda Conteh i Jessenia Lagos, de quaranta-cinc anys i empleades de la llar, formen part de l'entitat –la segona, com a presidenta– que van posar en marxa fa cosa d'un any i mig, després d'haver-se mogut en altres col·lectius. Lagos va migrar de la capital d'Hondures a Espanya fa quatre anys i, després de passar per Madrid i Osona, va acabar instal·lant-se a Girona. Conteh, per la seva banda, va venir de Gàmbia fa vint-i-vuit anys per reunir-se amb el seu marit i, en aquest temps, ha tingut quatre fills. Quan va arribar, sense cap noció de castellà ni de les dificultats legals que trobaria, va buscar tota mena de feines i la primera que va aconseguir va ser en la neteja; l'àmbit on, apunten, es veuen abocades el 90% de les dones migrants. Al seu país d'origen, tenia cura de les germanes i no va anar a l'escola, però «des que vaig arribar he anat a l'Escola d'Adults, encara que amb els nens i la feina és molt difícil continuar, perquè el primer és cobrir les necessitats per viure». Jessenia Lagos subratlla que totes les dones «venen amb aspiracions de trobar una condició millor, que és el que ens porta a emigrar», i que, a diferència de la seva companya, ella sí que sabia com de complicat seria regularitzar la documentació. «Però –explica– la situació al lloc d'on vinc és tan crua i greu que gairebé estàs triant entre si surts del teu país per donar-te uns dies més de vida o quedar-t'hi i morir ja»; i aclareix que «no només parlo de pobresa, sinó que et jugues la vida cada dia, entre violacions, assassinats, sicaris, càrtels de droga, bandes...». Necessitat de ser escoltades Dones Endavant va sorgir «de la necessitat de suport, acompanyament i de ser escoltades», diu Lagos; amb el cercle laboral, d'oficines municipals i de serveis socials en què es mouen com a punts de contacte; a més dels centres cívics, els carrers, les botigues on coincideixen i comparteixen les incidències diàries. Això va derivar en un petit grup de WhatsApp que va anar creixent fins a constituir-se en associació. Conteh va explicar que «Quan ens trobàvem, pensava: són dones que passen pel mateix que jo, perquè ser migrades ens uneix més». La Llei d'Estrangeria és el gran mur amb què topen perquè, tal com ressalta la presidenta, la prioritat de totes és treballar i «ens exigeix viure a l'Estat per considerar la possibilitat d'iniciar la regulació migratòria, i el permís de residència està subjecte al contracte de treball que, segons qui, no te'l vol fer». De fet, l'habitual entre les empleades de la llar és que no tinguin contracte. Henda Conteh fa quinze anys que neteja la mateixa casa, on va per hores, sense que l'hagin contractada mai; també va a altres llars i ha arribat a treballar vuit hores diàries –de feina, sense comptar els desplaçaments per anar d'un lloc a un altre–, però només ha tingut un contracte de tres hores a la setmana. En aquests moments, Dones Endavant aixopluga una setantena de dones vingudes de Llatinoamèrica, el Marroc, l'Àfrica subsahariana, Europa de l'Est, Itàlia i altres països però, degut a les seves condicions laborals, l'associació registra una gran mobilitat de persones. Indiquen, a més, que la xifra varia constantment perquè la xarxa de suport que han creat arriba a famílies senceres, a les quals procuren assistir quan no troben ningú que els empadroni o, per exemple, no saben com poden accedir a una plaça educativa. La majoria de treballadores de la llar que estan vinculades a l'entitat són internes. «N'hi ha –detalla Lagos– que tenen 'la sort' de sortir el dissabte al migdia o a les dues de la tarda i tornar el diumenge a la nit; un altre percentatge considerable surt cada quinze dies; d'altres, només un cop al mes i moltes, ni un sol dia. N'hi ha que fan totes les feines de la llar, la compra i s'ocupen de la lampisteria, la jardineria o de l'hort, quan n'hi ha... i tenen cura de persones grans», sovint amb malalties com Alzheimer o Parkinson. «Les nostres condicions com a migrants són les que ens aboquen a les feines de la llar i moltes vegades com a internes, allà, guardades, relegades, marginades», denuncia. Denuncia que «estem parlant de dones internes amb sous baixos que treballen vint-i-quatre hores set dies a la setmana i, òbviament, sense vacances ni dies de festa», que busquen qui les cobreixi quan es posen malaltes i ho paguen de la seva butxaca perquè, si no, les amenacen d'acomiadar-les. I això no és cap excepció, referma Conteh, qui, amb gairebé tres dècades d'experiència a l'esquena, descriu el perfil de les persones que les contracten –en negre o no–: «Solen ser gent de bona condició social i econòmica, que podrien pagar bé»; normalment, afegeix, «és una dona com tu». Por a la deportació i perdre la feina La por és el denominador comú que els impedeix denunciar els diferents tipus d'abusos que pateixen. Fonamentalment, perquè «no tenen papers i temen que algú les denunciï o que les deportin», diu Henda Conteh, que ja ha superat aquesta fase, però té molt present aquella sensació. Un temor alimentat –aclareix– «perquè molts immigrants no saben els drets que tenim pel simple fet que no han estudiat, ni allà ni aquí». Perdre la feina és una altra por recurrent –ja que això els impediria ajudar la família que han deixat al seu país d'origen– i, davant de qualsevol signe de discrepància, estan acostumades a sentir comentaris semblants a aquesta frase que reprodueix Lagos: «Nena, ves amb compte, aquí ens coneixem tots i, si te'n vas, no trobaràs feina perquè, d'això, me n'ocupo jo». El fet de no tenir ningú a qui recórrer agreuja la sensació d'indefensió, denuncia ella mateixa, i afirma que, «per la necessitat, no tenen més remei que aguantar i suportar abusos, maltractaments i discriminacions». I Henda Conteh reflexiona: «com cuidarem els altres si no podem cuidar de nosaltres mateixes? No podem dir a les dones 'agafa la baixa i descansa...'». Ambdues alerten, també, de l'existència de màfies que, entre altres pràctiques, cobren 200 o 250 euros a canvi d'una adreça on empadronar-se o entre 3.000 i 6.000 per un contracte de treball fraudulent; aquesta última és, segons Conteh, la situació més repetida i lamenta que la conseqüència principal de l'engany sol ser que no els renovin la documentació. A tot això hi afegeixen tràfic de persones, prostitució... «fins i tot –diu Lagos–, hi ha treballadores de la llar que passen per situacions d'assetjament, en què se'ls ofereix una quantitat determinada de diners a canvi de favors sexuals a una persona del nucli familiar on treballa»; quan s'hi neguen, l'habitual és perdre la feina. Per combatre situacions com aquestes, l'associació Dones Endavant reivindica la importància que hi hagi «una unitat entre les treballadores de la llar i la societat en el seu conjunt, polítics, empresaris... tots –defensa la presidenta–, perquè cal posar sobre la taula el treball de la llar i de les cures, necessari perquè la societat pugui funcionar». Fent-ho així, afirma, «donarem un cop dur a totes aquestes màfies i agressions». Formar-se i sensibilitzar la gent Empleades de la llar migrants com elles perceben que hi ha «una gran manca de sensibilització social» respecte de la seva situació i, per això, Jessenia Lagos remarca que un dels objectius de Dones Endavant és «conscienciar la ciutadania de què tots som persones amb drets i dignitat perquè deixi de normalitzar el que està malament». «Totes tenim reptes molt difícils, estem en un moment de sobrecàrrega per a les dones, i no parlo només de les migrants sinó de totes», ressalta Lagos. Facilitar formació i informació per saber els drets, cuidar la salut, potenciar habilitats i discernir entre rumors (com ara que si acudeixen a una administració les deportaran) i la realitat centra una altra línia de treball; a més de fer pinya per combatre una vulnerabilitat que, diu Lagos, encara es fa més gran «quan et sents sola». Recuperar el vincle amb els fills, rebaixar les expectatives i combatre la soledat. Comarques


L’Ajuntament d’Almussafes comença les obres del Pavelló Poliesportiu Municipal – RiberaTV El projecte també permetrà ampliar la sala de cardio i la instal•lació d’una vidriera amb vista a les graderies de la pista polivalent Almussafes, a 23 d’agost de 2018. A partir del mes d’octubre les persones usuàries del Pavelló Poliesportiu Municipal comptaran amb major espai per a la pràctica d’exercici físic. El passat dimarts 21 d’agost van començar les obres que permetran a la infraestructura disposar de major espai per a algunes de les seues activitats. Concretament, l’edifici sumarà 99 metres quadrats per a la realització d’entrenament funcional i crossfit i la sala de cardio guanyarà 26,93 metres quadrats. Aquesta ampliació serà possible gràcies a la construcció d’un nou forjat intermedi amb fonamentació independent en la sala d’aeròbic de la planta baixa. La intervenció, adjudicada a l’empresa Víctor Tormo, S.L. per 161.784 euros (IVA inclòs) està previst que concloguen en un termini de 40 dies. “Aquesta va a ser sens dubte una de les grans novetats de la temporada que iniciarem a l’octubre. Som conscients que les instal•lacions s’havien quedat obsoletes i fidels al nostre compromís d’oferir serveis de primer nivell abordem aquestes obres amb la seguretat que van a millorar l’experiència dels usuaris del pavelló”, assenyala l’edil. Així, la nova sala d’aeròbic es traslladarà a la primera planta, la sala de cardio guanyarà 26,93 metres quadrats i tindrà una superfície de 112,12 metres quadrats i els usuaris del gimnàs comptaran amb un nou espai destinat a entrenament funcional i crossfit, dues pràctiques que incorporaran una vegada obertes les instal•lacions nous programes d’activitats dirigides per professionals experts. Aprofitant la intervenció, està previst que es col•loque una vidriera amb vista a les graderies de la pista polivalent amb l’objectiu de millorar notablement la il•luminació de la sala de cardio i la reparació d’unes goteres mitjançant la superposició d’una coberta de xapa galvanitzada sobre la coberta inclinada de la sala d’aeròbic i way tan kong. L’Ajuntament d’Almussafes comença les obres del Pavelló Poliesportiu Municipal added by Ribera Televisió on 23 Agost, 2018


A l'altra banda: d’agost 2009 A Mèxic s'hi està bé; és a dir, sí està bé, Mèxic, que bé hi ha mexicans i hamburgueses mexicanes. Però te'l recorres de seguida. Si poguèssis fer-ho a peu, segur que l'experiència et donaria per anys, però els deserts obliguen a passejar-s'hi en cotxe, i les carreteres rectes a assolir una certa velocitat. En aquestes circumstàncies, t'hi mous de punta a punta en un parell de dies. I no hi ha res a fer. Les muntanyes rocoses i els cactus els desdibuixa la velocitat. I la curiositat, que està clar que mou muntanyes, allí amb prou feines les pot desplaçar uns mil·limetres. Serà cosa del vent àrid, o del fred nocturn, però el fet és que tot està sempre on ho busques. No pots fer el viatge massa llarg. Vaig tornar aquí de seguida, des de Mèxic, sense recordar gens ni mica per què me n'havia anat. Però vaig tornar carregat d'inèrcia. Uns amics van proposar-me fer un viatge, i vam sortir l'endemà. La idea era donar la volta al món en tren, però vam topar-nos amb l'Índic, que presagiava el Pacífic, i l'Atlàntic ens va tallar la retirada. Són coses en les que no hi caus fins que te les trobes, els oceans, vull dir, i després tot és saber nadar fins que surts de l'aigua, i haver d'anar-se a comprar un globus terraqui. La crua realitat és que no teniem la volta al món ben encarrilada, així que va ser qüestió de tornar al punt d'orígen i pensar-nos-ho de nou. L'opció de combinar tren i vaixell com a transport a través de la Terra no ens va convèncer a ningú. Si vols fer un viatge en tren, l'experiència té les seves normes. No prendre un vaixell, per exemple, en sol ser una d'important. A Barcelona de nou algú va tenir una altra pensada. Un canvi en l'objectiu del viatge: agafar el tren per anar a buscar-nos a nosaltres mateixos. Per mi no hi havia problema, perquè jo em trobava a Blanes, però hi havia que es tenien a Berlín, o a Pekín, i això ja semblava que hagués de fer-se llarg, ni que fos una miqueta. Mai he estat una persona donada a l'aventura. I aleshores, ni tant sols m'agradava viatjar. Dos dies i mig a Mèxic m'havien extenuat, i l'inèrcia s'esgotava. Vaig renegar de totes les maneres possibles. Em vaig queixar. Al final, però, van amenaçar-me amb anar-se'n sense mi. Vam agafar el tren a Barcelona i vam prendre rumb cap a la Xina. Vaig demanar-los-hi per favor que ens aturèssim a Blanes, un moment, que és allí on m'estava esperant jo, però l'ordre de les parades ja havia estat establert. Primer anàvem a Pekín, allí on l'Eloi havia de trobar-se amb ell mateix, i la resta de parades les fariem a la tornada. En fi... el que va passar ja us ho deveu imaginar a hores d'ara: L'Eloi no s'esperava a ell mateix a l'estació de Pekín, així que va baixar del tren i va encaminar-se a la ciutat xinesa. Es va perdre buscant-se i jo no l'he tornat a veure més. La Laia es va quedar catatònica al descobrir, ja a Colonia, Alemanya, que s'havia mort atacada per un ós. Només de pensar-ho a mi em fa esfereïr. El Ferran sí va trobar-se, ell mateix va pujar a Berlín, i des d'aleshores els dos es van quedar sols al seu compartiment, mirant-se entre sospirs i ullades amoroses. Una imatge simètrica que va fer més desolador (encara) el viatge de tornada. A Blanes, quines coses, ni tant sols vam arribar a parar. El tren circulava per una altra via i, per a més inri, a un altre nivell. Sobre el mar i marxa enrere. Fent loopings i tirabuixons recargolats. Un malson, un infern caòtic. No s'hi va poder aturar. Hi havia en el meu vagó, assegut darrere meu, un persontge que tot el temps m'havia resultat familiar. Duia un bigoti i una barba sosptiosos. I poc abans de parar a Plaça Catalunya se'm va ocòrrer, tot d'una, que acabava d'entendre-ho de cop. Aquell individu de cabell llarg i barba llisa era jo mateix, difressat, perquè jo mateix havia estat amb mi mateix tota l'estona, qui sap si a Mèxic i tot. Només que al tibar-li de la barba va udolar com una ovella, i jo em vaig quedar amb la mà plena de gomina i vaig adonar-me, a més, que l'home tenia un nas autèntic que no s'assemblava en res al meu. "La metàfora no és aquesta", vaig pensar jo. "La metàfora és una altra." I vaig arribar a casa, i des de casa escric això. No sé si tot plegat és una promesa de més divagacions inoportunes. Un va perdent l'habilitat d'escriure aquí. Només sé que ara, i no té res a veure amb res, sí m'agrada viatjar. Però no té relació amb el que aquí us explico. Al cap i a la fi, tot això va passar en un temps que em resulta inconcebiblement remot, quan les meves preocupacions... vaja... Enviat per l' Aleix a les 2:57 3 comentaris Camp Situacions grises i quotidianes


Barrufets a la cara nord del Calderer El foro de la montaña. Alpinismo, escalada, esquí de travesía, fotografía, lesiones, libros, meteorología, opinión, técnica, reseñas... Barrufets a la cara nord del Calderer Enviado por Fetpols 21-August-2006 16:38 Registrado: 16 años antes Fa uns dies vam fer aquesta nova via que puja per tota la cara nord del Calderer, des de més avall de la Piràmide. Té uns 1100 metres de recorregut i una dificultat de 6b/A2. Hi ha la possibilitat d'escapar-se cap a l'Estasen un parell de vegades: a l'alçada del Dit d'en Riambau i més amunt quan portem uns dos terços de la ruta. A més, les reunions estan equipades amb argolla per rapelar. A nosaltres ens va semblar que el més dur és el primer terç de via, especialment el primer llarg. La resta es va fent força bé, tot i que com més amunt més cansat estàs. Està semiequipada amb parabolts, espits i pitons. Vam portar un joc de tascons i un de friends (d'Aliens fins a Camalot del 3). L'Alien groc és força imprescindible per fer un pas d'artificial al cinquè llarg. Vam tardar unes 11 hores fins al cim del Calderer. Re: Barrufets a la cara nord del Calderer 21-August-2011 16:17 Registrado: 14 años antes Via per fer metres, molt equipada per ser on és i també molt discontinua. En general no ens va deixar gaire bon gust de boca, com a macos destacar tan sols els llargs que a la ressenya apareixen com a combinats. Varem treure en lliure tota la via exceptuant el primer llarg (que surt segur) i un pas d'A0 al cinquè. Algú sap que surten en lliure? 21-August-2011 20:33 Admin LA "WALKER" DEL PEDRA Enhorabona pel rotpunk. Veig que el cinquè llarg encara es resisteix... jejeje. El primer llarg és 6c/7a bloquero pel desplom dels primers metres. Et pilla fred i vas carregat com una mula. Has de ser un bou per tibar amb tots els trastos, l'aigua, les botes... a l'esquena. De fet a mi no em va sortir a vista i vaig haver de tornar a repetir-lo en plan friki després de deixar tots els trastos penjats per sobre del desplom per alleugerir la carrosseria. Si ho saps i no ets un megabou, lo seu és deixar la motxi abaix i remolcar-la un cop superat el desplom. Parlant de bous, uns de Manresa (El Pere Sebaroja i el Santacatlina petit) la van treure TOTA en lliure i segons em va comentar el Pere 6c/7a com a molt però per mi això seria cotació "Sant Benet" mínim perquè el 13é llarg (per mi el més dur) ja em va semblar 7a/b. El cinquè ni idea perque l'A0 el vaig evitar per l'esquerra (6b/c) just on el tema es possa llis. Nomès s'em va resistir l'A2, entre la roca cutre i els pitons que no convidaven a caure el vaig fer en artifo. Què surt això? És cert que la via és discontínua però si vas amb el xip alpí és una via molt guapa. Jo recordo que tots els resalts em van semblar molt guapos i les grimpades.. són el camí més curt i maco entre resalt i resalt. E1U22/08/2011 00:48 x ferran 21-August-2011 21:17 Registrado: 14 años antes Bé, rotpunk, rotpunk només a mitges... Buff, 6c/7a el primer llarg.... És cert que el primer pas et pilla massa fred, pas evident però per fer-se mal. Ara, la resta del llarg ja em va semblar tranquilament això. Perdona però no ho recordava, la coveta d'A2 no la vem ni intentar, je,je., roca cutre i pas dificil i molt burro. La resta de llargs molt xulos per forçar. No coneixia la variant el cinque llarg però fent-lo de segon també em va semblar més fàcil i evident per l'esquerra, com a mínim al ressalt llis. Per mi el llarg més guapo el penúltim, no molt díficil i variat, entrada vertical de canto, tramillo més tècnic i final curiós en ramonage, molt guapo.


L’art d’inventar històries – Raquel Picolo Un taller per perdre la por al full en blanc i superar el bloqueig, per crear textos més espontanis i originals. Juguem a inventar històries, la matèria primera de la ficció i el recurs més poderós per atrapar el lector i seduir-lo. Treballem amb tècniques pròpies del guió audiovisual, per aprendre a generar i desenvolupar bones històries. Veiem l’storytelling, com una història pot guanyar vots i vendre. •Hi havia una vegada... •Qui, què, on, quan, com, per què? • la idea, el tema, el personatge i l’estructura. Aprendre a crear i desenvolupar històries. Saber trobar bones històries per a cada missatge. Els conceptes de la història. Llenguatge i creativitat. El joc textual. Del personatge a la història Les hipòtesis fantàstiques. De l’emoció a la història. Presentació de textos. Clients: Casa Elizalde, Casa Golferichs, Biblioteca Santa Cristina d’Aro, Biblioteca de Vilassar de Mar, Òmnium Cultural de Mataró, Dòria Llibres, Llibreria Índex.


El sistema de reconeixement de les qualificacions depèn del tipus de professió ( enllaç a l’apartat específic del web de la Comissió Europea). Per tal de saber si una determinada professió és o no regulada a Països Baixos, disposes d’un sistema de consulta ràpida ( enllaç al formulari) gestionat per la Comissió Europea. Has de seleccionar l’Estat on has obtingut la qualificació (país d’origen), l’Estat on et vols instal·lar (país de destí) i el nom de la professió (preferentment, en l’idioma en què facis la consulta). Si el nom és genèric (per exemple, electrician, engineer, architect, doctor, lawyer, etc.), pot ser que hi hagi més d’una opció possible, i caldrà escollir la més ajustada a l’activitat professional que vols desenvolupar. Si l’ocupació està regulada al país de destinació, podràs accedir a una fitxa completa on hi consta la informació general bàsica (nom oficial, base normativa i funcions o activitats concretes que es poden dur a terme) així com l’autoritat nacional competent per autoritzar l’exercici d’aquesta professió. En qualsevol cas, els països comunitaris posen a disposició de la ciutadania uns punts nacionals de contacte que proporcionen informació sobre el reconeixement de les qualificacions professionals (pots consultar la llista completa en el desplegable que hi ha al final d’aquesta pàgina web). En el cas dels Països Baixos, el punt de contacte habilitat és el següent:


El Festival Llums d'Antiga reivindica les grans compositores del barroc amb cinc concerts en espais històrics La República El Festival Llums d’Antiga reivindica les grans compositores del barroc amb cinc concerts en espais històrics ACN Barcelona.-La tercera edició del Festival Llums d’Antiga oferirà cinc concerts del 12 al 21 de maig en espais històrics de Barcelona, com la Capella de Santa Àgata i el [...] ACN Barcelona.-La tercera edició del Festival Llums d’Antiga oferirà cinc concerts del 12 al 21 de maig en espais històrics de Barcelona, com la Capella de Santa Àgata i el Monestir de Sant Pau del Camp, al barri del Raval. Amb l’objectiu de “posar llum” a partitures oblidades del passat, la programació reivindica algunes de les grans compositores del barroc “injustament oblidades”, ha dit el director de L’Auditori, Robert Brufau. Així mateix, també es posa el focus en el patrimoni musical català tardomedieval i barroc. El conjunt Hathor Consort, capitanejat per Romina Lischka, donarà el tret de sortida del certamen. Qvinta Essençia, l’Ensemble Gilles Binchois, Nevermind i el Cor Cercerols completen el festival. Les entrades ja estan totes exhaurides. “A poc a poc el festival anirà creixent una mica, però tenim la limitació que estem treballant amb espais històrics i no volem canviar-ho”, ha assegurat Brufau. Així mateix, com a novetat el festival canvia de dates. Mentre que normalment es feia al febrer, s’ha apostat per fer-lo durant la primavera. “No és una decisió contextualitzada en pandèmia, sinó que és per un tema climatològic i de condicions atmosfèriques”, ha argumentat el director de L’Auditori. En aquesta línia ha assegurat que té “més sentit” fer els concerts als espais històrics aprofitant “els mesos de bon temps”.Seguint el relat al voltant de la creació, que articula la temporada d’enguany de L’Auditori, el programa del Festival Llums d’Antiga vol reflexionar sobre el context de la creació musical i la recuperació de composicions anònimes i desconegudes. “Quina absència pot haver-hi més flagrant que les dones compositores?”, ha preguntat el director de L’Auditori, Robert Brufau. En aquesta línia, es recuperaran composicions d’autores com Francesca Caccini, Isabella Leonarda, Claudia Sessa, Barbara Strozzi o Elisabeth Jacquet de la Guerre. A banda, també s’abordarà el patrimoni musical català tardomedieval i barroc amb autors com Cererols, Joan Marc i Anselm Ferrer. El concert inaugural anirà a càrrec del conjunt de violes de gamba Hathor Consort, capitanejat per Romina Liscka. Juntament amb la soprano Hana Blazikova, especialista en música medieval, del renaixement i barroca, el programa se centrarà en l’obra de compositores del segle XVII que van desenvolupar la seva carrera gràcies a unes circumstàncies propícies per fer-ho a l’època, com són el fet d’haver nascut en el context d’una família dedicada a la música, en el si d’una família noble o el d’haver entrat en una institució religiosa. La segona proposta és a càrrec del quartet Qvinta Essençia, que comptarà també amb la soprano italiana Roberta Invernizi. El programa estarà dedicat íntegrament a Isabella Leonarda. Els membres del quartet han explicat que van escollir aquest repertori perquè el 2020 va fer 400 anys del naixement de la compositora italiana i, derivat de la pandèmia, no van poder oferir concerts per commemorar l’efemèride. La tercera proposta serà el dimarts 18 a la Capella de Santa Àgata de Barcelona, on l’Ensemble Gilles Binchois oferirà la Missa de Barcelona, una obra anònima datada de mitjans del segle XIV. Brufau ha explicat que la missa és de les primeres composicions del patrimoni europeu on consta una missa completa. El festival seguirà amb el conjunt Nevermind, també a la Capella de Santa Àgata, que interpretarà música del barroc francès. Nervermind oferirà, entres altres, peces com la sonata a trio ‘L’apotéose de Corelli’ o les sonates d’Élisabeth Jacquet de la Guerre. Aquest concert, juntament amb el darrer, es podràn seguir en directe per L’Auditori Digital. El certamen acabarà el divendres 21 amb el Cor Cererols, dirigit pel també organista Marc Díaz. Els tres compositors que articulen el programa del darrer concert, Joan Cererols, Joan Marc i Anselm Ferrer, estan vinculats al monestir i a l’escolania de Montserrat. Així mateix, Díaz ha explicat que ell i els membres del cor també van formar part de l’escolania. Amb tot, la programació combina els conjunts locals i els internacionals.


VIDRIA: God's Silence: Epilepsia Focal 2 Epilepsia Focal 2 —Hola Vídria, aquest és el botó per cridar-me en cas de que l’Ausiàs pateixi una crisi, em dic Eliseu i sóc el metge de nit. —Aquest és el botó... —No. El teu nom. Com dius que et dius? Vaig pensar que el lloc més segur del món continuava sent la literatura. El personatge de la novel·la que em desvetlla es diu Eliseu. Aquella nit, la pitjor de la meva vida malgrat que encara jo no ho sabia, un Eliseu real i amb bata blanca, prometia ajudar-me en cas d’emergència. L’Ausiàs llegia un llibre d’Empúries, estirat al llit, amb dues agulles clavades a la vena. Una pel somnífer, l’altra en cas de necessitar medicació en dosis ingents... Llegia tranquil. Sense memòria. Els cables dels 47 elèctrodes enganxats al cap per registrar cada moviment del seu crani, queien per la pell més perfecta que he vist mai. Jo en llegia un d’Anagrama. La Madeleine descobria que el Leonard prenia liti i li havia amagat la seva bipolaritat. Però la Maddie estava enamorada i el Leonard era un geni. Va ser just després que ella pensés en el Mitchell, en el petó que li va fer a la sortida del bar, en la ficció groga que sostenia jo entre les mans, quan l’Ausiàs va fer una ganyota, va cridar un crit sense adjectius i va començar a emular la nena de l’Exorcista. Escuma i gir de coll inclosos. L’Eliseu va entrar amb quatre persones més, just en el moment en que jo premia el botó blanc. Algú em va demanar que sortís de l’habitació. Vaig fer-li cas. Però els crits, les convulsions, el soroll dels cops del cos de l’Ausiàs contra els barrots del llit, van ser pitjors que la visió de l’Ausiàs tramutat a dimoni. Dos segles més tard, tres minuts a la vida real, l’Eliseu em va fer una abraçada i em va dir tranquil·la, ja ha passat, pots entrar, dorm. Mai un desconegut no m’havia fet sentir tan segura. Suposo que quan s’ha naufragat, qualsevol objecte que et faci oblidar l’opció de deixar-te anar al fons del mar, va bé. Et diguis Eliseu, Keppra, Valium o Mila. Després, va venir l’interrogatori habitual. —Recordes res, Ausiàs? —No. Què passa? —Has tingut una crisi. —Sí, no comencis, has de confiar en mi, has tingut una crisi... —Et dic que no, Vídria! Però la llengua li feia mal. Se l’havia mossegat durant el show. A més, hi havia testimonis. I una càmera que, durant cinc dies, va enregistrar-ho tot. L’Eliseu va entrar i vam callar. —No sé, diu la Vídria que he patit una crisi. —No recordes res? —Què és l’última cosa que tens gravada al cap? —La Vídria, llegint. —No ho sé... dilluns? —De quin any? —No ho sé. Buf... què difícil! —D’acord, no et preocupis. Trobarem una solució. L’Eliseu es va apropar al monitor on els elèctrodes es feien visibles. L’Ausiàs em va mirar. Blau. —Recordo no haver-te oblidat. Enviat per Vidria a 2:49


ARXIU PARROQUIAL QUART DE POBLET: 2012 INICIACIÓ DEL CURS 2012-13 També l'Arxiu de la Parròquia, en breu, reiniciarà la seua tasca d'ordenació, classificació i catalogació del fons documental. Una edició més per celebrar la festa, els costums i tradicions del nostre poble. Una edició més que gràcies a l'esforç de les clavaries, el suport de la Parròquia i el recolzament desinteressat del nostre Ajuntament, fan possible les FESTES MAJORS (patronals i populars). A més a més, la generositat del nostre seguidor, Rafa Rodrigo, fa realitat el presentar-vos aquesta estampa del Crist dels Afligits datada a l'any 1941. Una data de rellevància per coincidir amb la titularitat de la Parròquia a càrrec de D. Arturo Almar Melchor. Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 7:22 Cap comentari: Ens veiem a les FESTES MAJORS Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 8:41 Cap comentari: Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 7:24 Cap comentari: Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 8:16 Cap comentari: Etiquetes de comentaris: Jesucrist, Promesa, Resurrecció MESTRE, PARROQUIÀ i, AMIC Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 14:17 1 comentari: Nou Temps Litúrgic 2012 (Cicle B) Document de reflexió: Exhortació Apostòlica "VERBUM DOMINI" de Benet XVI per a l'episcopat, els clergues, les persones consagrades i la feligresia, sobre la paraula de Déu en la vida i en la missió de l'Església. Publicat per Parròquia Puríssima Concepció. a 11:14 Cap comentari:


Companys desaparegut - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Companys desaparegut - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Avui se celebra el 70 aniversari de la detenció del President de la Generalitat de Catalunya, Lluís Companys, a Bretanya per part de policies franquistes i la Gestapo alemanya. Però aquesta efemèride ha estat passada per alt per a la majoria dels grans mitjans del Principat, tot i que serà recordada amb un acte institucional. Avui a Aar Baol, el poble bretó on Companys va ser arrestat es col·locarà una placa commemorativa, es llegiran diferents parlaments i s’interpretaran dues peces de Pau Casals amb la presència del vicepresident de la Generalitat, Josep Lluís Carod-Rovira i l’alcalde d’Aar Baol, però ni TV3 ni cap de les dues principals emissores de ràdio, Catalunya Ràdio i RAC1, han vist oportú informar-ne, almenys de moment, a l’espera de que en facin alguna crònica de l’acte un cop hagi passat. Pel que fa als diaris impresos a Barcelona, sols El Punt/Avui n’ha dedicat una pàgina i ho ha destacat en portada. La resta no n’ha fet cap menció tot i trobar-nos a meitats d’agost, on la manca de tensió informativa s’ha de suplir allargant polèmiques com la del “top manta” o tornant a destacar la prohibició dels vels musulmans. En canvi el seguiment dels diaris digitals ha estat prou rellevant, amb el recordatori del president màrtir com a primera notícia en força portals. També els mitjans bretons se n’han fet ressò. Lluís Companys va ser l’únic president democràtic assassinat pel feixisme durant la Segona Guerra Mundial i 70 anys després la seva condemna a mort no hagi estat revocada ni l’Estat espanyol -a diferència del francès o l’alemany- mai hagi demanat perdó per aquell crim. És per compensar aquesta mancança històrica que la Comissió per la Dignitat ha preparat una sèrie d’actes que resseguiran tot el seu periple, començant per avui mateix a Aar Baol, continuaran per Madrid -on Esperanza Aguirre encara no els ha donat el permís- i finalment el Castell de Montjuïc a Barcelona, on va ser afusellat el 15 d’octubre de 1940. Esperem que amb millor cobertura mediàtica en un futur. Les portades copades per les primàries dels socialistes... madrilenys ‘Activistes radicals’ a les pàgines d’El Periódico


Nova maniobra de la UE per ajornar la multa pel dèficit a Espanya Els ministres de Finances havien de ratificar la sanció el 12 de juliol però amb el nou canvi de calendari la decisió pot arribar a la tardor 2 min. Brussel·les 04/07/2016 20:33 L’Europa post-Brexit no vol més sorpreses. Per aquesta raó, la Comissió Europea no decidirà avui si sanciona Espanya i Portugal per dèficit excessiu com estava previst, sinó que podria allargar la decisió fins a la tardor, segons confirmen fonts europees a l’ARA. Aquesta és la segona vegada que l’executiu comunitari evita prémer el botó vermell de la multa. Segons fonts comunitàries, els comissaris debatran aquest dimarts què cal fer amb el procediment de dèficit excessiu del 2015 dels dos països de la Península, que en el cas espanyol es va disparar fins al 5,1%, enfront del 4,2% pactat. La decisió final es prendrà dijous. Amb aquesta estratègia, difícilment els ministres de Finances de la UE podran tractar la decisió el proper 12 de juliol, quan havien de ratificar la possible multa, ja que l’agenda sobre els temes a tractar en un principi ja estarà tancada. A més, la reunió és informal, per la qual cos no s’hi prenen decisions, així que la decisió definitiva es posposaria fins a la propera reunió dels titulars de Finances, que tindrà lloc l’11 d’octubre. Una jugada de Juncker Tot plegat ha estat una maniobra més de l’executiu de Jean-Claude Juncker per donar de nou oxigen a Mariano Rajoy, a qui va ajudar postergant la decisió per no interferir en el resultat de les eleccions, i ara vol evitar fer-ho en plena formació de govern. Brussel·les ha reiterat que vol un executiu estable a Espanya i evita nous problemes en plena reconducció del projecte europeu. Al maig, Brussel·les va concedir un any més de marge a Espanya per arribar a l’objectiu del dèficit del 3%, la quarta pròrroga que rep l’Estat. Malgrat això, el fantasma d’una multa que podria arribar als 2.000 milions no s’esvaeix. Ajornar la multa a Espanya pel dèficit és il·legal, segons el Consell de la UE


Mor un motorista en un accident a Lladurs - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central Mor un motorista en un accident a Lladurs La motocicleta de la víctima, de 80 anys, ha xocat contra un turisme, aquest dimarts poc després de la 1 dell migdia quan circulava per la LV-4242b redacció / lladurs 08.09.2015 | 20:38 Un motorista de 80 anys d'edat de nacionalitat belga ha mort aquest dimarts al migdia en un accident de trànsit a Lladurs, al Solsonès, segons ha confirmat el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). Els fets, segons han explicat els Bombers, han tingut lloc poc després de la 1 del migdia al punt quilomètric 7 de la carretera LV-4242b, al terme de Lladurs, quan una motocicleta ha impactat contra dos turismes, després de perdre el control de la mateixa. Com a conseqüència, el conductor de la moto ha resultat mort. Fins a l'indret de l'accident s'hi han desplaçat quatre dotacions dels Bombers de la Generalitat, diverses patrulles dels Mossos d'Esquadra i dues ambulàncies del SEM, tot i que el personal mèdic no ha pogut fer res més que confirmar la mort de la víctima. Pel que fa a l ́afectació viària, la via ha estat tallada i s ́han fet desviaments per l ́LV-4011 fins a les 17.30 h aproximadament, moment en què la circulació ha quedat normalitzada en ambdós sentits.