text: Orodruin En l'univers de ficció de Tolkien i a la novel·la El Senyor dels Anells , el Orodruin (literalment, Muntanya del Foc Resplendent en idioma èlfic) o la Muntanya de Foc, és un volcà al mig de la terra de Mórdor. Allà es va establir Sàuron a començaments de la Segona Edat del Sol i allà va forjar l' Anell Únic. Encara que no ultrapassava els mil cinc-cents metres d'altura, aquest volcà s'alçava solitari dominant l'enorme i estèril altiplà de Gorgoroth, en la part nord de Mórdor. Aquesta muntanya va ser anomenada pels Homes de Góndor Muntanya del Destí (Amon Amarth en èlfic), quan els seus focs van despertar després del retorn de Sàuron, després de l'anegació de Númenor. Des de llavors es veia constantment l'ombra causada per les seves constants emanacions de foscor i gasos tòxics, com la pesta que en va sortir a la Tercera Edat i va arrasar la població de Calenardhon i Ithilien. Emulant el seu mestre Morgoth Bauglir, el primer Senyor Forc Sàuron fa emanar una ombra plena de desesperació sobre Mines Tirith abans de la Batalla dels Camps del Pelennor, al final de la Tercera Edat del Sol. Orodruin o la Muntanya del Destí juga un paper important a la trilogia. Va ser allà, a les Esquerdes del Destí, on Sàuron va forjar en secret l'Anell Únic, l'any 1600 de la Segona Edat del Sol. Com a conseqüència, l'Orodruin va tenir gran importància en la guerra contra Sàuron, ja que només en els focs de l'Esquerda del Destí podia ser destruït l'Anell Únic i acabar amb l'amenaça de l'Ombra de l'Est, i per tant el rumb final que ha de prendre Frodo. Orodruin explota en mil trossos quan l'any 3019 (Tercera Edat del Sol) el Portador de l'Anell compleix amb la seva missió al final de la història i llança l'Anell en les flames de la muntanya. Sammath Naur[modifica | modifica el codi] Es tractava d'un enorme recinte excavat a la roca de la Muntanya, a mitjana altura. En el seu interior, després de passar una llarga galeria, es trobava una esquerda profunda i ampla que travessava les parets laterals de la caverna i el seu pis, de la qual "(...) brotava una resplendor vermella, que de sobte s'enfilava en una sobtada flamarada, de sobte s'extingia a baix, en la foscor; des dels abismes pujava un remor i una commoció, com de màquines enormes que colpegessin i treballessin ...", era l'Esquerda del Destí on, amb els seus focs, havia estat forjat l'Anell Únic, i en les seves profunditats, la lava i l'escòria de les entranyes del volcà bombollejaven i recorrien el seu camí ascendent fins a la boca, per ser vomitada per la muntanya. S'arribava fins a ells després de travessar un camí que venia de Bàrad-dûr, "(...) sortia de la gran Porta Occidental de la Torre Fosca ... " i després de passar un pont de ferro, s'internava a la plana de Lithlad. Ja proper al volcà corria per més d'una llegua entre " (...) dos precipicis fumejants i arribava a un extens terraplè costerut al flanc oriental...", per a des d'allà enfilar-se serpentejant, fins a la Porta dels Sammath Naur. Frodo i Sam van arribar al terraplè des del Nord, trobant-se amb la terrible visió de la Torre Fosca. |A Orodruinhi ha contingut multimèdia relatiu a:|


source: fineweb

text: Situat a Patong, I Dee Hotel és el lloc perfecte per gaudir de Phuket i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Boxa Tailandesa, Dive Supply, Centre Comrecial Jungcelon donen a aquest hotel un encant especial. I Dee Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, caixa forta, ascensor, aparcament de cotxes, equipaments per a persones amb discapacitats. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com aire condicionat, accés a internet (sense fils), cafetera/tetera, plat de dutxa, aparell de televisió per satisfer el client més exigent. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, massatge, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, I Dee Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Phuket.


text: El país hispanoparlant més gran del món és també el més visitat de Sud-amèrica. Motius no li falten. A més del seva cèlebre capital, Buenos Aires, Argentina compta amb una grandiosa, bellíssima i variada geografia que la converteix en una destinació de visita obligada per als amants de la natura. Les imponents Cascades de l'Iguaçú, a la Província de Missions, són una de les postals més característiques del país. Situada al mig de la selva, la caiguda del cabalós Riu Iguaçú està declarada Patrimoni Natural de la Humanitat per la Unesco. Al mateix que El Parc provincial d'Ischigualasto o Vall de la Lluna, àrea protegida que acull una importantíssima reserva paleontològica, amb formacions geològiques d'entre 180 i 230 milions d'anys d'antiguitat. Si t'agrada la muntanya tens on triar. El turó Aconcagua (la segona cimera de major alçada relativa del món darrere de l'Everest) o els paratges de Bariloche i Les Llenyes són lloc de peregrinació per als amants de l'alpinisme, la neu i l'esquí. Un dels paisatges més colpidors d'Argentina el conformen les glaceres de la Patagònia, descomunals parets de gel. Si, desbordat davant de tanta grandiositat, vols alguna cosa més mundà, Buenos Aires t'espera. El bressol del tango és una ciutat cosmopolita i sofisticada, amb una gran vida nocturna i cultural. De fet, és la ciutat amb major nombre de teatres del món. Consulta l’oferta de vols de Almeria a Còrdova i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Almeria a Còrdova. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Almeria a Còrdova fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


text: Les millors ofertes d'Iberia de forma immediata. Iberia utilitza el canal RSS com un nou servei gratuït d'informació amb el qual podrà ser el primer a conèixer les ofertes de viatges. Per a afegir-lo manualment a un lector de RSS obri la pàgina següent i guardi-la. Premi sobre l'enllaç, copiï l'adreça URL que li apareixerà en aquesta pàgina i enganxi-la en el seu lector. Afegeixi al seu RSS Reader les actualitzacions d'ofertes de vols També pot afegir a la seva pàgina principal de Google el nostre motor per a realitzar les consultes online directament. ¡Afageixi el mòdul cercador de vols a la seva pàgina principal. |Condicions d' us| |Iberia ofereix el servei RSS (really simple syndication) per a us personal, no comercial.| |No es podran vendre aplicacions i/o serveis que usin o incorporin el nostre contingut RSS.| |Iberia es reserva el dret de suspendre o cancel·lar el servei RSS, total o parcialment, en qualsevol moment.| |L'ús d'aquest servei està condicionat a la completa acceptació d'aquests termes i condicions, així,com dels termes i condicions generals de la web d'Iberia. Aquests termes i condicions poden ser modificats per Iberia en qualsevol moment i sense previ avís|


text: Contraindicació Una contraindicació designa una situació que concerneix el pacient, que fa que un tractament mèdic o un examen mèdic no sigui pas del seu interès. Segons el cas les contraindicacions són determinades pels metges i la recerca científica. Es distingeix entre: - Les contraindicacions absolutes, que significa que no hi ha circumstàncies raonables per dur a terme una acció. Per exemple els infants i adolescents amb infeccions víriques no hi haurien de prendre aspirines pel risc de la síndrome de Reye,[1] i una persona amb una al·lègia anafilàtica a un aliment mai hauria de menjar-lo. De manera similar a una persona amb hemocromatosi no se li hauria d'administrar preparats amb ferro. - Les contraindicacions relatives volen dir que el pacient està en major risc de complicacions, però que aquests riscos poden ser superats per altres consideracions o mitigats per altres mesures. Per exemple, una dona embarassada que normalment han d'evitar els raigs X, però el risc pot ser superat pel benefici de diagnosticar (i tractar) una malaltia greu com la tuberculosi. En aquesta darrera situació, la relació benefici-risc de passar l'examen o de prendre un tractament mereix ser discutida per l'èquip mèdic cas per cas. Les contraindicacions poden concernir situacions molt variades: - Una al·lèrgia a un tractament medicamentós. - Una patologia: si el pacient pateix, per exemple, d'insuficiència renal, constitueix una contraindicació a la injecció de certs medicaments tòxics. - Un tractament medicamentós en curs : dos tractaments medicamentosos simultanis poden, en certs casos, entranyar conseqüències nefastes lligades a les interaccions entre medicaments. - La claustrofòbia :és una contraindicació a un examen d'IRM.


text: [cat] Fa dies que amb companys de feina fem broma sobre el fet de ser dissenyador o preimpressor. Tot i que tenim un pique sa, és molt habitual que molts dissenyadors no sapiguem massa certs aspectes tècnics bàsics per a produir les nostres feines d’una manera correcte. Alguns comenten que això no cal saber-ho, ja ho solucionaran els de la imprempta. Però per a la majoria de dissenyadors és igual d’important una bona idea com una bona realització. I quan una feina no surt com havíem pensat, no és sempre culpa de l’impremta. Per això els de Roland DG Iberia (www.rolanddgiberia.com) juntament amb l’ADG-FAD convidem als socis del FAD (places limitades) a un seminari pràctic on podrem tenir contacte amb les darreres novetats tècniques en impressió digital. El seminari es realitzarà el 5 i 12 de juliol a les instal·lacions de Roland a Cerdanyola del Vallès. Es començarà amb un cas d’èxit, el de Vinils Chispum (www.chispum.com), on Javi Rollo ens explicarà com les noves tecnologies s’han posat al servei del dissenyador. També s’explicarà tot el que cal saber abans d’imprimir en digital: gestió del color, diferències entre perifèrics d’entrada i sortida, formats d’arxius més freqüents, el disseny vectorial o els efectes especials (metal·litzats, imprimir amb blanc o relleus). Per altre banda el segon dia es tocarà el tema del RIP, les seleccions de sortida (solvent, UV, sublimació). Però no us penseu que tan sols serà escoltar, la gràcia serà poder provar-ho amb els nostres propis treballs. Trobareu més informació aquí. [es] Hace días que con compañeros de trabajo bromeamos sobre el hecho de ser diseñador o preimpresor. Aunque tenemos un pique sano, es muy habitual que muchos diseñadores no sepamos demasiado ciertos aspectos técnicos básicos para producir nuestros trabajos de una manera correcta. Algunos comentan que ésto no es necesario saberlo, ya lo solucionarán los de la imprenta. Pero para la mayoría de diseñadores es igual de importante una buena idea como una buena realización. Y cuando un trabajo no sale como habíamos pensado, no es siempre culpa de la imprenta. Por eso los de Roland DG Iberia (www.rolanddgiberia.com) junto con ADG-FAD invitamos a los socios del FAD (plazas limitadas) a un seminario práctico donde podremos tener contacto con las últimas novedades técnicas en impresión digital. El seminario se realizará el 5 y 12 de julio en las instalaciones de Roland en Cerdanyola del Vallès (Barcelona). Se comenzará con un caso de éxito, el de Vinilos Chispum (www.chispum.com), donde Javi Rollo nos explicará cómo las nuevas tecnologías se han puesto al servicio del diseñador. También se explicará todo lo que se necesita saber antes de imprimir en digital: gestión del color, diferencias entre periféricos de entrada y salida, formatos de archivos más frecuentes, el diseño vectorial o los efectos especiales (metalizados, imprimir con blanco o relieves). Por otro lado el segundo día se tocará el tema del RIP, las selecciones de salida (solvente, UV, sublimación). Pero no penséis que sólo será escuchar, la gracia será poder probarlo con nuestros propios trabajos. Encontraréis más información aquí.


text: Eroge Un eroge (エロゲ , erotic game?) és un videojoc japonès per a videoconsola o ordinador el contingut principal del qual és de tipus eròtic o pornogràfic, usualment utilitzant l'estil artístic característic de l'anime. A l'occident, els jocs eroge són catalogats erròniament com jocs hentai basant-se en la definició i aplicació occidental de la paraula hentai. El terme és escurçat de vegades com joc H, o fins i tot H game, els quals tampoc solen ser utilitzats a Japó. Història[modifica | modifica el codi] En els anys 1980, les companyies japoneses van introduir les seves pròpies marques de microordinadors per a competir amb els Estats Units. Els models en competència incloïen la sèrie X1 de la companyia Sharp, la FM-7 de Fujitsu, i PC-88 de NEC. NEC es trobava darrere dels seus competidors en termes de maquinari (amb solo 16 colors i sense suport per a so) i necessitava buscar una manera de controlar el mercat. Va anar arran d'això que es van inventar els jocs eròtics. Els primers jocs eròtics posseïen una història simplificada, usualment incloent violacions en la trama. Això va fer a la PC-88 molt popular, però els consumidors es van cansar ràpidament de pagar prop de 8800 ien (€85) per un sol joc. Després es van inventar nous gèneres, Chaos Angels de la desenvolupadora ASCII, un videojoc de rol eròtic inspirat en Dragon Knight de la companyia Elf i Rance de AliceSoft. No obstant això, aquests jocs mantenien àdhuc una història pobra. Al 1992, Elf va llançar Dokyusei. La innovació principal d'aquest va anar que a més de ser simplement un títol pornogràfic, el jugador, primerament s'havia de guanyar l'afecte d'un de diversos personatges femenins, convertint la història en una novel·la de romanç interactiva. Va ser llavors quan va sorgir el gènere de simulació de cites. Poc després, el joc Otogirisou per a la videoconsola Super Famicom va atreure l'atenció de molts jugadors japonesos. Otogirisou era un joc corrent d'aventura, amb l'excepció de posseir diversos finals alterns. EL concepte va ser anomenat "novel·la sonora". Al 1996, la nova editorial de programari Leaf va expandir aquesta idea, anomenant-la novel·la visual i llançant el seu primer joc d'èxit, Shizuku. Shizuku, era un joc típic de violació, però al 1997 el llançament de To Heart, una història d'amor desenvolupada en una escola superior va establir els estàndards per al eroge modern. To Heart incloïa música d'alta qualitat que va resultar ser tan popular que va ser afegida a les màquines karaoke, una mica vist per primera vegada en un títol eroge. Vegeu també[modifica | modifica el codi] |A Erogehi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Karl Böhm |Naixença:||28 d'agost de 1894 Graz |Defunció:||14 d'agost de 1981 (als 86 anys) Salzburg |Nacionalitat:||Àustria| |Orquestres||Sächsische Staatskapelle Dresden Òpera de l'Estat de Viena Teatro Colón de Buenos Aires Òpera de Viena Filharmònica de Viena Festival de Bayreuth Festival de Salzburg Biografia[modifica | modifica el codi] Karl Böhm va néixer al si d'una família benestant (precisament en la mateixa data que Goethe, també gran admirador de Wolfgang Amadeus Mozart, que ho va fer 145 anys abans). Si bé des dels seus primers anys la música va ser la seva verdadera vocació, seguint els desigs del seu pare, que era advocat i que desitjava per a ell una professió segura, va estudiar inicialment dret, obtenint el doctorat en l'esmentada matèria. Igual com va succeir amb Richard Strauss i amb Wilhelm Furtwängler, els músics alemanys no es dirigien a ell com "Herr Generalmusikdirektor", si no com "Herr Doktor". Posteriorment al seu doctorat, va estudiar música al conservatori de Graz i després d'això teoria de la música, a Viena, amb Eusebius Mandyczewski, gran amic de Johannes Brahms i va ser també deixeble de Karl Muck, que havia estat un director excel·lent i exigent de l'Orquestra Filharmònica de Viena, a la que es diu va dirigir "amb batuta d'acer". Aquests dos mestres el van introduir al món de la música de Wagner i de Brahms, si bé Böhm va trobar més tard per si mateix altres camins, fonamentalment el de Mozart. Després d'haver treballat com a director assistent en l'òpera de la seva ciutat natal, el 1921 i per recomanació de Muck, que va reconèixer tot seguit el talent del seu alumne, va ser contractat per Bruno Walter per treballar en l'Òpera Estatal de Baviera. A Munic es va exercir sota la tutela de Walter, primer com a quart director debutant, encarregat del cor, però en pocs anys va arribar a primer director. Posteriorment, el 1927 va ser contractat per l'Orquestra de Darmstadt, on malgrat la seva formació, comprensió i profund amor per les obres clàssiques, va posar en escena obres d'avantguarda d'Alban Berg i de Paul Hindemith. El 1931 va ser contractat per l'Orquestra d'Hamburg, on va entrar en contacte amb Richard Strauss, les òperes del qual ja havia dirigit a Munic i Darmstadt. La situació de les orquestres a Alemanya, després de l'arribada al poder del Partit Nazi, es podia considerar com a caòtica, com a conseqüència de l'abandonament del país per part dels seus directors, davant de l'alternativa a haver d'afrontar discriminacions de caràcter polític o racial. Després de l'abandonament del país, per aquestes raons, de Fritz Busch, Böhm va ser cridat per substituir-lo en la direcció de l'Òpera de Dresden, llavors segona en importància d'Alemanya, després de la de Berlín. Allà va dirigir diverses orquestres, però fonamentalment la Staatskapelle, titular del teatre. Va romandre en el càrrec prop de nou anys i va ser durant aquest temps quan va desenvolupar la seva profunda amistat i col·laboració amb Richard Strauss, del que va estrenar moltes de les seves obres i del que ha estat considerat un extraordinari intèrpret. El 1943 va ser elegit director musical de l'Òpera de l'Estat de Viena, que malgrat la guerra i per motius propagandístics del règim nazi, va continuar oferint les seves temporades d'òpera. Malgrat el curt període en què va romandre en aquest càrrec, a causa del desenvolupament de la Segona Guerra Mundial, Böhm va fer renéixer aquesta institució, del baix nivell en el qual havia caigut en els últims anys. A la fi de la segona guerra mundial va ser llistat a la Gottbegnadeten-Liste d'artistes considerats com a irremplaçables que eren exempts de serveis al front per a protegir l'heritatge cultural alemany. Després del final de la guerra i d'alguns anys d'inactivitat, el 1951 va obtenir la direcció de la programació d'òpera alemanya del Teatro Colón de Buenos Aires, en aquella època un dels més rics i prestigiosos del món. Allà va romandre fins al 1953, preparant-se així per reprendre el seu antic càrrec a Viena, mentre durava la reconstrucció del teatre. El 1954 va reinaugurar l'Òpera de Viena, que va dirigir fins al 1956, any en què la va abandonar, per consagrar-se a la seva carrera internacional com a director d'orquestra, la qual cosa li permetria desfer-se de les responsabilitats de tot tipus que implicaven la direcció d'una institució d'òpera, amb les seves tasques administratives, de gestió de personal, etc. Aviat va ser elegit director convidat principal de la Filharmònica de Viena, càrrec que va mantenir fins a la seva mort, contribuint a portar aquesta orquestra al cim mundial. La seva col·laboració va ser extraordinàriament fructífera i encara és qui l'ha dirigit més vegades, després del final de la guerra i fins als nostres dies. Considerat universalment com un dels millors directors del món, de la seva època, el 1962 va assumir el càrrec de director musical del Festival de Bayreuth, que va mantenir fins al 1970. Durant aquest període va produir nombroses actuacions i enregistraments de la música wagneriana. Al llarg de la seva dilatada carrera, i a part de les ja esmentades, va dirigir a les principals sales d'òpera i de concert de tot el món, a les orquestres més prestigioses, tals com la Filharmònica de Berlín i de Viena, l'Orquestra Simfònica de Londres i va ser director del Festival de Salzburg i del de Bayreuth. El seu repertori va incloure un ampli ventall d'autors tals com Wagner, Brahms, Bruckner, Schubert, Beethoven, Wolfgang Amadeus Mozart, Richard Strauss, Berg, Arnold Schönberg i molts d'altres. D'aquests autors va dirigir la pràctica totalitat de l'obra de Mozart, orquestral i operística, L'Anell del Nibelung, a Bayreuth el 1966 i 1967, així com Tristany i Isolda de Wagner, Ariadne auf Naxos, Die schweigsame Frau, Daphne, Der Rosenkavalier, Elektra, Arabella, Die Frau ohne Schatten i Salomé, totes de Richard Strauss. L'òpera Fidelio i totes les simfonies de Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Anton Bruckner i Franz Schubert, així com les òperes Wozzeck i Lulu de Berg. Els crítics sempre van subratllar la precisió rítmica de la direcció de Böhm i es deia que amb ell, sempre es podia percebre el valor de les notes, d'altres entenien que dirigia amb una batuta excessivament "metronòmica", fent referència a l'exagerada precisió amb què mantenia el ritme. Al llarg de la seva vida se li van tributar nombrosos honors, entre d'altres l'haver estat nomenat, en 1964, el primer Generalmusikdirector d'Àustria. Es va mantenir actiu fins a pocs anys abans de la seva mort, i dedicà l'última part de la seva vida a aprofundir en el gran repertori de la música alemanya, amb predilecció per Wolfgang Amadeus Mozart i Ludwig van Beethoven, del qual va gravar l'edició integral de les seves simfonies. Va deixar una gran quantitat d'enregistraments discogràfics, editades en bona part per la Deutsche Grammophon, dirigint sempre a les millors orquestres europees, com les Filharmòniques de Viena i de Berlín. |A Karl Böhmhi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Megera Megera (Grec antic: Μέγαιρα, "la gelosa") és una de les tres fúries que segons la mitologia grega habitava el tàrtar. Com les seves germanes Al·lecto i Tisífone, va néixer de la sang d'Urà quan Cronos va castrar-lo. Ella i les seves germanes són les encarregades d'imposar el càstig i la venjança divina a les ànimes del Tàrtar. Se la considera la més terrible de les tres, ja que és l'encarregada de castigar tots aquells delictes comesos contra la institució del matrimoni (especialment la infidelitat)


text: Gràcies a la inestimable col·laboració del nostre corresponsal Yoldi, hem sabut que avui dia 1 d’Abril és un dia molt important per a tots els pocafeines del mon! (sisi, tu també, o no ens mires tot sovint?) Resulta doncs, que avui mateix és el Dia Mundial de la gresca i xerinola a la feina, una iniciativa creada per la consultora americana ‘Playfair’ on pretenen recordar que: La feina no té per què ser una activitat miserable i soferta, si no que també es pot i s’ha de gaudir. Diversos estudis demostren que el riure és molt bo per a la salut, per això 15 de cada 5 farmacèutics recomanen mirar pocafeina cada dia. Eduardo Jáuregui i Jesús Damián, escriptors del llibre ‘Alta Diversión’ on es troben força d’aquests estudis, i integrants de la consultora de formació ‘Humor Positiu’ lideraran avui la marxa convocada a Madrid. Possiblement us queda lluny, però si no és el cas, la convocatòria és a la Plaça de Pablo Ruiz Picasso a les 11 del matí. Salut i pocafeina!


text: Ben posicionat a Friedrichshain, The Odyssee Hostel és un lloc ideal d'inici d'excursions a Berlín. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 3 km, i normalment només es triga 45 minuts per arribar a l'aeroport. Amb les atraccions principals de la ciutat com Estació de Metro Frankfurter Tor, Skatehalle Berlin, Estació de Metro Weberwiese a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, The Odyssee Hostel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Zones públiques amb Wi-Fi, bar, conserge, caixa forta, instal·lacions per a reunions i banquets . L'ambient de The Odyssee Hostel es reflexa en cada habitació. habitacions per a no fumadors, Bany compartit, connexió sense fils a internet (cortesia) són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Odyssee Hostel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Berlín.


text: Socialment responsables A Vueling ens esforcem cada dia per fer les coses millor i amb més eficàcia. I també per incorporar a la nostra manera de fer i de pensar criteris de responsabilitat envers el que més ens importa: els nostres clients, el nostre equip i el nostre entorn social i ambiental. Aquests són els nostres compromisos.


text: Impressiona vore la qualitat d’aquestes peces. Els retrats que fa són expressius i l’ús de la càmera lenta (slow motion) i els time lapse (càmera ràpida), així com desenfocs proniunciats, caracteritzen el seu estil comercial. Phillip Bloom és bàsicament un promotor de nous models de càmeres, fent-ne tests d’imatge, de la Red Epic o models de Canon o Panasonic. Amb la Red Epic està grabant Peter Jackson en 3D ‘El Hobbit’, per exemple.


text: La cerimònia d’inauguració de la Capital de la Cultura Catalana Escaldes-Engordany 2011 farà un recorregut de la història d’Andorra Ester Nadal, directora de l'Escena Nacional d’Andorra, i Pere Moles, president del comitè de treball de la Capital de la Cultura Catalana 2011. El dissabte dia 22 de gener vinent es farà la cerimònia d’inauguració de la Capital de la Cultura Catalana Escaldes-Engordany 2011 (www.e-e2011.ad) amb la presència, entre d’altres, de les més altes autoritats del Principat d’Andorra. La cerimònia, que es durà a terme a la sala d’actes del Prat del Roure, porta com a nom “Química; maridatge del passat i del present de la nostra cultura”. L’acte d’obertura ha estat ideat per la directora de l’Escena Nacional d’Andorra (ENA), Ester Nadal, amb la col·laboració musical de Gerard Claret, director artístic de l’Orquestra Nacional Clàssica d’Andorra (ONCA). Hi participaran una vuitantena d’artistes andorrans, amb la voluntat de fer participar el màxim nombre d’artistes del país, per afavorir el coneixement de les formacions i les iniciatives andorranes a través de la promoció i la projecció que significa la plataforma de la capitalitat cultural d’Escaldes-Engordany 2011. La directora artística de l’ENA ha assenyalat avui que “ens va semblar molt interessant fer la proposta conjuntament amb l’ONCA, i més tenint en compte que l’experiència de l’ONCA i, sobretot, la de Gerard Claret, només pot beneficiar-nos”. Des de la direcció artística de l’ENA s’assenyala que un dels principals objectius que persegueix aquesta cerimònia és “comptar amb la màxima col·laboració d’artistes andorrans. És un espectacle fet a mida, un reflex de la singularitat del nostres país, de la cultura andorrana des d’un angle molt obert; des de la memòria històrica fins a artistes contemporanis o tribus urbanes. El director artístic de l’Orquestra Nacional Clàssica d’Andorra, Gerard Claret, ha manifestat que “en el moment que vam saber que Escaldes-Engordany seria la Capital de la Cultura Catalana 2011 vam pensar que l’ONCA hi podria aportar el seu granet de sorra i, tenint en compte la relació amb l’ENA, que podríem forjar una col·laboració”. Claret també destaca la importància de la cerimònia assenyalant que “és un dels actes més importants a escala andorrana i això implica una projecció també molt important”. D’altra banda, 35.000 llars d’Andorra rebran l’agenda trimestral de la Capital de la Cultura Catalana 2011. Amb la publicació d’aquesta agenda es fa realitat una vella reivindicació: agrupar tota la programació cultural d’Andorra. Pere Moles, el president del comitè de treball de la Capital de la Cultura Catalana Escaldes-Engordany 2011, ha assenyalat que un dels objectius de la capitalitat 2011 “ha estat des d’un inici unificar d’una vegada tota la programació cultural”. Fins ara, han estat elegides com a Capital de la Cultura Catalana (www.ccc.cat) les següents ciutats: 2004: Banyoles 2005: Esparreguera 2006: Amposta 2007: Lleida 2008: Perpinyà 2009: Figueres 2010: Badalona 2011: Escaldes-Engordany 2012: Tarragona 2013: Ripoll La Capital de la Cultura Catalana s'adreça a tot el domini lingüístic i cultural català. Té com a objectius els de contribuir a ampliar la difusió, l'ús i el prestigi social de la llengua i cultura catalanes, incrementar la cohesió cultural dels territoris de llengua i cultura catalanes i, finalment, promocionar i projectar el municipi designat com a Capital de la Cultura Catalana, tant a l'interior com a l'exterior. El Parlament de Catalunya va donar el seu suport a la Capital de la Cultura Catalana, per unanimitat de tots els grups parlamentaris, l'any 2004. Xavier Tudela és el president de l’organització Capital de la Cultura Catalana. 11-01-2011


text: 30/8 Japonismo. La fascinació per l’art japonès Tots aquells als quals els atreu la cultura japonesa ara tenen l’oportunitat de visitar al Caixaforum l’exposició “Japonismo. La fascinación por el arte japonés”, fins al 15 de setembre. La mostra repassa la influència de la cultura japonesa en l’art espanyol dels segles XIX i XX a través de 300 pintures cedides per 108 prestadors dels principals museus i col•leccions del món. Concretament, el Japonismo és un terme referit a la influència de l’art japonès en l’art occidental i el seu origen es deu a l’obertura de Japó en l’època de la restauració Meiji. En aquest sentit, després d’un llarg període d’aïllament, Japó es va obrir a l’exterior i la seva influència va arribar a Europa. A Espanya aquest corrent va néixer cap a la dècada de 1870 i va tenir el seu període de major influència a la fi de segle i al voltant dels grans artistes del Modernisme, amb una gran riquesa de propostes estètiques i amb obres tan diverses com les de Marià Fortuny, Pablo Picasso o Joan Miró. Al Caixaforum també es podrà veure la recreació del pavelló japonès de l’Exposició Universal de 1888 de Barcelona, que comptarà amb moltes de les obres que van estar exposades en aquell moment. Atès que, actualment, són obres que pertanyen a col•leccions privades, és una oportunitat ideal per poder gaudir d’aquestes peces artístiques. Així mateix, hi haurà un cicle de cinema japonès i tallers pels més petits a l’espai Caixaforum Kids. En definitiva, l’exposició “Japonismo. La fascinación por el arte japonés” representa una ocasió única per impregnar-se dels vincles entre orient i occident. Es pot visitar de dilluns a divendres, de 10.00 a 20.00 hores, i dissabtes, diumenges i festius, fins a les 21.00 hores, per 4€. A més, per completar una jornada totalment immersa al món nipó, des del nostre hotel de 5 estrelles, l’Hotel Omm, et proposem un sopar deliciós a El Japonès, el restaurant de cuina oriental situat a només dos minuts del nostre hotel de luxe a Passeig de Gràcia.


text: Orella externa Consta de: Té la funció de recollir els sons i dirigir-los cap a l'orella mitjana, tot protegint aquesta última de traumatismes i agents estranys. El pavelló auricular està revestit per cartílag elàstic recobert de pell tova, i aquesta pell té abundants glàndules sebàcies, denominades com pilositat del trago, i en la seva part més medial té en l'arquitectura cartilaginosa fibres de múscul estriat que es comuniquen amb el conducte auditiu exterior, donant-li fermesa i suport així com certa capacitat de moviments en l'ésser humà. A l'oïda animal, dins l'estudi de l'òrgan vestibulococlear dels mamífers terrestres, es poden apreciar els músculs extrínsecs de l'orella. El conducte auditiu extern s'estén des de l'esmentat pavelló cap al timpà. D'uns 3.5 cm de llarg en l'ésser humà, i pot mesurar fins a 7 cm en altres mamífers. Està compost de cartílag elàstic, teixit ossi i pell tova. També es presenten vellositats del trago que són certament més abundants en subjectes masculins. Just en la pell es localitzen glàndules ceruminoses, que són una mena de glàndules sudorípares apocrines, sent les responsables de la producció de cerumen, que té per funcions protegir la cavitat òtiques d'agents estranys, com la pols, agents paràsits, agents virulents i de certs agents bacterians; i evitar la maceració de la pell tova d'aquest meat o conducte. |A Orella externahi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Delegar en el Regidor, Sr. Alejandro Marí Ferrer, la facultat de dirigir i gestionar els serveis que presta l’Ajuntament en matèria d’urbanisme, activitats i habitatge inclosa la representació de l’Ajuntament en els actes relacionats amb les anteriors atribucions. L’anterior delegació inclou la firma dels actes de tràmit necessaris per a la tramitació dels procediments relatius a les matèries objecte de delegació, la realització dels tràmits necessaris per a la concertació de contractes menors vinculats a l’àrea delegada i la facultat de resoldre mitjançant actes administratius que afecten a tercers en relació a: - Procediments relacionats amb tot tipus de llicències urbanístiques. - Procediments relacionats amb llicències de güals. - Procediments relacionats amb l’atorgament de llicències d’instal·lació i d’obertura d’activitats i llicències per a la instal·lació d’aparells musicals, a excepció de les considerades com a activitats permanents majors - Autoritzacions d’activitats no permanents, competència de l’Ajuntament, i informes relacionats amb activitats no permanents del tipus extraordinàries, exceptuables i restants activitats no permanents, previstes a la Llei 16/2006 de 17 d’octubre. - Incoació, resolució de procediments de disciplina urbanística i de ruïna. -Adopció de mesures cautelars en relació a expedients de disciplina urbanística i de ruïna i adopció de mesures provisionalíssimes i mesures cautelars de paralització i clausura en matèria de llicències d’activitat, previstes a la Llei 16/2006 de 17 d’octubre. -Incoació de procediments sancionadors derivats d’infraccions urbanístiques i resolució dels mateixos sempre que la quantia de la sanció no superi els 6000 euros. - Ordres d’execució i execucions subsidiàries relacionades amb les matèries objecte de delegació.. -Expedició de certificats d’antiguitat i cèdules urbanístiques. La delegació anterior inclou la resolució dels recursos de reposició que s’interposin contra els acords dictats.


text: Shamoke Shamoke (mort el 222 EC) va ser el rei de les tribus dels cinc valls Wuling durant els període de la tardana Dinastia Han Oriental i els Tres Regnes de la història xinesa. Durant la Batalla de Xiaoting entre els senyor de la guerra Liu Bei i Sun Quan, Shamoke va dirigir les seves tropes en l'ajuda de Liu i aquest últim li va concedir un càrrec d'oficial. Shamoke més tard va ser mort en combat quan les forces de Sun Quan, dirigides per Lu Xun, van derrotar els exèrcits de Liu en una ataca amb foc. En la ficció[modifica | modifica el codi] En la novel·la de ficció del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Shamoke és el responsable durant la Batalla de Xiaoting de la mort del general de Sun Quan Gan Ning. Històricament, Gan no en participà en la batalla. En la novel·la, l'aspecte de Shamoke és descrit com a tal: - El seu rostre hi era tacat de roig com si s'hagués esquitxat de sang provinent de la boca, i els seus ulls eren blaus i grans. Ell es va precipitar sobre les tropes de Gan Ning, demostrant un port poderós i ferotge, armat amb dues maces de ferro i punxes amb dos pals llargs, i amb dos arcs penjats del seu cinturó. En veure això, Gan Ning es va adonar que no podia guanyar contra Shamoke, i va començar a retirar-se a cavall. Mentre tractava d'escapar, això no obstant, Shamoke li va disparar a la part posterior del cap amb una fletxa, matant-lo. Més endavant en la batalla Shamoke es va quedar atrapat enmig d'un atac amb foc i va fugir; sent perseguit posteriorment per Zhou Tai que el va abastar i el va matar després d'una breu lluita. Vegeu també[modifica | modifica el codi] |Açò és un esborrany sobre el període dels Tres Regnes. Amplieu-lo! (citant les fonts)|


text: Trompa (instrument) |Trompa La trompa és un instrument aeròfon, de vent-metall, consistent en un tub enrotllat. L'instrument es desenvolupà inicialment a França a mitjans del segle XVII, a partir del cor de chasse o trompa de caça. Història[modifica | modifica el codi] La trompa, va sorgir d'una llarga tradició de instruments de crida que es remunten fins i tot més enllà de les civilitzacions de Grècia i Roma. La utilització musical de l'instrument no va començar, això no obstant, fins a finals del segle XVII, després que s'associara a la vida cortesana i a les caceres reals a cavall. Les crides i fanfàrries de la trompa van esdevenir cada vegada més musicals en les luxoses caceres de les corts franceses i el comte Franz Anton Sporck (1662-1738) les va trasplantar a les corts bohèmies (austríaques) cap a 1681. Allí, a causa de la riquesa de Sporck i al seu amor per la caça i per la música, la Waldhorn o trompa del bosc es va utilitzar cada vegada més en vetllades musicals en recintes tancats. El el seu nom, trompa, deriva del terme grec strombós (caragol de mar). De l'evolució d'estos instruments van sorgir les primera trompes, que només podien tocar les notes de la sèrie harmònica, raó per la qual existien diversos instruments en diferents tonalitats. Els constructors d'instruments de Viena, especialment els germans Leichamschneider, van començar a fabricar trompes en Fa i cantarelles per a altres tonalitats en la primera dècada del segle XVIII. Abans de mitjan de segle, les trompes alemanyes i austríaques es van equiparar sovint amb un cantarella mestra afusada i quatre o més cantarelles cilíndriques o acobladors col·locats entre la cantarella mestra i la trompa, ja fora separada o conjuntament, per a proporcionar les tonalitats que es necessitaven amb més freqüència. Durant este període, els trompistes bohemis i austríacs -especialment a Viena, Praga i Dresden- van establir la tessitura i les possibilitats tècniques de la trompa dins de límits molt pròxims als que es coneixen hui en dia. La tècnica de les notes tapades amb la mà (tancant parcial o completament el pavelló amb la mà dreta) es va desenvolupar com una tècnica per a afinar i per a aconseguir notes que no eren obtenibles en la sèrie natural. Anton Hoseph Hampel de Dresden va ser probablement un dels primers a donar notícia públicament d'esta tècnica cap a 1760. A Hampl també se li atribuïx la invenció de les cantarelles centrals, units per mitjà d'una bomba, la qual cosa permet una posició de l'embocadura permanent i més adequada per a les notes tapades amb la mà. Johann Werner de Dresden va ser el primer que va construir instruments amb este sistema de cantarelles per a Hampl. La utilització d'este tipus d'instrument, denominat la Inventionshorn, es va estendre ràpidament per tot el continent. Abans de 1800 van aparèixer altres dos tipus de trompa de mà amb cantarelles. A Àustria, Alemanya i França es van construir trompes per al seu ús dins de l'orquestra. Comptaven amb cantarelles terminals independents per a l'espectre complet de tonalitats de la trompa (Sib contralt, La, Sol, Fa, Mon, Mib ,Re, Do) i un acoblador per al Sib davall. Les cantarelles terminals s'afusaven a partir de l'embocadura i evitaven les quantitats addicionals de tubs cilíndrics necessaris quan s'incorporaven acobladors entre un cantarella terminal o mestre i la resta de la trompa, o quan s'afegien les cantarelles centrals de la Inventionshorn. Es va conservar una bomba central per a facilitar l'afinació. En 1780, Joseph Raoux i el seu fill Lucien-Joseqh, ambdós de París, van traure a la llum el seu cor-solo a partir de les idees de Carl Thürrschmidt. Es van aconseguir corbes menys abruptes i una major força en les cantarelles centrals de la Inventionshorn al creuar els ramals just abans de la corredissa. Estes trompes, construïdes per al solista, comptaven únicament amb cinc cantarelles: Sol, Fa, Mon, Mib i Re. Descripció i mecanisme[modifica | modifica el codi] La trompa és un instrument de metall circular d'uns 35 cm. de diàmetre amb l'embocadura i les palanques en la part superior i un extrem molt acampanat o pavelló en la part inferior. La part central l'ocupen tres o quatre vàlvules generalment giratòries, que es manegen amb la mà esquerra, i cantarelles addicionals. L'instrument sol construir-se amb llautó i de vegades es platea o es niquela. També hi ha trompes fetes de plata alemanya, coure i, més rarament, plata. La trompa és un instrument solista prominent en les orquestres simfòniques europees i americanes, cada una de les quals compta amb una secció de trompes amb quatre o més intèrprets. També s'utilitza en bandes i en conjunts de música de cambra com els quintets de vent i de metall. La trompa més comuna és un instrument doble en fa/sib que incorpora una trompa en fa d'una longitud aproximada de 3,65 m. Amb una trompa contralt en sib d'uns 2,75 m. L'instrument més llarg o més curt se selecciona per mitjà d'una vàlvula que es maneja el polze de la mà esquerra. Tres vàlvules dobles en la mà esquerra aporten a ambdós trompes les habituals longituds de tub addicional. També es troben trompes simples en Fa. El que es troba amb menys freqüència en l'estranger encara que sí a Espanya són els instruments contralt en sib. I més rar és ja en tot el món trobar trompes dobles contralt en Fa/Fa, o soprano en sib/sib, així com trompes triples contralt en Fa/sib/Fa. La trompa en Fa/sib és l'única supervivent d'un tipus prestigiós d'instruments de metall llargs concebuts per a tocar normalment en la tercera octava o en notes més agudes de la sèrie harmònica. Les seues longituds de tub i els seus fonamentals (tons més greus) són les mateixes que les de la tuba en Fa (trompa en Fa) i el trombó en sib (trompa en sib). Però a causa del seu trepant més reduït i a la seua embocadura molt més xicoteta es toca en els registres de tenor i contralt. Encara que xicoteta, l'embocadura de la trompa és llarga i en forma de con. El tub principal de l'instrument és també cònic en la major extensió possible. El so de l'instrument és llis, líric i suau en la seua tessitura escrita més característica de fa2 a fa4 (que sona una quinta més greu, sib1 a sib3), més intens però gradualment més fi en les notes més agudes d'una dificultat cada vegada major fins a i per damunt del do5 (escrit), i cada vegada més gutural en les notes extraordinàriament greus fins al do2 i per davall d'ell. En resum, el registre d'una trompa doble Fa/sib s'estén en sons ficticis escrits des del do de la 2a línia addicional inferior de la clau de Fa en 4a fins més enllà d'un do de la 2a línia addicional superior de la clau de Sol en 2a. La trompa s'agafa amb la mà dreta en el pavelló. Tancant parcialment l'entrada del pavelló es baixa l'afinació; si s'obri per complet es puja, la qual cosa atorga a l'intèrpret un cert control sobre les notes que puguen estar desafinades. Si es tanca per complet l'obertura amb la mà es produïx un so asordinat o apagat (al., gestopft; Gr., sons bouchés; Ing., stopped; It. chiuso), és a dir, les crides notes tapades, que s'especifiquen a vegades en la notació musical per mitjà del signe + i que requerixen una modificació de la digitació. També es pot obtindre per mitjà d'este mètode un so de timbre metàl·lic requerit per certs autors. L'efecte pot aconseguir-se també amb una sordina que depenent de quin tipus siga, pot o no requerir una alteració de la digitació. Trompistes notables[modifica | modifica el codi] |A Trompa (instrument)hi ha contingut multimèdia relatiu a:|


text: Quina és la política de Ryanair pel que fa a les dones embarassades? Què és un "Formulari Apte per Volar durant l’ Embaràs "? Quina és la política de Ryanair sobre el transport de menors sense acompanyant? Puc afegir un passatger (menors de 16 anys) a una reserva de vol ja existent? VIATJA AMB UN NADÓ? Puc reservar per separat un seient per al meu fill si és menor de 2 anys d'edat? Puc portar equipament per a nens? Gaudiu de grans ofertes amb Ryanair. Copyright Ryanair Ltd.Vols Barats – Les Tarifes més Baixes d’Europa, Aerolínia Low Cost Torna al començament


text: Premchand Premchand és el pseudònim de l'escriptor en hindi i en urdú Shrivastar Dhanpatran (Lamhi, 31 de juliol de 1880 - Benarés, 8 d'octubre de 1936), una de les figures literàries més importants en aquestes llengües. Inicialment començà a escriure en urdú, que posteriorment compaginà amb l'hindi. La seva obra, en la qual és palesa la influència de les idees de Mohandas Gandhi, és una descripció dels ambients rurals de l'Índia tradicional. Cal esmentar la novel·la Godan (1936) i les narracions curtes recollides en vuit volums sota el nom de Mansarovar ('El llac sagrat', 1936-50).[1] Biografia[modifica | modifica el codi] Va néixer al poble de Lamahi, prop de Varanasi, on el seu pare era un administratiu a l'oficina de correus. Els pares de Premchand van morir joves; la seva mare quan ell tenia set anys i el seu pare quan en tenia catorze, i encara era un estudiant. Ben aviat va viure en la pobresa; guanyava cinc rupies al mes ensenyant al fill d'un advocat. Es va casar als 15 anys però el matrimoni va ser un desastre. Més tard es tornà a casar amb Shivarani Devi, una balavidhava (vídua infantil), que es considerava un tema tabú a l'Índia en aquella època; van tenir tres fills: Sripat Rai, Amrit Rai i Kamla Devi Srivastava. Premchand va aprovar el seu examen de matriculació amb gran esforç el 1898, i el 1899 acceptava feina de mestre d'escola, amb una mesada de divuit rupies. Més tard va treballar de subinspector suplent d'escoles en el que eren llavors les Províncies Unides de l'Índia Britànica (United Provinces of Agra and Oudh). El 1910, va tenir problemes amb el Magistrat de Districte a Jamirpur per a la seva antologia de contes Soz-e-Watan ("Lament per la Nació"), que va ser etiquetat de sediciós. La primera història de l'antologia era ka Duniya Sabse Anmol Ratan ("La joia més preciosa del món"), que segons ell era "la darrera gota vessada de sang per la llibertat del país". Totes les còpies de Soz-e-Watan van ser confiscades i cremades. Inicialment Premchand escrivia en urdú amb el nom de Nawabrai. Tanmateix, després de la confiscació de Soz-e-Watan va començar a escriure amb el pseudònim Premchand. Abans de Premchand, la literatura hindi constava principalment de fantasies i obres religioses; Premchand va incorporar el realisme. Va escriure unes 300 històries, una dotzena de novel·les i dues obres dramàtiques (plays). Les històries es van compilar i publicar amb el títol de Maansarovar. El 1921, responen a la crida de Mahatma Gandhi va dimitir de la seva feina governamental, es posà a treballar com a propietari d'una impremta, editant diaris literaris i polítics (Jagaran i Hans). També treballà breument com a guionista cinematogràfic a Bombai. No tenia molt bona opinió d'aquest entorn i un cop va comentar, en relació a la pel·lícula Mazdoor, que el director ho és tot en el cinema. L'escriptor pot ser el rei de la seva ploma, però és un subjecte ordinari dins l'imperi del director. Premchand vivia una vida d'una lluita per sobreviure econòmicament. Una vegada que va demanar un préstec per comprar alguna roba va necessitar tres anys per a tornar-lo. Quan se li demanava perquè no escrivia res sobre si mateix, contestava: Quina grandesa posseeixo que hagi d'explicar? Visc com milions de persones en aquest país. Sóc vulgar, i la meva vida és també vulgar. Sóc un professor d'escola pobre que pateix problemes familiars. Durant la meva vida sencera, he estat treballant molt durament amb l'esperança que em podria alliberar dels meus sofriments. Però no m'he pogut deixar de patir. Què hi ha d'especial en aquesta meva vida que necessiti ser comptat? Premchand va presidir la primera conferència dels Progressive Writers' Movement (Associació dels Escriptors Progressistes) de l'Índia, l'abril de 1936, a Lucknow. Durant el seus darrers anys va estar molt malalt. Però els diners que la seva muller solia donar per al seu tractament els utilitzava per a l'edició de The Saraswati. També estava escrivint un llibre Mangalsutra que no arribaria a acabar. Tot això va tenir impacte greu en la seva salut; va morir el 8 d'octubre de 1936, a l'edat de 52 anys.[2] Obra[modifica | modifica el codi] Premchand ha escrit uns 300 contes, unes quantes novel·les així com molts assaigs i cartes. També ha escrit alguns obres dramàtiques i va fer algunes traduccions. Moltes de les històries de Premchand s'han traduït a l'anglès i el rus. Godaan (El regal d'una vaca), la seva última novel·la, es considera la millor novel·la en hindi.[3] El protagonista, Hori, un camperol pobre, desesperadament desitja una vaca, un símbol de riquesa i prestigi a l'Índia rural. Hori aconsegueix una vaca però ho paga amb la seva vida. Després de la seva mort, els sacerdots de poble demanen una vaca a la seva vídua per portar la pau a la seva ànima. A Kafan (Embolic), un home pobre recull diners per als ritus de funeral de la seva muller morta, però se'l gasta en menjar i beu. Històries famoses[modifica | modifica el codi] Novel·les[modifica | modifica el codi] Referències[modifica | modifica el codi] - Gran Enciclopèdia Catalana: Premchand - Premchand at Indiaheritage (anglès) - Finest Hindi novel (anglès)


text: Tornada a l'escola, l'EMO (Hannover, 17 a 22 de setembre) oblidada, embrutits per la feina i les misèries terrenals omnipresents. Però hi ha lloc per l'amor, per somiar i il · lusionar. Va somiar l'ovella amb la truja femella i de l'amor va sorgir el cerdoveja. Va saltar corrals i corralillos i no va dubtar a arriscar les seves carns en filferros d'arç per assolir el somni de l'amor etern. El va rebre la truja femella amb entusiasme, amb fervor. Va ser aquell un partit estrany, poc habitual per al ovella i la truja femella. I el que s'ha dit, per estalviar detalls, el que va passar és que van trencar el gel de les relacions pures i, travessant fronteres morals, van donar al món un nou ésser: el cerdoveja. Va ser a l'Argentina, on ja és conegut la bestiola per estrany, per un pelatge que sembla llana d'ovella, i això l'únic que té d'ovella, perquè la resta és porc, porc. La cosa és rara perquè l'animal ha de ser esquilat perquè no tingui massa calor. La seva llana és de color rogenc, té un any i es cria en una finca als afores de la ciutat d'Esquina, província de Corrents, 600 quilòmetres al nord-est de Buenos Aires. Alguns l'han definit com un caprici de la natura, perquè diuen els que saben que és impossible que es reprodueixin animals de diferents espècies com els ovins i porcins. Però aquesta afirmació és de dubtosa credibilitat. Es coneixen casos de parelles formades per seguidors del Reial Madrid i del Barcelona amb fills del Sevilla. Ni per tu ni per a mi, devien pensar, i ho van fer així, a consciència, del Sevilla, que també guanya títols. Però els humans humans són males persones, humanes, s'entén, i hi ha qui ja diu que el cerdoveja no va ser sinó fruit de l'avorriment en una relació de parella tradicional porc-truja, que no hi va haver amor pel mig. L'assumpte és digne de ser atès a través nostre perquè està relacionat amb la subcontractació, casualitat, just ara que se celebra a Bilbao la Cimera Industrial (25 a 28 de setembre) amb la subcontractació com a protagonista. Diuen aquestes males llengües que el porc mascle, fart de procrear i de complir amb la truja femella, cansat, en fi, d'anar a dormir amb una truja, subcontractar l'ovella el treball de la procreació. I aquí està el cerdoveja per demostrar que va complir amb la seva comesa. Un ovella a sou per atendre la truja femella. Pel nostre, l'assumpte no és nou. El porc amb pèl d'ovella és com en llenguatge de màquina-eina una màquina integrada amb funcions de tornejat i fresat. El porc amb pèl d'ovella i ungles d'àguila, seria, seguint la lògica, un torn-maduixa-trepant i així successivament. Però ningú ha arribat a barrejar de veritat màquines amb animals. Hi ha d'haver una forma de creuar un torn amb una ovella per obtenir un tornito peludoncito que els posi tendres als centres de mecanitzat i les fresadores. És posar-se. Assegurança. No hi hauria més que convèncer l'ovella que es pot estimar a un torn. D'aquí als fills, un pas.


text: El proper 12 de febrer tindrà lloc la conferència "La biografía histórica" La Conferència és a càrrec de la Dra. Paula Bruno.Universidad de Buenos Aires-Conicet. Dia: dimecres12 febrer Lloc: Aula 205 de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona Inici: 17:30 hores. Organitza: Departament d'Història Contemporània de la Universitat de Barcelona i la Universitat Oberta de Catalunya en el marc del Màster en Història Contemporània i Món Actual UB-UOC i de les Jornades del Programa Doctorat Societat i Cultura. LA HISTÒRIA DEL CINEMA CONTEMPORANI NORD-AMERICÀ 3er Curs de Cinema Després dels dos cicles sobre cinema clàssic i modern nord-americà, iniciem la tercera panoràmica històrica dedicada a l’època contemporània dels Estats Units. Un cine més actual, el qual ha estat realitzat durant la primera dècada del segle XXI. Les sessions tindran lloc del 6 de febrer fins al 29 de maig tots els dijous, de 10 a 14 hores, a l’Institut d’Estudis Nord-americans (IEN), de Barcelona (Via Augusta, 123), amb entrada lliure. Crèdits de lliure elecció-gratuït. Organitza:Centre d'Investigacions Film-història del Departament d'Història Contemporània de la Universitat de Barcelona i L'Institut d'Estudis Nord-americans http://www.ien.es


text: sábado, 16 de abril de 2011 El ple de l'Ajuntament de Riells i Viabrea celebrat el 14 d'abril de 2011 va aprovar provisionalment el POUM de Riells i Viabrea. Aquesta aprovació és una de les darreres passes per a l'aprovació definitiva del POUM. Segons el procediment establert totes les persones i entitats que van presentar al·legacions rebran pròximament llurs respostes de forma individualitzada. D'aquesta manera tothom podrà conèixer com s'han reflectit les seves al·legacions en el POUM aprovat. Aquest POUM encara no és definitiu, doncs manca la revisió a la Comissió d'Urbanisme de Girona que té la potestat per introduir algunes modificacions. Després d'aquest tràmit el POUM tornarà a l'Ajuntament per a la seva aprovació definitiva. Tots els grups municipals amb representació a l'Ajuntament afirmen que el nivell d'acceptació de les al·legacions presentades per l'associació de veïns de Riells del Montseny ha estat molt alta i, per tant, el futur urbanístic de Riells del Montseny s'adequarà en gran mesura a les propostes que l'assoaciació va presentar. La junta de l'associació de veïns de forma definitiva les respostes a les seves al·legacions un cop les rebem i farà conèixer el seu parer a tots els associats i amics. miércoles, 13 de abril de 2011 Aquest dijous 14 d'abril a les 20:00 es celebrarà un ple extraordinari per l'aprovació provisional del POUM de Riells i Viabrea. Aquest POUM no ha estat exempt de polèmica, com en la majoria de municipis. Cal tenir en compte que l'aprovació inicial va ser contestada per unes 1000 al·legacions. D'aquestes el document del POUM que es porta per a la seva aprovació provisional ha incorporat totalment o parcialment un 80%, ha qualificat com a dubtes o comentaris un 10% i ha rebutjat un 10% de les al·legacions presentades. Per tant, el POUM que es presenta per a la seva aprovació provisional ha recollit una bona part de les disconformitats que veïns de Riells i Viabrea havien plantejat. En la darrera assemblea de l'associació de veïns de Riells del Montseny celebrada el proppassat 26 de maig de 2011 es va informar que el nou POUM recull 7 de les 8 al·legacions que l'associació de veïns varem presentar referents a Riells del Montseny. Les nostres al·legacions han estat subscrites per altres entitats i particulars esdevenint al capdavall en unes 400 al·legacions aproximadament en total. En resum, això significa que el document del POUM que es porta al ple municipal: - desclassifica tota la zona urbana prevista a Riells del Montseny, quedant tot el nucli de Riells del Montseny com a zona no urbanitzable, equipaments i zona verda en terreny rústic. - esborra l'àrea de tractament paisatgístic (ATP) dibuixada pel Parc i totes les funcions que aquesta ATP havia d'hostatjar queden incorporades en les reserves de sòl dels equipaments de Riells del Montseny. Així es preveu un punt d'informació al Molí de Can Joia, una zona de lleure en l'Hort del Rector i un aparcament a la granja de Can Joia. - queden sense efecte les reserves de sòl per a la construcció d'una depuradora i els tractaments d'aigües de les masies hauran de ser autònoms. No s'autoritzaran noves captacions d'aigües per desenvolupaments urbanístics - es mantindrà la previsió d'instal·lar un punt d'informació del Parc, però aquest no es finançarà amb les plusvàlues d'operacions urbanístiques. - s'ordenarà la xarxa viària de tal manera que la seguretat i el gaudi de visitants i residents quedi garantida. Es desclassifiquen itineraris erronis i s'elaborarà un pla de camins amb la participació dels veïns. - la dotació de serveis bàsics, com l'electrificació, no dependrà de la viabilitat d'operacions urbanístiques a Riells. Sembla que l'actual equip de govern de Riells i Viabrea ha generat prou aliances com per garantir l'aprovació provisional del POUM, i és per això que el duu al ple municipal. Com veieu el dijous 14 d'abril és un dia molt important per Riells del Montseny. Aquest POUM garanteix que l'essència del nostre poble no es corromprà amb desenvolupaments urbanístics almenys per un període d'uns 15-20 anys. Creiem que és molt important ser presents en el ple per fer costat al nostre poble. Per això us convidem a assistir al ple i fer visible la nostra voluntat de preservar Riells del Montseny. No hi falteu ! lunes, 24 de mayo de 2010 miércoles, 3 de marzo de 2010 M'he assabentat que l'Associació de Veïns de Riells del Montseny promou unes al·legacions en contra de determinats aspectes al POUM de Riells i Viabrea. El que volen és això: - Assegurar que els serveis als visitants d'aquest bell indret del Massís del Montseny es concentrin en la zona urbana. - Que no es sobredimensioni la zona urbana ni es desnaturatlitzi l'esperit de Riells del Montseny, un poble disseminat on les masies, els camps i els boscos configuren un paisatge de la muntanya mitjana-baixa. - Que es mantingui el punt d'informació del Parc i s'eviti instal·lar una oferta d'equipaments sobre-dimensionada, que posa en risc l'equilibri del territori. - Que s'ordeni la xarxa viària de tal manera que la seguretat i el gadui de visitants i residents quedi ganantida. - Que es prenguin mesures concretes per fixar la població en les masies, tot evitant el rampant despoblament rural i l'abandonament d'un patrimoni construit - Que es preservin els recursos hídrics de la zona i no es concedeixin més aprofitaments d'aquests fins que no es disposi d'un acurat coneixement d'aquests - Que no es construeixi una planta de sanejament d'aigües residuals, i se segueixin les recomanacions de l'Agència Catalana de l'Aigua en matèria de sanejament per petites entitats de població disseminades - Que es posin els mitjans, per part de totes les administracions públiques i els particulars, per dotar de serveis bàsics, com ara l'electricficació de les masies, de Riells del Montseny He vist que les al·legacions completes les podeu baixar cliclant sobre el següent enllaç: https://docs.google.com/fileview?id=0B9x Q60Xp1MNWMGZlMTUwNWEtYTVmZS00NTUyLTlkNDA tZDA3MTA2ZWIzMWU0&hl=ca Si no podeu presentar les al·legacions personalment en el registre de l'Ajuntament de Riells i Viabrea les podeu dur el diumenge 7 de març cap al migdia a l'Abadia de Sant Martí de Riells del Montseny. Una representació de l'associació estarà allà per recollir-vos-les. També hi haurà còpies per si no les heu pogut imprimir i les podreu complimentar allà mateix. Les al·legacions també es poden enviar per correu postal administratiu dins del període d'exposició pública i al·egació que s'exhaureix el dia 10/03/2010. El POUM és un document normatiu que condicionarà el futur de Riells del Montseny i de la seva gent. És molt important doncs que, si coincidiu amb el contingut de les al·legacions, feu els possibles per a recollir el màxim de suport a aquestes, i demostrar que Riells del Montseny és viu i vol prendre les regnes del seu futur. lunes, 21 de julio de 2008 Hola ! Enguany ens hem decidit a fer una trescada més forta i pujarem de Riells del Montseny a Sta. Fe del Montseny tornarem a baixar. Divuit quilòmetres va marcar el GPS, no està gens malament... El recorregut és circular, pujarem pel vessant nord del turó de Morou i baixarem per la seva cara est. Serà una caminada que tot i que és apta per tots els públics s'ha tenir unes mínimes condicions físiques. No cal ser un superman però tampoc és recomanable pels que tinguin una vida sedentària. Vingueu ben calçats i amb ganes de caminar. Hi un tram de la baixada que és bastant empinat, i per tant recomano que aquells que pateixin més del genolls que vinguin amb els bastonets de rigor. Travessarem paisatges diversos: alzinar, suredes, boscos de ribera, faigs, pinedes,... A més a més hi ha indrets amb vistes molt aèries. Serà un regal pels sentit.... No cal dur res doncs hi haurà 3 avituallaments de menjar (pastissets, fruita i fruita) i aigua en tots els controls (amb càntirs per no haver d'embrutir el bosc amb ampolles de plàstic. A l'arribada us espera una beguda i un bon entrepà de botifarra o formatge (per a qui no li agradi la carn). Doncs res, que us hi esperem a Riells del Montseny el 27/07/2008. Salut !! sábado, 31 de mayo de 2008 Al voltant de vint masos del municipi i algun de municipis propers han participat, sigui mostrant les activitats i productes que realitzen o bé col·laborant en tasques organitzaves. La fira mostra al públic les activitats tradicionals que han dut a terme les masies o bé les que es realitzen actualment. Aixi hom podia trobar des de productes de l’horta, ous de pagès, fruita del temps, una exposició d’eines de camp, diverses exposicions de fotografies antigues, decoració realitzada amb soques i branques, eines relacionades amb el mon de cavall,... A més a més la fira es complementava amb la mostra d’artesans i oficis tradicionals, activitats per als més xics com passejades en poni, i un gincana de les masies i una especial dedicació a la recuperació de la gastronomia de muntanya. En la inauguració de la Fira el president de l’associació de veïns de Riells del Montseny Pere Tardà va posar de manifest la voluntat de la gent de les masies de perdurar, de fer festa i de viure en normalitat d’acord amb els temps actuals i preservant la cultura i els trets de la vida en les masies. Tot això malgrat les dificultats que suposa per a molt dels seus habitants amb serioses restriccions com no disposar de connexió a la xarxa d’electricitat, la dificultat per accedir a les noves tecnologies – els mateixos visitants van poder constatar que no hi havia cobertura per a telèfon mòbil –, el no tenir assegurada l’aigua, i les dificultats burocràtiques per introduir millores d’habitabilitat en els masos i els camins que els donen accés. Gemma Blasco, presidenta del Grup amb Idees va refermar el compromís de l’entitat que representa amb la Fira, ja que va ser la promotora d’aquesta des dels seus inicis, i va reclamar més reconeixement i respecte a la feina duta a terme per la seva associació. També va apuntar que l’entitat diversificaria la seva activitat amb actes culturals i cursets a Riells i Viabrea. El representant del Parc Natural del Montseny va manifestar la voluntat d’aques de col·laborar amb les adminstracions locals i els particulars, tot i que de vegades aquesta ajuda no és prou suficient. L’alcalde de Riells i Viabrea Josep Ma. Bagot va recollir en guant llençat i en el seu discurs d’obertura va refermar el compromís del consistori amb al Fira, va apuntar que s’està treballant per resoldre el problemes que dificulten la vida en les masies tot cercant la col·laboració d’altres administracions. En concret es va referir a millorar l’accés a les noves tecnologies i a l manteniment dels vials. L’alcalde també va glossar la vida en el mas com una representació la vida i el caràcter propi de les nostres terres. La pluja i el vent del cap de setmana també van voler participar de la fira d’enguany i tot que el dissabte va permetre que la fira es desenvolupés amb certa normalitat el diumenge la majoria dels actes es van suspendre.. El dissabte, entre ruixats i ullades de sol, el públic va poder gaudir d’un àpat tradicional, de passejades amb ponis, de les rondalles de muntanya, de col·laborar amb la feina dels artesans,.. i mentre que uns seguien les evolucions del Chiki chiki a casa seu el grup Getsemaní va oferir un ball d’allò més bucòlic en l’escenari principal fent participar al públic entre botifarres cuites amb carbó d’alzina i a l’escalf del la foguera de Sant Isidre. El diumenge el recinte firal va haver-se de clausurar pel mal temps. Les carpes dels artesans i les de l’escenari principal van patir danys pel vent i la pluja. Les feixes van omplir-se d’aigua que en alguns indrets va esdevenir fang. El recinte era del tot impracticable i l’organització va decidir traslladar el dinar amb pomes farcides amb carn i la xerrada de Martí Boada a la Nau de Riells i Viabrea, on es va clausurar la fira.


text: Si el que està buscant és per un hotel ben situat a Berlín, no busqui més enllà de NH Berlin Mitte. Amb aquesta situació a només 0 km del centre de la ciutat i a 10 km de l'aeroport, aquest hotel de 4-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Museum fur Kommunikation Berlin, Ambaixada d'Irlanda, Frontera de Berlin CheckPoint Charly són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. A NH Berlin Mitte, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, ascensor, conserge, lloguer de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets . A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com aire condicionat, assecador de cabell, escriptori, forn microones, banyera per satisfer el client més exigent. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, sauna, centre esportiu, spa, massatge estan dissenyades per escapar i relaxar-se. NH Berlin Mitte és una elecció inteligents per a viatgers a Berlín, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


text: Busca productes per a la teva moto: Tornar a Pilotos de freno Tornar al catàleg PUIG t'ofereix dos tipus de pilots de fre amb base d'alumini per a la teva motocicleta. Consulta la disponibilitat d'aquest producte per a la teva moto Què estàs cercant? quina moto tens? Vols que la teva moto sigui única?Monta-hi accessoris Puig.


text: Va ser presidenta del Plaid Cymru fins que aquest càrrec fou suprimit el 2013. Va ser escollida per primer cop el 1999 i reescollida el 2009. És membre de la Comissió de Medi Ambient, Salut Pública i Seguretat Alimentària i de la Delegació de relacions amb l'Iraq. També és la portaveu del Plaid Cymru per a afers internacionals i europeus.


text: Com funciona el meu correu UPC? El correu UPC En el moment en què et matricules a la UPC com a estudiant se t'activen diversos serveis informàtics. Alguns es gestionen des del CCEPSEM i altres des de UPCnet. Un d'aquests serveis és el correu electrònic, que es gestiona des d'UPCnet. Aquest servei et permet: - Ser el propietari d'una adreça de correu del tipus email@example.com mentre s'estigui matriculat com estudiant a la UPC. - Disposar d'una bústia de correu amb una capacitat màxima de 50Mb amb protecció anti-spam i anti-virus. - Llegir el correu usant els clients de correu habituals i també a través de web. - Enviar correus usant els enrutadors de la UPC. Però, per sobre de tot, aquesta adreça és fonamental atès que és el medi oficial per comunicar-se amb vosaltres des de la UPC (institució, administració, professorat, etc.). Per tant és molt important configurar-lo correctament i llegir-lo sovint. Quina és la meva adreça exactament? És el mateix nom d'usuari que feu servir per accedir als serveis UPC com ara Atenea seguida de "@estudiant.upc.edu". Per exemple, si com a nom d'usuari UPC teniu "olga.recasens", la vostra adreça oficial de correu UPC serà "firstname.lastname@example.org". Com puc llegir el correu de la meva bústia UPC? Tens tres possibilitats. Cadascuna té les seves avantatges i inconvenients. Fes servir la que et sigui més còmoda. Sempre que vulguis pots canviar d'una a altra modalitat. Vull llegir el meu correu UPC via web Pots llegir el teu correu UPC des de qualsevoll lloc del món amb un navegador i connexió a internet usant un servei tipus webmail, similar a com ho fas desde gmal. Simplement conecta't amb un navegador a l'URL http://ek2.upc.edu, identifica't i podràs llegir i enviar correu usant el servei UPC. Vull llegir el meu correu UPC des d'un client Un client de correu és una aplicació específica per a gestionar correus (llegir, escriure, classificar, etc.). Llegir el correu des d'un client és molt més còmode i amable que fer-ho des d'un navegador web. Alguns clients coneguts són: Mozilla Thinderbird, Evolution o Outlook. Per configurar aquests clients heu de fer servir aquestes dades: |Paràmetre de configuració||Valor que ha de tenir| |Servidor correu entrant||ek2.upc.edu| |Protocol recepció ||IMAP| |Servidor correu sortint||correu.upc.es| |Protocol sortida||SMTP| |Usuari/password||El vostre a la UPC (nom.cognom) Jo ja faig servir una altra bústia de correu... Si habitualment llegeixes d'una altra bústia de correu (gmail, etc) i no vols llegir d'altres llocs, llavors el més còmode és que et redireccionis el correu de la teva bústia UPC cap a la teva bústia habitual. Per fer això només cal que usis aquest formulari. La redirecció no és immediata i triga algunes hores en produïr-se. Si redirecciones el correu, la UPC no es queda còpia dels teus correus i passen a ser responsabilitat de la teva bústia personal.


text: ON TREBALLEU AMB ELS ORDINADORS? S'ha cregut convenient començar la classificació partint del lloc on es treballa perquè marca diferències quant a la metodologia, la periodicitat i l'organització. A continuació podeu veure el gràfic basat en les respostes a la pregunta: "On treballeu?" Si voleu veure per què, quan i com treballen en un lloc o a l'altre consulteu les pàgines següents:


text: El programa Spútnik formava part d'una sèrie de missions espacials no tripulades llançades per la Unió Soviètica a finals dels anys 1950 per demostrar la viabilitat dels satèl·lits artificials en òrbita terrestre. El nom "Spútnik" ("Спутник") ve del rus i significa "satèl·lit" o "company de viatge". L'Spútnik 2 es va llençar uns mesos després portant a bord el primer passatger viu , una gossa anomenada Laika . Els plans no contemplaven un retorn segur , cosa que va fer de Laika la primera víctima de l ́espai. L'Spútnik 5 va ser llançat el 19 d'agost del mateix any, portant a bord els gossos Belka i Strelka, 40 ratolins, 2 rates i diverses plantes. La nau va tornar un dia després amb tots els animals sans i estalvis. Tots els Spútnik van ser posats en òrbita pel vehicle de llançament R-7, dissenyat originàriament per a dur míssils balístics. La sorpresa del llançament de l'Spútnik 1, seguit de la fallada espectacular dels primers llançaments del projecte americà Vanguard, va impactar als Estats Units, els quals van respondre de seguida amb el llançament de diversos satèl·lits incloent-hi els del Projecte Explorer. Aquest èxit dels russos va accelerar la creació de la NASA (National Aeronautics and Space Agency) i va ocasionar una pujada d'inversions per part del govern dels EUA en recerca i educació científica. Les càrregues són separades per símbols en forma de bales ( · ), els llançaments per símbols en forma de canonades ( | ). Els vols tripulats s'indiquen en negreta. Els vols sense catalogar i llançaments fallits apareixen en cursiva. Les càrregues implementades des d'una altra nau espacial s'indiquen entre parèntesis.


text: dijous, 12 abril de 2012 Reflexions en veu alta: Viatge cap Ítaca Imatge extreta de la Vikipèdia. Illa d'Ítaca vista des del satèl·lit. L'ofici d'escriure és un ofici dels més complexos. Des de sempre, he anat escrivint contes breus, i gràcies al bloc de tant en tant, escric una mica de tot, com bé ja sabeu els que us apropeu aquí i em llegiu. Ara bé, "la vox populi", els crítics literaris, les revistes culturals i d'altres mitjans de comunicació associen el fet d'escriure amb el fet d'escriure i publicar, sobretot publicar, un llibre. Cada dia, llegeixo titulars de diferents mitjans de novel·les que van sorgint, tant d'autors foranis com d'autors de les nostres terres amb llengua pròpia i amb història. Jo de moment he publicat dos llibres, i he participat en un parell de publicacions conjuntes. Tot i que tinc alguns projectes al calaix, fa poc he recuperat el costum d'escriure contes breus, contes inèdits i que més aviat, són exercicis literaris per perfilar la meva veu narrativa, i obrir-me a nous horitzons i avançar, sempre avançar, mai estancar-me com els rius que s'estanquen. I el fet és que és com si tornés a començar l'ofici d'escriure, només que ja no sóc aquella noieta que només agafava un paper i escrivia contes inventats per refugiar-se de la realitat, sinó que he crescut, he llegit, he viscut noves experiències, i tot això són elements que poso al meu bagul per poder avançar i caminar per nous horitzons, per cercar la maduració del meu estil, que ja em perdonareu, però diria que ja començo a perfilar una mica un estil propi, tot i que sé i sóc ben conscient que encara em queda molt camí per recòrrer. I és que cada projecte, cada esborrany, cada idea, cada paraula sempre és començar de zero per arribar com sempre a Ítaca, per dir-ho en termes metaòrics, i ja sabem que el fi no és arribar a Ítaca, sinó el recorregut que fem al vaixell i que ens porta per milers de camins per descobrir amb gegants i éssers que ens dificultaran l'arribada.


text: Situat a l'encantadora àrea de Illa Mactan, Crimson Resort and Spa gaudeix d'una posició excepcional a la l'oci familiar, els esports, les platges de Cebu. L'hotel és a 10. Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Santuari Mactan, Sutukil, Aeroport internacional de Cebu, Mactan. Aston International és ben reconeguda per la seva qualitat de serveis i el seu personal amable, i Crimson Resort and Spa compleix amb aquesta expectativa. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com botigues a l'hotel, instal·lacions per a reunions i banquets , àrea de fumadors, aparcament de cotxes, habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com servei de planxa, premsa diària, caixa forta a l'habitació, aparell de televisió, accés a internet (sense fils) per satisfer el client més exigent. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, esports d'aigua (motoritzats), centre esportiu, sala de jocs, massatge. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Cebu, faci de Crimson Resort and Spa la vostra llar.


text: Comunitat internacional De Viquipèdia El terme comunitat internacional designa d'una forma imprecisa un conjunt d'estats amb una política internacional influent. Pot referir-se a: - Els Estats Membres de les Nacions Unides (és a dir, tots els països representats a l'Assemblea General de l'ONU), que representa gairebé la totalitat del planeta, amb algunes excepcions com ara les Nacions Unides i persones sense representació; - Els Estats membres del Consell de Seguretat de l'ONU (en concret, els cinc membres permanents); - "Grups" d'aliances entre els països econòmicament poderosos, com G8 o G-20, sense relació amb l'ONU. - La Societat Internacional, conjunt de subjectes amb personalitat i capacitat jurídica suficient per sostenir relacions i operar vàlidament més enllà de les seves fronteres. - La comunitat internacional regulada per les normes i tractats internacionals, és a dir, els subjectes passius del Dret internacional. - Tota població constituïda ad hoc per habitants de diversos orígens.


text: Situat a l'encantadora àrea de Tsuen Wan, L'Hotel Nina et Convention Centre gaudeix d'una posició excepcional a la l'oci familiar, compres, els restaurants de Hong Kong. Amb aquesta situació a només 2 Km del centre de la ciutat i a 20 Km de l'aeroport, aquest hotel de 5-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. També són a fàcil accés Estació MTR Tsuen Wan Oest, Estació MTR Tusen Wan, Museu Sam Tung Uk. L'Hotel Nina et Convention Centre ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de àrea de fumadors, transport hotel/aeroport, Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions, aparcacotxes. Entri en una de les 1608 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com assecador de cabell, plat de dutxa, dutxa i banyera separades, accés a internet, empolles d'aigua de cortesia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina coberta, piscina exterior, spa, sala de jocs, banyera d'hidromassatge estan dissenyades per escapar i relaxar-se. L'Hotel Nina et Convention Centre és una elecció inteligents per a viatgers a Hong Kong, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties. Please note that the hotel's indoor and outdoor pools are CLOSED from 16 November 2013 onward until further notice.


text: El telèfon El telèfon és un joc infantil consistent en anar transmetent una frase (o paraula) oralment entre diferents persones, fins que aquesta esdevé irrecognoscible per a qui la formulà originalment. Els participants estan generalment disposats en fila, de costat. Es juga xiuxiuejant la frase a cau d'orella del jugador següent, de manera que per culpa del baix volum sovint es perd informació en cada anella de la cadena, que ha de ser suplida per la imaginació del jugador, que creu reconèixer certes paraules (quan potser n'hauria d'haver entès d'altres de fonèticament molt semblants). És així com la frase muta. El darrer jugador de la fila acaba dient en veu alta la frase que ell ha sentit, que sovint és molt diferent de la que el primer jugador dit. Objectiu[modifica | modifica el codi] El joc no té cap objectiu, i cap guanyador. La diversió rau només a comparar els missatges original i final. Fins i tot si no s'arriba al final de la fila, les darreres persones que han rebut la frase poden comparar-la amb l'original, i certes són irrecognoscibles només amb poques transmissions. Des d'un punt de vista educacional, el joc demana bon treball en equip per aconseguir una transmissió reeixida, a més d'ensenyar com de senzill és tergiversar la informació a través de la comunicació indirecta. També pot servir per simular la propagació de xafarderies i adonar-se dels seus efectes negatius. Altres noms[modifica | modifica el codi] Aquest joc és conegut en anglès com a Chinese whispers ("Xiuxiueigs xinesos") o Telephone game ("Joc del telèfon"), Stille post ("Correu silent") en alemany i Telefono senza fili ("Telèfon sense fils") en italià.


text: Les centrals tèrmiques són les que utilitzen combustibles fòssils (derivats del petroli, carbó, gas) per escalfar aigua i obtenir-ne vapor. Aquest vapor mou la turbina, la qual acciona el generador de corrent, anomenat alternador. El corrent elèctric generat passa per un transformador que s'encarrega d'adequar la intensitat i la tensió per al seu transport fins les estacions transformadores properes a les poblacions. El consum de combustibles fòssils provoca l'emissió de partícules i fums provinents de la seva combustió (C02, gasos sulfurosos, etc.), que originen l'anomenada pluja àcida. A Catalunya tenim les centrals tèrmiques de Sant Adrià de Besòs (Barcelonès), Cubelles (Garraf) i Cercs (Berguedà). S'utilitzen normalment per generar energia elèctrica quan baixa la producció de les centrals hidràuliques. La de Cercs té la particularitat de consumir el carbó procedent d'una mina propera. Clica aquí si vols veure aquesta central.


text: Un molt bon amic, em va explicar molt il·lusionat de la creació d'un nou sender local a Tordera del qual ell n'era un dels autors. L'anomenen "El Camí de les Valls". Aquest sender, d'una distància de 18 km aprox, està ideat pels senderistes, però clar... aquí és on entrem els corriolers! Tot sender és benvingut i... Mare de Déu quina sorpresa! Atravessant rieres i camps, els corriols surgeixen del no res, ficant-se a dins de petites rouredes i alzinars, fent-te oblidar que, tot just a pocs quilòmetres tens el poble de Tordera. Molt ben trobat i ideat. Degut a la seva brevetat i escassa dificultat, he allargat la ruta amb els corriols de la Marxa de l'Hivernal de St. Genís de Palafolls del 2011. Així doncs, al final gairebé 28km de mooolt corriol, roures, alzines, brucs... uf!!! I tot amanit amb uns colors de Tardor que feien goig. Ruta obligada a TOT Torderenc (jo no ho sóc) i gairebé obligada a els veïns com jo. Totalment recomanable. Cal tenir en compte que: - En èpoques plujoses les rieres poden anar molt plenes i ens mullarem els peus - Hi ha una pujada moooolt forta. És just a La Font del Bolet. La teniu amb foto i tot. - El track es solapa en un tros degut a l'anada i tornada pel mateix corriol. Si clickeu al link de baix, anireu a un bloc on s'explica el recorregut del Sender de les Valls.


text: Per als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bali, Bali Village Spa és l'el·lecció perfecta. Amb aquesta situació a només 25 km del centre de la ciutat i a 15 km de l'aeroport, aquest hotel de 2-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Esports Aquàtics Tanjung Benoa, Platja Benoa, Platja Nusa Dua. A Bali Village Spa, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha centre de negocis, aparcacotxes, caixa forta, conserge, servei d'habitacions. Entri en una de les 16 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com ventilador, mini bar, dutxa i banyera separades, aparell de televisió, caixa forta a l'habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de massatge, jardí, piscina exterior. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Bali Village Spa és una selecció idònia per a la vostra estada a Bali. Festa religiosa Nyepi Tingueu en compte que l'illa de Bali celebra el dia de Nyepi (Dia del silenci) cada any durant les dades que es mencionen més endavant. El Nyepi (Dia del silenci) és un dia de silenci absolut a tota l'illa. No es permet realitzar activitats a l'exterior, incloses les entrades i sortides dels hotels. 23 de març de 2012 | 12 de març de 2013 | 31 de març de 2014 | 21 de març de 2015 | 9 de març de 2016 | 28 de març de 2017


text: Centre econòmic i cultural de la Grècia clàssica, Atenes és el punt de sortida perfecte per descobrir el país i les seves meravelles. Si agafes un dels nostres vols barats a Atenes, un cop allà no podràs resistir-te a embarcar-te en un dels ferris que surten del Port del Pireu (un dels més antics de la Mediterrània) rumb a l'arxipèlag de les Cíclades, la joia del mar Egeu. Paros, Santorini o Míkonos són illes de visita obligada per a tot aquell amb ganes d'alternar platja i vida nocturna. I també de gaudir de la bellesa de pobles, amb carrerons i cases emblanquinades, amb portes i finestres de vius colors, que són el senyal d’identitat del país. Cal destacar especialment la diminuta illa deshabitada de Delos, només accessible des de Míkonos, que alberga un dels més impressionants conjunts arqueològics de tota Grècia. Això per si Atenes es queda curta, cosa difícil donat els seus múltiples atractius, des de l’imponent Acròpolis, seu del Partenó , que domina tota la ciutat, al complex olímpic de les Olimpíades de 2004 dissenyat per l'espanyol Santiago Calatrava, situat al nord-est al municipi de Marousi. Passant pels pintorescos barris de Plaka, Monastiraki i Anafiotika (enganxats a l'Acròpolis i ideals per gaudir de belles vistes degustant una típica dolmadakia - fulles de parra farcides d'arròs i herbes - amb vi de retsina), o els també cèntrics i nocturns Psiri, Thissio i Gazi. Aquest últim destaca per estar situat al voltant de l'antiga fàbrica de gas, convertida avui en un gran espai artístic d'exposicions, i per ser el nou barri gai d'una ciutat, Atenes, que a part d'exhibir orgullosa les seves ruïnes, també sap reciclar-se. Consulta l’oferta de vols de València a Atenes i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de València a Atenes. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de València a Atenes fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


text: La Costa Golf & Beach Resort , és un indret meravellós per a celebrar el vostre casament o qualsevol altre tipus d’esdeveniment o reunió en un entorn únic i privilegiat. Situat a prop del mar al centre de la Costa brava, reuneix totes les condicions per a organitzar el vostre esdeveniment. Ofereix allotjament als convidats, així com els serveis necessaris per a una celebració única: música, ambientació i decoració floral, fotografia i fins i tot serveis de perruqueria i estètica.. És la millor opció de La meva boda a a Calella . El Gran Saló Empordà té una capacitat de fins a 250 persones i està situat al jardí de l'Hotel, envoltat de pins centenaris. Es tracta d'un espai polivalent per a banquets, sopars de gala i reunions d'empresa, amb la possibilitat de servir un aperitiu, un còctel o un coffee break als jardins de l'Hotel. Des de l'Hotel es pot accedir directament al Golf Platja de Pals , que permet celebrar esdeveniments exclusius al vespre en un entorn fantàstic, amb vistes al camp de golf i entre pins centenaris. Per a les celebracions més especials i a tan sols cinc minuts de l'Hotel comptem amb el Mas Gelabert , una masia del segle XVIII envoltada d'arrossars i situada en un paisatge idíl•lic conegut com a Serres de Pals. Aquest indret disposa de diferents ambients per a celebrar múltiples esdeveniments tant a l'interior de la masia com al pati exterior. També ofereix un gran espai a l'aire lliure que permet la instal•lació de carpes, escenaris, etc., i tota la infraestructura necessària per portar-ho a terme. Si està buscan La meva boda a a Calella , no dubti en contactar amb nosaltres. Pot ampliar la informació sobre La meva boda a a Calella clicant aquí .


text: Assut Assut (de l'àrab "as sad" barrera), és una presa de reduïdes dimensions. Es tracta d'una obra de fàbrica de poca alçària construïda transversalment en un riu o en un rierol per a aturar l'aigua, fer-ne pujar el nivell i derivar-la fora de la llera en general cap a una séquia. L'assut és una part important en els regadius tradicionals que segueixen en ús en les hortes de València i Múrcia. L'assut de Xerta es troba en la confluència dels municipis de Xerta, Benifallet i Tivenys al riu Ebre, va ser construït pels àrabs al segle XI i encara està en ús. Tradicionalment es considera que a partir d'aquest assut comença el Delta de l'Ebre.[1]


text: dimarts, 27 novembre de 2007 dimecres, 21 novembre de 2007 dissabte, 17 novembre de 2007 Aquest dijous Jordi Bilbeny va fer una roda de premsa a Barcelona per presentar les seues investigacions sobre la catalanitat, l'autoria i el significat del clàssic universal que ens ha arribat en la versió castellana com 'Lazarillo de Tormes'. Molta premsa ha publicat les declaracions de Jordi Bilbeny recollides per Europa Pres. Podeu llegir la notícia dels diaris gratuïts adn i metro, els diaris Levante i Las Provincias de València, Información d'Alacant, Diario de Ibiza o Diario de Mallorca. divendres, 16 novembre de 2007 El filósofo Jordi Bilbeny arroja nuevas teorías de la autoría valenciana de la novela más importante de la picaresca española El Lazarillo de Tormes no nació en el municipio castellano de Tormes, ni la narración transcurre en Toledo o Salamanca. Este personaje de la picaresca nació en la localidad de Tormos, en la Marina Alta, y su vida se desarrolla entre Gandia, València, Almoines y municipios valencianos. Esto es lo que afirma el filólogo catalán Jordi Bilbeny en un estudio editado con el nombre La vida de Llàtzer de Tormos. El estudioso afirma que con seguridad algunas escenas ocurren en Gandia -que en la traducción al castellano fue cambiada por el municipio de Escalona- y aporta algunos datos y escenas que estarían ambientadas en la capital de la Safor. Una de ellas es aquella que se puede leer en los primeros capítulos y que habla de que el ciego al que acompaña el lazarillo se golpea contra una columna al cruzar el puente. En esta columna hay esculpido un toro que representa al escudo de la familia Borja, a la que pertenecía el Ducado de Gandia. El editor del libro, Josep Maria Orteu, aseguró ayer que en el siglo XVI "era muy normal" cambiar los nombres de los pueblos y adaptarlos al entorno geográfico del idioma en el que estaba siendo traducido. Llegiu l'article al web del diari. dilluns, 12 novembre de 2007 Ja fa anys que molts hispanistes atribueixen el ‘lazarillo de tormes’ a l’humanisme valencià. No només pels girs lingüístics i expressions utilitzades, sinó sobretot per la visió que es té de la societat. Professors universitaris com el doctor de la UNED Francisco Calero atribueixen l’autoria del ‘Lazarillo’ a Joan Lluís Vives, en llibres pagats pel mateix Ajuntament de València. Però què passa si Vives mai va escriure en castellà? Com s’explica que la novel•la estiga plena de catalanades i errors de traducció? Acaba d’apareixer un estudi signat per Jordi Bilbeny i Josep Maria Orteu que a part de corroborar l’autoria valenciana de la novel•la (Joan Timoneda o Joan Lluís Vives) i fer un repàs exhaustiu de les catalanades, va més enllà, i denúncia un procés de deslocalització de la història original. Així, el llàtzer seria de Tormos i no Tormes, i la seua mare filla de Teulada i no Tejares. La població on viu la seua mare amb un negre seria Dénia i no Salamanca. (a Salamanca no hi havia negres, mentre Dénia era un important port de tràfic amb Àfrica). Seria des del pont romà d’entrada a Dénia des d’on s’acomiadaria Llàtzer de sa mare, i Gandia i no pas Escalona la ‘vila ducal’ on passa l’escena en la que Llàtzer fa xocar el cec contra una columna, als porxos que encara ara existeixen. La versió castellana que ens ha arribat parla d’un ‘Regne de Toledo’ que mai ha existit, seria la traducció que els censors de la Inquisició van posar a ‘Regne de València’. En la mateixa línia, un per un tots els carrers de la novel•la s’han localitzat en l’entramat urbà de la València de l’època. Tot això explicaria la incongruència de la localització castellana, que ha fet que els hispanistes sempre hagen sostingut que l’autor mai havia estat als llocs on passa la història, o que no coincidís cronològicament els anys en què es feren corts a Toledo amb les Corts que apareixen al llibre, però si amb les Corts celebrades a València, per posar un altre exemple. Un altre enigma de la novel•la que l’acadèmia mai ha sabut explicar és la mateixa estructura del llibre. Un orfe explica a ‘vostra mercè’ tots els amos amb els qui ha estat. Només s’entèn si coneixem les institucions valencianes de l’època de protecció a la infància, com son el Pare d’Òrfens i l’Afermamossos. Aquestes institucions no tenen un equivalent castellà, i es dedicaven a donar amos als orfes, i a les quals un cop grans els mossos havien de rendir comptes. L’estudi de Bilbeny i Orteu aporta més dades. Explica que tots els originals que ens han arribat són edicions d’estat. És a dir, són llibres que el mateix estat posa en circulació. S’explica com funcionava la censura, i els processos d’impressió, distribució i venda de llibres al segle XVI, i apunta que aquesta apropiació de la literatura catalana per part de Castella podria extendre’s a d’altres obres valencianes com són ‘la Celestina’ o tota la producció de Cervantes-Sirvent.font: Anna notícies dissabte, 10 novembre de 2007 En motiu de l'aparició del llibre La vida de Llàtzer de Tormos els membres de la Fundació d'Estudis Històrics han entrevistat a l'editor del llibre i autor d'un dels estudis. Josep Maria Orteu parla d'alguns detalls de l'obra, com són els errors en les monedes i les institucions de beneficiència per a òrfens de l'època a València, com el Pare d'Òrfens. L'editor ens dóna detalls de com ha estat el procés de restitució de la ubicació original, situada a Tormos, Dénia, Teulada, Almoines, Gandia, Albaida, València i Sagra. Ens explica quins paral·lelismes es troben entre l'acció de la novel·la i els diferents episodis de les Germanies, tal com va interpretar Jordi Bilbeny, i ens avança que ja s'està preparant una segona edició amb totes les noves proves que s'han anat trobant. divendres, 9 novembre de 2007 A tothom li sona la història de "Lazarillo de Tormes", aquell marrec que, en plena edat mitjana, havia de servir a un cec. El què potser no sabreu és que la història original no la protagonitza cap Lazarillo de Tormes, sinó més aviat en Llàtzer de Tormos. Ni el protagonista neix al riu Tormes ni la narració passa a Toledo ni a Salamanca: Llàtzer neix al lloc de Tormos (Marina Alta) i la seua vida s’esdevé a València i a Gandia. La narració és el testimoni que el protagonista adreça al Pare d’Òrfens de València per assabentar-lo dels amos a qui ha estat afermat. La novel·la, de la qual no coneixem l’autor, malgrat que s’especula que pot ser l’humanista Joan-Lluís Vives o l’escriptor Joan Timoneda, fou escrita originalment en llengua catalana i posteriorment retocada i traduïda al castellà. Tal com expliquen a Llibres de l'Índex, les edicions castellanes de "La vida de Lazarillo de Tormes" són possiblement edicions d’estat i l’obra, que presenta una lectura simbòlica en clau política, és una al·legoria de la revolta de les Germanies. L’estudi preliminar a la novel·la, que es publicarà ben aviat, és un interessant text de l’historiador Jordi Bilbeny que va encara més enllà, plantejant que una part substancial del 'Siglo de Oro' de la llengua castellana podria ser una apropiació en bloc d’autors catalans (de Joan Timoneda a Miguel de Cervantes o de la "Celestina" a "La vida de Lazarillo de Tormes"). Ens trobem, doncs, davant l'enèssim cas d'apropiació espanyola de productes i descobertes catalanes... article publicat a Directe!cat dimecres, 7 novembre de 2007 En el marc de les investigacions de Jordi Bilbeny s'ha obert una nova línia. S'acaba de publicar el llibre La vida de Llàtzer de Tormos (Llibres de l'índex), una edició de la traducció al català d'Antoni Bulbena amb un prefaci de l'editor en persona, Josep Maria Orteu, que ha quedat fascinat i atrapat per les aportacions de Bilbeny, i un estudi preliminar de l'arenyenc. Després de publicar Cristòfol Colom, príncep de Catalunya, i un cop apuntada la identitat catalana de l'escriptor conegut com Miguel de Cervantes, ara és el torn de l'obra El Lazarillo de Tormes. Les investigacions de Jordi Bilbeny i d'altres col·laboradors seus no paren de donar resultats sorprenents. És una lluita contínua contra la incredulitat, un incentiu constant per revisar la història. Com ell mateix ha dit en diverses ocasions, sabem que la història l'escriuen els vencedors, però veient com hem acceptat la historiografia que ens ha estat transmesa, sembla que ens pensem que som nosaltres els vencedors. A poc, a poc, però, les tesis es van obrint pas. Ja se n'han fet ressò espais televisius de gran audiència com La nit al dia, El Club, Mil·lènium, i molts altres. Els primers llibres els havia de publicar Llibres del Set-ciències, d'Arenys de Mar, però ara ja els volen a Proa o Llibres de l'índex. S'han fet presentacions dels llibres arreu del país, inclòs el Museu d'Història de Catalunya. I a partir de tot aquest material s'han elaborat reportatges com L'apropiació del descobriment d'Amèrica: una qüestió d'estat? o Enigma Cervantes. Llegiu l'article complert al bloc d'en Xavier Mir


text: ¿On vas tan d'hora, patum, anant pel món impartint tantes lliçons? Opinions Ens caldria un exèrcit? Ens caldria ser a l'OTAN? diu Chesterton El poble català va sortir al carrer a Barcelona el febrer de 1976 El món necessita avui més que mai una ètica comuna. En les enquestes del CIS mai no apareixen persones que se sentin catalanes i sueques Ara més que mai, cal reconèixer el valor de la bona publicitat Tan important és innovar com mantenir les tradicions La característica fonamental dels genis, a banda del talent, és la bondat humana. Trob poc intel·ligent viure tancats a dins dels bastions.


text: Tant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Trident Gurgaon Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Nova Delhi i NCR. A 25 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 5-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a DLF Cyber City, Centre Comercial Ambience, Unitech Cyber City. Trident Gurgaon Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Els clients poden triar d'entre 136 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, centre esportiu, spa, massatge, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Trident Gurgaon Hotel.