Qderm | Eliminació làser de venes i angiomes En la pell poden observar-se diferents lesions vasculars que es veuen inestètiques en donar una coloració vermella a la pell com les venes varicoses, aranyes vasculars o telangiectasias, angiomes o nevos robí, cuperosis o vermellor difusa facial. Per eliminar aquestes lesions vasculars disposem en Qderm del Làser Neodimi-Yag la longitud del qual d’ona és idònia doncs és absorbida per l’hemoglobina sense afectar a la resta d’estructures presents en la pell, amb el que s’aconsegueixen excel·lents resultats amb una elevada seguretat. Destacar que en cames poden coexistir venes varicoses de diferent calibre i que pot resultar necessari tractaments combinats amb Làser Neodimi-Yag i escleroteràpia. Les venes varicoses blavoses de major grandària segueixen sent candidates com a tractament de primera elecció la escleroteràpia, mentre que les vermelloses fines és millor eliminar-les amb làser. AntesVenasDespués Entre 25 i 30 minuts. Nombre de sessions nevos robí i aranyes vasculars una única sessió és suficient. Nombre de sessions venitas facials Si són escasses amb una única sessió és suficient. Si són nombroses es tracten amb 2 o 3 sessions separades d’uns 2 mesos cadascuna d’elles. Nombre de sessions rojez difusa o cuperosis Es tracta amb 2- 3 sessions separades de 2-3 mesos i pot requerir d’un manteniment cada 2 o 3 anys. Nombre de sessions venes varicosas de cames Segons l’extensió es tracten amb una sessió única i retoc als 2 o 3 mesos. Si són molt extenses es precisen 2 o 3 sessions i després es realitza el retoc també als 2 o 3 mesos. Que hem de tenir en compte en els tractaments amb Làser Vascular? Venes varicosas de petit calibre de cames Petites venitas facials Cuperosis o rojez tant facial com en coll o escot. Aranyes vasculars o telangiectasias de cara o en qualsevol localització corporal. Nevos robí o angiomes Abans d’iniciar el tractament al nostre Centre sempre realitzem una visita mèdica informativa sense cost algun. En ella confeccionem una història clínica i una completa exploració física posant especial atenció a detectar signes relacionats amb el sistema circulatori. Fins i tot no evidenciant cap tret suggestiu de compromís circulatori, sempre sol·licitem que els pacients acudeixin a un especialista en Cirurgia Vascular i la realització d’un Ressò-Doppler doncs és una tècnica no invasiva que permet comprovar l’estat del sistema circulatori de les cames. S’ha de resseguir amb el capçal del làser el trajecte complet de cada vena. Si es tracta d’aranyes vasculars o nevos robí es dispara en polsos sobre cada lesió. La vermellor de la cuperosis ha de tractar-se en forma d’escombratge de tota la zona. La refrigeració de la pell és mitjançant aire fred sense necessitat de contacte entre el capçal del làser i la pell, la qual cosa resulta higiènic i segur en observar-se a tot moment la pell. És una tècnica dolorosa per les venes de les cames que són més gruixudes que les de cara. Per això és molt important l’aplicació prèvia de crema anestèsica en oclusió amb film transparent mínim 1 hora abans de la sessió. L’aire fred del làser també contribueix a evitar el dolor. Cuidats pre-tractament Cap especialment. Després del tractament s'observa vermellor que respon bé amb l'aplicació de gel de Aloe Vera. Per als tractaments facials, de coll i escot es recomana una higiene acurada i l'aplicació de foto-protector cada matí durant 1 mes. Quan es tracten les venes varicosas de les cames no és necessari l'ús de mitjanes compressives ni de pressió local. Poden apreciar-se punts concrets inflamats i lleugerament dolorosos que aniran cedint entre 2 i 3 setmanes però que no solen requerir de anti-inflamatoris orals ni de cures especials Els trajectes de les venes varicoses poden observar-se més foscos o vermells durant unes 2-3 setmanes. Les venes més fines desapareixen al moment de la sessió, però les més gruixudes poden trigar entre 2 i 3 mesos a anar millorant despareixent entre un 40-50% de les mateixes. És per això que es requereix realitzar un retoc.. Els nevos robí després de ser coagulats amb el làser canvien a color marró fosc amb el que aparenten ser petites pigues que van desapareixent en el termini d'1 mes. Les aranyes vasculars desapareixen de forma progressiva i lenta en 1 mes. La vermellor facial associada a l’Acne rosàcea requereix d’una actuació més àmplia amb tractament dermatológico personalitzat segons el tipus i grau de severitat de la mateixa. De fet, el tractament amb Làser es realitza quan la malaltia es troba baix control sense lesions acneiques inflamatories actives.


L’energia del futur? | Lo Finestró L’energia del futur? Posted on 13 febrer, 2012 by graciaz (Article que es publicarà en castellà en un mitja de comunicació) Any rere any, els grans països en desenvolupament —Xina, Índia, Brasil, Sud-àfrica ... — estan demandant més i més energia. Els països desenvolupats —Amèrica del Nord, Europa, Japó, Corea del Sud i altres —, difícilment reduiran el seu consum. La conseqüència lògica no serà altra, a banda dels problemes de contaminació i reescalfament terrestre, que l’adveniment d’una gran crisi energètica. No ens hi oblidem que les energies fòssils tendeixen a la seua extinció i les alternatives creixen molt lentament. La crisi econòmica que patim endarrerirà més el seu desenvolupament i posada en pràctica. La pregunta que a tots ens ve al cap és: quin és el futur de l’energia? A continuació i des dels meus minsos coneixements tècnics, intentaré parlar d’un gran projecte mundial que s’està desenvolupant, el qual ens obre una porta a l’esperança sobre l’energia del futur. Es tracta, ni més ni menys, de copiar el procés energètic solar. És el procés de fusió d’àtoms lleugers com l’hidrogen, que res té a veure amb l’energia nuclear que coneixem, ni amb la radioactivitat. La immensa quantitat de calor que es desprèn de la fusió seria aprofitada en grans centrals per produir electricitat. El nom del projecte o gran experiment mundial es diu ITER, i el seu objectiu és demostrar la viabilitat tècnica i econòmica de la fusió com a font d’energia. Per fer-nos una idea de la dificultat de la imitació del procés solar, només cal pensar que la fusió solar es produeix a una temperatura de 15 milions de graus centígrads. El problema fonamental, per tant, és el de construir un recinte que pugui albergar i contenir tan enormes quantitats de calor. Per resoldre el problema, ITER està construint a França una planta experimental basada en què uns grans electroimants puguin retenir la calor del plasma per a la fusió sense tocar les parets del recinte, a part d’un gavadal de cares i complexes solucions tecnològiques. La matèria principal per a la fusió és l’hidrogen, l’element més abundant de l’univers, que suposa més del 75% de la seua massa. A la Terra el tenim en gran abundància a l’aigua, tot i que, ara per ara, s’hi obté més fàcil i econòmicament dels hidrocarburs. En el projecte participen, la Unió Europea amb un 45%, la República Popular de la Xina, Japó, Índia, la República de Corea, la Federació Russa i els Estats Units, amb un 9% aproximadament cadascú. Més de la meitat de la població mundial participa en el projecte. Les aportacions dels països es realitzen, fonamentalment, en espècie: cada país construeix una part del projecte que formarà part de la planta de Cadarache (sud de França). L’empresa que gestiona la contribució d’Europa al projecte és “Fusion for energy” (F4E), i la seua seu corporativa es troba a Espanya, més concretament al districte 22 @ de Barcelona, on treballen unes dues-centes persones. Les persones de la meua edat no hauríem de dipositar massa esperança de conèixer els resultats del projecte, perquè l’evidència de la seua viabilitat s’assolirà cap als anys quaranta o cinquanta d’aquest segle. Si l’experiment reeixís, la mateixa planta experimental de França podria procedir a la següent fase de producció d’electricitat, i després li seguirien noves centrals elèctriques de fusió, de manera que s’aconseguiria la resposta global al desafiament global d’assegurar la sostenibilitat dels recursos energètics del nostre planeta. Que així sigui, dins de trenta o quaranta anys. I que vosaltres ho veieu.” Filed under: Economia | « Commemoració del 75è aniversari del naixement de Desideri Lombarte Certificats de català »


merceta taller: La Lia i la Greta / La Lia y la Greta La Lia i la Greta / La Lia y la Greta En aquest quadre vam pensar que la Lia, quedaria molt bé empenyent el cotxet de la seva germaneta que acaba de néixer, la Greta. Com que a la Lia li agraden molt les princeses, li vaig fer una vareta i a la Greta, un xumet! M'encanta com ha quedat i la combinació de colors. En este quadro pensamos que la Lia, quedaría muy bien empujando el cochecito de su hermanita que acaba de nacer, la Greta. Como que a la Lia le gustan mucho las princesas, le hice una varita y a la Greta un chupete! Me encanta como ha quedado y la combinación de colores. Publicado por Merceta en 18:38 Etiquetas: Quadre infantil nens i nenes / Cuadro infantil niños y niñas


Crònica del segon dia de vaga de Cotronic-Telefónica de Barcelona El dimarts 17 de juliol de 2018, s'iniciava a les 10:00 hores del matí la segona jornada de vaga de Cotronic Barcelona, que es va perllongar fins a les 12:00 del matí. Miércoles 18 de julio de 2018 | 13:15 Fotos: Izquierdadiario.es/Cynthia Lub Els treballadors havien estat convocats a les 10h a les portes de la botiga de TELEFÓNICA MOVISTAR, situada en l’avinguda Porta de l’Àngel amb carrer Fontanella, el famós MOBILE WORLD CENTRI, ara anomenat MOVISTAR CENTRE. En arribar els primers vaguistes, passats quinze minuts de les 10h, la tenda de TELEFÓNICA-MOVISTAR no havia estat oberta per la porta principal, fet que va estranyar als vaguistes. Tenia col·locat un cartell per la part de dins on desviaven als clients cap a la porta petita i secundària amb entrada pel carrer Fontanella. Aquest fet i sobretot, en veure que la tenda no obriria per la porta principal (desconeixem les raons), va fer que sobre les 10:30h els vaguistes decidíssim col·locar la pancarta de punta a punta de la mateixa porta, pensant que no obririen per aquest costat en haver penjat un cartell que desviava els clients. La participació en el segon dia de vaga va ser novament del 100% dels treballadors d’Instal·lació i Manteniment de COTRONIC convocats. Cap a les 11h, els vaguistes van simular amb un ninot i de fons la música d’una marxa fúnebre, l’enorme quantitat d’accidents que s’estan produint en tot el sector, per treballs en altura, al llarg de totes les províncies espanyoles. Estem caient com a mosques! I denunciar d’aquesta manera els incompliments per part de TELEFÓNICA-MOVISTAR i de totes les seves fidels empreses col·laboradores, com COTRONIC (GRUP SIELTE) en matèria de PRL. Igual que va passar durant el dimarts, enmig de la concentració s’han rebut les fotos dels companys de Cotronic de Vic/Berga que estan secundant la vaga, però que per motius de distància no han pogut acostar-se a la concentració. Novament s’ha rebut com un alè de positividad entre els treballadors de Barcelona. La situació més tibant de la concentració s’ha produït quan TELEFÓNICA-MOVISTAR s’“ha queixat” als mossos d’esquadra que no podien obrir la porta principal perquè tenien “por”. Fet que ha sorprès als vaguistes, doncs des de primera hora, MOVISTAR havia posat un cartell desviant als seus clients cap a la porta lateral, tot i que encara ni tan sols els treballadors havien arribat a la concentració. Al moment que els mossos han comunicat aquest malestar per part de TELEFÓNICA MOVISTAR als vaguistes, s’ha retirat immediatament la pancarta perquè poguessin obrir les portes. Recordem que som treballadors que estem defensant els nostres drets laborals, no som delinqüents ni moltíssim menys nostra intenció és produir por a la gent, faltaria més. Cal recalcar que hem entès la denúncia per part de MOVISTAR com una vil estratègia per intentar fer bullir l’ambient, fet que no han aconseguit. Durant el transcurs de la concentració, com no podia ser d’una altra manera, ens vam solidaritzar amb els treballadors d’AMAZON, que van iniciar la vaga a l’hora que nosaltres i que també estan precaritzats. Tota la nostra força companys! Es va poder escoltar crits de “Boicot Amazon” mentre no s’aconsegueixi un acord digne. VIDEO | Los trabajadores de Cotronic-Telefonica de Barcelona, en huelga indefinida desde este lunes, envían su solidaridad a la #HuelgaAmazon y llaman al #BoicotAmazon ¡Unidad, organización y lucha! ¡VIva la coordoninación obrera!@comitecotronic @CgtAmazonMad4 @AmazonEnLucha pic.twitter.com/bqetFaeFfL — IzquierdaDiario.es (@iDiarioES) 17 de julio de 2018 A les 12h exactes es va desconvocar la concentració i els vaguistes van tornar al treball. És important recalcar que ahir, després de la vaga, el comitè es va posar en contacte amb la Sub-directora general de Relacions Laborals i Qualitat en el Treball, sol·licitant-li que es posi en contacte amb la direcció de COTRONIC (GRUP SIELTE) i intenti intervenir amb l’empresa per negociar amb el comitè de vaga, amb una proposta diferent, atractiva i REAL que pugui ser acceptada pels treballadors, sota un marc que garanteixi la bona fe negociadora, amb la finalitat d’acabar el més aviat possible aquest conflicte que no beneficia a ningú. Així mateix, no podem oblidar-nos que avui han comunicat al comitè d’empresa de Liteyca que l’empresa va acomiadarà a 6 companys, tres d’oficina, dues de magatzem i 1 capatàs. El més vergonyós és que quatre dels acomiadats provenen de l’anterior EFF, empresa que acaba de ser subrogada per Liteyca el passat 1 de juliol de 2018, sota l’empara de TELEFÓNICA-MOVISTAR, qui sempre presumeix d’estar arreglant la situació, encara que els seus fet diuen el contrari. Els vaguistes de COTRONIC agraïm als comitès de Elecnor i Liteyca que hagin realitzat comunicats de suport cap a nosaltres i a més, davant la gravetat de la situació, hagin convocat als seus treballadors per als propers dies 23, 24 i 25 de juliol de 19h a 21h hores en la tenda de TELEFÓNICA-MOVISTAR, que és qui ens precaritza a tots, per manifestar-se. En Català / Empresas telefónicas / Mundo Obrero Estado Español / Movistar


1553 dies ago - Respon Respon a Elisenda Feu clic aquí per cancel·lar la resposta. Més popes contra el càncer 1063 dies ago Popant 1350 dies ago Quan les finestres tenen popes 1373 dies ago


La por de la banqueta del Barça Luís Enrique encara no té clar si renovarà o no amb el Barça a final de temporada. No ha desvelat res per molt que sigui preguntat, suposadament per no influir negativament en la moral dels jugadors, que ja és prou feble. Sí més no, que l’entrenador blaugrana estigui a la cadira calenta ha fet tremolar alguns equips. El fet que el Barça dirigeixi la seva mirada capa alguns clubs per mirar de pescar el seu entrenador ha fet que comenci un ball de renovacions. Així, l’entrenador de l’Athletic Club, Ernesto Valverde, ex jugador del Barça i coneixedor de laLiga espanyola, acaba contracte aquest estiu i encara no ha renovat. El president, Josu Urrutia, vol “que es quedi” pero sap “que no es tonto”. D’altra banda, Eusebio Sacristán, entrenador de la Real Societat i ex entrenador del filial del Barça, va renovar aquesta setmana per dues temporades més amb el club donostiarra, estant “molt il•lusionat amb el que podem fer”. Sampaoli, el tècnic del Sevilla, també ha sonat, i encara que té contracte dos anys més, al club ja li han ofert una ampliació.


Menjar i Gaudir: d’agost 2013 La pizza és una cosa que a casa ens agrada molt i clar quan vam començar amb Dukan vam creure que ens hauríem d'oblidar d'ella, com de tantes altres coses. No ha estat així, gràcies a moltes persones que experimenten a la cuina, en aquests dos anys no només hem pogut menjar pizza si no que a més a més, amb diferents tipus de massa. A poc a poc aniré pujant les que he provat perquè qui no les conegui encara tingui l'opció per aquí. Bé, l'avui és una pizza amb massa de tonyina que queda molt cruixent i és apta des de la fase d'Atac. La recepta original és de Yolanda Rubio del blog La cocina de Jabalpan. És la que ens agrada més a casa i tinc el costum de fer-la una vegada un cop a la setmana (doblant les quantitats). Amb una cola light i un gelat de xocolata després ... Sopar de divendres ideal! En el meu cas va ser un farcit de pernil salat, frankfurt de pollastre i mozzarella light (del Lidl. No apte, però jo la faig servir de tant en tant i ho compto com 1 tolerat. Es pot substituir per llençolets Sante light o uns formatgets light congelats i ratllats). Preescalfar forn a 220o. Escórrer bé la tonyina. Col · locar en un motlle de silicona rodó o safata de forn folrada amb paper vegetal. Coure al forn a mitja alçada uns 10 minuts. Donar la volta i coure 5 minuts més. Omplir al gust i enfornar 5 minuts més. Treure el paper a la massa ja fornejada Estendre el tomàquet "fregit" (sofregit amb aigua). El meu amb una mica de ceba, orenga i all. Ja farcida, a punt d'enfornar. Publicado por Maryar en 11:25 4 comentaris : Etiquetas: DUKAN - PIZZA Ja han caigut les primeres pluges d'agost i ha baixat de cop la temperatura, cosa que s'agraeix. Encara que, espero que tinguem alguns dies bons de sol. ¡Que l'hivern és molt llarg! Després d'un llarg estiu d'amanides i planxa, avui em venia de gust cuinar alguna cosa més consitent i he triat aquest plat de vedella que a casa ens agrada a tots. És molt fàcil de fer i queda amb un gustet lleugerament picant (o no tan lleuger, segons se li tiri o no picant, jeje) i com tots els estofats queda millor d'un dia per l'altre i es pot congelar sense problemes. Si ho fem en dies PV, podem afegir-li alguna verdura: pastanagues, bolets ... 1/2 kg. de filet de vedella 3 CC de pebre vermell dolç 3 CC de pebre vermell picant Sofregir les cebes a foc suau en una paella amb una mica d'aigua i sal. Tallar la carn en trossets de 3 o 4 cm i daurar en una cassola lleugerament engreixada. Afegir les cebes a la cassola amb el vi, herbes, pebres vermells, sal i pebre. Remoure be, tapar la cassola i deixar coure a foc lent 1 hora. Treure els talls de vedella i reservar. Batre la resta i afegir el formatge sense deixar de batre. Servir amb la vedella coberta amb la salsa. Publicado por Maryar en 16:58 Cap comentari : Avui us porto unes torrades cruixents totalment aptes per la dieta Dukan però que sens dubte agradaran a tothom. La recepta original és de Violeta del blog ¡¡¡¡No quiero volver a estar gorda nunca más!!!! Aquestes torrades són ideals amb una mica de formatge d'untar o com a base de canapès. TOLERATS: 100 gr. tofu natural fumat o no al gust de cadascú especies (jo he posat la barreja Hispania de la marca Dani) En un bol, aixafar bé el tofu i la tonyina amb una forquilla. Barrejar amb l'ou, sal i espècies. Abocar una petita quantitat en un motllo rodó apte pel microones (com a 1/2 cm o menys han de quedar primes per què siguin cruixents). Cuinar al microones 2 minuts, donar la volta i cuinar 1 1/2 minut més (depèn de cada microones). Deixar refredar sobre una reixeta fins que siguin fredes i dures (quan surten del microones estan una mica toves). Publicado por Maryar en 15:25 1 comentari : Etiquetas: DUKAN - PA Aquest Nadal els reis m'han portat una iogurtera, de fet va ser un auto regal, jajaja. Feia molt temps que hi anava al darrere i finalment vaig decidir-me. El problema no és que l'aparell sigui car (n'hi ha de tots els preus), la qüestió era... on ficaré un altre trasto a la cuina? Imagino que a la majoria de cuiners/eres que pul·lulem per aquí ens passa el mateix, se'ns van els ulls al darrere de tot tipus d'estris que es puguin fer servir en una cuina i clar a no ser que tinguem un palau, el tema d'emmagatzematge es complica. Però bé, al final vaig trobar joc al menjador (una altra estança que comença a estar envaïda per la febre cuinera) i ja he començat a fer els meus primers iogurts. Encara que casi sempre els hi faig naturals, de tant en tant afegeixo qualsevol altre ingredient. Avui toca la xocolata. TOLERATS: una mica més 1/4 CC cacau per persona 1l. llet descremada 2 CS llet en pols descremada 2 CS cacau sense sucre i desgreixat Escalfar la llet i afegir la llet en pols, cacau i edulcorant. Barrejar fins que quedi tot integrat. Afegir el iogurt. Batre bé. Posar dins els gots de la iogurtera destapats. Deixar fer de 8 a 10 hores. Deixar refredar a temperatura ambient i guardar a la nevera. Publicado por Maryar en 12:03 1 comentari :


Liana tits pics pics | Search | Big Tits Hard Pics Liana tits pics pics Big Tits Hard Pics Models really excitingBig Tits & Huge Boobs Pics Big Tits Big Tits And Ass Big Tits Sucking Big Tits Moms Big Tits Anal Big Tits T shirt Big Tits Fuck Big Fat Tits Big Tits Teacher Big Nipples Tits Perfect Tits Big Tits Blowjob Big Tits Sport Brunette B, 48 e3abig tits pornstars pics at big tits busty uhtml, eabig tits pornstars pics at big tits bustyuhtml, WWw.big.tits.old.pics.com., 8 hot tits in bra pics, 8 xxx hot mom bg tits sex pics, Bbw big tits pics, Big tits old pics, Big tits mom son pics, Big tits pics gp, Spanish tits& ass pics, xx cel bbw busty big tits pics, Big tits hug bobs pics, Latten tits pics, Size tits pics, Fati tits pics, Kameez tits pics, Tits suckimg pics, Balloon tits pics, Long tits pics, Sl pusy tits pics, Bb gunns tits pics, Bbw tits suck pics, Tits pamti pics, Fati tits pics xxx,


Facebook crea un espai dedicat a esdeveniments esportius - Diari de Girona La xarxa social llança Sports Stadium per concentrar l'intercanvi d'informació esportiva en directe efe| san francisco 25.01.2016 | 17:46 Un usuari entrant a Facebook. Getty Images La xarxa social Facebook ha anunciat la creació de Sports Stadium, un nou espai que concentrarà tot l'intercanvi d'informació sobre esdeveniments esportius en directe en un sol lloc. Sports Stadium, segons ha declarat Steve Kafka, director de producte de Facebook en el lloc web de la companyia, és "un lloc dedicat exclusivament a viure l'experiència esportiva en directe amb els teus amics i la resta del món". L'espai que acaba de debutar es concentrarà inicialment en partits de futbol americà i inclourà properament altres esports de tot el món, entre ells el bàsquet i el futbol. Segons Kafka, "amb 650 milions d'aficionats de l'esport" entre els seus membres, Facebook "és l'estadi més gran del món". L'executiu també destaca que la gent ja utilitza Facebook per celebrar i lamentar l'evolució d'esdeveniments esportius i afirma que l'objectiu del nou espai és que els usuaris sentin que estan "veient el partit amb els seus amics encara que no estiguin junts". Sports Stadium permetrà als seus usuaris veure els comentaris dels seus amics sobre esdeveniments esportius, així com comentaris d'experts i periodistes, a més dels resultats en directe i estadístiques. Per accedir a l'espai, els usuaris han de fer una cerca en Facebook sobre el partit que els interessa. La xarxa social assenyala també que preveu oferir més formes de realitzar cerques "a mesura que el producte evoluciona". L'espai està disponible en la seva fase inicial per a usuaris de telèfons intel·ligents iPhone a Estats Units i s'ampliarà a altres plataformes en les properes setmanes.


Liffey - Bloomsday, el dia que Leopold Bloom va recórrer Dublin Dissabte, 16/06/2018 L'antiga farmàcia Sweny's a Lincoln Place, Dublin 2 / Foto: Liffey El 16 de juny és un dia que tots els joycians del món tenen marcat en vermell al seu calendari i és que va ser aquest dia del 1904 quan James Joyce va conèixer la que més endavant seria la seva dona, Nora Barnacle, de Galway. Probablement aquella trobada va marcar molt Joyce perquè quan va escriure la seva obra mestra, “Ulisses”, que és una adaptació dublinesa del gran clàssic d'Homer, "L'Odissea”, va triar el 16 de juny del 1904 com el dia en què van tenir lloc totes les peripècies que apareixen a la novel·la, que té Leopold Bloom com a personatge principal, amb papers secundaris per a Molly Bloom, Stephen Dedalus i Buck Mulligan. Així doncs, de fa molts anys que els joycians del món celebren aquest dia com a Bloomsday, en homenatge a Bloom, un personatge una mica excèntric, potser un reflex del mateix Joyce. “Ulisses” és una obra molt descriptiva i amb molts petits detalls, de fet Joyce va dir que si un dia Dublin fos destruïda, es podria reconstruir a partir de la novel·la, i això fa que hi hagi moltes possibilitats de recrear bona part del periple que Bloom va fer per la capital irlandesa i rodalia el 16 de juny del 1904. Tot i que se celebra arreu del món, Dublin és el lloc més autèntic i real del Bloomsday atès que moltes activitats es fan al mateix lloc que a “Ulisses”; fins i tot hi ha establiments comercials que encara mantenen el mateix nom, com el North Star Hotel, la farmàcia Sweny's (foto) -que tot i mantenir l'aspecte de farmàcia ara ja no ven medicaments, només les pastilles de sabó de llimona com la que va comprar Bloom ara fa 114 anys, i és un centre cultural i de lectura dedicat a Joyce-, el pub Davy Byrne's -que ara ha pujat de nivell i on molt probablement avui Bloom no hi podria entrar- o els luxosos grans magatzems Brown Thomas a comercialíssim Grafton Street. Pel que fa a les activitats, hi ha la rua amb els participants vestits d'època que surt del James Joyce Centre, l'espai cultural dedicat a l'escriptor situat North Great George Street i que a “Ulisses” era una escola de dansa, després es fa un esmorzar dels que li agradaven a Bloom, és a dir, amb fetge de porc i manetes d'ovella, que el personatge comprava a ca l'Olhausen de Talbot Street -la carnisseria ja no hi és però la marca continua als prestatges dels supermercats- i per als més valents hi ha el bany matinal a la piscina natural de Forty Foot, a Sandycove (sud de Dublin), que és el que va fer Buck Mulligan a l'inici d'”Ulisses”.


«La desfeta del sistema financer s'hauria d'estudiar en les universitats» - Vincle Editorial «La desfeta del sistema financer valencià», el nou llibre del catedràtic de la Universitat de València Joan Ramon Sanchis i Palacio, es va presentar el passat dilluns en el marc de la Fira del Llibre de València, en un acte que va comptar amb la col·laboració de Sergi Pitarch, cap d’economia del Levante-EMV i president de la Unió de Periodistes Valencians, i d’Ignacio Blanco, exparlamentari i portaveu d’EUPV en les Corts Valencianes. L’obra inaugura la col·lecció “Panorama” que Vincle llança per a publicar textos d’anàlisi sobre la realitat social, econòmica i política del país. Pitarch va assegurar que “el llibre de Joan Ramon Sanchis s’hauria d’estudiar en les universitats per conèixer el per què de la desfeta del nostre sistema financer”, i va coincidir amb l’autor a assenyalar la politització de les caixes com l’origen de la situació actual. A més, va ressaltar les “dues gotes d’esperança” que planteja Sanchis, com són Caixa Ontinyent i Caixa Popular, ambdós casos estudiats en sengles obres publicades per Vincle Ignacio Blanco, per la seua part, va manifestar compartir “la visió de Joan Ramon Sanchis, que posa en qüestió el pensament únic neoliberal”, i va subratllar el caràcter de l’obra com a “llibre de consulta i de dades, que llança també un missatge optimista”. En aquest sentit va comentar que “m’interesa molt que es parle de banca pública i que no és quede només en els programes electorals”. Joan Ramon Sanchis va qualificar “La desfeta del sistema financer valencià” com “una anàlisi del que ha passat en els darrers anys”, i que també estudia el paper de les cooperatives de crèdit, “sovint molt oblidades pels poders públics”. Sanchis va abogar per “recuperar eixa taronja podrida que veiem en la portada, recuperar part del que hem perdut, i assenyalant els responsables de la desfeta”. A més, va advertir que “no podem esperar més, perquè perdrem més del ja hem perdut”. L’autor es va mostrar radicalment en contra de “demonitzar la manera de funcionar de les caixes d’estalvi”, destacant com a principal problema “la intervenció política i la corrupció associada”. Sobre la dimensió de les entitats de crèdits i la seua relació amb un bon funcionament Sanchis va ser categòric: “no cal ser grans per a ser rentables i eficients: això és una fal·làcia”, i es va mostrar a favor de l’existència d’un banc públic “per a potenciar l’economia valenciana, però cal comptar amb els recursos existents”. «La desfeta del sistema financer s’hauria d’estudiar en les universitats»2016-04-282016-04-28http://vincleeditorial.com/wp-content/uploads/2015/06/Captura-de-pantalla-2015-06-09-a-las-12.11.35.pngVincle Editorialhttp://vincleeditorial.com/wp-content/uploads/2016/04/ladesfeta_flaco.jpg200px200px


Apologia de la curiositat: Declaració d’amor comprensible per l’aeroport de Basilea Declaració d’amor comprensible per l’aeroport de Basilea Aquests dies he transitat per l’aeroport de Basilea i he decidit que m’agradaria instal.lar-hi el domicili, empadronar-m’hi, viure-hi i morir-hi. És l’únic del món que ha aconseguit pertànyer a tres Estats limítrofs alhora (Suïssa, França i Alemanya) i treure’n un còmode benefici. Sóc fill d’un país de frontera amb continus problemes d’Estat (per manca o per excés), és natural que l’ingràvid equilibri fronterer aconseguit per l’aeroport de Basilea em meravelli. Oficialment es diu de Basilea (Suïssa), Mulhouse (França) i Friburg (Alemanya), sense separació entre les tres paraules. Se situa per tant entre tres fenomens boscosos de la categoria dels Vosges alsacians francesos, la Selva Negra alemanya i els Alps suïssos, tres concentracions de verds que s'acosten molt a l'efusió lírica i obren l'apetència de voluptuositat, del que ens imaginem que deu ser el gaudi físic de la vida lliure i pròdiga. Quan s’hi arriba, es pot optar per sortir a qualsevol dels tres països. Es va edificar en territori francès amb capital suís. Una carretera declarada extraterritorial l’enllaça amb Basilea, que és la destinació majoritària. Si l’usuari emprèn aquesta direcció, creuarà al cap de pocs minuts per damunt del Väterchen Rhein, el “pare Rin”, el riu més gran d’Europa occidental. Aleshores experimentarà la segona sensació d’impacte, el segon desconcert. Un dels meandres més majestuosos del gegant fluvial és el que descriu precisament al centre urbà d’aquesta ciutat suïssa. Fa molts anys que em vaig enamorar monogàmicament del meandre del riu Adige a la ciutat italiana de Verona, el qual em continua semblant de bellesa incomparable, sense discussió possible. Tot i així el “pare Rin” és una altra cosa i desafia els sentiments previs. Neix als Alps suïssos, però només és navegable a partir de Basilea, fins al delta holandès. El Rin ha modelat amb força titànica el destí d’aquesta i de moltes altres ciutats del seu curs. Avui Basilea (tercera ciutat suïssa, després de Zurich i Ginebra) és la seu central de poderoses indústries farmacèutiques, bancàries, culturals. La fira d’art modern Art Basel s’ha convertit en una multinacional que gestiona nombroses altres fires franquiciades de l’especialitat. Erasme de Rotterdam va viure els últims vint anys i va morir a Basilea. D’aquesta ciutat n’era fill l’historiador de l’art Jacob Burckhardt, autor del tractat La civilització del Renaixement a Itàlia, la contribució més important de Basilea a la cultura europea des d’Erasme. Entre tots els atractius, em quedo amb l’aeroport. Els meus orígens m’han fet experimentar amb freqüència, per exemple al llarg del Pirineu, la sensació de trobar-me amb mig cos a un Estat i l’altre mig a l’Estat del costat, sense trobar comoditat a cap dels dos. L’aeroport de Basilea triplica l’escorç amb un confort desconegut. A l’usuari l’hi aixequen la camisa igual que a tot arreu (l’ampolla petita d’aigua val 4€) i el tracten sense pietat de ramat humà. Però jo no vull ser-ne usuari, sinó resident censat. Etiquetes de comentaris: triplica l’escorç amb confort desconegut


S'estan mostrant 15 notícies (316-330) de 544 09/02/2014 - Presentació del llibre FEM VIA! a Vic Aquest proper dijous 13 de febrer, a 2/4 de 8 del vespre, tindrà lloc la presentació del llibre FEM VIA! a la llibreria Abacus de Vic. L’acte, organitzat per Abacus Cooperativa, l’Assemblea Nacional Catalana i l’Editorial La Mansarda, comptarà amb les intervencions d’Ignasi Termes, membre del secretariat Nacional de l’ANC i un dels coordinadors de la Via Catalana i Santi Pons, membre de la coordinadora comarcal de l’ANC Osona. El llibre compta, ordenades per comarques, de sud a nord, amb més de 500 fotografies que rememoren alguns instants de la gran mobilització del passat 11 de setembre. Amb pròleg de Carme Forcadell, el llibre transcriu els comentaris inèdits de persones reconegudes del país, com Josep M. Espinàs, Juanjo Puigcorbé, Patrícia Gabancho, Albert Sanchez Piñol, Jaume Cabré, Jordi Pujol, Montserrat Carulla, Muriel Casals, Salvador Cardús, Núria Feliu, entre molts d’altres; que reflexionen sobre la seva vivència d’aquell dia. 09/02/2014 - Espanya contra Catalunya: una mirada històrica (1714-2014) Aquest proper dimecres, 12 de febrer, el Teatre La Catòlica de Sant Hipòlit de Voltregà acollirà l’acte ‘Espanya contra Catalunya: una mirada històrica (1714-2014)’. L’acte tindrà lloc al es 20:30 i està organitzat per l’ANC Voltreganès. Els historiadors Jaume Sobrequés (Catedràtic emèrit d’Història de Catalunya de la Universitat Autònoma de Barcelona i director del Centre d’Història Contemporània de Catalunya) i Lluís Duran (Doctor en historia contemporània per la Universitat de Barcelona) aproparan d’una manera molt planera el Simposi Espanya contra Catalunya: una mirada històrica (1714-2014), que es va celebrar a Barcelona, a la seu de l’Institut d’Estudis Catalans els dies 12, 13 i 14 de desembre del 2013, i donaran resposta a les preguntes: Hem estat mai independents?; Com ha estat aquesta independència? o Com i quina ha estat l’opressió que hem rebut?. Al final de la seva exposició i haurà un ampli debat amb els assistents. La presentació anirà a càrrec d’en Peyu. L’acte forma part dels actes de commemoració dels Fets de la Gleva 1714. 04/02/2014 - L'ANC Roda de Ter penja una nova estelada gegant Aquest dimarts al matí, l'ANC Roda de Ter ha penjat una nova estelada gegant a la part posterior del Teatre Eliseu. L'estelada fa uns 60m2, 9 metres de llarg 6,3 d'ample aproximadament. A més incorpora la pestanya de l'Assemblea i el nom de Roda de Ter a la part baixa de l'estelada. L’estelada presideix la façana del riu Ter que creua el poble i per tant, és visible des de molts punts. El març de l'any passat ja es va penjar una gran estelada però que es va deteriorar per les inclemències meteorològiques i sobretot arran del temporal del passat octubre. 23/01/2014 - L’ANC Manlleu estableix un punt fix de recollida de vots Seguint l’exemple d’altres poblacions, Manlleu se suma al municipis que compten amb un punt de recollida fix de d’instàncies de la campanya Signa un Vot impulsada per l’Assemblea Nacional Catalana. El punt de recollida serà els divendres a Ca l'Espardanyer (carrer del pont, 30) de 5 a 8 de la tarda i a partir d’aquest mateix divendres 23 de gener. Manlleu se suma a altres municipis osonecs com Vic, Tona, l’Esquirol o Centelles. 20/01/2014 - L’ANC Osona - Ripollès recull 13.991 instàncies del Signa un Vot per la Independència en dos dies A nivell nacional es van recollir 234.481 instàncies La recollida nacional es va fer els dies 11 i 12 de gener a més de 827 a nivel català 13.991 instàncies demanant la independència en dos dies. Aquest és el balanç de la recollida que dur a terme l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) d’Osona i Ripollès el cap de setmana de l’11 i 12 de gener d’instàncies de la campanya Signa un Vot per la Independència. A Osona i Ripollès la recollida es va fer a gariebé tots els municipis. Uns resultats molt per sobre de les expectatives de l’organització tenint en compte el nombre de punts de recollides i les hores dedicades. Tot i això, la campanya Signa un Vot per la Independència continua encara amb més força i, a més de les recollides periòdiques que hi ha arreu del territori, properament hi haurà punts de recollida fixes i s’ha previst un nou cap de setmana de recollida nacional els dies 22 i 23 de març. 15/01/2014 - Primer aniversari de l’estelada al dipòsit de Santa Eugènia Aprofitant el primer aniversari de la pintada d’una estelada gegant, l’ANC de Santa Eugènia de Berga, ha convocat una botifarrada als peus del dipòsit de Puigsacot. Serà al llarg del matí del dissabte dia 18 de gener. 15/01/2014 - Dijous 16/01. Concentració al Parlament per donar suport a la Consulta CONVOCATÒRIA DE L'ANC: Es tracta d'un pas més perquè els catalans puguem decidir el nostre futur com a poble aquest 2014, i és per això que convoquem una CONCENTRACIó A LES PORTES DEL PARLAMENT EL PROPER DIJOUS A LES 10:30 HORES. Cal que hi siguem com més gent millor per: - Deixar clar a la vegada que aquest pas no pot ser una excusa per dilatar o aturar la convocatòria de la consulta. Entenem que els partits vulguin dotar-se d'arguments, però la celebració de la consulta ha de tirar endavant amb o sense permís de l'Estat espanyol. 12/01/2014 - Èxit de la recollida massiva de la campanya Signa un Vot a Osona i Ripollès Èxit de la recollida massiva de Signa un Vot per la Independència que està duent a terme l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) aquest cap de setmana. Malgrat que fins la setmana que ve no hi haurà xifres sobre el nombre d'instàncies recollides, s'han superat les expectatives de l'organització. A Osona i el Ripollès la recollida s’ha fet a més de 50 poblacions, en algunes d’elles en diversos punts del mateix municipi. S’ha comptat amb 175 apoderats i desenes de voluntaris. La recollida, però, continua endavant i les assemblees territorials seguiran fent parades. L’intens cap de setmana va arrencar divendres amb la presentació de la campanya en diversos actes simultanis arreu del país, entre ells Vic. L’acte va desbordar previsions i l’Auditori Marià Vila d’Abadal de El Sucre es va quedar petit per acollir més de 300 persones que van omplir la sala. La coordinadora del projecte a nivell nacional, Rosa Alentorn, ha destacat la “molt bona rebuda” de la campanya i la “tranquil•litat i normalitat” amb què s'ha viscut la recollida d'aquest cap de setmana, sense incidents remarcables. “Estem superant totes les previsions”, ha explicat la membre del Secretariat Nacional de l'ANC. Alentorn ha afegit que “això no s’acaba aquí” ja que continuen les parades i la recollida de signatures pel país , i ha anunciat ja que “hi haurà una segona recollida masiva de cara a la primavera”. 11/01/2014 - Més de 300 persones a la presentació de la campanya Signa un vot a Vic 02/01/2014 - Presentació de la campanya Signa un vot i recollida massiva arreu del país L’Assemblea Nacional Catalana inicia el proper cap de setmana, 10, 11 i 12 de gener, la fase de recollida general, a tot el país, de la campanya “Signa un Vot”, amb vuit actes de presentació simultanis a vuit ciutats de Catalunya, als que seguirà una recollida massiva de vots a tot Catalunya el dissabte i diumenge. Vic ha estat escollida com una d’aquestes ciutats, juntament amb Barcelona, Tarragona, Lleida, Girona, Tortosa, Manresa i Tremp. L’acte de presentació tindrà lloc simultàniament el proper divendres 10 de gener a les 19:30. A Vic l’acte se celebrarà a l'Auditori Marià Vila d'Abadal de El Sucre. Comptarà amb les intervencions de Sílvia Ventura, magistrada, qui exposarà, entre d’altres qüestions, la no vulneració de cap dret internacional amb una declaració unilateral d’independència, els percentatges necessaris per guanyar una consulta/referèndum o les possibles vinculacions d’una Catalunya independent amb Europa al marge de la Unió Europea; Xavier Boada, actor i membre del Consell Assessor en el paper de Rafel Casanova, fent la crida als voluntaris per la defensa de Barcelona; i Carme Forcadell, presidenta de l’Assemblea Nacional Catalana. La intervenció de Forcadell serà a través de connexió per vídeo streaming des de Barcelona i per a totes les ciutats on se celebra l’acte de presentació. L’acte, també inclourà la presentació del Pla d’acció 2014 de l’entitat, serà també el tret de sortida d’un intens cap de setmana. Al llarg del dissabte i el diumenge hi haurà una recollida massiva de vots arreu del país i també a Osona i el Ripollès. Les assemblees locals i territorials han organitzat diversos punts de recollida. En el cas de Manlleu s’ha convocat una trobada de sisí’s amb estelada el dissabte a les 5 de la tarda a Can Puget. 01/01/2014 - Punts de recollida de vots de la campanya Signa un Vot d'aquest cap de setmana PUNTS DE RECOLLIDA DE VOTS D’AQUEST CAP DE SETMANA: VIC: 10:00 – 13:30 a la Plaça Major a la parada del mercat setmanal (Casa Comella) MANLLEU: 16:00 – 20:00, a la Plaça Fra Bernadí en el marc del Badanadal FOLGUEROLES: 11:00 – 13:00 i 16:00 – 19:00, Sala de plens de l’Ajuntament AIGUAFREDA: 11:00 – 14:00a la Plaça Major, en el marc dels actes de la Marató de TV3 que es van haver de suspendre. També hi haurà taller de fanalets independentistes.


El món més preciós que els nostres cors saben que és possible - Capítol 6 | Robert de Llúria L’estat de l’interésser és un estat vulnerable. És la vulnerabilitat de l’altruista ingenu, de l’amant que confia, del compartidor desprevingut. Per accedir-hi, s’ha de deixar enrere la seguretat aparent d’una vida basada en el control, protegida per parets de cinisme, judici i culpa. I si dono i no rebo? I si escullo creure en un propòsit major i visc enganyat? I si al capdavall l’univers és una melé impersonal de forces? I si m’obro i el món em fereix? Aquestes pors asseguren que no entri ningú a la nova història fins que no s’ensorri l’antiga. No és quelcom que haguem d’assolir; és quelcom nat. La mateixa interessència que ens fa tan enormement vulnerables també ens fa enormement poderosos. Recorda-ho! En efecte, la vulnerabilitat i el poder van de la mà, perquè només abaixant la guàrdia del jo separat podem accedir a un poder que li és desconegut. Només així podem assolir coses que, per al jo separat, semblen impossibles. Dit d’una altra manera, esdevenim capaços de fer coses que no sabem com “fer” que succeeixin. Fer que quelcom succeeixi vol dir utilitzar algun tipus de força. Puc demanar-te que em donis diners, però com t’ho faig fer? Bé, podria fer-ho si fossis fràgil, forçant-te a obrir la cartera. O et podria apuntar amb una pistola – qualsevol amenaça a la teva supervivència també és una forma de força. L’amenaça a la supervivència pot ser prou subtil. La força legal, per posar un exemple, es basa en última instància en força física: si ignores les ordres del jutjat, tard o d’hora apareixerà un home a casa teva amb manilles i pistola. D’una manera similar, la força econòmica es basa en l’associació dels diners amb el confort, la seguretat i la supervivència. També existeix la força psicològica, un terme que és més que una mera metàfora. Fa referència a l’explotació de les motivacions lligades amb la seguretat bàsica, concretament el desig d’acceptació pel grup i els pares. El nostre entrenament en l’ús de la força psicològica s’inicia a la infantesa amb l’aprovació i rebuig condicionals per part dels pares, fet que activa la que potser és la major de les temors de qualsevol mamífer jove: l’abandonament per part de la mare. Una cria de mamífer abandonada durant massa temps plorarà desesperadament per la seva mare, atraient així tot depredador a l’abast de l’oïda – un risc preferible a la mort segura si es separa de la mare lactant. Moltes pràctiques modernes s’aprofiten d’aquesta por: els “com has pogut!”, “estàs bé del cap?”, “en què pensaves?” acusatoris i, el que potser és encara més perniciós, la lloança manipuladora que diu “només t’acceptaré si fas el que jo aprovi”. Aprenem a ser un “bon noi” o una “bona noia”, entenent la paraula “bo” com l’acceptació del Papa i la Mama. Acabem per interioritzar el rebuig com un auto-rebuig – culpa i avergonyiment – i interioritzem l’acceptació condicional com a auto-acceptació condicional. Permetre’s a un mateix aquesta acceptació resulta profundament gratificant; denegar-se-la resulta profundament incòmode. La sensació de gratificació és el nucli del que realment implica la paraula “bo”. Val la pena explorar-ho: repeteix-te a tu mateix “Sóc bo. Un bon nen. Sóc una bona persona. Hi ha persones dolentes però jo no – jo sóc una bona persona”. Si fas aquesta reflexió a consciència, potser t’adonaràs que hi ha quelcom profundament infantil en la gratificació evocada per aquestes frases. L’autoacceptació i auto-rebuig condicionals són mecanismes poderosos d’autocontrol: l’aplicació de força psicològica sobre un mateix. Hi estem profundament condicionats; potser és allò més fonamental del que jo anomeno els “hàbits de la separació”. Condicionats d’aquesta manera, també som vulnerables a qualsevol figura d’una autoritat o govern que pugui assumir el paper de progenitor: l’àrbitre del bé i el mal, el que concedeix o denega l’aprovació. El mateix condicionament també influeix els nostres intents de canviar altres persones i el món. Invoquem culpabilitat amb eslògans com ara “ets part del problema o de la solució?”. Proclamem la complicitat de tots i cadascú de nosaltres en els estralls imperialistes de la civilització occidental, l’ecocidi, el culturocidi i el genocidi. Intentem manipular la vanitat de les persones, les accions de les quals esperem canviar: si fas X, ets una bona persona. Habitualment apliquem força també sobre els polítics i les corporacions. Podria ser l’amenaça d’humiliació pública o l’al·licient de lloança pública i imatge positiva. Podria ser l’amenaça de presentar una demanda o una campanya de retirada. Podria ser l’amenaça o al·licient financer. “Impliqueu-vos en pràctiques responsables amb el medi ambient ja que això millorarà els beneficis econòmics.” Quina visió del món, quina història estem reforçant quan utilitzem aquesta tàctica? És la visió del món en què les coses només passen mitjançant l’aplicació de la força. És com si la tàctica ens digués: “Et conec. Ets un maximitzador sense escrúpols de l’interès propi racional o l’interès propi genètic”. Donant això per suposat, tractem de rendibilitzar l’interès propi. Ho fem als altres i a nosaltres mateixos. Això per res vol dir que hauríem d’abstenir-nos de lloar o desaprovar, o deixar d’aspirar a alliberar-nos a nosaltres mateixos de la influència de les opinions dels altres. Com a interéssers, el món ens torna el que li donem. No hi ha cap mal en celebrar les eleccions valentes que ens mouen o en expressar enuig o dol per decisions nocives. És quan s’utilitzen amb una finalitat manipuladora que s’inspiren en la cosmovisió de la força. L’aplicació habitual de vàries formes de força té arrels profundes. Segons el paradigma científic que, malgrat ser obsolet, avui segueix generant la nostra visió de practicitat, res a l’univers canvia si no s’hi aplica força. El poder sobre la realitat física, doncs, pertany a qui és capaç de reunir més força i té la informació més completa i precisa sobre on s’ha d’aplicar aquesta força. És per aquesta raó que els àvids de poder sovint s’obsessionen amb el control del flux de informació. En un univers sense intel·ligència o voluntat pròpies, les coses mai “passen perquè sí”, passen només si hi ha una causa darrere i “causa” aquí vol dir força. D’aquest univers n’hem d’extraure coses, controlar-les i projectar-hi els nostres propis dissenys, utilitzant cada cop més força i aplicant-la amb més i més precisió, per a esdevenir, finalment, els senyors y amos cartesians de la natura. Veieu fins a quin punt la paraula “pràctic” encobreix la mentalitat que subjau els estralls de la nostra civilització? Creieu que operant des de l’interior dels sistemes de creences de l’Era de la Separació, crearem una altra cosa que no sigui separació? El control cria les seves pròpies necessitats. Així, quan tractem la terra amb pesticides forts, les supermaleses i les superbactèries emergents requereixen dosis de pesticides noves i encara més fortes. Quan algú es posa a dieta i intenta controlar el seu impuls de menjar, en un moment determinat el desig contingut explota cap enfora en forma de tiberi descontrolat, propiciant més intents d’autocontrol. I quan els éssers humans són engabiats, vigilats, programats, assignats, catalogats i obligats, es rebel·len de totes les maneres possibles, a vegades de manera irracional o inclús violenta. Ah, pensem, hem de controlar aquesta gent. Com succeeix amb les addiccions, l’escalada creixent d’aquests intents de control acaben per esgotar tots els recursos disponibles, ja siguin personals, socials o planetaris. El resultat és una crisi que les tecnologies del control només fan que aplaçar i mai aconsegueixen solucionar. I cada aplaçament només fa que exhaurir encara més els recursos encara disponibles. Sembla evident que el “pràctic” no funciona tan bé com abans. No només perquè allò que antany era pràctic és insuficient per a les nostres necessitats, sinó també perquè és cada cop més impotent en el seu àmbit natural: el pràctic ja no és pràctic. Ens agradi o no, estem tornant a néixer en un nou món. Aquest llibre és una crida a abandonar el pensament basat en el control per a poder assolir coses molt més enllà de la capacitat de la nostra força. És una invitació a entendre la causa i l’efecte de manera radicalment diferent i, per tant, a concebre de manera radicalment diferent allò pràctic. Actuant en conseqüència, les nostres eleccions, a ulls dels que operen dins els paradigmes antics, sovint semblen boges: ingènues, poc pràctiques, irresponsables. I és que realment donen aquesta impressió a aquella part de nosaltres mateixos – confio en que està tant viva en vosaltres com en mi – que també resideix a la història antiga. Pot ser que reconeguis la seva veu, crítica, desdenyosa, dubitativa, insinuant. Vol que romanguem petits, segurs, protegits en les nostres petites bombolles de control. El meu propòsit aquí no és instar-te a combatre aquesta veu o purgar-la; tan sols reconeixent-la com el que és ja comença a afluixar el seu poder. Res d’això pretén implicar que mai hauríem d’utilitzar la força o que hauríem d’abandonar tota forma d’aculturació que depengui d’adquirir l’acceptació dels pares, la gent gran i el grup. Aquests sempre seran parts importants del drama humà. Tanmateix, les nostres ideologies profundes ens han encegat a l’hora de trobar alternatives per al canvi. Aquest llibre indagarà en el retorn de la força (i la raó, el pensament lineal, etc.) al domini que li pertoca. Capítol 5 - La bogeria / Capítol 7 - La ciència


El 99% dels alumnes de dos instituts alicantins suspenen EpC en anglès – El Mirador Valencià El 99% dels alumnes de dos instituts alicantins suspenen EpC en anglès Publicat el Octubre 30, 2008 per Joan Sanchis La pràctica totalitat dels alumnes de segon curs de Secundària (ESO) de dos instituts d’Alacant han suspès el primer examen parcial de l’assignatura Educació per a la Ciutadania (EpC) en anglès. Els responsables docents de l’institut ‘Badia de Babel’ i ‘Mare Nostrum’ han assenyalat que, del total d’estudiants, solament ha aconseguit un aprovat un alumne del segon dels centres, encara que han aclarit que es tracta d’un jove d’origen britànic. “Si complim les instruccions de la Conselleria, que estem obligats a fer-lo, s’estan produint situacions veritablement esperpèntiques. Els xavals tenen un aguant però després comencen a riures perquè veuen que això no és normal, amb la qual cosa la dignitat del professorat queda un poc mancillada”, segons el director del ‘Mare Nostrum’, Ernesto Torres. ← Penúltima Part de la nostra entrevista a Puchades Última Part de la nostra entrevista a Puchades → 15 pensaments sobre “El 99% dels alumnes de dos instituts alicantins suspenen EpC en anglès” Octubre 31, 2008 a les 1:19 am Sincerament... aixó demostra que som (encara, i em referisc a Espanya) un país de tercera que donem pena quant eixim fora i parlem angles. No se si fer educació per a la ciudadania en angles es la millor de les idees, pero o es puja el nivell de angles de alguna manera o cada vegada serem mes ignorants. I si fa falta suspendre a tots els alumnes... que no s’els caigen els anyells... Octubre 31, 2008 a les 1:53 am No, anónim, el que demostra aço es que els del PP que gobernen a la Comunitat saben molt bé como boicotejar el que, per política, no els interesa. No mesclem pomes amb peres, l’anglés té la seva asignatura propia... per qué dimonis mesclar Ciutadanía amb anglés??? Queda clar, hi ha que desprestigiar a tota costa eixa assignatura vinguda del gobern socialista del país... amb un parell de...!!! Bona jugada, Camps!!! (sarcasme més que evident, crec) Tachintachan ha dit: Octubre 31, 2008 a les 4:46 am No pasa res, el dia de dema els que encenen estos focs ja passar conters. Per a mi, que la donen en valencia en conter d ́angles. Octubre 31, 2008 a les 7:30 am Açi en Beniganim la donen en la tele. Segons tinc entes , veuen pelicules. Jo vullc ser profesor de Epc, enxufarlos la peliculeta, i ale, a rascarme la panxa. ferstadp ha dit: Octubre 31, 2008 a les 9:21 am XEEEE eres un envidioso. Si tanto te gusta ser maestro, ale hinca los codos y sacate la licenciatura. Despues oposita y luego dinos como te tratan las criaturas de hoy en dia. Si es que casi dan el titulo, ahora es más facil que antes sacarselo Octubre 31, 2008 a les 9:41 am De envejos res, ferstadp,( mira que es un nom raro), pero hi ha que reconeixer que no es manera de donar classes posant pel.licules. Octubre 31, 2008 a les 10:24 am Vuic aclarir una cosa, i es que jo respecte molt el treball dels mestres, ja que cada vegada es mes dificil portar una classe, i mes d’institut. El meu comentari de antes , un poquet irónic es per que estan posant moltes trabes per a donar una asignatura que ja s’está donant en la majoria de paisos europeus, i que cada volta fa més falta en la nostra societat, en la que s’están perguent els valors morals, l’educació i el respecte. I al vostre benvolgut president camps, pareix que l’importe mes fer oposició al govern central que l’educació dels nostres fills. Octubre 31, 2008 a les 12:07 pm ¿Por que deduces que el Camps es santo de mi devoción? ¿Estas acomplejado por acabar siempre todos tus comentarios con “salud y republica”? El PP no me pone, la que me pone es la pepa y mi parienta que lo sepas chavalin. Octubre 31, 2008 a les 1:07 pm “Esteu tan cegos que tot es meneja al voltant de la politica. Hi ha una cosa que es diu humanitat. ferstadp, mira en el diccionari.” Feta per XEEEE en un altre post. Segona cita escrita açi a dalt: “eI al vostre benvolgut president camps, pareix que l’importe mes fer oposició al govern central que l’educació dels nostres fills. salut i republica” Se pot saber i sense anim de faltarte a que jugues? Aci tipo casco blau i en el dels bous de republicano, t ́aclarises o explicam el joc de les dos bandes? El qui te competencia es el titet Camps perque en tal dia com hui es va presentar per unanimitat el renovar l ́autonomia d ́aci de Valencia en totes les carteres que admitira la constitucio i el senyor que va pegar la cabotada va ser tio Jose que justetament es el president. Per acabar-ho d ́adobar, ara es piquen mes de quatre per la barrabasada de donar-ho açi en angles, una asignatura que en el moment de la cabotada del tio Jose no estaba. I per acabar de servir el pastis, aquesta asignatura la va presentar el tio Jose i els d ́açi que son molt de misa, no van tragar i manera de putejar al tio que els puteja, si pues aixo mateixa putejanlo tambe. Tant borreguets, com ovelletes, que com cabretes ens ha tocat tragarsen els caramelets del tiet Camps i com l ́altre esta mig empanat com Camps, no hi ha voluntat per part dels dos tiets d ́afluixar-se el pla. Els mestres estan que bufen de tot, peque el tiet Jose els ha posat de correcuita una asignatura que no la tenien prevista en el present curs i per part del tio Camps el caramelo de que tinguen que donar-ho en angles i per si no fora tot ara este esta pegant cullerades als directors de les escoles i instituts clavantse en mare santissima de coses que no li pertoquen decidir. Per acabar la pelicula, el ciri ara el passegen els xiquets en una asignatura nova feta a correcuita, en angles i per damunt de tot en lo poquet que entenen ells d ́angles els han afonat les notes del curs, tot per culpa de estos dos. Si i ho torne a dir per culpa de estos dos. El tio Camps i el tio Jose alies els Pîmpinela d ́Espanya. Ni operacio triomf ni de per lliure, este duo els enviem a Eurovisió l ́any que ve i guanyem el primer premi de caixo, lo mal seria a l ́hora de repartisel que vist lo vist encara ens tocaria a tots pagarlos una altra copa. Octubre 31, 2008 a les 3:35 pm Jo estic completament d’acord en que ens falta millorar molt en anglès, pero la forma de sol·lucionar-ho no és imposant una asignatura en anglès a xiquets de 2n d’ESO que no tenen ni de lluny un nivell suficient per a fer-ho. De fet si aquest assignatura la posaren també en 2n de Batxillerat, tampoc l’entendría el 90%. S’ha de començar per millorar la base no per dalt. Octubre 31, 2008 a les 4:48 pm xeee metralla que també hi han cascos blaus republicans. I segurament tambe hi hauran republicans que els agraden els bous. Simplement, soc republicá , i estic en contra del maltractament als animals. Ja se que açi no toca este tema, pero volia contestarli al meu amic metralla. Octubre 31, 2008 a les 5:02 pm Jo soc dels que pensa que l’assignatura Epc no deuria de donar-se en angles, però tb pense que és una assignatura que tragué Rodriguez Zapatero de baix manega i que la veritat no li veig trellat. Jo crec que el nivell educatiu a baixat moltíssim amb la ESO i deurien reforçar altres assignatures i deixar-se de tonteries amb la Epc (ni en angles, ni castella ni valencià), a vore si pensen que amb la Epc van a canviar als alumnes (el problema educatiu, de comportament, és de més fons que una mera assignatura). Jo demane als mestres i professors, que en ves de fer vages pel tema d’angles, que fasen vages per llevar aquesta assignatura, PERO NO CREC QUE LA FASEN PQ LA POSAREN ELS SOCIALISTES. Octubre 31, 2008 a les 5:08 pm Anònim, l’assignatura d’Educació per a la Ciutadanía es una iniciativa a nivell europeu, de fet per exemple França i Italia entre d’altres ja l’han implantat a pesar de que els seus governs son més dretans. Jo crec que aquesta assignatura si que te importància sobretot social, estarás d’acord en mi en que molta joventut de hui en dia li cal una educació cívica de valors democràtics i socials... És lo basic en la nostra societat... Octubre 31, 2008 a les 6:31 pm anem a vorer que el tio Jose molt guay, molt feten no s ́adona conter que part de la culpa de que els xiquets estigueren rebolicats abans del regalet era que els pares no podien compaginar els horaris de treball amb els dels xiquets. Que mes de quatre anem a jorna partida, i disme de quina manera pots comportar un xiquet si no es amb l ́ajut dels iaios? I no me serveix el tindre mainadera i quan es mes menut guarderia, que molts no s ́ho poden permetre per Doña hipoteca, i per als cecs, ja ́hi ha parelles que treballant els dos els costa anar a dinar o a sopar els caps de setmana en casa dels pares perque es que no poden arribar a fi de mes. Que hi ha qui s ́excusa en lo que fan a Europa i es lo que va dir en el seu dia el Felipe. Que aci tinguem que tindre dos marches, Europa més acelera i Espanya mes sosega. En Europa han tingut 30 anys d ́avancament respecte a mosatros, i ens ha costat aproparnos al nivell de ells. Casi que tots els casats d ́avui dia viuen ofegats. El problema del comportament no es altre que no hi ha qui els pose ordre i els faça rectificar les seves errades. Doneuse conter de que el problema no son els xiquets, son els horaris de treball dels pares. Que quan esta el xiquet es a casa quasi més de la meitat estan en els iaios, per no dir de a que a partir de certa edat un iaio no pot apoderarse d ́ell i més ara que pareixen armaris empotrats de lo alts que son. La menua nebodeta de 16 anys ja fa 1’68 i la sogra del meu germa que es la que esta sempre a casa fa 1,57, i encara no ha fet tota l ́estira la xiqueta i sort que es xiqueta si arrivara a ser un xic mig alocat ja em direu que fara una dona major en eixe cuadro dins de sa casa. Sembla mentira que no vullguen vorer la veritat de lo que esta pasant en les cases i crec que com este cas hi hauran molts en tots el pobles. Les dones deurien de ser afavorides per la SS si se posaren com a ames de casa, esclar que no negaria tambe els homens com a amos de casa. Vull dir un que treballes i l ́altre a casa amb una ajuda de lo que fora menester, d ́aquesta manera molts desastres que pasen en xiquets violents envers als pares es reduirien i molt. Pero clar per a que aixo pases, tambe se tindrien que apujar sous i crec que més de quatre fabriques per no dir que quasi totes no estarien per la labor. O aixo, o que els pares treballasen turno complet de vuit hores i no la merda de 12 hores que més de quatre il.lumanatis han pensat, ni que forem maquines. La malea esta no s ́acabara si no comencen a plantarse ara que poden si no, dificilment alcarem el cap les families. Octubre 31, 2008 a les 6:45 pm NO CREC QUE LA FASEN PQ LA POSAREN ELS SOCIALISTES. Tu estos ultims mesos en quin pais ha estat vixquent? Que no veies el ciri dels d ́anar per misa de deu del mati escarotarse? Que no veies els peperets rebotats? Ara disme qui la va proposar i aprovar? Perque en la cambra de diputats els peperets van dir que no i son casi que mes de 30& d ́asientos. Si el tio Jose va eixir en la tele defensant el regalet este pa tots els xiquets i com els d ́iglesia se li rebotaren, despres per no ser menos els peperets es va afegiral ball. Esclar que la fan açi a Valencia, lo que pasa que esto que son molt de misa no perdonen el perdre vots i com t ́ho he dit abans manera de putejar, putejar al que puteja i els que arrepleguen per davant tans sels fot. Lo que hi ha que llegir i vorer, res chavalote tu estate en el puesto que estas, que de segu pujes en l ́escalafo.


Venda de cases amb calefaccio a Castelldefels - Api.cat, portal immobiliari Venda de cases amb calefaccio a Castelldefels Habitatges a Castelldefels amb calefaccio 25 anuncis trobats de cases a venda a Castelldefels. Localitat Barcelona (2.543)Hospitalet de llobregat, l (187)Sabadell (1.231)Terrassa (786)Valls de torroella (1)Badalona (345) Abrera (39)Aguilar de segarra (1)Aiguafreda (13)Alella (45)Alpens (4)Ametlla del vallès, l (80)Arenys de mar (193)Arenys de munt (78)Argençola (1)Argentona (89)Artés (72)Avià (1)Avinyò (5)Avinyonet del penedès (11)Badia del vallès (5)Bagà (11)Balenyà (9)Balenyà/hostalets de balenyà, els (22)Balsareny (18)Barbera del vallès (46)Batlloria, la (1)Beguda alta, la (1)Begues (38)Bellaterra (2)Bellprat (1)Berga (77)Bigues i riells (65)Borredà (5)Bruc, el (9)Brull, el (1)Cabanyes, les (7)Cabrera d igualada (2)Cabrera de mar (33)Cabrils (66)Calaf (13)Calders (11)Caldes d estrac (20)Caldes de montbui (30)Calella (89)Calldetenes (11)Callús (7)Calonge de segarra (2)Campins (1)Can bou (1)Can serra (3)Canet de mar (101)Canovelles (43)Cànoves i samalús (6)Canyamars (3)Canyelles (93)Capellades (23)Cardedeu (43)Cardona (4)Carme (12)Casserres (3)Castellar de n hug (5)Castellar del riu (2)Castellar del vallès (217)Castellbell i el vilar (35)Castellbisbal (42)Castellcir (3)Castelldefels (137)Castellet i la gornal (15)Castellfollit del boix (1)Castellgalí (35)Castellnou de bages (7)Castellolí (6)Castellterçol (10)Castellví de la marca (7)Castellví de rosanes (3)Centelles (73)Cercs (8)Cerdanyola del vallès (66)Cervelló (37)Collbató (34)Collsuspina (1)Copons (1)Corbera de llobregat (58)Cornellà de llobregat (58)Corró d amunt (1)Corró d'avall (2)Cubelles (275)Dosrius (51)Els bassacs (2)Esparreguera (43)Esplugues de llobregat (33)Espunyola, l (1)Estany, l (6)Figaró-montmany (6)Fogars de la selva (12)Fogars de montclus (2)Folgueroles (3)Fonollosa (11)Font-rubí (9)Franqueses del vallès, les (43)Gaià (2)Gallifa (1)Garriga, la (28)Gavà (79)Gelida (9)Gironella (24)Gisclareny (1)Granada, la (4)Granollers (93)Gualba (7)Guàrdia, la (4)Guardiola de berguedà (9)Guardiola de font-rubí (1)Gunyoles, les (1)Gurb (12)Hospitalets de pierola, els (1)Hostalets de pierola, els (10)Igualada (87)Jorba (1)Llacuna, la (5)Llagosta, la (7)Llerona (1)Lliçà d amunt (48)Lliçà de vall (20)Llinars del vallès (27)Lluçà (5)Malgrat de mar (74)Manlleu (77)Manresa (287)Marganell (6)Martorell (37)Martorelles (14)Masies de roda, les (7)Masies de voltregà, les (9)Masnou (10)Masquefa (16)Matadepera (45)Mataró (524)Mediona (14)Moià (9)Moja (2)Molins de rei (15)Mollet del valles (135)Monistrol de calders (11)Monistrol de montserrat (14)Montcada i reixac (143)Montesquiu (3)Montgat (13)Montmajor (3)Montmaneu (1)Montmeló (3)Montornès del vallès (13)Muntanyola (7)Mura (2)Navarcles (29)Navàs (31)Nou de berguedà, la (1)òdena (10)Olèrdola (32)Olesa de bonesvalls (11)Olesa de montserrat (77)Olivella (99)Olost (5)Olvan (1)Orís (3)Oristà (1)Orrius (3)Pacs del penedès (4)Palafolls (31)Palau de plegamans (3)Palau-solità i plegamans (14)Pallejà (23)Palma de cervelló (6)Palma de cervelló, la (1)Papiol, el (2)Parets del vallès (38)Perafita (2)Piera (95)Pineda de mar (308)Pla del penedès, el (8)Pobla de claramunt, la (14)Pobla de lillet, la (1)Polinyà (27)Pont de vilomara i rocafort, el (58)Pontons (6)Prat de llobregat, el (44)Prats de lluçanès (7)Prats de rei, els (3)Premià de dalt (135)Premià de mar (114)Puig-reig (26)Puig, el (1)Puigdàlber (1)Rajadell (11)Ràpita, la (3)Rellinars (9)Riells del fai (2)Ripollet (34)Roca del vallès, la (16)Roda de ter (48)Rubí (236)Rupit i pruit (2)Saldes (2)Sallent (24)Salo (1)San cristòfol (1)Sant adrià de besòs (28)Sant adrià del besos (3)Sant andreu de la barca (13)Sant andreu de llavaneres (101)Sant antoni de vilamajor (23)Sant bartomeu del grau (1)Sant boi de llobregat (53)Sant boi de lluçanès (1)Sant cebrià de vallalta (46)Sant celoni (64)Sant climent de llobregat (5)Sant corneli (6)Sant cugat del vallès (310)Sant cugat sesgarrigues (5)Sant esteve sesrovires (32)Sant feliu de codines (55)Sant feliu de llobregat (13)Sant feliu del racó (1)Sant feliu sasserra (2)Sant fost de campsentelles (21)Sant fruitós de bages (51)Sant genís de palafolls (1)Sant hipòlit de voltregà (21)Sant iscle de vallalta (7)Sant jaume de frontanyà (5)Sant joan de vilatorrada (27)Sant joan despí (10)Sant jordi de cercs (10)Sant julia de cabrera (2)Sant julià de cerdanyola (2)Sant julià de vilatorta (13)Sant just desvern (14)Sant llorenç d hortons (11)Sant llorenç savall (29)Sant marti d albars (1)Sant martí de centelles (9)Sant martí de tous (3)Sant martí sarroca (11)Sant martí sesgueioles (6)Sant mateu de bages (3)Sant pere de ribes (391)Sant pere de riudebitlles (11)Sant pere de torelló (6)Sant pere de vilamajor (33)Sant pere sallavinera (2)Sant pol de mar (36)Sant quinti de mediona (16)Sant quirze de besora (11)Sant quirze del vallès (200)Sant quirze safaja (6)Sant sadurní d anoia (3)Sant sadurní d osormort (2)Sant salvador de guardiola (24)Sant vicenç de castellet (55)Sant vicenç de montalt (76)Sant vicenç de torelló (2)Sant vicenç dels horts (37)Santa coloma (1)Santa coloma de cervelló (7)Santa coloma de gramenet (84)Santa eugènia de berga (5)Santa eulàlia de riuprimer (9)Santa eulàlia de ronçana (20)Santa fe del penedès (4)Santa margarida de montbui (37)Santa margarida i els monjos (52)Santa maria d oló (2)Santa maria de corcó (13)Santa maria de martorelles (3)Santa maria de miralles (1)Santa maria de palautordera (17)Santa perpètua de mogoda (59)Santa susanna (43)Santpedor (37)Sentmenat (35)Seva (61)Sitges (515)Subirats (8)Súria (77)Tagamanent (3)Talamanca (7)Taradell (30)Tavèrnoles (2)Teià (38)Tiana (38)Tona (84)Tordera (89)Torelló (28)Torre de claramunt, la (21)Torrelavit (3)Torrelles de foix (27)Torrelles de llobregat (20)Ullastrell (11)Vacarisses (18)Vallbona d anoia (1)Vallcebre (6)Valldoreix (1)Vallgorguina (19)Vallirana (62)Vallromanes (6)Vic (149)Vilada (3)Viladecans (77)Viladecavalls (24)Vilafranca del penedès (201)Vilalba sasserra (3)Vilanova d espoia (4)Vilanova de sau (4)Vilanova del cami (59)Vilanova del vallès (8)Vilanova i la geltrú (581)Vilassar de dalt (94)Vilassar de mar (77)Vilobi del penedès (2) Si vols contactar amb un professional API a Castelldefels comprar habitatges Castelldefels Venda pisos Castelldefels Lloguer habitatges Castelldefels Locals comprar Castelldefels Més Pisos i cases de compra a castelldefels: Cases castelldefels de compra amb aire condicionat Cases castelldefels de compra amb terrassa Cases castelldefels de compra amb parkings Cases castelldefels de compra amb piscina Cases castelldefels de compra amb traster casa (unifamiliar aïllada), 177 m2, prop de bus i tren, seminou 177 m2 - 4.633 €/m2 Increíble casa unifamiliar con pocos años de antigüedad. Construida en el año 2014. Construida bajo un estándar de calidad muy elevado. Dispone de una distribución en dos plantas d ... casa (unifamiliar aïllada), 300 m2, prop de bus i tren 300 m2 - 5.184 €/m2 Nueva exclusiva de Apialia Barcelona Costa-Sur.. Casa de estilo moderno, unica en la zona. A escasos 3 minutos de la playa. En la primera planta preciosa cocina abierta al salón y ... 180 m2 - 2.320 €/m2 Vivir en la roca mágica es vivir en las entrañas del macizo del Garraf, lugar donde se entremezclan el verde y el azul formando auras de instinto e inspiración. . Encontramos deta ... casa (unifamiliar aïllada), 80 m2, prop de bus i tren 80 m2 - 5.988 €/m2 La fuente de la vida junto con el agua es el Sol.. En esta vivienda se puede contemplar a cada instante y desde cualquier lugar, hacerlo nuestro, dotando en cada instante a nuestr ... Exclusiva de Apialia Barcelona Costa-Sur. Increible casa construida en 2014 con un cuidado diseño y con estándares de calidad muy altos, orientada hacia el mar lo que le otorga luz ... casa (unifamiliar aïllada), 177.00 m2, prop de bus i tren, seminou 177.00 m2 - 4.633 €/m2 casa unifamiliar INCREIBLE CASA UNIFAMILIAR CON POCOS AÑOS DE ANTIGÜEDAD. CONSTRUIDA EN EL AÑO 2014, SE TRATA DE UNA ... casa (unifamiliar aïllada), 450 m2, prop de bus i tren, nou 1.197.500 € 450 m2 - 2.662 €/m2 Se vende solar espectacular de 1525 m2 en el pulmón de Castelldefels, la zona residencial de Granvia Mar, en C/Ginesta n_ 15. Junto a Colegios Internacionales como el British Schoo ... 1.197.500€ 80 m2 - 5.375 €/m2 Te gustaría vivir a tu aire, sin gastos de comunidad, ni derramas, en una calle sin salida, en una de las mejores zonas de Castelldefels y con un estudio de música incluido en el p ... casa (unifamiliar aïllada), 258 m2, prop de bus i tren 258 m2 - 2.702 €/m2 casa (unifamiliar aïllada), 410 m2, prop de bus i tren 410 m2 - 2.196 €/m2 Fantástica casa en una de las mejores zonas de la playa de Castelldefels a tan sólo 100 metros del mar. Se trata de una vivienda de una sola planta, con 5 habitaciones dobles, ampl ... 689.500 € 258 m2 - 2.673 €/m2 Casa en venta en Castelldefels (zona residencial Can Roca- Montemar). . Cuando prefieres vivir rodeado de la paz que brinda un barrio residencial y al mismo tiempo disfrutar del b ... casa (unifamiliar aïllada), 149 m2, prop de bus i tren 149 m2 - 4.551 €/m2 Preciosa casa situada en la mejor y residencial zona de Castelldefels. Muy completa e impecable, para entrar a vivir. Reformada integramente en el 2006, cuenta con acabados de cali ... unifamiliar adossada, 184 m2, prop de bus i tren, seminou 184 m2 - 3.261 €/m2 Casa Adosada, de 160m2, distribuida en 2 plantas más una buhardilla 25m2. Recién reformada, a estrenar. . En la entrada privada de la casa, tienes una pequeña terraza con una barb ... casa (casa rural), 350 m2, prop de bus i tren, nou, montemar alto 350 m2 - 5.358 €/m2 Casa de obra nueva con terreno en Castelldefels zona Montemar alto, 350 m. de superficie, 28 m2 de cocina, 42 m2 de comedor, 13 m2 de terraza), 4 habitaciones dobles, 2 baños, un a ... casa (unifamiliar aïllada), 350 m2, prop de bus i tren, nou Casa con terreno en Castelldefels zona Montemar alto, 350 m. de superficie, 28 m2 de cocina, 42 m2 de comedor, 42 m2 de salon, 13 m2 de terraza, 2 m. de la playa (2 KMS), 4 habitac ... Estic interessat/a en el seu Casa en venda de m2 a Castelldefels, Barcelona Casa en venda de m2 a Castelldefels, Barcelona


XV Blues & Boogie Reunion 6 gen. 2019 - 19:30 CHRISTIAN CHRISTL & SCARLETT ANDREWS (ALE) – Piano i Veu La música d’Scarlett Andrews, veu, i Christian Christl, piano, es mou dintre de la tradició del Vaudeville-Blues. Durant més de 10 anys, tots dos, han estat tocant junts, fent concerts per Alemanya, Àustria, Suïssa, França i Hongria. Scarlett Andrews canta amb un toc elegant i amb picardia. Ella profunditza en cada una de les cançons i les fa reviure. Scarlett és una de les poques cantants que actualment cantaen l’estil del Vaudeville-Blues. Christian Christl, Piano, toca, el que ell anomena “Vintage Blues & Boogie“. És un enamorat de la música que es tocava als Barrelhouses abans que comencessin a anomenar-la “Boogie Woogie“. Christian Christl diu que va aprendre a tocar de gent que no tocava el piano com: Louisiana Red, Willie Dixon, Buddy Guy, Angela Brown entre d’altres. Ha estat teloner de Ray Charles i B.B. King, i va ser guardonat amb el German Boogie Woogie Award “Pinetop“. Scarlett i Christian són un gran equip. A ells els hi encanta estar a l’escenari i passar-ho bé, i pots sentir la joia en cadascuna de les notes que toquen i canten.


Manresa, 12 de març del 2005 Assumpte: L’impacte ambiental de la mineria de la potassa del Bages Excel·lentíssim Senyor Síndic de Greuges de Catalunya, El passat dia 10 de febrer d’enguany, aprofitant la seva visita a la comarca de Bages, els representants de la Plataforma cívica Montsalat vam tenir ja l’ocasió, que agraïm ben sincerament, d’exposar-vos la nostra preocupació per un gran problema ambiental que es genera a la nostra comarca: l’afectació al paisatge i a les aigües causada per les muntanyes de residus salins de la mineria de la potassa. Com a continuació de l’entrevista mantinguda amb el Sr. Manel Sanz, ens plau fer-vos arribar la formalització escrita de la nostra queixa. La Plataforma cívica Montsalat, nascuda l’any 1997 a la vila de Santpedor i que agrupa a títol individual a veïns, ecologistes i, en general, a tota persona que vol contribuir a fer compatibles l’activitat minera del Bages amb el respecte a l’entorn natural i social, exposa els fets següents: a) La mineria de la potassa del Bages i els seus residus Qui per primera vegada visita la comarca de Bages se sorprèn en descobrir les ingents muntanyes de residus salins, els runams de la mineria de Sallent, Balsareny, Súria i Cardona. L’origen d’aquestes muntanyes estèrils està lligat amb la història i amb l’actual explotació minera de la potassa. La mineria de la sal al Bages es remunta a temps immemorials, amb l’aprofitament de la sal comuna al seu únic aflorament de la vall Salina de Cardona. Després de descobrir-se que en fondària el jaciment salí contenia també sals potàssiques, l'any 1925 començà l'explotació de la potassa en un pou miner de Súria, pocs anys després també a Cardona -que tancà l'any 1990 després d'haver arribat a més de 1000 metres de fondària- i a Sallent i, dècades més tard a Balsareny. Aquestes explotacions mineres aprofiten el clorur de potassi, mentre separen i descarten el clorur de sodi o sal comuna. Durant les primeres dècades, el clorur de sodi de rebuig es retornava a l'interior de les galeries. Als anys 1960, la sal comuna de rebuig començà a abocar-se al costat de les plantes de tractament; així es van constituir els runams salins (en castellà escombreras) de Cardona, del Fusteret (Súria), de la Botjosa (Sallent) i de Vilafruns (Balsareny). L’any 1980 s'inicià el runam salí del Cogulló de Sallent, que amb el seu creixement desorbitat ha esdevingut el major dels runams i la muntanya més destacada en el paisatge d'entre les que encerclen el Pla de Bages. Actualment a Cardona el runam Nou està en explotació per aprofitar-ne la sal comuna i existeixen plans per seguir amb el runam Vell. Els runams de Súria i sobretot el del Cogulló estan en actiu creixement. L’empresa minera Iberpotash hi aboca actualment al ritme d’unes 10.000 tones diàries de residus salins, que signifiquen uns 3 milions de tones l'any, l’equivalent al total de residus urbans de Catalunya. Finalment, els runams de la Botjosa i de Vilafruns, propietat també d’Iberpotash, estan mal abandonats. En total, els runams salins del Bages acumulen ja més de 70 milions de tones de residus salins, sobre una superfície de més de 100 ha. Els runams salins no s'assenten sobre terreny prèviament impermeabilitzat, ni estan recoberts. En conseqüència, aquestes muntanyes de residus de sal, a més de transfigurar el paisatge amb la seva artificialitat estrident, queden a mercè de la pluja i dels corrents d'aigua. b) Els incompliments de les mesures de protecció ambiental b.1) El nul compliment de qualsevol programa de restauració. Tota activitat extractiva a Catalunya requereix, d’acord amb el decret 343/1983, un programa de restauració, simultani al pla d’explotació, i el dipòsit d’una fiança. Malgrat que les explotacions de potassa del Bages són l’activitat minera més gran de Catalunya, i malgrat els anys transcorreguts des de l’aprovació del decret sobre restauració d’espais afectats, és a la vista de tothom que a Súria, Sallent i Balsareny no es compleix en absolut cap programa de restauració. Ben al contrari del que estableix el decret, en la vintena llarga d’anys des de la seva publicació, el volum de residus i les àrees afectades per les explotacions en actiu de Sallent i de Súria en comptes de restaurar-se han crescut a un ritme encara més ràpid. L’any 1998, amb la voluntat explícita d’obtenir autoritzacions per a l’ampliació de les àrees d’abocament de residus a Súria i a Sallent i sota l’equívoc nom de programes de restauració, les empreses mineres Suria-K i Potasas del Llobregat SA, encara de propietat estatal i poc abans de privatitzar-se per esdevenir Iberpotash, van presentar al Dpt. de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya sengles projectes d’ampliació dels runams del Fusteret (Súria) i del Cogulló (Sallent). Després de nombroses esmenes i addicions per prevenir la salinització de les aigües, el Dpt. de Medi Ambient va aprovar, el juliol del 2003, un refregit programa de restauració de Súria. D’una banda aquest programa accepta, sense garanties econòmiques ni estudis de viabilitat, que Iberpotash buidarà els residus salins acumulats a Súria. Una vegada fora els residus, s’iniciaria la restauració del terreny afectat. Per altra banda, les esmenes del Dpt. de Medi Ambient al programa estableixen condicions per a l’abocament a la zona d’ampliació i mesures de control i de correcció per prevenir la salinització de les aigües. Fins al moment no s’han obtingut garanties per donar cap sortida als milions de tones de residus acumulats a Súria, no se sap que Iberpotash hagi dipositat la corresponent fiança, ni sobre el terreny s’aprecia cap de les mesures d’impermeabilització ni de control d’aigües salinitzades que el programa de restauració fixa. En definitiva, el programa de restauració de Súria s’ha quedat només sobre el paper, sense traduir-se en res material. Iberpotash segueix abocant milers de tones diàries de residus salins a Súria sense impermeabilització del terreny, sense fiança i sense perspectives de restauració, tot i que fa més d’un any i mig de l’aprovació del programa de restauració. El cas de Sallent-Balsareny és encara més flagrant. El projecte, redactat l’any 1998 i sarcàsticament anomenat programa de restauració, planejava multiplicar per 4 la gegantina muntanya de residus del Cogulló fent-la créixer fins a les 120 ha, sense plantejar realment cap restauració i amagant les afectacions a les aigües ja existents. Després d’uns anys de tramitació al Dpt. de Medi Ambient, exactament el mateix projecte, amb les dades del 1998 sense cap actualització, va passar a exposició pública el 28.11.2003. Per ara, el programa no s’ha aprovat. Per tant, Iberpotash explota a Sallent i Balsareny sense programa de restauració. b.2) Les condicions d’abocament. Tot i que la sal és extremadament soluble en aigua, els abocadors de residus salins miners del Bages no han estat prèviament preparats per impedir la filtració d’aigües salades ni per recollir tots els lixiviats. Un residu de composició idèntica al que aboca la mineria seria catalogat com a residu especial si fos generat per una altra indústria. Sota aquesta catalogació, les condicions d’abocament estan regulades per normatives estrictes. En canvi, els abocadors que acullen quantitats ingents d’aquests mateixos residus d’origen miner ignoren tota aquesta normativa. La llei 16/2003, amb l’objectiu d’incentivar la reducció de residus, fixa un cànon d’abocament per als residus urbans de 10 € la tona. En canvi, els residus de la mineria de la potassa del Bages –que, recordem-ho, són l’equivalent al total de residus urbans de Catalunya i molt més susceptibles d’afectació a les aigües- no paguen cap cànon a l’administració. No és aquest un cas flagrant de discriminació per part de l’administració? Entenem que qualsevol llei, fins i tot aquella promulgada sota el millor dels propòsits, només aconsegueix ser justa si s’aplica i se n’exigeix el compliment a tothom per igual. b.3) Les aigües salinitzades pels runams. La Llei d’Aigües (R.D. 1/2001) estableix l’obligatorietat d’impedir la contaminació de la xarxa fluvial. Al seu art. 97a llegim textualment “... queda prohibido ... acumular residuos sólidos, escombros o sustancias, cualquiera que sea su naturaleza y el lugar en que se depositen, que constituyan o puedan constituir un peligro de contaminación de las aguas o de degradación de su entorno”. L’aigua de pluja dissol la sal dels runams. Els lixiviats dels runams són autèntiques salmorres, d’efecte molt perniciós a les aigües dolces fluvials. Per tant, és obligació dels propietaris dels runams controlar totes les aigües salinitzades i evitar l’afectació a la xarxa fluvial o a les aigües subterrànies. Després de més de 50 anys d’ajornaments, finalment el 1989 va entrar en servei el col·lector de salmorres de la conca del Llobregat que recull les aigües salades de les plantes de tractament del mineral de Súria i de Sallent, així com el rierol Salat de Cardona i alguns dels lixiviats dels runams salins. Però el col·lector de salmorres no ha estat la solució total ni definitiva per prevenir la salinització. Una part de les aigües salades lixiviades a través dels runams, efectivament, es recull i es condueix al col·lector de salmorres; però només una part. La resta es filtra cap a les aigües subterrànies salinitzant pous, fonts i aqüífers, i reapareix en diverses parts de la xarxa fluvial salinitzant torrents i rierols o directament els rius Cardener i Llobregat. Els runams salins del Bages incompleixen doncs la Llei d’Aigües. A mesura que creixen els runams salins de Súria i del Cogulló de Sallent, s’estén igualment l’àrea directament afectada per salinització de les aigües i puja el contingut de sal a l’aigua del Llobregat. c) Els impactes ambientals L’activitat minera causa directament problemes socials i ambientals. Des del punt de vista social, les afectacions més importants són les derivades de la subsidència del terreny minat –amb una especial rellevància als barris de l’Estació i la Rampinya a Sallent i de la Coromina a Cardona-, l’abandó i deteriorament urbanístic de les colònies de la Botjosa (Sallent) i Vilafruns (Balsareny), la desvalorització dels terrenys propers a les explotacions a causa de l’absència de restauració, el menor rendiment de les explotacions agrícoles i ramaderes dels llocs directament afectats per salinització de les aigües i/o pols salina i la pèrdua definitiva de recursos hídrics per al subministrament de les poblacions. El veïnatge amb les explotacions mineres del Bages resulta sempre perjudicial. Tot i ser aquests impactes socials molt rellevants per a qui directament els pateix, donat que la queixa per aquests fets arriba també a través de les associacions veïnals, des de la plataforma Montsalat volem centrar aquí la queixa especialment en els impactes ambientals, d’una afectació social potser més difícil de captar pel conjunt de la població, però no pas menys greu si considerem que abasten un territori molt més extens i que perduraran molt més temps. L’esforç econòmic de les correccions i ajustaments per esmorteir els impactes ambientals ha de ser molt més costós que el necessari per pal·liar l’efecte de les subsidències. Dues són les afectacions ambientals destacadíssimes, causades per la mineria de la potassa al Bages: l’impacte en el paisatge i la salinització de les aigües. Els runams de la mineria de la potassa llueixen com taques estridents, descomunals, empastifant el paisatge natural de la comarca de Bages. Aquestes muntanyes artificials i estèrils, els runams salins, visibles des de pràcticament qualsevol punt de la Catalunya central, als quatre vents proclamen ostentosament que la mineria de la potassa al Bages incompleix tota obligació de restauració dels terrenys afectats. A més, cal considerar l’àrea de vegetació malmesa a Cererols, a causa de la pols salina emesa des de la planta de tractament del mineral de Súria. La salinització de les aigües causada directament pels runams salins, en particular pels més grans, els de Súria i el del Cogulló de Sallent, és sens dubte l'impacte ambiental més greu i de més abast d'entre els ocasionats per la mineria de la potassa del Bages. Per la banda del Cardener, la riera de Bellver a Callús i la desembocadura de la d'Hortons a Súria, i, per la banda del Llobregat, la riera de Conangle a Balsareny, els torrents de Soldevila, de Mas de les Coves i del Solà a Sallent, més el riu d’Or a Santpedor, estan directament salinitzats per la mineria. Per la riera de Soldevila ja no circula aigua, sinó salmorra procedent del runam del Cogulló; la vall ha quedat devastada. Els pous en contacte amb l'aigua d'aquestes rieres estan igualment contaminats per la sal. Més perjudicials encara per a la qualitat de l'aigua de la conca són les greus filtracions de salmorra procedents dels runams que entren directament al riu Cardener a l'alçada del barri del Fusteret a Súria, i al Llobregat a la zona del pont Nou de Sallent i, més avall, al barri miner de la Botjosa. Algunes poblacions del Bages (ex. Sallent, Santpedor, Callús) no poden utilitzar part dels seus recursos hídrics perquè estan contaminats per la sal d'origen miner. Les aigües d'abastament a la població dependents dels rius Cardener i Llobregat i captades avall de Súria i Sallent, respectivament, estan afectades per excés de clorur i de potassi, a causa fonamentalment dels lixiviats procedents dels runams salins de Súria i de Sallent. Les plantes potabilitzadores d'aigua no poden, amb els tractaments habituals, extreure la sal de l'aigua. Serveixi d'exemple l'aigua subministrada a Sant Vicenç de Castellet que a partir del mes d’octubre del 2004 ha superat sistemàticament el límit de 250 mil·ligrams de clorur per litre (250 mg Cl/L) admès en les aigües potables. Les poblacions d'Olesa de Montserrat i d’Abrera viuen la mateixa situació. Més avall de la conca, a les comarques del Barcelonès, el Baix Llobregat, el Vallès Occidental, el Vallès Oriental, l’Alt Penedès, el Garraf, el Maresme i part de l’Anoia, on viuen més de la meitat dels catalans, l'aigua del Llobregat es dilueix amb aigua realment dolça transvasada del riu Ter, el que en disminueix el contingut de sal. El gust salobre i l’amarg-picant-persistent dels continguts de potassi i de magnesi, però, persisteixen. Sovint s’opta per no destinar a la potabilització l'aigua del Llobregat pel seu excés de sal. L’aigua amb excés de clorur no fa passar la set, no és bona de gust i no és indicada per a persones amb insuficiència renal o amb pressió arterial alta, ni tampoc per als nadons. d) La desídia en l’acció de govern de la Generalitat Fins i tot ja des d’abans de la creació de la plataforma cívica Montsalat l’any 1997, amb el propòsit específic de retornar l’activitat minera del Bages a la legalitat ambiental, grups ecologistes, veïnals o polítics i administracions locals d’aquesta comarca hem exposat reiteradament al govern de la Generalitat la preocupació per l’afectació ambiental de la mineria, i en particular per la salinització de les aigües causada pels residus salins. Malgrat que la Generalitat ostenta les competències en matèria de gestió d’aigües de les conques internes de Catalunya –com és el cas de la conca del Llobregat–, en policia d’aigües i en la restauració dels espais afectats per activitats extractives, l’acció de govern pel que fa a la mineria de la potassa del Bages i la salinització que ocasiona a les aigües ha estat pràcticament nul·la durant la darrera dècada. L’actitud de la Generalitat ha estat totalment permissiva des de la desaparició en època franquista de la Comissió Inspectora de la Salinitat del riu Llobregat (CISALL), un organisme que no costava ni un duro als ciutadants, perquè es finançava exclusivament per les aportacions de la mineria del Bages, i que recomanà en el seu moment la construcció d’un col·lector fins el mar per desviar les salmorres generades per les activitats industrials del benefici de la potassa. A més a més, des de la implantació de les estacions Automàtiques d’Alerta de la Qualitat de les Aigües Superficials del riu Llobregat, ja no s’analitza sistemàticament el contingut de clorur a les aigües. L’anàlisi dels clorurs ha estat substituïda per la de la conductivitat (que inclou també el continguts d’altres ions, a més dels clorurs), trencant-se el fil conductor de registre en continu d’aquest paràmetre iniciat sistemàticament per la CISALL l’any 1931, que ni tants sols es va interrompre amb motiu de la Guerra Civil Espanyola, i que constituïa el registre mundial més extens en el control d’una conca. No s’apliquen programes de restauració. Els residus de la mineria de la potassa del Bages, els més evidents al país i els que més contaminen l’aigua que es distribueix a 4 milions d’habitants a Catalunya, ni apareixen a les estadístiques del Dpt. de Medi Ambient. Lluny de capgirar-se la tendència, l’acumulació de residus salins, l’origen del problema, no fa més que augmentar. Els runams de Vilafruns i de la Botjosa segueixen abandonats sense restaurar. La salinització de les aigües avança progressivament i s’intensifica a la conca del Llobregat. Els darrers episodis més ressenyables són l’abandó obligat dels pous de subministrament de la població de Sallent a causa de la salinització, una nova i notable surgència d’aigua salada procedent del runam del Cogulló que es filtra directa al Llobregat al tram del nucli urbà de Sallent, i els valors de concentració de clorur al riu Llobregat, avall de Sallent, molt sovint superen el límit recomanat a les aigües destinades a potabilització. Per tot plegat, entenem l’absència d’acció de govern de la Generalitat durant molts anys per conduir aquesta problemàtica –malgrat tenir-ne les competències– i la tolerància dels incompliments de l’activitat minera envers les obligacions per a la protecció del medi ambient com un greu abandó de funcions. Les conseqüències perjudicials sobre el paisatge, les aigües i la gent de Catalunya són encara més greus i, en el present estat de coses, persistiran durant segles si des de l’acció de govern no s’hi posa remei. Plataforma cívica Montsalat, març del 2005


Dimecres se celebra la VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals — Ajuntament de Tarragona Esteu aquí: Inici › Comerç › Notícies › Notícies 2011 › Dimecres se celebra la VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals El conseller de Joventut de l’Ajuntament de Tarragona, Javier Villamayor, inaugurarà aquest dimecres dia 9 de novembre la VII Jornada de Creació d’Espais Interculturals que, enguany, vol reflexionar sobre el tema de les dones joves i immigrants, sota el paraigües de la convivència entre cultures. La jornada es desenvoluparà a l’Espai Jove Kesse i servirà per posar damunt la taula diferents estudis que analitzen el fenomen i per presentar experiències pròpies de dones immigrants a Tarragona. Està pensada com un espai de reflexió i debat, per tal d’analitzar i posar en comú el treball i les iniciatives que s’estan duent a terme al voltant de temes d’immigració i dones i de com aquestes contribueixen a fomentar la convivència entre joves de diferents cultures. Després de la presentació institucional, a les 10.15 h tindrà lloc la conferència “La singularitat de les migracions de les dones” a càrrec de Montserrat Soronellas, professora del Departament d’Antropologia, Filosofia i Treball Social i coordinadora del Màster en Migracions i Mediació Social de la Universitat Rovira i Virgili. La xerrada farà un repàs a les singularitats que marquen i han marcat els projectes migratoris de les dones. Posteriorment, a les 11 h, hi haurà un esmorzar intercultural a càrrec de Raíces Proyectos Interculturales. A les 11.30 h es durà a terme la conferència “Dones immigrades creant espais”, a càrrec de Remei Sipi, presidenta de l’Associació de Dones E’Waiso Ipola. De 12.15 a 13.15 h es farà la taula rodona “Dones, joves i immigrants i la creació d’espais interculturals” on hi participaran, Nasri-Jaira, membre de l’Associació de la Comunitat Islàmica Ar-Risala; Romina Belen Russo, membre de la Casa Argentina de Tarragona; Celeste Madrid, membre de la Casa Argentina de Tarragona; Nina, membre de l’associació Balafont; i Joselin, membre de les entitats Amistades entre Hermanos de Filipinas. Per acabar, de 13.15 a 14 h es presentarà la publicació “Implicades. Vides expressives de dones vingudes a Tarragona”. En aquesta presentació hi participaran algunes de les seves protagonistes, concretament, Charo Maltesse, Andrea Eidenhammer i Carolina Morales. La VII Jornada de Creació d’Espais Interculturals s’inclou dins la programació de la Tardor Intercultural organitzada pel Servei Municipal de Joventut.


pràctiques solidaritat participar L'Hospitalet de Llobregat estranger formació cooperació estudiants universitat beques Idiomes art casal ajuts Estudiar a l'estranger estiu cultura ofertes de treball a l'estranger habitatge Santa Coloma de Gramenet lloguer Voluntariat a l'estranger ofertes de treball voluntariat mobilitat europea recerca concurs música treball tallers premis Treballar a l'estranger trobar feina feina pràctiques a l'estranger cursos emprenedoria europa Badalona selecció de personal Del dijous 2 de novembre de 2017 al divendres 24 de novembre de 2017 a les 20:00 IDIOMES: Anglès i castellà nivell alt. TASQUES: Col·laborar amb advocats, clients i editors; investigació i redacció editorial; seguiment dels encàrrecs de recerca.