Candidats a unicorn català | L’Econòmic | barcelona | Focus | L'Econòmic Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català + Candidats a unicorn català E-mail Candidats a unicorn català Arxiu. Manuel Carol, Mercè Tell, Luis Ruiz i Simon Lee. JUANMA RAMOS. Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català Candidats a unicorn català E-mail Els emprenedors valoren el capital que a més de diner proporciona valor Alguns projectes prefereixen capital exterior perquè és més competitiu En l’àmbit de l’emprenedoria tecnològica el terme unicorn ha fet fortuna. El mot s’utilitza per designar els projectes que assoleixen un valor de mil milions de dòlars o més en algun moment de la seva cerca de capital. Si bé l’animal mitològic era, en el fons, un frau, en l’ecosistema mundial de les start-ups d’unicorns n’hi ha, però són una raresa, es poden comptar amb els dits d’una mà els que entren dins d’aquesta categoria cada any. Tanmateix, ¿qui pot assegurar que un dels pròxims unicorns no tingui accent català? Talent i bones idees no en falten. Typeform ha revolucionat la forma com s’emplenen els formularis a internet i els ha transformat en una experiència amable; Verse ha posat en marxa un sistema de pagament entre particulars de manera senzilla, segura i ràpida; 21 Buttons és una barreja de xarxa social i plataforma de comerç electrònic basada en el món de la moda i en el fenomen dels influencers; Kompyte ha desenvolupat una potent eina informàtica que rastreja internet a la recerca d’informació sobre empreses competidores dins d’un mateix mercat i n’analitza els resultats... I així fins a nou projectes empresarials (start-ups tecnològiques i biotecnològiques) que han estat seleccionats per un grup d’experts . MiCuento, Anaconda, Peptomyc, Exoticca i Adsmurai són les altres empreses de la tria d’aquest any. Aquesta és ja la quarta edició d’aquest exercici periodístic que L’Econòmic fa coincidir amb el seu aniversari -aquest any fem set anys- i que té per objectiu donar visibilitat al vigor emprenedor de Barcelona i de tot Catalunya. L’habilitat de seduir els inversors i aixecar capital per finançar l’empresa és un dels criteris que han tingut en compte els experts que han fet la selecció de les empreses. No l’únic. En general, es tracta de projectes amb una trajectòria d’èxit en aquest aspecte. El cas paradigmàtic és la biotecnològica Anaconda Biomed, que el maig passat va tancar una ronda de 15 milions d’euros, i és la quarta des del 2015, segons recorda Ofir Arad, confundador. “Hem dedicat molts esforços per aconseguir el finançament; normalment les empreses del nostre perfil que necessiten una capitalització molt elevada miren de trobar-la mitjançant ajuts públics, però a vegades a costa de desviar el focus de la recerca per poder entrar en les convocatòries; nosaltres hem decidit no anar per aquesta via i apostar pel diner privat”, diu Arad. Els fundadors d’aquesta empresa que treballa en el desenvolupament d’un catèter per al tractament de l’ictus isquèmic agut, primer van trucar a la porta de familiars, amics i coneguts, després van reclamar l’atenció de business angels i finalment van recórrer als fons d’inversió. Originari d’Israel, aquest emprenedor afirma que al seu país el 5% del pressupost públic es destina a incubadores i suport als emprenedors. Els tres socis de Verse també són crítics amb la idea de cercar el capital públic: “Les línies d’ajuts de l’administració són préstecs i l’últim que ha de fer un emprenedor és endeutar-se”, assegura Borja Rossell, un dels fundadors, que pensa que “el sector públic no s’ha d’involucrar en un molt d’alt risc”. Laura Soucek, confundadora de Peptomyc, una biotecnològica que investiga un tractament no agressiu per al càncer, reconeix que la primera elecció va ser la cerca de capital públic, “però moltes vegades no és suficient o no arriba a temps”, diu Soucek. “Pot ser una solució per a start-ups madures que ja generen recursos però és molt dur per a les que estan en una fase primerenca”, afegeix. En canvi, ha estat una solució per a Micuento, una proposta de contes personalitzats que ha aconseguit força èxit. Van fer les primeres passes en el món del finançament amb una campanya de micromecenatge a Crowdcube, després van rebre el suport de la divisió de business angels del Banc Sabadell que van complementar amb capital públic procedent d’un crèdit participatiu d’Enisa (ministeri d’Economia, Indústria i Competitivitat) i un altre de l’ICF. Javier Falco, soci fundador de Micuento, explica que l’inversor privat “no està acostumat a apostar per un sector que no s’associa amb la innovació com el del llibre”. Són les mètriques del negoci les que acaben per convèncer els fons d’inversió. Marc Soler, de 21 Buttons, també té bones paraules per a l’entorn públic de finançament que hi ha a Catalunya: “Cada vegada són més actius”, subratlla. Aquesta plataforma de moda ha tancat darrerament una ronda de finançament de 3 milions d’euros, que s’ha assolit amb capital local però també internacional: “Té sentit per a una start-up com la nostra amb una clara vocació de créixer a fora”, diu Soler. Captar finançament internacional sempre ha estat la vocació de Verse. D’aquí prové l’1,8 milions de dòlars de la primera ronda, els 8,3 de la segona i els 20 de la tercera. “Les valoracions que es feien de l’empresa no entraven en el cap dels inversors d’aquí”, reconeix Àlex Lopera, un altre dels socis de la companyia. El fet que Verse tingués la seu a Barcelona, fora dels Estats Units, d’on són la majoria dels inversors, va ser un factor de dificultat afegit que van haver de superar. Laura Soucek, de Peptomyc, també pensa que els fons internacionals són més agosarats: “És difícil trobar inversors locals que estiguin disposats a córrer veritables riscos i que confiïn en biotecnològiques en fases molt primerenques”, apunta. El finançament és clau en el desenvolupament d’una start-up però no només pel múscul econòmic que proporciona sinó també per l’acompanyament i coneixement que sovint porta associat. Marc Elena, un dels tres socis d’Adsmurai, proveïdora de solucions per a la gestió de la publicitat en xarxes socials, és molt clar en aquest sentit: “Hi ha diner que només és diner, i altre que és una capa de valor.” Elena recorda que tots els fons d’inversió tenen una filosofia al darrere i quan “et cases” amb uns és important que hi hagi sintonia en aquest terreny, si no pot ser un dels motius de fracàs d’una start-up. A aquest factor s’afegeix que els fons tenen les seves particulars dinàmiques de funcionament amb períodes de receptivitat i altres que no ho són: “Trobar el fons que a tu t’interessa, seduir-los amb la teva proposta i coincidir en el moment en què tots dos som receptius no és fàcil”, explica el màxim responsable d’Adsmurai. De totes maneres, hi ha un gran interès per part dels fons internacionals per invertir a les start-ups europees i, concretament, a les de Barcelona, on s’està creant un gran hub d’emprenedoria tecnològica. Aquest moment pot propiciar que empreses nascudes a la ciutat facin el salt de dimensió que encara ens falta: “Encara Barcelona no està en la lliga de les grans start-ups mundials”, assegura Marc Elena. Alguns dels emprenedors que formen part de la selecció d’enguany pensen que perquè aquesta barrera caigui, cal l’ambició d’altres latituds. “Als EUA quan alguna cosa els interessa són molt directes i van a totes; els processos són molt més ràpids”, assegura Pere Codina, màxim executiu de Kompyte i un dels tres socis de l’empresa. Cal tenir en compte també el paper de les grans companyies cotitzades, que en altres països compren start-ups i les fan créixer, i que aquí és més passiu. Qui sap si alguna de les nou firmes de la tria pot ser el primer unicorn català? Els experts fan la tria Per seleccionar les start-ups catalanes amb més projecció de futur L’Econòmic ha buscat un equip d’experts, inversors i coneixedors de tot allò que es cou actualment a Barcelona i Catalunya relacionat amb noves iniciatives tecnològiques o del món biotecnològic. Enguany el grup ha estat format per Luis Ruiz, soci de Spherium Biomed, Mercè Tell, cofundadora d’Avet Venture, Manuel Carol, director de BStartup10, de Banc Sabadell, i Simon Lee, dissenyador creatiu amb una dilatada carrera en el sector del mòbil i els videojocs, que és cofundador d’Incubio i de Gamebcn. També hi han participat Miguel Vicente, president del clúster Barcelona Tech City, i Miquel Martí, tots dos directius del Pier 01. Estrelles d’altres edicions Enguany és la quarta edició que volem celebrar l’aniversari del naixement de L’Econòmic amb una tria de les start-ups de què més se’n parlarà en el futur. Algunes de les que vam escollir en altres edicions s’han convertir en firmes d’èxit. És el cas de Wallapop, aplicació d’internet de productes usats. També destaca Kantox, que fa intercanvi entre empreses sense passar per una entitat bancària, o Minorix, de fàrmacs per al tractament de malalties minoritàries. En l’edició del 2016 es podrien destacar diverses iniciatives com ara Signaturit, que aposta per la firma electrònica, o la biotecnològica Aelix Therapeutics, que treballa la immunoteràpia contra el sida, o Red Points, que aporta eines contra la pirateria a la xarxa. Ser ‘influencer’ està a l’abast de tothom xarxa social de moda Maria Salanova, cap d’expansió i Marta Masachs, cap de creixement de 21 Buttons. JUANMA RAMOS. Seguim les modes, però és innegable que també ens agradaria intervenir-hi, poder modelar-les. Això és el que permet l’app 21 Buttons, a través de la qual l’interessat per la moda pot apreciar propostes de roba interessants, i comprar-les, també hi pot penjar una foto seva amb les seves propostes, observar si són apreciades pel públic i, a més, endur-se una comissió per les vendes generades a les marques. Fundador, conjuntament amb Jaime Farrés, de l’empresa, Marc Soler explica: “Quan treballàvem a una consultoria, de l’observació vam arribar a la certesa que el consumidor cerca plataformes de consumidor per definir el seu estil i, alhora, vol fer el que li vingui de gust amb les propostes.” Hi afegeix que 21 Buttons “és una plataforma de 360 graus, en què qualsevol pot trobar, i comprar, tot allò que necessita, però també, i així democratitzem la moda, hom pot penjar el seu look i, a la seva escala, esdevenir un influencer que pot cobrar per la seva activitat”. Concretament, una comissió d’entre un 4% i un 6% de la venda. Un rastrejador (tracker) dona fe de les vendes que ha generat cada persona a través del sistema d’etiquetatge de tots els articles proposats pels usuaris de l’app, que també poden crear els seus propis armaris, de roba esportiva, hivern, estiu, platja, sortir de nit... 21 Buttons ja ha aconseguit integrar gairebé totes les marques que tenen una certa presència al mercat, ha assolit 2,3 milions de descàrregues a Espanya, Itàlia i el Regne Unit i que s’hi pengin 20.000 fotos al dia. En el Twitter, ja té amb 1,1 seguidors. Una particularitat de 21 Buttons és que aplega influenciadors que han consolidat un ferm lideratge a les xarxes, com és el cas de Dulceida, amb qualsevol que vulgui la seva particular combinació de camisa, pantaló i calçat. Com diu Marc Soler, “és un mix que inclou els amics o influencers que tens al teu propi Instagram, però també desconeguts que poden ser molt suggeridors.” Les intencions dels emprenedors Soler i Farrés és créixer, en els pròxims anys, a Europa i, més endavant, travessar l’Atlàntic i provar sort al mercat dels EUA. Qui hi pengi la seva proposta de vestir rebrà una remuneració Comprar en un clic viatges de luxe a baix cost Jesús Rodríguez, fundador de la firma catalana Exoticca. Juanma Ramos. La previsió és acabar el present exercici amb 13,1 milions d’euros de facturació i poder arribar als 120 milions el 2020. Aquestes són les previsions d’Exoticca, una plataforma en línia de contractació de viatges de “luxe”, en hotels de 4 i 5 estrelles d’arreu del món, que va començar a operar el 2014. Jesús Rodríguez, CEO i fundador de la start-up nascuda a Barcelona, explica que el secret és tenir un bon objectiu. “És el millor projecte perquè pots contractar el viatge en un clic en hotels de gran qualitat amb un 40% de descompte respecte a una destinació feta a través d’una agència convencional”. Un dels secrets de l’èxit és l’experiència del seu líder. Va treballar com a majorista de viatges en grans empreses i també va estar en agències de viatges en línia. “Vaig observar que moltes coses no es feien bé i el preu era excessiu, per això vaig crear aquesta empresa”, diu Jesús Rodríguez, orgullós del que està aconseguint. Una empresa en què inicialment hi havia cinc treballadors i ara sobrepassen la trentena i, a més, disposen d’un altre grup de col·laboradors externs. L’Índia, el Perú, Tailàndia o el combinat del Vietnam i Cambodja tenen molt d’èxit i la mitjana d’edat dels clients és de 48 anys. En l’oferta d’Exoticca les destinacions són pràcticament tancades. El contractant, però, pot escollir la categoria dels hotels, la ciutat de sortida, la data, les activitats opcionals i la línia aèria. Fa dos mesos va obrir una delegació al Regne Unit, on ja han aconseguit dos milions de lliures esterlines. A principis de juny van obrir una delegació a França i a la tardor n’inauguraran una a Alemanya. La firma va a tota vela. L’any vinent vindran els mercats dels EUA, el Canadà, Austràlia, Llatinoamèrica i Europa. L’empresa està a punt de tancar una roda privada de finançament d’un milió d’euros. En el passat van utilitzar ajudes en forma de préstecs per valor d’un milió d’euros de la part pública (ICF i Emprendetur) i 400.000 euros procedents de fonts privades. Gestors de publicitat en xarxes socials Marc Elena és el màxim executiu i un dels tres fundadors d’Adsmurai. JUANMA RAMOS. Adsmurai té la seu en un fantàstic àtic al passeig de Gràcia, un lloc cèntric i ben comunicat per als 54 treballadors de la tecnològica i els entre deu i quinze més que s’hi incorporaran abans de finals d’any: “És un dels molts elements que fan que la gent sigui feliç”, diu Marc Elena, màxim responsable i cofundador amb Otto Würs i Juan Robles. Els tres van posar en marxa Adsmurai el 2014, després que Facebook els proposés un acord de col·laboració especial. Elena portava alguns anys fent màrqueting en xarxes socials per a grans marques d’una manera gairebé artesanal, però amb un grans resultats que el van fer destacar. L’acord amb Facebook el va esperonar a desenvolupar una eina informàtica amb la qual fer créixer el negoci. Avui tenen més de cent clients de grans marques sobretot de productes de consum i viatges, entre els quals destaquen Puig, Damm o Desigual. Han obert delegacions comercials a Madrid, Mèxic i Colòmbia. Pròximament ho faran a París i Londres, on han començat a treballar per a mitjans com ara Time Out, The Guardian i The Telegraph. A més de Facebook també fan publicitat a Twitter, Youtube i Instagram, amb qui també tenen un estatus especial. Facturen uns 30 milions d’euros i a inicis d’aquest any van tancar una ronda d’inversió de 4 milions d’euros liderada per Axon Partners Group, BStarup i Enisa. Amb part d’aquests recursos pretenen impulsar una nova pota del negoci coneguda per la sigla en anglès UGC (User Generated Content), és a dir, les fotos i vídeos que comparteixen els usuaris de les xarxes socials i que les grans marques han començat a utilitzar en les seves campanyes. Adsmurai treballa en eines de reconeixement d’imatge, que aprenen de forma automàtica. “Tenim moltes esperances dipositades en el desenvolupament d’aquest negoci”, diu Elena. Espiant l’estratègia ‘on line’ de la competència Sergio Ramírez, un dels tres socis fundadors de Kompyte. JUANMA RAMOS. Pere Codina i Albert Colmenero, dos dels tres fundadors de Kompyte, es van conèixer a la universitat i durant set anys es van dedicar a dissenyar llocs web i prestar altres serveis de programació a mida. Molts dels seus clients tenien botiga a internet i els van fer veure la dificultat que tenien per reaccionar a temps als moviments de la competència. Solucionar aquest problema els va portar a crear Kompyte el 2014, projecte del qual van convidar a formar part Sergio Ramírez, que havien tingut com a becari i per a qui Pere Codina no escatima elogis: “És un geni.” Aquest plus d’enginy era necessari per assumir el repte tecnològic que suposava desenvolupar una eina de gran complexitat. Finalment la plataforma que va veure la llum és capaç de rastrejar i analitzar en temps real l’estratègia on line de les empreses. “Tenim tecnologia per monitoritzar entre dos i tres milions d’empreses”, explica Codina. Una part d’aquests negocis es rastregen a instàncies dels clients. La resta es guarden per tenir un històric de les empreses. L’arribada al mercat els va oferir alguna sorpresa no petita. Sobretot quan van comprovar que les empreses que estaven utilitzant la seva eina eren sobretot les grans firmes de tecnologia, programari i serveis financers amb seu als Estats Units i nord d’Europa: “Entre el centenar de clients que tenim hi ha les principals corporacions tecnològiques de Silicon Valley”, concreta Codina. Els joves emprenedors veuen com una gran fita en el creixement de Kompyte la seva participació en el Disrupt San Francisco, un important esdeveniment mundial per a start-ups, al qual van arribar de la mà d’Acció. Això els va obrir la porta de l’acceleradora 500 Startups de Silicon Valley: “La formació que vam rebre va ser brutal”, diu Pere Codina. El febrer passat els fons Adara Ventures i VenturCap van invertir en Kompyte sense que hagi transcendit la xifra. Són diners que van sobretot a desenvolupar la tecnologia, però també a màrqueting. Ara l’adreça que figura al lloc web és la dels EUA: “Aquí no tenim mercat, li falta sis o set anys”, es lamenta. L'econòmic 09-07-2017, Pàgina 2


Sapiència » 2011 » novembre Anna Ramon – La fragmentació La biòloga i comunicadora científica Anna Ramon ens presenta els resultats de l’inventari de boscos singulars de Catalunya. En relació amb aquests ecosistemes descobrirem què és i què suposa la fragmentació per la biodiversitat de la zona que pateix el paisatge quan s’instal·la una carretera o una via de tren. A més, l’investigador del Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF) i professor de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), l’expert en ecologia del paisatge Joan Pino, aprofundeix en el mateix tema. Lisa Randall: les dimensions “extra” de l’espai i els universos paral.lels Aquesta setmana ha estat a Barcelona Lisa Randall, catedràtica de física a la Universitat de Harvard. És de les grans expertes mundials en física de partícules i cosmologia. El motiu de la presència de Lisa Randall a Barcelona: la publicació de la traducció al castellà del seu darrer llibre, que aquí s’ha anomenat “Universos ocultos. Un viaje a las dimensiones extras del cosmos.” Sobre física quàntica i aquestes dimensions “extra” n’hem parlat al programa d’avui. Sanitat Respon al 902 111 444 Si teniu algun dubte en relació a la medicació que preneu, si no sabeu quin és el vostre centre d’atenció primària, si el vostre nen es posa malalt a les dues de la matinada i no sabeu què fer, teniu un telèfon que funciona les 24hores del dia, els 365 dies de l’any, per donar resposta a aquestes preguntes, és el 902 111 444. Sanitat Respon és un servei 24 hores del Servei Català de la Salut, en què professionals del sector sanitari donen atenció al ciutadà per tal d’assessorar-lo i orientar-lo en diferents aspectes referents al sistema sanitari de Catalunya, així com atendre les consultes que puguin afectar la seva salut. Toni Tió: “La vela s’ha de socialitzar i s’ha de preocupar pel medi ambient” Amb l’excusa de la 25ena edició de la Setmana Catalana de Vela vam parlar amb Toni Tió, un dels productors de veles més famosos del món. Amb més de 10 medalles olímpiques a les seves esquenes en Toni Tió ens explica la seva visió de la realitat del sector nàutic. Un sector que està canviant. Un entrevista molt interesant amb l’Steve Jobs de les veles! Josep Ma Martorell: “Ser un país ric en un estat pobre ens surt molt poc a compte” “Som els penúltims de la llista a l’hora de rebre beques de l’estat. Només anem per davant de la Rioja. Això és particularment fomut perque al final depenem dels diners. Tindrem més beques i més opcions de que els estudiants puguin marxar fora en funció dels diners que tinguem”. De beques, d’estudiants, de recerca i de la Setmana de la Ciència hem parlat aquest dissabte amb en Josep Ma Martorell, Director General de Recerca de la Generalitat de Catalunya i en Pere Pardo, Director de l’ l’AGAUR i de la FICSR. L’Ictineu 3, el primer submarí científic català L’Icinteu 3 serà el primer submarí català que s’endinsarà en les profunditats del mar per ajudar en la recerca científica. El projecte arrenca fa set anys amb Pere Forès al capdavant i amb Carme Parareda com a sòcia i ara mateix ha de trobar finançament per poder-ne acabar la seva construcció. De tot plegat n’hem estat parlant amb en Pere i la Carme al programa que hem fet per celebrar la 25ena Setmana de la Vela.


FOCALIZZA - Pla estratègic del comerç urbà a Banyoles Pla estratègic del comerç urbà a Banyoles L’Ajuntament de Banyoles ens ha encarregat la realització d’un pla estratègic del seu comerç que tingui en compte l’impuls de mesures per millorar l’ocupabilitat dels seus locals buits. En el context actual, la reactivació dels espais urbans dels municipis a través de mesures de reactivació de l’economia urbana, representa un dels reptes més importants. Un dels aspectes que, en aquest sentit, cal analitzar, és la presència d’establiments buits en les trames urbanes dels municipis. Banyoles, no exempta d’aquesta problemàtica vol treballar en l’impuls d’aquestes mesures de reactivació econòmica i de l’activitat comercial urbana, en general. En aquest sentit, el nostre equip portarà a terme un projecte que inclourà els següents grans blocs de treball. Realització d’un cens de l’activitat comercial urbana. Aquest cens pretén quantificar tota l’oferta comercial del municipi i classificar-la per sectors de despesa comercial. Al mateix temps, aquesta primera part proposarà tot un seguit d’indicadors en relació a l’oferta comercial i l’ocupabilitat comercial a Banyoles. Reconeixement de l’estructura comercial de la ciutat. Aquesta segona fase servirà per identificar els criteris qualitatius que defineixen l’estructura de l’espai comercial urbà a Banyoles. El tercer punt objecte del treball descansarà en la definició d’un pla d’acció específic per a la reactivació, recuperació i dinamització dels locals buits existents a la ciutat. Es tracta de l’elaboració d’un pla concret amb mesures específiques que donin resposta i solució a aspectes com l’embelliment dels locals, la reactivació econòmica i social així com d’impuls de mecanismes de treball publico privats. El quart i darrer aspecte pretén redefinir les polítiques públiques d’impuls del comerç i l’activitat urbana de Banyoles. Amb aquest nou projecte, el nostre equip segueix treballant en el desenvolupament de models d’enfortiment del comerç de proximitat i en la cerca de noves fórmules de treball que permetin un major progrés del secor comercial urbà.


"Aturar la natura és una pretensió grandiloqüent" Què hi diuen els experts "No s'ha detectat un increment d'al·lèrgies" Llavors "Els transgènics uniformitzen, amb molt poques varietats, i això perjudica els camperols" Conseqüència "Es genera molta dependència dels pesticides associats, que són el veritable negoci" Escèptic "La distinció entre natural i artificial no la veig gens clara, i associar natural a sa i artificial a nociu és completament fals" Ciència "Hem de mirar què són arguments científics i què no" A.G.M. A.G.M. Actualitzada el 12/03/2012 00:00 Gustavo Duch ha estat activista contra els transgènics durant anys des de Veterinaris Sense Fronteres, una entitat de la qual va ser fundador. Avui continua combatent-los des de la revista Soberanía Alimentaria . Quin és el motiu d'aquesta lluita contra els transgènics? L'argument més clar és que no resolen cap problema, sinó que en generen de nous. Diuen que combaten la fam i que milloren la productivitat, però aquests arguments són falsos. Es produeixen molts més aliments dels que es consumeixen, així que el problema de la fam és de repartiment. Pel que fa a la productivitat, la petita agricultura no té cap problema de productivitat. I quins problemes nous generen? El que necessiten els camperols és el màxim de llavors, amb el màxim de diversitat, i el que fan els transgènics és uniformitzar, amb molt poques varietats, de manera que afavoreixen la concentració de poder de la gran agroindústria. A més, hi ha el problema de la contaminació dels camps no transgènics, i també el de la salut de les persones, en què hi ha, com a mínim, sospites. El salt del pol·len a camps propers no es pot prevenir? Jo crec que no som prou rigorosos amb el que vol dir la natura. Aturar la natura és una pretensió molt grandiloqüent per part de l'ésser humà. Diem que ho controlarem, però la natura té mil mecanismes i més val que no ens arrisquem. No podem posar barreres a tot, i menys en un tema com aquest. Pel que fa a la salut, no n'hi ha prou amb els controls que es fan, i que també es fan als altres cultius? No hi estic d'acord. Ens hauríem d'estalviar tot això i continuar treballant amb una agricultura que funciona, que ha funcionat 10.000 anys, i que ha de passar alguns controls però no de la magnitud dels controls afegits pel tema dels transgènics. No crec que s'hagi d'avançar precipitadament, sense parar a mirar quin sentit té, amb un tema que no genera cap benefici. Quin paper juguen els pesticides en aquestes problemàtiques? És un paper central. Les llavors modificades generen molta dependència dels pesticides associats, que és on hi ha el veritable negoci per a les grans empreses que comercialitzen tots dos productes. A més, s'està demostrant que hi ha problemes de salut no tant amb els transgènics en si sinó amb els pesticides associats. Potser el transgènic és més innocu o es pot controlar a base de posar més barreres, però hauríem de continuar estirant del fil que ve a continuació, que és l'augment de l'ús dels pesticides. Les veus crítiques se centren en aspectes econòmics, a més d'uns possibles problemes de salut que, des del punt de vista de la ciència, no es creu que estiguin demostrats David Bueno, professor i investigador del departament de genètica de la UB, acaba de publicar ¿Para qué sirven los transgénicos? , en què ofereix respostes científiques als grans interrogants sobre el tema. Quin objectiu es persegueix amb les modificacions genètiques? Es poden fer per millorar la resistència de les plantes a una condició ambiental adversa, com la sequera, els paràsits i els herbicides. Però també per enriquir-les nutricionalment, o per utilitzar-les com a biofactories per produir alguna cosa útil, des de medicaments fins a biocombustibles. Creu que s'han de tenir en compte els arguments dels detractors? Un dels problemes que plantegen és que una modificació genètica podria escapar-se a la natura. És a dir, que podrien créixer plantes silvestres amb la modificació. Però això no té cap sentit científic, com a mínim a Europa. Una altra cosa que s'apunta són possibles perjudicis per a la salut humana, però tots els conreus passen tota mena de controls, i en cap cas s'ha detectat cap increment d'al·lèrgies ni cap mena de toxicitat. Llavors, defensa que no hi ha cap risc? L'únic que pot passar és que el pol·len d'un camp transgènic vagi a parar al camp del costat, no transgènic, i que algunes plantes agafin la modificació. Però això no seria un problema per a la salut humana sinó només per al pagès, que tindria l'obligació de vendre tota la collita com a transgènica. Per tant, li sembla que les crítiques són injustificades? Clarament. Sobretot, em provoca rebuig la manipulació emotiva amb fotomuntatges. A més, la distinció entre natural i artificial no la veig gens clara, ja que per exemple la selecció del blat de moro tradicional és un procés humà i no de la natura. A banda, associar natural a sa i artificial a nociu és completament fals. Crec que és una qüestió d'immobilisme més que científica, ecològica o ambiental. Allò que abans vivíem millor. El que intento amb el llibre és trencar amb aquest mite. Hem de mirar què són arguments científics i què no. Però un conreu transgènic no pot arribar a ser perjudicial? Sí, hi va haver un cas en què es va posar un gen nou a un cereal i va resultar que provocava al·lèrgia a moltíssima gent. Però es van fer proves, es va observar aquesta situació i aquest cereal no va arribar mai al mercat. S'ha de vigilar, esclar, però s'ha de vigilar tot. Els cultius ecològics que no fan servir antifúngics de vegades tenen problemes de fongs que poden ser perjudicials per a la salut.


Sergi Pàmies (Cristian Segura) Quedo amb Sergi Pàmies al nostre barri per fer un cafè. Arribo vint minuts tard. M'agafa el cangueli. Com a ell la nit que va sopar amb Paul Auster. Estic nerviós perquè arribo tard i si llegiu el seu darrer recull de relats, Cançons d'amor i de pluja (Quaderns Crema), tindreu la sensació que és maniàtic de mena. I ho és, però no tant com ho pot semblar al llibre. També perquè Pàmies és un dels meus autors i cronistes de capçalera. Contra el que alguns poden pensar, és proper, em tracta amb amabilitat malgrat el retard i m'explica més coses del que jo esperava, tenint en compte que arribo tard i que l'emprenyo per explicar secrets que ell per correu no sabia trobar. Pàmies m'espera escoltant alguna cosa amb els auriculars. Ha demanat una aigua i una infusió. Pregunto pel sopar amb Auster, el relat que possiblement provoca més angoixa del llibre: ho passes malament, com ell ho va passar aquella nit del 1994 a casa de l'autor nord-americà. Pàmies estava molt nerviós; al llibre ho exagera, però hi ha una gran part de veritat. El sopar era a Nova York, una reunió de feina de la seva dona, editora a Espanya de Siri Hustvedt, escriptora i dona d'Auster. Pàmies va estar tens i mut durant la vetllada, perquè admira Auster però sobretot perquè patia per l'hora de tornar, de nit i a Nova York. Aleshores era un neuròtic de la seguretat: arreu hi veia amenaces. Quan agafava un taxi, sempre apuntava el número de matrícula, i feia que els amics li truquessin després a casa per garantir que no li havia passat res. Pàmies diu que, fent psicologia d'anar per casa, arriba a la conclusió que aquesta por sistèmica la causava el trauma d'experimentar de petit la vida a la clandestinitat amb els pares, referents del PSUC. Tot va canviar quan van néixer els seus fills i la por passa a ser patida amb els nens. El relat del pare que espera neguitós la filla a la porta de la discoteca s'inspira en les seves vivències. Fins a aquest llibre, Pàmies havia evitat referir-se literàriament a les seves experiències personals, però va canviar de parer després de llegir Diari d'hivern : "Vaig pensar que si Auster parlava amb tanta naturalitat de la seva vida personal, per què no podia fer-ho jo?"


Inici > El servei del Barcelona Bus Turístic, seleccionat entre els 10 millors del món dilluns, 15 juliol, 2019 - 08:00 El Barcelona Bus Turístic ha guanyat el Traveller Choice del 2019 (els premis amb més reconeixement que atorga TripAdvisor gràcies a les opinions favorables dels seus usuaris ) dins la categoria Top 10 hop-on hop-off experiences – world amb la ruta Excursió en autobús amb parades lliures per la ciutat de Barcelona. Amb més de 5.525 opinions a TripAdvisor, el Barcelona Bus Turístic ofereix tres rutes diferents (una operativa només els mesos d'estiu), amb explicacions en 16 idiomes i una flota de 77 busos de dos pisos, 13 dels quals híbrids. A més, és una de les poques ciutats europees que ofereix un recorregut nocturn, el Barcelona Night Tour , que recorre els edificis més emblemàtics de la Ciutat Comtal il·luminats. A més a més, el Catalunya Bus Turístic també està d'enhorabona, ja que ha renovat el certificat d’excel·lència per quart any consecutiu (des del 2016). El Certificat d'Excel·lència de TripAdvisor reconeix la qualitat de l'experiència a partir de les opinions dels usuaris. El Catalunya Bus Turístic ofereix set excursions diferents des de Barcelona per descobrir alguns del llocs més emblemàtics i atractius del territori català. Una publicación compartida de Hola Barcelona (@holabarcelona.travelsolution) el 10 Jul, 2019 a las 6:30 PDT dimarts, 16 juliol, 2019 - 08:13 Source URL: https://noticies.tmb.cat/transport/servei-barcelona-bus-turistic-seleccionat-entre-10-millors-mon


Finalment, Nokia no donarà suport a Symbian més enllà de l'1 de gener del 2014 Finalment, Nokia no donarà suport a Symbian més enllà de l’1 de gener del 2014 La fabricant finlandesa havia promès donar suport als desenvolupadors per a la seva antiga plataforma de programari fins al 2016, però finalment no serà així. Corria el mes de maig del 2011 quan el CEO de Nokia, Stephen Elop, va dir aquestes paraules: “Estem en un període en el qual la inversió en Symbian continua“. Aquestes paraules foren dites per a tranquil·litzar els desenvolupadors de Symbian, ja que els donaria suport fins al 2016, ja que després de l’acord amb Microsoft, Windows Phone seria el sistema operatiu dels Nokia. Però la cosa ha canviat des d’aleshores, i any i mig després que Elop pronunciés aquestes paraules, Nokia forma part de Microsoft després de la compra de la seva divisió de telefonia per part de la companyia de Redmond. Els desenvolupadors de Symbian demanen a crits l’alliberament del codi font del sistema i per acabar-ho de rematar, Nokia confirma que no hi haurà més suport passat l’1 de gener del 2014 per a les plataformes MeeGo i Symbian . Els posseïdors d’un terminal Symbian o Maemo/MeeGo (Nokia N900 i N9) poden continuar descarregant aplicacions, però els desenvolupadors no podran pujar apps noves, cosa que haurien d’haver pogut fer fins al 2016. Segons la nota de Nokia, la companyia prefereix centrar-se en les gammes Asha i Lumia i, en conseqüència, tallar el suport tècnic als desenvolupadors de Symbian i MeeGo. Ara mateix Symbian ‘sobreviu’ amb el PureView 808, i MeeGo amb el Nokia N9.


Catalunya Música ofereix en directe des de L'Auditori el debut d'Anja Bihlmaier amb l'OBC - Anja Bihlmaier Catalunya Música ofereix en directe des de L'Auditori el debut d'Anja Bihlmaier amb l'OBC - Anja Bihlmaier Considerat per alguns crítics „el tercer gran compositor soviètic“ de la seva època, juntament amb Prokófiev i Xostakóvitx, el pianista i compositor soviètic jueu d’origen polonès Mieczyslaw Weinberg va ser una de les figures més prolífiques del s. XX. Fortament castigat per l’Holocaust, d’una banda i, l’estalinisme, de l’altra, Weinberg va veure com la seva música era sotmesa a la marginalitat. De fet, mai va poder escoltar la interpretació del seu Concert per a violí i cordes, op. 42, la primera de les obres que l’OBC tocarà en aquest concert. Tot i ser compost el 1948, es va estrenar a Moscou el 1999 i es va enregistrar per primera vegada el 2007 amb l’Amsterdam Sinfonietta. D’estructura senzilla i lírica, el Concert per a violí i cordes de Weinberg juga entre la jovialitat i la tragèdia, entre la ironia i la severitat. El violinista d’arrels irlandeses i judeoalemanyes Daniel Hope en serà el solista. La segona de les obres que interpretarà l’OBC és la Quarta simfonia de Robert Schumann. Es tracta d’un dels primers casos, en la història de la música, de revisió i transformació profunda d’una simfonia. Si bé va ser composta i estrenada el 1841, no va ser fins deu anys després que l’autor en va donar per bona una reorquestració. A més de l’orquestració Schumann en va revisar l’estructura per emfatitzar la relació de les diferents parts. En una carta del 3 de maig del 1853 a Johannes Verhust, es referia a la versió revisada com a „millor i més efectiva“ que la versió anterior. Avui dia forma part del repertori orquestral com una de les aportacions més valuoses del compositor. La directora alemanya Anja Bihlmaier, una de les batutes femenines que està revolucionant el panorama internacional, es posarà per primera vegada al capdavant de l’OBC. Actualment és la directora principal convidada de l’Orquestra Simfònica de Lahti i, a partir de l’agost, assumirà el càrrec de directora principal de la Residentie Orkest, a la Haia. Amb aquest nomenament, Bihlmaier ha esdevingut la primera directora principal de la Residentie Orkest i és la segona dona que aconsegueix arribar a aquesta posició de totes les orquestres holandeses.


COSA by Petiso - 3-7-2008 Programació del dia 3-7-2008 Només a partir de la data 3-7-2008 18:27 (tv3) L'home que volia ser rei L'HOME QUE VOLIA SER REI (The Man Who Would Be King) Producció: Columbia Pictures i Allied Artists, 1976 Direcció: John Huston / Durada: 129 minuts Guió: John Huston i Gladys Hill, basat en un conte de Rudyard Kipling Fotografia: Osward Morris (color) Intèrprets: Sean Connery (Daniel Dravot), Michael Caine (Peachy Carnehan), Christopher Plummer (Rudyard Kipling), Saeed Jaffrey (Billy Fish), Doghmi Larbi (Ootah), Shakira Caine (Roxanne) Rudyard Kipling és un periodista jove que treballa a l'Índia on coneix els exsergents de l'exèrcit britànic Daniel Dravot i Peachy Carnehan. Li expliquen que volen anar al Kafiristan salvatge i primitiu per fer fortuna. Després de moltes aventures, arriben al poble kafiristanès d'Er-Heb, on coneixen l'exsoldat Billy Fish, que es converteix en el seu fidel amic. També hi coneixen el cap del poble, Ootah, i l'ajuden a guanyar la batalla contra un altre poble. Gràcies a la seva valentia, coratge i invencibilitat, els homes de tots dos exèrcits veuen Dravot com un rei i com un déu. Dravot aviat comença a creure que és un déu, però quan decideix convertir una noia del poble en la seva dona i en reina, la gent comença a dubtar d'ell. Durant el casament, la noia, terroritzada, el mossega i li fa sortir sang, i així comproven que no és un déu immortal, sinó un home com ells i la gent persegueix els tres estrangers per expulsar-los de la ciutat. 23:39 (300) Encontres a la tercera fase 23:55 (tv3) La brigada de Sharky Producció: Hank Moonjean per a Warner, 1981 (Estats Units) Direcció: Burt Reynolds Intèrprets: Burt Reynolds, Vittorio Gassman, Rachel Ward, Charles Durning Sharky i els seus companys viuen la frustració d'estar en una brigada policíaca on s'han anat acumulant persones relegades de les seves funcions per una raó o una altra. L'assassinat d'un lladre els retorna a les investigacions d'alt nivell perquè les seves conseqüències impliquen gent diversa i important, com un candidat a governador de l'estat, un cap de la màfia i una prostituta de luxe. 02:30 (300) Encontres a la tercera fase 02:42 (tv3) Descens a les tenebres DESCENS A LES TENEBRES (Dark descent) Producció: UFO i Dark Descent Productions, 2002 (Estats Units) Direcció i guió: Daniel Knauf Intèrprets: Dean Cain (Will Murdock), Scott Wiper (Niles), Maxim Gentchev (Starkweather), Biliana Petrinska (Bin), Julian Vergov (Vlad), Yvaylo Dimchev (Weed) A les profunditats del mar hi ha un complex industrial que explota unes mines submarines. Un accident provoca la mort de diversos treballadors i envien un investigador per esbrinar-ne les causes. Només arribar, però, s'adonarà que no es tractava d'un accident i que hi ha un greu conflicte entre els miners i l'empresa propietària. 09:00 Els matins d'estiu - Cap. 4 12:15 Guàrdia de costes - La moneda del diable 13:09 Arre Demo - Cap. 2 13:30 La cuina de l'Isma 14:20 El medi ambient - Biodièsel sense conreus 15:38 Toc de Llum - Cap. 52 Figures Cap. 52 Figures A mitjans dels anys 80 es va fer famosa la paraula "pelotazo", amb un significat diferent del que fins aleshores li havia atorgat el diccionari. La novetat feia referència a la cultura d'enriquir-se com més ràpid millor sense parar atenció a la forma de fer-ho o a costa de què. Així, de la nit al dia, empresaris i banquers es van fer famosos a les pàgines de les revistes del cor, on lluïen glamur i eslores, i competien per veure qui el tenia més llarg, el vaixell. Però el "soufflé" no va aguantar gaire i tan ràpid com havia pujat va baixar, de cop, a la brava, ignominiosament en la majoria de casos. Aquest és el retrat dels protagonistes del "pelotazo", Mario Conde, Javier de la Rosa, els Albertos, Ruiz Mateos, Gil i Gil i alguns més, on van ser i on són. 15:50 El cor de la ciutat - Cap. 1617 Convençuts que la Chus és fora del país, la Clara i en Sergi surten a fer una volta. La Sara exigeix a en Fidel que delati en Paco. Torna l'Àngela. No sap què fer. Ha de decidir si es queda o se'n va a viure a Madrid. En Max s'ha proposat que l'Eli no abandoni els seus ideals per més que no estigui en el seu millor moment. L'actriu Anabel Alonso passa per "El Club" per parlar-nos de l'obra de teatre "Nunca estuviste tan adorable" del director Javier Daulte, en què ell explica la història de la família de la seva mare. La parella que ens comentarà l'actualitat, la formaran les periodistes Màrius Carol i Helena Garcia Melero. El Mag Lari ens sorprendrà amb algun truc dels seus. I amb el professor de comunicació Lluís Pastor, el periodista Iu Forn i amb Flora Saura, Santi Carulla i Marisol Galdón analitzarem quines han estat les millors imatges de la setmana. 18:27 Cine de cine - L'home que volia ser rei Dravot i Peachy Carnehan. Li expliquen que volen anar al Kafiristan salvatge i primitiu per fer fortuna. Després de moltes aventures, arriben al poble kafiristanès d'Er-Heb, on coneixen l'exsoldat Billy Fish, que es converteix en el seu fidel amic. També hi coneixen el cap del poble, Ootah, i l'ajuden a guanyar la batalla contra un altre poble. Gràcies a la seva valentia, coratge i invencibilitat, els homes de tots dos exèrcits veuen Dravot com un rei i com un déu. Dravot aviat comença a creure que és un déu, però quan decideix convertir una noia del poble en la seva dona i en reina, la gent comença a dubtar d'ell. Durant el casament, la noia, terroritzada, el mossega i li fa sortir sang, i així comproven que no és un déu immortal, sinó un home com ells i la gent persegueix els tres estrangers per expulsar-los de la ciutat. 21:45 De vacances - Coques amb cireres "Sabors": Coques amb cireres. A la primavera, en temps de cireres, i molt especialment pels volts de Corpus, a Reus i, en general, al Baix Camp, forns i pastisseries van plens de cócs i coques amb cireres. Amb la cuinera més famosa de Reus, la Mariona Quadrada, professora de cuina i escriptora, anirem al tros a collir cireres negretes, com marca la tradició. Després, a la seva escola, ens parlarà dels costums sobre aquest dolç mentre ens fa una coca adobada amb cireres. 21:55 60 / 90 - Cap. 8 L'HOME A LA LLUNA I CLAUDIA SCHIFFER Cap. 8 L'HOME A LA LLUNA I CLAUDIA SCHIFFER La Laura es va casar de negre. 30 anys abans, la seva mare, la Roser, va arribar verge a l'altar. La Gemma va passar la nit de noces al cotxe, amb el marit i el gos. I el seu pare, l'Antònio, en un vagó de tren ple de gent. La Roser es va prometre als 15 anys. Com que era florista es va fer ella mateixa el ram de núvia i el dia del casament va arribar ben verge a l'altar, com ho manaven els cànons. La seva filla, la Laura, es va casar vestida de negre. Això sí, era la segona vegada que jurava amor etern. El més important per a ella el 1992 va ser el naixement de la seva primera filla, i va passar de cop del botellón al biberó. L'Antonio era aprenent en una farmàcia i es comprava els trajos a terminis. Es va casar als 22 anys i va passar la nit de noces camí de Madrid. Anava amb la dona i sis desconeguts més en un vagó de lliteres. Sembla una tradició familiar perquè la seva filla, la Gemma, va passar la primera nit de casada a dins del cotxe amb el seu gos i el marit. Tenia la casa plena de convidats i estaven tan cansats que es van quedar KO en una cuneta solitària del cap de Creus. Col·labora amb diverses ONG i viu mig any al Perú i mig a Girona. 22:24 Polònia - + info En aquesta edició, Ángel Acebes confessa per primera vegada a televisió que era un indepentista infiltrat al PP amb la intenció de destruir el partit des de dins. D'altra banda, al govern català se li apareix la Moreneta, que s'ofereix per resoldre tots els problemes de Montilla i els seus consellers. El preu a pagar, però, és massa alt. Mentrestant, a Esquerra, el president Puigcercós anuncia el fitxatge del nou mànager que ha de portar el partit a la victòria: el triomfador Luis Aragonés. I el president Zapatero presenta el paquet de mesures excepcionals contra la crisi. 23:00 Herois - L'amabilitat dels desconeguts Entre torn i torn al restaurant del poble de menjar per emportar-se, la Monica Dawson comença a mostrar unes habilitats inesperades i fins ara desconegudes pel seu germà Damon, la seva àvia Nana i el seu cosí Micah. Angela Petrelli fa una confessió xocant un cop es coneixen més detalls de la generació anterior d'herois. Com que la Molly no es pot desfer del monstre que li converteix cada somni en un malson, en Matt li demana que deixi de banda les seves pors i el localitzi en un mapa. Les conseqüències seran terribles. L'H.R.G. sospita que la Claire surt amb un noi i tem pel futur. A mesura que es van acostant als Estats Units, la Maya i l'Alejandro fan un descobriment tètric a la carretera. 23:55 Pel·lícula - La brigada de Sharky 01:53 Nip/Tuck - La Gala Gallardo 02:42 Pel·lícula - Descens a les tenebres Descens a les tenebres 05:44 Videoclips catalans - FRENÈTIC:Altres tempestes 05:48 Videoclips catalans - MIQUEL ABRAS:Amb tu sóc jo 05:52 Videoclips catalans - MESCLAT:Corrandes colonials 05:56 Videoclips catalans - LA MEDIA LUNA:Barquito a la deriva 07:00 Món natural - Ants a les valls d'Escòcia 07:50 A cals suricates - La padrina 08:13 Secrets de la natura - Les girafes de Namíbia: Rodamons del desert 08:40 L'autèntica llegenda de la Torre Eiffel - + info 09:31 Paisatges de Grècia - Santorí, al vessant de la muntanya Santorí, al vessant de la muntanya L'illa grega de Santorí, al mar Egeu, és la més meridional de les Cíclades i, amb altres illes menors, constitueix la cova d'una antic cràter volcànic. Però també és una illa amb unes altes parets que cauen a plom damunt del mar. En el cim d'aquestes parets, i penjant sobre l'aigua, es troba la ciutat més important, Thera. 09:55 Les rutes més espectaculars dels Estats Units - D'Arizona a Alaska 10:50 Pare Pio exprés - Pare Pio exprés 11:49 Jardineria del segle xxI - El món vegetal de Breimann i Bruun 12:15 La Roma antiga: grandesa i decadència d'un imperi - Cap. 1 Neró 13:07 Què passaria si... - Cap. 1 13:29 Loops estiu - Cap. 28 14:00 Túrmix arrels - Cap. 37 Recull de videoclips de músiques d'arrel, mestisses i d'autor de casa nostra i d'arreu del món: Madredeus - Anseio Daniela Mercury - Santa Helena Cheb Mami - Meli Meli 21 japonesas - Koko Blind boys of Alabama - Run on For a Long Time Henri Salvador - Jazz Mediterranée Tete Montoliu - No hago otra cosa que pensar en ti Bustamante - Hablando de Van Morrison Eduard Canimas - Sense Filtre Natasha Atlas - Mish Fadilak Alpha Blondy - Sweet Fania Diallo Us 3 - Cantaloop Fernanda Abre - Rio 40o Blackalicious - Powers 7 notas y 7 colores -Nikes Nuevas 14:55 Músiques del món - Martinica 15:59 Els ximpanzés, un pont al món - Els ximpanzés, un pont al món Els ximpanzés, un pont al món L'escola Patronat Domenech i el Zoo de Barcelona decideixen posar a prova les seves capacitats. Quin es el paper actual dels parcs zoològics? Cóm ha d'evolucionar el sistema pedagògic? Els alumnes de l'escola, mitjançant un treball d'observació als ximpanzés, aconsegueixen un excel·lent material per a treballar a l'aula. "Els Ximpanzés, un pont al món" es el documental que narra aquesta iniciativa. 16:57 Bèsties clip - La truita 17:02 Bèsties clip - el conill 17:08 Zoom - Una postal de la Polinèsia - Tuamotu, la Polinèsia francesa 17:10 Zoom - Una neteja de cara - París, França 17:12 Zoom - Homes, cavalls i toros - Andalusia, Espanya 17:16 Bèsties clip - les oques 17:21 Mediterrània - Temps de verema El capítol tracta d'un dels conreus més típics de la conca mediterrània, la vinya, en el moments de l'any en què es fa la collita del raïm: la verema. Aquest conreu s'ha estès per totes les regions del món amb clima mediterrani i també per altres no mediterrànies en què és possible. . A més de passar revista a l'origen d'aquest conreu i al procés històric d'expansió arreu del món, s'expliquen totes les activitats que hi estan lligades i que es va succeint al llarg de l'any: podes hivernals, defensa contra les glaçades tardanes, regatge i, finalment, collita, tant de raïms de vi com de raïms de taula, i festes lligades a aquesta activitat. 17:49 H20 - PRODUIR ALIMENTS AMB MENYS AIGUA L'aigua no només és necessària per beure, sinó també per cultivar aliments. Davant d'una demanda creixent de diferents usuaris pel recurs de l'aigua. Produir aliments amb menys aigua ens mostra el sistema de reg localitzat i fa evident que fer un bon ús de l'aigua de reg millora la productivitat de les explotacions agrícoles i fa que siguin sostenibles mediambientalment. 17:54 El medi ambient - Reciclatge de CD 17:58 El medi ambient - Projectes per l'aigua a Kènia 18:01 Tresors de l'islam al Mediterrani - Sicília: paradís dels sarraïns 18:47 Jardineria del segle xxI - El món vegetal de Breimann i Bruun 19:14 Tot un món - Cap. 17 19:18 Tot un món - Cap. 18 19:21 Tot un món - Cap. 19 19:30 Cànon Art - Passió per l'Ermitage: Una llum tènue als ulls Per a molta gent, l'art és l'embelliment de la vida, però també pot ser un contrapés indispensable per al costat fosc de la nostra existència. Donades les catàstrofes que Rússia ha patit a llarg del darrer segle, l'art no hi pot ser considerat un luxe superflu. Els "Hermitage-niks" no treballen per diners (la seva feina està molt mal pagada) sinó per "una altra cosa". L'operari Vadim, la vigilant Valentina i la conservadora Yuna ens parlen de les seves obres d'art preferides i expliquen l'essència d'aquest concepte que tant s'estimen: "Hermitage-nik". 19:54 Cànon Art - Passió per l'Ermitage: Marcs buits Olga (76), cap de manteniment del museu és una de les "Hermitage-niks" més antigues. Aquesta tsarina no oficial de l'Ermitage, que dirigeix el seu departament amb ma de ferro, va quedar marcada per sempre més per la Segona Guerra Mundial. Els "Hermitage-niks" d'aquells dies van salvar les obres d'art de la mortaldat de la guerra, però l'art va ser a la vegada la seva salvació en temps de gana i de fred. 20:21 Jesse James: llegenda, bandit, terrorista - Jesse James: llegenda, bandit, terrorista 21:13 Mons petits 21:33 Temps d'aventura - Temps d'aventura Us convidem a veure un d'aquells documentals fets per acostar l'himalaisme en general, i l'Everest en particular, a tots els teleespectadors: "Cims paral.lels". És la pel.lícula de Jordi Canyigueral dedicada a la primera expedició gironina que va fer el cim de l'Everest l'estiu passat. Un relat impressionant protagonitzat no només pels alpinistes de l'expedició que van anar a la muntanya, sinó també pels familiars que es van quedar a casa. Altres continguts del programa d'aquesta setmana són: el triomf de Kilian Jornet en la prova de la Copa del Món de curses de muntanya Buff Skyrunner Series disputada el cap de setmana passat a l'estació d'esquí andorrana de Vallnord; les dues últimes proves del circuit de pedalades populars Open Natura celebrades a Platja d'Aro i al Catllar; i en la secció Racons, la visita al parc de Les Deus Aventura, a Sant Quintí de Mediona, on farem els circuits dels plataners, del pèlag del Fregaire i de la roca llisa. 22:00 Els secrets dels sexes - Cap. 1 El cervell sexual Cap. 1 El cervell sexual Cinc homes i cinc dones se sotmeten a diversos tests perquè els científics categoritzin el seu cervell com a masculí o femení. Aviat s'adonaran que el sexe del cervell no té per què coincidir amb el sexe del cos. Un científic també estudiarà una parella que discuteix constantment i mirarà d'esbrinar si hi ha alguna clau en la seva activitat cerebral que faci que no es puguin entendre. El programa també mostrarà un home que ha canviat el sexe del cervell; un científic estudia l'efecte del nivell prenatal de testosterona sobre el nostre comportament, i un altre assegura que pot predir el resultat d'una cursa basant-se només en la llargada dels dits índex i anular dels participants. 23:50 Ritmes.clips - + info Aquest estiu els ingredients són únics: dos músics amb unes connexions poc aparents reunits per parlar de música i especialment de la música d'aquell qui tindran al costat. Què n'opinen de l'explosió de festivals? Com veuen el panorama musical català? Què en saben realment l'un de l'altre? La primera cita la tens amb Mishima i La Brigada! 00:42 Cànon Art - Passió per l'Ermitage: Una llum tènue als ulls 01:07 Cànon Art - Passió per l'Ermitage: Marcs buits 01:36 Arquitectures - L'Alhambra de Granada 02:03 Els secrets dels sexes - Cap. 1 El cervell sexual 03:44 Ritmes.clips - + info 04:35 Túrmix arrels - Cap. 37 05:40 El medi ambient - Usos de biomassa a Europa 05:44 Paisatges de Grècia - Santorí, al vessant de la muntanya 06:07 La Sierra - La Sierra La Sierra, un petit barri de Medellín, a Colòmbia, està dirigit per una banda de joves, la majoria adolescents, amb lligams amb els il·legals grups armats paramilitars de Colòmbia. Al llarg de tot un any, el documental segueix les vides de tres d'aquests joves i les seves experiències d'amor, de guerra i de mort. Més de 30.000 persones han estat assassinades al llarg dels darrers 10 anys en el sagnant conflicte Colombià, en el qual les guerrilles d'esquerra lluiten contra el govern i els grups paramilitars de dreta. Recentment, com que les guerrilles i els paramilitars lluiten pel control dels barris marginals de les grans ciutats, les bandes urbanes s'alineen amb uns o altres. D'aquesta manera, el conflicte nacional es trasllada a una brutal guerra local que enfronta uns barris contra els altres. 07:00 Hello, Hoobs! - where's the television? 07:05 Els Hoobs - Penjadors Què ho fa que quan tens una hubipila de CD's, el que vols posar és precisament el que no trobes? De fet, a en Groove li aniria bé trobar una altra manera de guardar-los, enlloc de deixar-los escampats per tot arreu. 07:29 Els barrufets - El Pocatraça barrufa el futur / La matèria... 07:55 Pingu - Robby the snowboarder 08:00 Carrer del zoo 64 - Cap. 37 La història dels frarets de l'illa de molsa 08:11 El xai Shaun - Cap. 9 El peluix d'en Timmy Cap. 9 El peluix d'en Timmy 08:26 Kiteretsu, el cosí més llest d'en Nobita - Les terribles vacances de la família d'en Goril·la 08:55 Codi: Lyoko - Un fart de fardar 09:22 La Creepie creix - L'escarabat sense cap 09:32 La Creepie creix - La invasió de les llagostes 09:47 L'hotel zombi - Una visita inesperada En Fungus té una admiradora, una noia que sempre va vestida de negre... una mica estrafolària. De fet, està disposada a canviar d'estil perquè la convidin a la festa de la Lucy. En Fungus també decideix fer un canvi total de la seva manera de ser. Aviat, però, l'Angus, pare d'en Rictus, decidirà salvar els seus néts dels efectes malaltissos dels humans! 10:14 Valérian i Laureline - Amb el temps Any 2416. Els shingouz han contractat en Valérian i la Laureline perquè recuperin la Derdekken, una nau que va desaparèixer fa 153 anys i que està a la deriva a l'espai. La seva missió és treure'n la càrrega que porta, que estan convençuts que és molt valuosa. Un cop dins la nau, però, es trobaran amb fenòmens d'allò més estranys. Pot ser que estigui encantada? 10:46 Megaman, el ciberguerrer - Bogeria desenfrenada i combats violents (2) 11:06 Megaman, el ciberguerrer - Un combat al carrer Un combat al carrer Per celebrar les victòries de la primera setmana del Gran Premi N1, la Yai ha convidat tota la colla a un sopar que acabarà en un repte entre en Lan i en Chaud. Just quan comença el combat membres dels Tres Mundials deixen anar una sèrie de virus programats per esborrar en Megaman i el NetNavi d'en Chaud, en Protoman. 11:28 El xou de la granota - Cap. 17 Un Nadal verd 11:35 El xou de la granota - Cap. 18 Una granota molt escultòrica 11:44 Els increïbles germans Adrenalini - Els trineus del perill Els trineus del perill Sembla que no pugui ser, però el Pare Noel ha acabat detingut per excés de velocitat en plena Nit de Nadal per culpa d'una persecució espectacular amb els germans Adrenalini. I ara qui portarà els regals als nens?! No hi ha més remei. Està clar que és cosa de l'Enk, l'Adi i en Xan. I no t'ho perdis, que els repartiran al seu estil! 11:54 Club Super3 11:54 Lucky Luke - Prima donna 12:22 La màgica Do-Re-Mi - La Popi fent de germana gran? 13:13 Rantaro - Els llops de riu d'en Kisanta / Dóna'm sopa dolça de mongetes vermelles / Fora d'aquí! 13:44 El detectiu Conan - El cas de l'assassinat de la companyia de teatre itinerant (1) 14:12 Inuyasha - En Bankotsu, el cap de l'escamot dels set fantasmes ressuscitats A l'Inuyasha i als seus amics els adverteixen que no s'acostin a un castell que han trobat perquè el Senyor de la fortalesa va executar els membres de l'Escamot dels set fantasmes ressucitats fa molt temps. Ara els esperits malignes es volen venjar i reclamen que els tornin l'arma amb què els van matar. Després que la població del castell hagi estat exterminada, en Koga i l'Inuyasha hi arriben per lluitar contra l'Escamot dels set. 14:38 Somnis d'estiu 15:02 Samantha ups! - Samantha al mercat 15:07 Tots cinc - Grans esperances Ara que s'hi ha casat, Will comença a enamorar-se de Holly, cosa que, naturalment, perjudica la relació de Bailey tant amb Will com amb Holly. Kirsten i Charlie anuncien a la família que seran pares. Julia s'estima més quedar-se al costat dels seus germans que anar-se'n a Mèxic amb Adam. Els lligams entre Claudia i Todd s'estrenyen. Charlie comença a aprendre a exercir l'autoritat a la fàbrica. 15:50 El món perdut - Drets de naixement 16:34 Expedient Zack - Corre, Zack, corre Corre, Zack, corre En Zack s'ha comprat unes vambes molt bones i molt cares per poder guanyar una cursa benèfica. A més de no poder parar de córrer un cop finalitzada la cursa, en Zack signa un contracte sense adonar-se que s'acaba de vendre l'ànima. 16:56 Explica'm un conte - El vaquer i la serp minut 17:02 Explica'm un conte - El gos monstruós i al princesa de les roses 17:08 Una mà de contes - La sirena i les pomes 17:23 Pepa, la porqueta - Cap. 77 17:31 mic 3 17:31 Bob, el manetes - El Llampec tot-terreny 17:43 Explica'm un conte - Un Pare Noel sense barba 17:55 Zoe Kezako - Cap. 29 La desaparició 18:10 Sakura, la caçadora de cartes - La petita aventura de la Sakura 18:39 Espies de veritat - Un toc salvatge 19:03 Keroro - Tres del tres! Operació "netejada d'orelles"! A formar! / En Keroro! no surt... Tres del tres! Operació "netejada d'orelles"! A formar! / En Keroro! no surt... En Keroro ha tingut una idea genial. Aprofitarà el costum que tenen els pokopenians de netejar-se les orelles fent-se pessigolles, per agafar la població desprevinguda i envair el planeta. Potser funciona i tot! Més tard, totes les dones es barallaran per una bola que concedeix tots els desitjos, però només a les dones! La Bola del Trigut, tot un misteri per en Keroro. 19:26 Domo - + info 19:34 Club Super3 19:34 Minúscul - Cap. 9 El somni de l'eruga 19:42 One piece - La promesa d'en Ruffy a la ballena illa 20:08 Freqüència 04 - El pirata (part 2) 20:31 Samantha ups! - Samantha en un banc 20:36 Samantha ups! - Samantha al gimàs, u 20:43 El món perdut - Resurrecció 21:26 Angus i Cheryl - Cap. 9 Dobles parelles Cap. 9 Dobles parelles 21:31 El cor de la ciutat - Cap. 1617 22:05 Estació d'enllaç - Fulls d'un dietari Fulls d'un dietari 22:51 Estació d'enllaç - Vida de gossos 23:39 Pel·lícula - Encontres a la tercera fase 01:43 Dallas - Pares i fills, i fills i pares Bobby i JR deixen de banda els seus problemes per dur els seus fills James Richard, John Ross i Christopher, a una auntèntica conducció de bestiar que es fa a Southfork. Les relacions entre Cliff i Liz empitjoren perquè ella el troba amb una altra dona. 02:30 Pel·lícula - Encontres a la tercera fase 04:34 Just kidding 04:52 Dallas - N'hi ha que guanyen, n'hi ha que perden Malgrat l'actuació mútua que experimenten, James i Michelle juguen l'un amb l'altre: James convida la seva xicota a esmorzar i Michelle convida el seu secretari a un sopar a Southfork. Liz ofereix vendre la seva empresa a JR a canvi del nomenament de Cliff com a assessor governamental d'energia. 05:37 Dallas - Pares i fills, i fills i pares 06:27 El cor de la ciutat - Cap. 1617


Els condemnats per violència masclista podran seguir teràpia en centres de salut mental al sortir Els condemnats per violència masclista podran seguir teràpia en centres de salut mental al sortir Els condemnats per violència masclista podran seguir teràpia en centres de salut mental al sortir La Generalitat i la UB formen a 40 professionals d'equips de salut mental Els interns condemnats per violència sexual i violència de gènere podran ser derivats a la xarxa pública de salut perquè el tractament que han seguit a la presó tingui continuïtat una vegada es trobin en llibertat i s’eviti la reincidència, ha informat aquest dijous la Conselleria de Justícia de la Generalitat en un comunicat. Els departaments de Justícia i de Salut han començat a treballar la prevenció des del món sanitari perquè, sense deixar d’atendre a la víctima, es pugui actuar sobre les agressors perquè no tornin a exercir violència contra les dones. A Catalunya hi ha 1.755 persones que estan complint pena de presó per delictes de violència masclista, i l’any passat prop de 800 van participar als programes de tractament especialitzats, en els quals es treballa perquè es responsabilitzin de la seva conducta i les conseqüències que ha provocat, revisin les seves creences i generin empatia amb les víctimes. Justícia ha assenyalat que la taxa de reincidència d’aquest perfil d’interns està situat entre un 19% i un 25%, que poden cometre des d’una nova agressió o trencar la condemna o una mesura d’allunyament. En el cas dels condemnats per violència de gènere, en quatre de cada deu casos està present el consum d’alcohol i drogues i, sovint, es tracta de condemnes curtes. Durant la condemna, els equips de tractament dels centres penitenciaris fan una intervenció amb teràpies grupals i entrevistes individuals amb els agressors, però minimitzant els factors de risc que els poden portar a tornar a delinquir. Per a poder atendre a aquestes persones una vegada estan al carrer, Justícia, Salut i l’Universitat de Barcelona (UB) han impartit formació a una quarentena de professionals dels equips de salut mental de les presons i d’adults. Els primers derivaran a l’intern al centre de salut mental més proper a la seva residència quan sigui excarcerat i els segons seran terapeutes de referència perquè els agressors continuïn el tractament en el seu entorn. El departament ha elaborat una guia amb contingut audiovisual de presentació, que servirà perquè els professionals de la salut mental tinguin accés a les eines per treballar amb aquests casos.


“Tant se val que tanquem, creixerà la venda ambulant” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya L’obligació que els comerços de 24 hores tanquin a les 10 de la nit, que vol posar fi a la venda d’alcohol per evitar ‘botellons’, impacta en negocis que ja pateixen la caiguda del turisme Un supermercat 24 hores davant de l'estació de França abaixa la persiana a les 10 de la nit. Barcelona 21 OCT 2020 - 11:08\tCEST El pa d'ultimíssima hora quan tornes de la feina; el paper de fumar o els filtres oblidats a casa; pasta de dents o bosses d'escombraries, perquè s'han acabat i el súper normal ja està tancat; pizzes, quatre iogurts, unes rodanxes de pernil dolç o alguna caixa de condons; i cervesa, molta cervesa. Barcelona no és Nova York, la ciutat que no dorm mai, però alguns locals sí que estan desperts tota la nit per a qui ho necessiti, gent resident però especialment turistes. Amb la pandèmia, tot ha canviat, i des d'ahir encara més, en entrar en vigor la norma que obliga els comerços oberts 24 hores a tancar a les deu de la nit. La mesura busca evitar la venda d'alcohol i els botellons, però els botiguers avisen: la gent beurà igual i creixerà la venda ambulant. A Catalunya no existeix un cens definitiu dels establiments que poden estar oberts les 24 hores. Aquestes botigues, anomenades “de conveniència”, es troben als punts turístics de les ciutats i en zones en què l'ambient de nit genera demanda de tota mena de productes. El Govern, mitjançant el Pla territorial de Protecció Civil de Catalunya (Procicat) ha posat aquests locals al punt de mira, ja que són els responsables de bona part de la venda d'alcohol que després acaba en els botellons, esdeveniments que, com ha alertat el Departament de Salut en múltiples ocasions, són possibles focus de contagis descontrolats. Aquests locals acostumen a estar regentats per treballadors originaris del Pakistan, l'Índia o Bangladesh, i bona part, a Barcelona, es troben al Raval o la Barceloneta. Bilal Manzoor gestiona cinc establiments, un d'ells de 24 hores, mentre que els altres tanquen cap a la 1.00. “El 70% del negoci el fem a partir de les nou de la nit. Amb la pandèmia, hem perdut més del 60% de la facturació perquè no hi ha turistes, i ara això. He hagut de donar de baixa més de la meitat dels meus treballadors”, lamenta Manzoor al seu local del carrer de Sant Pau. No gaire lluny, Raman Jaswal, que va arribar fa 30 anys procedent de l'Índia, treu la calculadora: “Paguem 2.400 euros de lloguer, i venem un 80% menys... com ho fem? La majoria de les empreses haurà de tancar per sempre, i el Govern no fa res, ens hauria d'ajudar més, no dic que ho faci gratis, però sí amb moratòries o algun préstec”. Jaswal és escèptic sobre la mesura per evitar la venda d'alcohol: “Van contra les botigues, mentre que la venda ambulant continua, i ara creixerà més”. Molts veuen en aquesta norma una sobreactuació: la llei ja obliga aquests locals a no vendre alcohol a partir de les onze de la nit, i l'ordre del Procicat només l'avança una hora, en obligar a tancar aquests locals entre les 22.00 i les 7.00. Aquesta obligació afecta les botigues de conveniència, els locals comercials annexos a les gasolineres i els establiments de menys de 300 metres quadrats de superfície de venda, així com a els establiments comercials a municipis turístics. “Hi ha una cosa que balla, i és quina efectivitat tindrà avançar una hora la prohibició de la venda d'alcohol. Qui vulgui comprar-ne, ho farà una hora abans, i mentrestant estàs reduint la facturació d'aquest tipus d'establiments”, assenyalen fonts de Pimec Comerç. “S'està obligant a tancar comerços en unes hores en les quals, per la seva naturalesa, fan una part important de la facturació, això tindrà un impacte claríssim”. Des de Barcelona Comerç, no obstant això, comparteixen la mesura: “Aquest tipus de comerç, a Barcelona, el tenim al barri del Raval, bàsicament. No pot ser que els bars, restaurants, centres d'estètica hagin de tancar, i mentrestant a les grans superfícies no hi ha control i al carrer es fan botellons. Arribats a aquest punt, cal fer qualsevol cosa per tenir un Nadal el més normal possible, si no, desapareixeran moltes empreses”, afirma Pròsper Puig, vicepresident de Barcelona Comerç. En la seva opinió, l'afectació d'aquesta mesura sobre els propietaris no tindrà un impacte gaire gran en el comerç en general: “Cap dels grans drames del comerç vindrà amb aquest tancament. Són establiments molt especials, la majoria regentats per la nova immigració i amb un tipus de client que ja coneixem. De fet, sense turistes, aquests locals ja tenen molts problemes”. La restauradora rebel Despatxa a la barra d'El Mordisco mentre menja pa amb tomàquet i pernil. Ella, Rosa Esteva (Barcelona, 1942), no porta mascareta i convida els seus interlocutors a treure-se-la perquè assegura que el seu local, el mític Mordisco, és més “net que un quiròfan”. I ho diu perquè s'ha gastat 34.000 euros en una “màquina que purifica l'aire”. Està enfadada, per dir-ho suaument, i força contrariada amb les mesures que ha pres el Govern per aturar el virus que ja ha provocat a Catalunya 13.670 morts. Esteva, que va arribar a tenir 20 restaurants a Barcelona i va crear el grup Tragaluz amb mil empleats, treu tot l'armament dialèctic per denunciar el que considera una situació insostenible. “No es poden aguantar tants mesos tancats. Com pensen pagar els polítics les milers de persones que es quedaran al carrer? Que mirin la calculadora”, diu la restauradora catalana. Dissabte sí que va obrir i hi va tenir gent dinant. S'hi va presentar la Guàrdia Urbana i van multar la propietària del restaurant. Desconeixen de quant és la sanció. Esteva considera que hi havia altres solucions com el tancament a les 22.00 o la baixada d'impostos. “Prohibir no funciona”, sentencia. Responsables d'El Mordisco del passatge de la Concepció han comunicat aquest dimarts a la nit que a partir d'ara el restaurant tanca temporalment també per a comandes per emportar o lliurament a domicili. Per la seva banda, l'amo d'un restaurant de Malgrat de Mar (Maresme) s'ha negat a tancar el negoci, tal com va ordenar la Generalitat la setmana passada, i el manté obert des de divendres tot i que ja ha estat multat amb 60.000 euros.


Més de 2.400 persones en extrema vulnerabilitat necessiten ajuda humanitària a Lleida, segons la Creu Roja La República Més de 2.400 persones en extrema vulnerabilitat necessiten ajuda humanitària a Lleida, segons la Creu Roja ACN Lleida.-Un total de 2.424 persones en situació d’extrema vulnerabilitat van requerir l’ajut de la Creu Roja Lleida durant el 2018 i van rebre suport mitjançant el lliurament d’aliments, material [...] ACN Lleida.-Un total de 2.424 persones en situació d’extrema vulnerabilitat van requerir l’ajut de la Creu Roja Lleida durant el 2018 i van rebre suport mitjançant el lliurament d’aliments, material escolar i ajudes econòmiques. Tot i que els indicadors macroeconòmics apunten al fet que els anys de crisis han passat, aquestes dades constaten que la recuperació econòmica no ha arribat encara als sectors més vulnerables de la població. De fet, el 17,2% de persones que l’any passat no necessitaven ajuda, enguany la tornen a necessitar. Aquesta és una de les conclusions del 12è estudi de l’Observatori que duu per títol ‘Pobresa intermitent i fragilitat social’ i que han presentat aquest dimecres a Lleida la presidenta de Creu Roja Lleida, Dolors Curià, i la responsable de l’Observatori a Creu Roja Catalunya, Pilar Millán. El document parteix d’una mostra de 169 persones enquestades telefònicament des de Creu Roja i que han estat ateses per l’entitat en programes per a persones en situació de vulnerabilitat a la demarcació de Lleida. Les enquestes s’han realitzat del 19 de març al 19 d’abril de 2019. Per minimitzar aquesta situació de pobresa intermitent i fragilitat social, durant l’any 2019 la Creu Roja ha fet una intervenció personalitzada a 448 persones en tota la demarcació, de les quals 166 s’han inserit laboralment (un 37%). El 70% d’aquestes persones han estat dones.Majors de 50 anys i dones, col·lectius amb major cronicitat Tot i que es tracta d’una dinàmica generalitzada, els grups més vulnerables a la cronificació de la seva situació de pobresa són les dones (un 59,2%) i el grup d’edat amb més dificultats és el de les persones de més de 50 anys. De fet, aquest col·lectiu, alerta Creu Roja, es troba en una clara situació de cronificació: el 58,8% de les persones d’entre 50 i 59 anys han necessitat ajuda al 2018 i també al 2019, un percentatge que arriba al 69,2% entre els majors de 60 anys. A més, el 55,6% de les persones enquestades tenen parella i descendència i el 14,2% són famílies monoparentals (mares amb descendència). D’entre les persones que han tornat a necessitar ajuda el 2019, les que treballen (un 54,4%) superen les desocupades (un 45,4%). Es constata així, un cop més, que l’ocupació esdevé una condició necessària però insuficient per sortir de la situació de pobresa i que són la intensitat i la qualitat de la feina els factors fonamentals que incideixen en la recuperació de les persones. En aquest sentit, el 47% de les famílies ateses tenen uns ingressos que se situen per sota dels 600 euros mensuals, tot i que la mitjana mensual de despeses és de 734,46 euros. Renda Garantida de Ciutadania, un dret encara en construccióLa Creu Roja destaca que el percentatge de lleidatans enquestats que no coneixen què és la Renda Garantida de la Ciutadania és del 46,8%, una xifra que demostra que es tracta d’un dret encara en construcció. Les persones que sí la coneixen, el 36,7% ja la rep, però d’aquestes el 72,4% continuen necessitant l’ajuda de la Creu Roja. Pel que fa a les persones que l’han sol·licitat i se’ls ha denegat arriba al 21,6% i el principal motiu de denegació ha estat perquè treballen a jornada parcial o completa.D’altra banda, el procés per accedir-hi resulta complex de manera que el 29% de les persones enquestades a l’estudi demana assessorament en el procés de sol·licitud i tramitació de la prestació.


Les festes de Sant Antoni impulsen les activitats per als xiquets benicenses Les festes patronals de Sant Antoni i Santa Àgueda tindran un major caire infantil perquè els més xicotets de la localitat puguen gaudir més d’aquests dies festius. El regidor de festes, Arturo Martí, s’ha reunit amb els representants de les AMPAS dels col·legis públics de Benicàssim per a sumar idees i iniciatives que vagen dirigides a fomentar les accions enfocades al públic infantil. “Durant tota la setmana de festes, els xiquets i xiquetes de Benicàssim no tenen classes en els col·legis i, per tant, en tenir més temps lliure, poden assistir més a activitats de festes i viure amb més intensitat els festejos. Per aquest motiu, i parlant-ho amb els pares i mares, hem decidit ampliar les activitats i les jornades on hi haja programació especial per als més xicotets de la casa”, ha dit Martí. Una de les accions més noves seran les matinals de jocs que tindran lloc dins del pavelló poliesportiu municipal. La programació inclourà que el dimarts i dijous, des de les 10 a les 13 hores, hi haja jocs de taula, activitats esportives com badminton i altres jocs populars enfocats als xiquets fins a 12 anys. A aquesta programació se sumarà el tancament infantil del primer dissabte de festes i el muntatge d’una fira d’inflables al costat del recinte firal els dos dissabtes de festes i el dijous. A més, també hi haurà una desfilada de disfresses especial per als xiquets a una hora més primerenca perquè puguen participar i divertir-se vestint-se dels seus personatges favorits. Finalment, per als joves, s’ha previst també que hi haja un concert de rock de grups locals el dimecres en horari de tard nit. “Volem que tots els públic tinguen el seu moment, i els nostres joves ens demanen també el seu espai. Així que per a aqueixos xics i xiques que estan en l’adolescència, anem a preparar una vesprada especial el dimecres de festes amb música i actuacions, també en el pavelló poliesportiu”, ha anunciat Arturo Martí. El regidor de festes ha volgut agrair públicament “l’enorme col·laboració i implicació de les AMPAS en aquesta iniciativa, ja que no solament van a participar aportant idees, sinó també activament en la gestió de la dinamització per als més xicotets”.


Botiga de venda de mobles infantils - Ros1 - França Botiga de mobles - Mobles Ros Botiga de mobles - Mobles Ros - Disseny de pàgines web Ros1, una botiga de venda de mobles situada a Artesa de Segre, amb delegacions a França, ha creat pel mercat francès una botiga virtual especialitzada en el mobiliari infantil. El web està implementat únicament en idioma francès. El site està implementat amb el cms Prestashop, però dissenyat exclusivament per Axon. En el procés de creació de la botiga hem fet un prototipatge adequat a les demandes dels responsables de Ros1. Hem fet un estudi d'usabilitat i un disseny adequat al públic infantil. En quant a persuabilitat, busquem la conversió d'usuaris a clients, primer posicionant la marca, guanyar credibilitat per que ens escoltin, buscant una arquitectura de persuasió i insertant continguts i funcionalitats claus per convertir. També hem integrat les xarxes socials Facebook, Twitter i Google +.


Exposicions - Escola Garbí Pere Vergés Badalona Visita al CCCB – Kubrick El passat divendres dia 15 de febrer els alumnes de Batxillerat van fer una visita a l’exposició Stanley Kubrick del CCCB, una sortida emmarcada dins l’assignatura de Cultura Audiovisual. L’exposició repassa la trajectòria creativa del director, en un viatge educatiu i molt visual, a través del seu univers audiovisual. Una oportunitat única per a que l’alumnat aprofundís en un dels recorreguts filmogràfics més importants, gaudint en directe de tot el procés de creació i materials que es conserven. El mateix dia, aprofitant que es trobaven al centre històric de Barcelona, van dur a terme una activitat de fotografia amb l’objectiu de conèixer i retratar part del patrimoni cultural monumental de la ciutat. Els nois i noies van recórrer els carrers de la ciutat construint el seu propi relat fotogràfic, el qual es presentarà al proper Concurs de fotografia i patrimoni cultural per a joves que organitza l’Oficina de Gestió de Monuments del Departament de Cultura amb motiu de les Jornades Europees del Patrimoni, patrocinades pel Consell d’Europa. Exposició Kubrick from Pere Vergés Els alumnes de Dibuix Artístic i Fonaments de les Arts del Batxillerat d’Arts plàstiques, imatge i disseny han realitzat una ruta històrica i artística pel centre de Barcelona i han visitat l’exposició temporal que el CaixaForum ha dedicat a Velázquez i a Toulouse-Lautrec. L’exposició de quadres relacionats amb Velázquez ha estat una oportunitat magnífica per acostar-nos al mestre a través de set obres. Però també consta de cinquanta obres més de grans artistes relacionades amb ell mateix, pertanyents a genis del seu temps, com ara Tiziano, Rubens, Giordano, Ribera, Brueghel el Vell, Van Dyck, Zurbarán o Murillo. Per comprendre l’evolució pictòrica de Velázquez és imprescindible analitzar la seva obra més enllà de la història de la pintura espanyola i situar-la en un context artístic internacional molt més ampli. A l’exposició de Toulouse-Lautrec s’exposen més de 350 obres i representa un viatge pel París bohemi d’entre segles. Es tracta d’una mostra pluridisciplinària per comprendre el paper fonamental que l’esperit de Montmartre va tenir en el desenvolupament de l’art modern, i la manera com Toulouse-Lautrec i els seus contemporanis van influir en l’evolució de la producció artística efímera: cartells, il·lustracions, impressions i dissenys, que van expandir a nous públics l’esperit bohemi i les creacions artístiques. La sortida ha estat molt enriquidora i els ha permès ampliar els seus coneixements a partir de l’anàlisi de produccions artístiques de l’entorn cultural així com seguir nodrint el seu criteri estètic personal. Els alumnes de 4t d’ESO han estat treballant la poesia d’avantguarda, i concretament la de Joan Brossa. A partir de poemes de creació pròpia els alumnes han elaborat un poema visual o cal·ligrama per tancar el projecte. Amb la finalitat d’inspirar els alumnes hem preparat una exposició dedicada als cal·ligrames i a la poesia visual. Aquesta exposició està formada per un recull d’originals, que van des de l’any 1615 fins a l’actualitat, que pertanyen a la col·lecció privada del professor Albert Domènech. Considerant que el fons era de gran interès documental i històric hem organitzat visites guiades perquè en poguessin gaudir no només els alumnes de 4t d’ESO, sinó tots els alumnes de cicle mitjà i cicle superior de primària i alumnes de Secundària i Batxillerat. Exposició de cal·ligrames a la Biblioteca from Pere Vergés


Projecte educatiu de centre - Escola Mare de Déu de Montserrat de Rubí El projecte educatiu de centre de l’Escola Mare de Déu de Montserrat de Rubí és una escola que té com a finalitat l’educació integral dels seus alumnes, perquè puguin desenvolupar les seves capacitats personals, intel·lectuals i socials, i puguin forjar una voluntat que els faciliti assolir aquells objectius que lliurement es proposin. L’Escola forma part de la Fundació Escola i Vida i participa de la missió docent i evangelitzadora de l’Església catòlica, i està oberta a persones de totes les condicions socials. Formació integral de les persones, amb qualitat acadèmica i humana. Cap diferència sigui un obstacle per al creixement de l’individu. Desig de descobrir, iniciativa i treballant en equip. Els nens i nenes que arribin a ser homes i dones empàtics amb els seus semblants. Volem nois i noies lliures amb pensament crític i reflexiu. Acompanyament afectiu dels nens i nenes, estableixen un fort lligam entre l’Escola i la família. Vetllen pel creixement i maduració personal. DESCARREGA PROJECTE EDUCATIU L’objectiu bàsic del Projecte Lingüístic de l’Escola Mare de Déu de Montserrat de Rubí, és que els alumnes del centre s’expressin, amb correcció, en les llengües oficials de Catalunya. Així doncs, l’estructura pedagògica haurà de possibilitar l’aprenentatge progressiu d’ambdues llengües fins que els alumnes siguin igualment competents en els seus usos orals i escrits. Qualsevol membre de la comunitat escolar té el dret d’usar la llengua catalana o castellana en qualsevol situació, sense que ningú pugui limitar aquest dret. Però qualsevol membre de la comunitat escolar també té el deure de respectar l’opció lingüística de l’altre. No hi ha cap la possibilitat que algú es senti menyspreat ni ofès quan una persona s’hi adreça en una altra llengua que no li és la primera llengua. DESCARREGA PROJECTE LIGÜÍSTIC


15 de juny de 1919 « bloQG — El blog del 'Quadern gris' « 13 de juny de 1919 18 de juny de 1919 » Aquesta entrada fou escrita el dilluns 15 juny 2009 a les 0:00 i desada a art i arts plàstiques, caràcters, persones i personatges.\tPots seguir les respostes a aquesta entrada amb el fil RSS 2.0. Pots respondre, o fer un retroenllaç des del teu propi web. 6 Respostes a “15 de juny de 1919” 15 juny 2009 a les 9:06 Exemple d’entrada clàssica, impecable. Potser si ens poséssim a analitzar el text, coma per coma, trobaríem algun però. No ho sé, però ho dubto. A mi em produeix l’efecte de perfecció, de que no hi sobra ni hi falta res; d’una perfecció, això sí, plena d’humanitat. Primer es pren el seu temps per descriure l’entorn. Més tard acosta el focus al senyor Dalmau, amb qui tampoc deixa que les presses li espatllin el joc, seleccionant i comparant els elements justos. Una cop estem familiaritzats amb aquella veu vaporosa i les butxaques que pesen —un cop ja hem passat per un bon preescalfament, doncs— Pla ens agafa i llença a la competició: veure en Dalmau entre d’altres humans i com sobreviu enmig d’una conversa. Musculats com anem, l’efecte que ens produeix de victòria lectora és completa. És saludable buscar nous camins artístics, sobretot si són bons, ningú ha vist o ha tocat, ja sigui per ceguesa o prejudicis. Però quan un de vell funciona—i una bona descripció abans de l’acció, com fa en Pla, magistralment, sense experiments estranys, crec que ho és— és millor no tocar-lo. De vegades es posa l’excusa de que es busquen nous camins perquè els vells estan massa suats, quan en realitat es pretén dissimular la incompetència. Ja sigui nou o vell —tant és— allò que funciona, benvingut sigui. Què el que ho fa amb un no ho fa amb l’altre? Això també. Sinó tots ens casaríem amb la mateixa parella. 15 juny 2009 a les 10:45 Quin fart de riure que m’he fet llegint l’entrada d’avui! Aquestes paraules de Pla et donen energies per passar tot el dia amb optimisme. 15 juny 2009 a les 13:18 Jo també he rigut llegint el text d’avui. De primer, la descripció del “patí interior...testos esgalabrats i plantes raquítiques...olor de molsa ombrívola”. L’he vist. Aquest pati – llegint el Pla d’avui – l’he vist i l’he sentit; i, sobre tot, l’he ensumat. Amb el meu pare, en deiem “plantes de celobert”. Plantes com reclosides, totes elles. En segon lloc, i xerrant de’n Dalmau, hi ha una frase absolutament lapidària, que me crida l’atenció, per la seva contundència: “És l’anèmic pur, l’ésser humà en procés d’esdevenir cadàver”. Chapeau!! 15 juny 2009 a les 19:42 Em sembla que l’entusiasme de Pla per la cosa cubista i afins era perfectament descriptible. A veure si en surt alguna cosa al diari. 16 juny 2009 a les 8:18 Déu n’hi do, de l’arrodoniment que en fas, Florenci! Sí,sí. Jo també he rigut força. “És l’anèmic pur, l’ésser humà en procés d’esdevenir cadàver” I tant, Jaume. Absolutament definitòria: l’hi escau d’allò més! Quan l’he llegida he tingut, una vegada més, la sensació de què: era la frase -aquesta, cap altra. Quin contrast (vull dir la qüestió estètica: em sembla que havia de tenir el seu pes) entre la imatge que exhibeix el senyor Dalmau i les exposicions en l’establiment que regenta? La generositat i l’altruisme no estan renyits amb l’aparença. ramon BJ escrigué: 16 juny 2009 a les 14:05 Casualment avui Pla parla de la primera exposició de Kees Van Donguen a Barcelona. presentada a la Sala Dalmau cap el 1919. Va realitzar-le durant la Gran Guerra i era la seva primera mostra continental.Desconec en aquest moment si Van Donguen ha fet fins avui altres exposicion a la nostra Ciutat, pero tinc un fort desitg de visitar-la (fins el 27 de setembre al Museu Picasso). Pels comentaris d’en Pla sembla li agradaven les obres dels Evolucionistes. A mi tambè. Ramon B.J.


Casa Campo de' Fiori Guest House – Roma - Reserveu amb Rome30 Casa Campo de' Fiori Guest House, Roma En ple centre a Roma, aquest acollidor hostal amb Wi-Fi gratuït i aire condicionat està situat a prop de Camp de 'Fiori i de la plaça Navona. Casa Camp de 'Fiori Guest House compta amb 10 habitacions i dos apartaments, un d'ells amb boniques vistes de Roma. L'hotel té una terrassa on pots demanar l'esmorzar o prendre alguna cosa. Cada habitació està equipada amb aire condicionat, bullidor d'aigua, TV de pantalla plana, bany amb articles de tocador i moltes tenen també una terrassa amb taula i cadires.\tMostra més Els apartaments també disposen d'un bany i una cuina totalment equipada. L'hostal és a prop de molts llocs emblemàtics de Roma. A 5 minuts a peu trobaràs el magnífic Panteó, que poc ha canviat en els seus dos mil anys d'antiguitat, i els palaus i fonts de la plaça Navona. mostra menys basat en 302 opinions ©2020 TripAdvisor LLC Privat: 35.00 €, per dia Bressols a petició (despeses addicionals 25.00 €, per dia) Servei de recepció (7:00 - 20:00) Opinions de clients de Rome30 sobre Casa Campo de' Fiori Guest House Ubicació i transport Casa Campo de' Fiori Guest House Autobús: (diverses línies), a 150 metres. Tramvia: Arenula- Cairoli, a 300 metres. Tren: Roma Termini, a 3 km.


La Generalitat haurà de consensuar amb l'Ajuntament i el Ministeri qualsevol actuació en el cas Palau La República La Generalitat haurà de consensuar amb l’Ajuntament i el Ministeri qualsevol actuació en el cas Palau Després del canvi de rumb del Consorci del Palau en la petició d’imputacions pel cas Palau, el Consorci s’ha reunit i ha determinat que a partir d’ara els serveis jurídics de la Generalitat hauran de consensuar amb els advocats de l’Orfeó, l’Ajuntament de Barcelona i del Ministeri espanyol de Cultura qualsevol actuació que facin davant del jutge del cas Palau. En la primera reunió del Consorci de l’entitat després de les eleccions a l’Orfeó i al Parlament, s’ha acordat que el Gabinet Jurídic de la Generalitat seguirà portant la defensa del Consorci, com fins ara, però abans de fer cap pas l’haurà de consultar amb els serveis jurídics de les altres dues administracions públiques i els de l’Orfeó. Fins ara, els advocats de la Generalitat actuaven en nom del Consorci però amb màxima llibertat i confiança per part de les altres institucions. Aquest canvi en el funcionament intern de l’acusació exercida pel Consorci arriba després que la setmana passada, els advocats de la Generalitat, en nom del Consorci, es desviessin de la línia seguida fins ara, que coincidia amb la de la fiscalia, i modifiquessin l’escrit en el qual demanaven la imputació de membres de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC). Això va provocar malestar en les altres dues administracions, que aquest dimecres han demanat explicacions als representants de la Generalitat. En un comunicat conjunt, els membres del Consorci han reiterat el seu ‘compromís de contribuir al total esclariment’ dels delictes comesos pels exdirigents Fèlix Millet i Jordi Montull. També aposten per aconseguir el rescabalament dels diners.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - La campanya d’excavacions a les coves de Serinyà treuen a la llum més restes humanes Un dels objectius de la campanya d’aquest any és acabar d’excavar el nivell d’enterraments en el que s’ha treballat durant els últims anys. A banda d’ossos humans, han sortit també elements d’ornamentació funerària com cargolets, alguns arribats des de l’altre costat de la península. Un altre dels objectius és començar a excavar al nivell que hi ha per sota dels enterraments, de 28.000 anys d’antiguitat. Es tracta d’un nivell en el que no s’havia documentat fins fa un parell de campanyes. Durant aquests primers dies de treball, ja han començat a sortir eines i restes d’ossos d’animals grans. Els arqueòlegs van començar a treballar aquest dilluns passat a la tarda i continuaran la feina durant tota la setmana vinent. Recordem que aquest estiu el Parc de les Coves de Serinyà està tancat, després que el Consell Comarcal decidís aprofitar l’estiu per fer els treballs i no entorpir amb les visites escolars que es fan durant el curs i que suposen la majoria de les visites del parc. Segons es va afirmar des de l’ens supramunicipal les obres havien de començar a principi del mes de juny, però de moment no s’ha fet cap actuació.


Les galàxies de l’univers primerenc no són tan denses com es creia | Consumer Es densitat és de mitjana unes sis vegades menor del previst Per mediatrader 16 de octubre de 2011 Les galàxies de l’univers primerenc -el més allunyat respecte a la Terra- no són tan denses com s’esperava, tal com han demostrat les observacions realitzades amb el Gran Telescopi de Canàries (GTC). Les dades obtingudes rebaixen parcialment l’espectacularitat que se suposava a les galàxies més joves, fins al moment descrites com a objectes extremadament compactes que albergaven masses milers de milions de vegades superiors a la del Sol en una grandària de cinc a deu vegades menor al de les seves companyes observades en l’univers madur. Aquest estudi, que s’ha publicat en la revista “Astrophysical Journal”, pretén respondre a les preguntes que els astrònoms es fan des de fa anys, com per què les galàxies en l’univers primerenc són més denses i petites o com evolucionen de petita a gegant. Per arribar a obtenir conclusions, l’equip va observar quatre joves galàxies, situades a 8.000 milions d’anys llum de la Terra, i va comprovar en els seus espectres que eren una mitjana de sis vegades menys denses del que es creia. Si s’ha de jutjar per les conclusions de la recerca, és probable que aquests cels no brillin tant ni que la massa de les galàxies joves sigui tan pesada, segons els científics. A més, l’estudi explica que pot ser que la seva evolució a galàxies de gran grandària no sigui tan dràstica com s’estimava. Això sí, les dades de la recerca semblen avalar la teoria que explica el seu creixement per la seva unió amb satèl·lits menors. L’estudi ho han dirigit els investigadors Jesús Martínez i Rafael Guzmán, de la Universitat de Florida, i ha comptat amb la col·laboració de personal de l’Institut Astrofísic de Canàries (IAC) i la Universitat Complutense de Madrid. A més, s’ha nodrit de treballs previs realitzats pels investigadors del IAC Nacho Trujillo, Mercedes Prieto, Angela Hempel i Marc Balcells, que també van ajudar als seus col·legues en la preparació de les observacions i a analitzar i interpretar les dades. Els científics s’han servit de l’espectrògraf OSIRIS, instal·lat en el GTC. cels galaxias-ca satèl·lits sol univers


DIARI DIGITAL ONTINYENT: Cassola Sense Corda NOTA DE PREMSA Tots els anys a Ontinyent es realitzen les festes en honor a la Puríssima, famoses per la seua ofrena, el ''Cant dels Angelets'', la seua gastronomia (''la cassola al forn'') i els seus bous, bous que són víctimes d'agressions tant psicològiques (per l'afluència i pressió de la gent, per l'estrès i la por a la qual se'ls sotmet), com físiques, tal com es pot veure en un dels vídeos adjunts. Aquestes imatges han estat retransmeses per televisió i han pogut veure-les persones de totes les edats, incloent-hi nens. Realment volem que els més menuts reben una educació arcaica de festejos propis de la barbàrie?. Perquè, què estan aprenents els xiquets? Doncs que maltractar un animal és divertit. En un dels vídeos es pot observar com un embolador clava 3 colps de peu consecutius, innecessaris i sense sentit, al morro de l'indefens animal, tenint a aquest lligat i sense possibilitat que faça mal a cap persona. Es nota al vídeo el dolor del bou després de l'última puntada. La seua cara i la seua mirada ho diuen tot. Mentre uns es divertixen, hi ha un bou que patix. Un ser viu que sent, que té por, un animal inocent que no entén el que li passa, que l’únic que vol és fugir. S’ha de ser molt cego o molt insensible per no adonar-se que l’animal no vol estar ahí. Des de Cassola Sense Corda portem anys convidant a la reflexió. Tal i com hem dit reiteradament, no estem contra la festa, sinó contra l’ús d’animals maltractats en ella. I pensem que això més prompte que tard s’ha d’acabar. Hi ha infinitat d’alternatives lúdiques que no impliquen el patiment de cap ser viu. No ho tenim fàcil, ja que els mitjans de comunicació, majorment, ens ignoren, igual que ens ignora la màxima autoritat d’Ontinyent, l’alcalde Jorge Rodríguez, a qui en quatre ocasions hem sol·licitat –per registre d’entrada- una reunió, obtenint únicament silenci com a reposta. No ho entenem. Nosaltres som una part de la societat ontinyentina, cada dia més nombrosa, que s’avergonyix del seu poble en estes dates. Per tot arreu augmenta la sensibilització davant el maltractament animal. Tots els mesos hi ha municipis que anuncien que abandonen la barbàrie i deixen d’utilitzar animals en les seues festes. En eixe sentit, Ontinyent és una excepció, ja que som dels únics on la festa del bou en corda ha anat a més als darrers anys. Sort que al segle XXI les xarxes socials permeten escampar el nostre missatge amb major facilitat. Com exemple, un dels vídeos de l’embolada que vam penjar a la nostra pàgina de Facebook ha arribat a més de 100.000 persones i té vora 40.000 visualitzacions, aplegant a llocs insospitats. No ens agrada la imatge que estem transmeten d’Ontinyent, però seguirem fent-ho mentre la crueltat continue. Ens preguntem si té sentit, en ple segle XXI, una “festa” on l’objecte és fer burla i escarni d’un animal. Nosaltres pensem que no, i convidem a la societat ontinyentina a reflexionar. Correu electrònic: cassolasensecorda@gmail.com Pàgina web: http://cassolasensecorda.blogspot.com.es/ Publicado por: Pedro Lopez Alejo el 0:17:00