Empresaris, educadors i Conselleria d'Educació intercanvien opinions al voltant de la implementació de l’Formació Professional Dual - Actaio Rafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esports. Encontre "FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA" L’Acord Territorial per a l’Ocupació i el Desenvolupament Local, Actaio, a través del “Projecte Experimental II: Formació – Innovació – Indústria 4.0” ha organitzat l’encontre “FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA”. Una activitat que ha estat dirigida a treballadors i treballadores de gestió de RRHH de les empreses privades i públiques, a nous emprenedors i emprenedores, així com als professors de Formació Professional de la zona. Com que l’objectiu primordial de la Formació Professional Dual és prestigiar i valorar la transferència de coneixement entre l’empresa i l’aprenent, “l ́aprendre fent”, el que es considera com a aposta de futur per millorar l’ocupabilitat del nou mercat de treball i aconseguir el canvi necessari del model productiu, molt més exigent i competitiu, es convoca aquest encontre. Aquest ha sigut un èxit, tot i que han assistit quasi mig centenar de persones, amb una assistència massiva per part del professorat responsable de la Formació Professional. Van participar, Rafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esports, encarregats així mateix de les pràctiques formatives en la empresa (FCT, FPD i pràctiques en Europa) en la seua ponència “La Formació Professional Dual del Sistema Educatiu en la Comunitat Valenciana”. Procediment d’execució de la Formació Professional Dual Rafael Chordá i Paqui Boluda ens van descriure tot el procediment que s’ha de seguir dintre de la Formació Professional Dual, des que el Centre Formatiu sol.licita un cicle en dual, fins que es materialitza en un conveni de col.laboració i l ́alumnat acudeix a fer les pràctiques formatives en l’empresa. Per açò, la ponència va estar estructurada en dues parts: Per una banda, la que fa referència al Centre de Formació, respecte a la: Sol.licitud d ́autorització del projecte de la Fp dual Gestió del conveni d ́FP dual amb empreses privades i ens locals Incorporació de l’alumnat en l’empresa A l ́altra banda, la que fa referència a les Empreses, on ens expliquen: Requisits de les empreses participants Requisits de l ́instructor/a Cursos de formació per a instructors/es d ́empreses Models de relació alumnat-empreses La Formació Professional Dual des del centre de formació Rafael Chordá, Cap de Secció, i Paqui Boluda, Assessora Tècnica, tots dos de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esports. Encontre “FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA” Paqui Boluda ens va fer un recorregut des que es sol.licita un cicle de Formació Professional Dual fins que s ́incorpora l ́alumnat a l ́empresa. Ens remarca que, com que des de Conselleria sempre s ́aposta per una Formació Professional de qualitat, i per açò en aquesta modalitat, la Formació Professional Dual, en la que l’alumnat passa una part de la seua formació treballant en l’empresa, ha de ser remunerada tot i que és un element molt motivador per al participant: “ els alumnes es desanimen i per a que siguen unes pràctiques sense remuneració ja tenim l ́altra modalitat, l ́FCT”. Paqui Boluda va posar molt d’èmfasi en el fet que hi ha que aconseguir beques per al nostre alumnat per part dels agents implicats: Empresa i Centres de Formació. Sap que per a les xicotetes empreses és un gran esforç, però és molt important aconseguir-les com a via de remuneració del participant. Segons Boluda: “Ja hi ha moltes empreses que han subscrit el Conveni i que estan utilitzant la modalitat beca, encara que no totes les empreses paguen el mateix als alumnes, l’import de les beques oscil·la, entre 3 i 6 € l’hora”. També ens va fer menció a l ́esborrany del nou Decret de la Formació Professional Dual i ens va explicar com una part important d ́aquest nou Decret serà la obligatorietat de que totes les pràctiques d ́FPD seran remunerades. La participació per part de tots els assistents va ser molt dinàmica, tenint lloc multitud d’intervencions, donant-se un important intercanvi d’informació. Les demandes de l’empresa en la Formació Professional Dual Un dels empresaris assistents va fer una reflexió en la que ens va plantejar que la Formació Professional Dual hauria de pensar també en l ́empresari i demanar-li opinió per tal que “funcione adequadament com passa en altres països”. Ens parlà de com les empreses de la zona són majoritàriament microempreses, un 80%. Tenen pocs treballadors, el que dificulta tenir alumnat en formació. Per tant, s’haurà de buscar un model de Formació Professional Dual que s ́adapte a aquesta realitat del teixit empresarial característic d’aquesta zona: “amb el model que tenim d ́FPD, si no canvien coses, és impossible que funcione”. Comentà que, si les característiques més identificatives de la Formació Professional Dual són, una que les empreses acosten la tecnologia als alumnes i l ́altra que és una forma molt efectiva de selecció de treballador/es seguint el treball que els alumnes fan a l’empresa, hem de donar facilitat a les empreses per a que puguen dur a terme l ́FPD tot i que es una manera de millorar l’ocupació col·laborant amb la reducció de les elevades xifres d’atur dels joves. Des d ́Actaio podem constatar que la Formació Professional a Espanya no acaba d’arrelar, només un 24% decideix estudiar FP, enfront d’un 34% de mitjana a Europa, destacant Àustria (58%) i Alemanya (49%), segons un informe realitzat per l’Institut de la empresa Familiar. I encara és menor el percentatge dels joves que escullen la FP Dual com a opció, escassament el 3% del total de matriculats, enfront del 60% d’Alemanya. I això que des de 2012 els estudiants espanyols que han optat per aquesta modalitat s’han incrementat un 457%. Vicent Donat, representant de COEVAL, va remarcar als tècnics de Consellería participants que és important que exposen a l’Administració tots els problemes que estan plantejant-se per a poder millorar el model de la Formació Professional Dual per tal d’impulsar-la, donat que és una opció molt avantatjosa a nivell d’adaptació a les necessitats empresarials. Paqui Boluda va assegurar que ells demanen i traslladen tota la informació de totes les aportacions per després fer-les arribar a Conselleria. Comentà: “la modalitat de Formació Professional Dual fa poc temps que està funcionant, 4 anys, pel que hi han moltes errades i s ́ha d intentar canviar-les entre tots els implicats”. La Formació Professional Dual des de l ́empresa Rafael Chordá va explicar quins son el pasos a seguir i la documentació requerida per tal de signar un conveni amb una empresa. El professor d ́un dels instituts assistents va fer una pregunta molt interessant: “Quan es signa un conveni amb una empresa hi ha algun lloc on estan totes les empreses signants de Formació Professional Dual i així no haber de duplicar i no tornar a fer tota la feina?”. Els tècnics li van confirmar que des de Conselleria ja estan fent-se uns “Convenis Marco”, i un exemple és el del Consorci De Bombers, on s’ha firmat un conveni per a poder fer diferents tipus de mòduls en la mateixa empresa i en diferents localitats però que encara no es generalizable, per ara és una tendència. Carol, membre del Projecte Experimental II de Actaio, també va preguntar als tècnics de Conselleria respecte els cursos d ́instructor. Si aquests només es fan a València, Alacant i Castelló o també hi ha possibilitat de que es puguen fer en alguna zona com la Vall d ́Albaida. A la qual cosa els tècnics van respondre que de moment no es fan en una altre lloc però que és una bona idea i que es plantejarà. També es va parlar al voltant de que un alumne/a en un centre de treball puguera tenir més d’un instructor/a especialment en empreses grans amb diferents àrees o seccions, el que faria un aprenentatge més complet sempre i quan estiguera en un treballador de l’empresa que li puguera explicar i supervisar el treball. Ates que la Formació Professional Dual naix amb els objectius següents: Atraure més alumnat a la Formació Professional Disminuir l’abandonament escolar afegint motivació a la formació Reduir l’elevada taxa d’atur juvenil I tras les aportacions que es van fer al llarg de la ponència, acabem reafirmant la importància i la necessitat de generalitzar l ́FP Dual com a opció per tal de qualificar a l’alumnat de manera adaptada a les necessitats de les ’empresas. Per tal cosa, és fonamental dissenyar un model que s’ajuste a les diferents particularitats del territori i d’aquesta modalitat de formació. Per a aquest objectiu és primordial la implicació i la comunicació entre els diferents agents: Centres de Formació, Empreses i Administració. Empresarios, educadores y Consellería de Educación intercambian opiniones sobre la implementación de la FP Dual El Acuerdo Territorial para el Empleo y el Desarrollo Local, Actaio, a través del “Proyecto Experimental II: Formación – Innovación – Industria 4.0” ha organizado el encuentro “FORMACIÓ DUAL: COM PARTICIPAR DES DE L’EMPRESA”. Una actividad que ha sido dirigida a trabajadores y trabajadoras de gestión de RRHH de las empresas privadas y públicas, a nuevos emprendedores y emprendedoras, así como a los profesores de Formación Profesional de la zona. Como el objetivo primordial de la Formación Profesional Dual es prestigiar y valorar la transferencia de conocimiento entre la empresa y el aprendiz, “el aprender haciendo”, lo que se considera como apuesta de futuro para mejorar la empleabilidad del nuevo mercado de trabajo y conseguir el cambio necesario del modelo productivo, mucho más exigente y competitivo, se convoca este encuentro. Éste ha sido un éxito, han asistido casi medio centenar de personas, con una asistencia masiva por parte del profesorado responsable de la Formación Profesional. Participaron, Rafael Chordá, Jefe de Sección, y Paqui Boluda, Asesora Técnica, ambos de la Dirección General de Formación Profesional y Enseñanzas de Régimen Especial de la Consellería de Educación, Investigación, Cultura y Deportes, encargados asimismo de las prácticas formativas en la empresa (FCT, FPD y prácticas en Europa) en su ponencia “La Formació Professional Dual del Sistema Educatiu en la Comunitat Valenciana”. Procedimiento de ejecución de la Formación Profesional Dual Rafael Chordá y Paqui Boluda nos describieron todo el procedimiento a seguir dentro de la Formación Profesional Dual, desde que el Centro Formativo solicita un ciclo en dual, hasta que se materializa en un convenio de colaboración y el alumnado acude a hacer las prácticas formativas en la empresa. Por ello, la ponencia ha sido estructurada en dos partes: Por un lado, hace referencia al Centro de formación, respecto a la: Solicitud de autorización del proyecto de la FPD Gestión del convenio de FP dual con empresas privadas y entes locales Incorporación de los alumnos en la empresa En la otra parte, hace referencia a las empresas, donde nos cuentan: Requisitos del instructor / a Cursos de formación para instructores / as de empresas Modelos de relación alumnado-empresas La Formación Profesional Dual desde el Centro de Formación Paqui Boluda nos hizo un recorrido desde que se solicita un ciclo de FP Dual hasta que se incorpora alumnado en la empresa. Nos remarca que, desde Conselleria siempre se apuesta por una FP de calidad, y por ello en esta modalidad, la FP Dual, en la que el alumnado pasa una parte de su formación trabajando en la empresa, debe ser remunerada aunque es un elemento muy motivador para el participante: “los alumnos se desaniman y para que sean unas prácticas sin remuneración ya tenemos otra modalidad, la FCT”. Paqui Boluda puso mucho énfasis en el hecho de que se tiene que conseguir becas para nuestro alumnado por parte de los agentes implicados: Empresa y Centros de Formación. Sabe que para las pequeñas empresas es un gran esfuerzo, pero es muy importante conseguirlas como vía de remuneración del participante. Según Boluda: “Ya hay muchas empresas que han suscrito el Convenio y que están utilizando la modalidad beca, aunque no todas las empresas pagan lo mismo a los alumnos, el importe de las becas oscila entre 3 y 6 € la hora “. También nos hizo mención al borrador del nuevo Decreto de la Formación Profesional Dual y nos explicó que una parte importante de este nuevo Decreto será la obligatoriedad de que todas las prácticas de FPD serán remuneradas. La participación por parte de todos los asistentes fue muy dinámica, teniendo lugar multitud de intervenciones, dándose un importante intercambio de información. Las demandas de la empresa Uno de los empresarios asistentes hizo una reflexión en la que nos planteó que la FP Dual debería pensar también con el empresario y pedirle opinión para que “funcione adecuadamente como ocurre en otros países”. Nos habló de cómo las empresas de la zona son mayoritariamente microempresas, un 80%. Que tienen pocos trabajadores, lo que dificulta tener alumnado en formación. Por lo tanto, se deberá buscar un modelo de Formación Profesional Dual que se adapte a esta realidad del tejido empresarial característico de esta zona: “con el modelo que tenemos de FPD, si no se cambian cosas, es imposible que funcione”. Comentó que, si las características más identificativas de la Formación Profesional Dual son, que las empresas acerquen la tecnología a los alumnos y la otra que es una forma muy efectiva de selección de trabajadores/as siguiendo el trabajo que los alumnos hacen en la empresa, debemos dar facilidad a las empresas para que puedan llevar a cabo la FPD aunque sea una manera de mejorar el empleo colaborando con la reducción de las elevadas cifras de paro de los jóvenes. Desde Actaio podemos constatar que la Formación Profesional en España no acaba de arraigar, sólo un 24% decide estudiar FP, frente a un 34% de media en Europa, destacando Austria (58%) y Alemania (49%), según un informe realizado por el Instituto de la empresa Familiar. Y aunque es menor el porcentaje de los jóvenes que eligen la FP Dual como opción, escasamente el 3% del total de matriculados, frente al 60% de Alemania. Y eso que desde 2012 los estudiantes españoles que han optado por esta modalidad se han incrementado un 457%. Vicente Donat, representante de COEVAL, remarcó a los técnicos de Consellería participantes que es importante que expongan a la Administración todos los problemas que están planteándose para poder mejorar el modelo de la Formación Profesional Dual para impulsarla, dado que es una opción muy ventajosa a nivel de adaptación a las necesidades empresariales. Paqui Boluda aseguró que ellos recopilan y trasladan toda la información de todas las aportaciones para luego hacerlas llegar a Conselleria. Comentó: “la modalidad de Formación Profesional Dual hace poco tiempo que está funcionando, 4 años, por lo que hay muchos errores y se tiene que intentar cambiarlos entre todos los implicados”. La Formación Profesional Dual desde la empresa Rafael Chordá explicó cuáles son el pasos a seguir y la documentación requerida para firmar un convenio con una empresa. El profesor de uno de los institutos asistentes hizo una pregunta muy interesante: “Cuando se firma un convenio con una empresa hay algún lugar donde están todas las empresas firmantes de Formación Profesional Dual para no tener que duplicar y no volver a hacer toda la trabajo?”. Los técnicos le contestaron que desde Conselleria ya están haciéndose unos “Convenios Marco”, y un ejemplo es el del Consorcio De Bomberos, donde se ha firmado un convenio para poder hacer diferentes tipos de módulos en la misma empresa y en diferentes localidades, pero que aún no es generalizable, por ahora es una tendencia. Carol, miembro del Proyecto Actaio, también preguntó a los técnicos de Conselleria respecto a los cursos de instructores. Si éstos sólo se hacen en Valencia, Alicante y Castellón o también hay posibilidad de que se puedan hacer en alguna zona como la Vall d’Albaida. A lo que los técnicos respondieron que de momento no se hacen en otro lugar pero que es una buena idea y que se planteará. También se habló sobre que un alumno / a en un centro de trabajo pudiera tener más de un instructor / a especialmente en empresas grandes con diferentes áreas o secciones, lo que haría un aprendizaje más completo siempre que estuviera con un trabajador de la empresa que le pudiera explicar y supervisar el trabajo. Dado que la Formación Profesional Dual nace con los siguientes objetivos: Atraer a más alumnos a la FP Disminuir el abandono escolar añadiendo motivación a la formación Reducir la elevada tasa de paro juvenil. Y tras las aportaciones que se hicieron a lo largo de la ponencia, acabamos reafirmando la importancia y la necesidad de generalizar la FP Dual como opción para cualificar al alumnado de manera adaptada a las necesidades de las empresas. Para esto, es fundamental diseñar un modelo que se ajuste a las diferentes particularidades del territorio y de esta modalidad de formación. Para este objetivo es primordial la implicación y la comunicación entre los diferentes agentes: Centros de Formación, Empresas y Administración.


22.09.13 Escrit per Carles Fabregat Llegir 5496 vegades Darrera modificació el 21.09.13 09.09.13 Escrit per Revista Espores. La veu del Botànic 15.07.13 Escrit per Revista Espores. La veu del Botànic


Virgili Batlle, El pintor perdut De l'exili Dues exposicions recuperen el llegat d'un avantguardista de la talla de Juan Gris El Museu Memorial de l'Exili i la galeria Imaginart mostren el llegat recentment descobert del pintor olotí Virgili Batlle. Víctima de la guerra, la tuberculosi i l'oblit, ara se'l compara amb Gris i Matisse. ANTONI RIBAS TUR Barcelona. Actualitzada el 13/10/2011 00:00 260x366 Virgili Batlle, El pintor perdut De l'exili Virgili Batlle, El pintor perdut De l'exili L'obra de Virgili Batlle Vallmajó (Olot, 1914 - Tolosa, 1947), conegut com a Virgilio , brilla en el firmament artístic amb la intensitat de qui sap que li queda poc temps i moltes teles per pintar. De qui s'arrapa a la vida anant cada vegada més lluny en el seu art, fins al final. A la seva mort, l'oblit, implacable, es va apropiar del seu llegat durant dècades fins que va tornar a la llum fa pocs anys amb el mateix caràcter febril amb què va treballar. Virgili va pintar sense aturador i sobre qualsevol tela que li caigués a les mans -ja fos una tovallola, un llençol amb unes inicials brodades o un drap de cuina- sabent que la tuberculosi que patia des de les acaballes de la Guerra Civil tard o d'hora se l'emportaria. Més de mig segle després de la seva mort se li ha fet justícia. Ara com ara Virgili està considerat com un dels primers artistes que va conrear l'abstracció geomètrica a l'Estat i fins i tot se'l compara amb Juan Gris i Henri Matisse. Dos dels galeristes que tenen obra seva a la venda, el madrileny José de la Mano i Benito Padilla, propietari de la galeria Imaginart de Barcelona, encara recorden l'impacte que els va produir el descobriment de l'obra de Virgili a finals dels anys noranta. Els hi va ensenyar una altra galerista, a la qual els hereus de l'artista van confiar un centenar de teles que tenien guardades en un graner. De la Mano va organitzar la primera exposició de Virgili el 2005 a la seva galeria. Poc després se'n van veure un parell més en dues galeries de Saragossa i Sevilla. I fins al 25 de novembre Padilla exposa una altra trentena de pintures. "Va ser un artista extraordinari, va tenir el coratge i la inquietud de trencar amb la tradició paisatgística de l'Escola l'Olot per incorporar-se als corrents de l'avantguarda europea", afirmava, fa uns dies, el galerista. Un anarcosindicalista exiliat Durant aquests anys, a la sorpresa de la descoberta de l'obra de Virgili s'hi sumaven les primeres especulacions sobre la seva vida. Es deia que havia passat pel camp de concentració d'Argelers i que havia sigut un dels exiliats als quals Picasso va ajudar a París. "El germà de Virgili, Enric Batlle, ho nega rotundament, que hagués passat per Argelers, i no hi ha constància que hagués conegut Picasso, encara que en va fer un retrat", afirma Narcís Selles, el comissari d'una altra exposició que divendres obre les portes al Museu Memorial de l'Exili a la Jonquera amb el títol Virgili Batlle Vallmajó: La radicalitat estètica d'un pintor català anarcosindicalista exiliat a Tolosa . Aquesta mostra és la primera que organitza una institució oficial i la primera que s'acosta a la figura de l'artista des del rigor històric. Selles ha reconstruït la biografia de Virgili a partir de l'escassa documentació que es conserva per presentar amb més exactitud les quaranta pintures i el conjunt de dibuixos que la componen. La guerra i la tuberculosi Nascut en el si d'una família de classe treballadora relativament acomodada, Virgili va ser un adolescent popular a Olot. La Guerra Civil va radicalitzar la seva ideologia i es va allistar a les milícies republicanes. El 1938 va tornar a Olot malalt de tuberculosi fins que el gener del 1939 es va refugiar a França. Descartat el seu pas per Argelers, Selles apunta que probablement es va dirigir a la ciutat occitana de Montalban, on va ser acollit a l'hospital de la ciutat. En aquest hospital va conèixer Jeanne Marcelle Daynès, infermera i monja, amb la qual es va casar després que ella abandonés els hàbits. Instal·lat a Montalban entre el 1939 i el 1944, Virgili va passar per diversos sanatoris i va conèixer l'obra dels artistes jueus que s'havien refugiat al Midi francès fugint de la persecució nazi. Un cop casats, Virgili i Jeanne Marcelle es van instal·lar a Tolosa. L'artista va obrir un taller de fusteria per guanyar-se la vida i va seguir pintant incansablement. A Tolosa va celebrar l'única exposició individual de la qual es té constància. El 1946 va néixer Michel, el seu únic fill, i poc després, el 29 d'agost del 1947, va morir de tuberculosi a casa seva.


L'estació celebra 50 anys ancorada al centre - Diari de Girona L'estació celebra 50 anys ancorada al centre L'equipament s'havia de traslladar a l'oest amb l'estació del TAV però no hi ha ni finançament ni projecte g.tubert 23.02.2015 | 07:03 L ́actual edifici va substituir la històrica estació oberta el 1877. diari de girona Al mes de febrer de 1965 s'inaugurava l'actual edifici de l'estació de tren convencional de Figueres. L'equipament substituïa la històrica estació oberta a finals del segle XIX amb un cost de més de tres milions de les antigues pessetes. Des d'aleshores, han estat poques les intervencions que s'han fet en aquesta infraestructura, ara titularitat d'Adif. Després de 50 anys de funcionament, tot just ara la companyia ha anunciat que hi invertirà 1,2 milions per posar-hi ascensors o elevar les andanes amb l'objectiu de facilitar l'accés a les persones amb mobilitat reduïda. I ho farà enmig d'un futur incert que, fins fa pocs anys, l'eliminava per unir-la amb l'estació del TAV però que, de moment,seguirà ancorada al centre de la ciutat amb l'etern problema dels passos a nivell. L'alcaldessa, Marta Felip, assegurava en una entrevista a aquest diari el passat mes de novembre que la solució per a l'estació convencional estava aparcada i que el soterrament de part de les vies -especialment, dels passos a nivell- tampoc tindria una solució a curt termini. "El Ministeri de Foment ens va dir ben clar l'any passat que no pagarà amb càrrec als pressupostos de l'estat. Consideren que s'ha de sufragar amb les plusvàlues urbanístiques", va explicar. En aquest sentit, va afegir que el soterrament està quantificat en uns 50 milions d'euros. "Es tracta d'un pressupost anual de ciutat", afegia. També ho aborda al llibre que ha elaborat i apunta que "hem tornat al desig de mantenir les dues estacions". Malgrat això i l'àmpli volum de viatgers que hi utilitzen les línies de llarga i mitjana distància, la realitat és que des de fa anys aquesta estació està obsoleta i obliga els usuaris a creuar les vies a través de passos subterranis. Tampoc s'han fet millores de seguretat al pas a nivell de l'avinguda Vilallonga, on entre el 2008 i el 2011 es van produïr fins a quatre atropellaments mortals. Protestes i accidents Les dificultats de desenvolupament de la ciutat que provoca aquesta infraestructura són evidents, per exemple, en el "tall" que es va haver de fer amb la reurbanització de l'avinguda o amb la impossibilitat -en vies de solució- de poder sincronitzar les barreres amb els semàfors dels carrers de l'entorn. A l'estiu, els col·lapses són constants i la ciutat ha lluitat durant anys contra aquesta "cicatriu". A mitjans dels dels anys setanta l'aleshores alcalde, Pere Giró, va promoure que uns camions de bombers es posessin enmig de la via al seu pas per aquest punt en se?nyal de protesta per la situació. Hi ha hagut promeses i projectes però, de moment, l'estació i les seves barreres seguiran al centre alguns anys més.


Hivernacle | Centre de jardineria, Serveis de Jardineria | Pàgina 2 Posted on 02/09/2010 | Deixa un comentari Inauguració: 18 de setembre de les 11h fins a les 14h. Passi de la col·lecció d’imatges titulada “Flash-Flower” (Només durant la inauguració). Dates: Del 18 de setembre fins al 31 d’octubre del 2010. En horari comercial de l’Hivernacle. Aprofitant el creixent interès de l’autor per la natura i que estem a l’any 2010, declarat per l’ONU com l’Any Internacional de la Biodiversitat, JB Cunillera pretén aportar el seu petit granet de sorra reunint una dotzena d’imatges en les quals intenta captar d’una manera plàstica, instants on s’interrelacionen alguns dels éssers vius més petits d’aquesta gran diversitat biològica, de la qual també formem part nosaltres i hem de saber conservar. L’autor: Nascut a Barcelona, de molt jove s’interessa pel món de la fotografia i del viatge, gràcies a conèixer el fotògraf Tino Soriano a través del seu pare que en aquesta mateixa època li regala la primera rèflex, una Nikon F1 de 2 a mà. La seva formació a nivell autodidacta a través dels consells i les fotos d’en Tino, l’amplia posteriorment a base d’ajudar a fotògrafs professionals i d’assistir a cursos temàtics. Fins arribar a l’actualitat on a part de fotògraf treballa principalment d’operador de càmera en vídeo i TV. Publicat dins de events, exposicions Etiquetat biodiversitat, exposicions, fotografia, hivernacle, JB Cunillera Aquest setembre t’oferim activitats a l’Hivernacle perquè puguis aprendre, divertir-te i passar una bona estona en un marc incomparable. Aprendre receptes de cuina creativa, vegetariana... Aprendre sobre plantes medicinals, fer els teus propis remeis i la teva pròpia cosmètica... Aprendre a cultivar un hort urbà i poder gaudir després dels teus propis productes... I fer-ho envoltat de verd, de plantes, d’armonia... al mateix Hivernacle! Això és una pinzellada de tot el que t’oferirem. Estigues atent i no t’ho perdis!! Publicat dins de events, hivernacle Posted on 19/07/2010 | Deixa un comentari A l’Hivernacle han arribat les rebaixes. Passa-t’hi i descobreix les increibles oportunitats que t’oferim! – capsetes de tes, 40% dte. – Roba per la llar: estovalles, camins, individuals... 20% dte. – Tota la resta d’articles de l’espai zen: incens, espelmes, llibres, sobres d’olor, cremadors... 10% dte. APROFITA-HO!! Publicat dins de general, Oportunitats Posted on 25/06/2010 | Deixa un comentari El proper diumenge dia 4 de juliol a les 12h esteu tots convidats a la presentació de les samarretes de la nova temporada. Preus especials i una copeta en un espai impressionant. Ens veiem a l’hivernacle! Publicat dins de events, exposicions, hivernacle Posted on 13/06/2010 | Deixa un comentari A l’Hivernacle et proposem un taller de cuina vegetariana. Aprèn noves receptes, noves maneres de cuinar i després gaudeix degustant tot el que has preparat. S’entregarà també un dossier amb totes les receptes. El taller es realitzarà si som entre 10 i 12 persones. Si no és així es proposaran noves dates per tal de cobrir totes les places. Publicat dins de cuina, tallers Posted on 31/05/2010 | Deixa un comentari Sembla que ja tenim la calor bastant a sobre. I el que ve més de gust ara són begudes fresquetes que ens ajudin a portar-la millor. A l’Hivernacle tenim uns tes i unes teteres amb els que pots fer uns tes gelats fantàstics. Aquí et deixem una de les receptes que podràs provar el 12 de juny, el dia del Comerç al Carrer, a la nostre paradeta i a l’Hivernacle mateix. Més endavant et confirmem horaris i la posició exacte que tindrà la nostra paradeta. Te negre gelat amb préssec i menta verda un préssec 10 fulles de menta verda fresca una cullerada sopera de sucre (o al vostre gust) dues piràmides (o bossetes) de te negre bullim l’aigua i hi afegim el te. Ho deixem en infusió, hi afegim el sucre, que es desfarà millor si l’aigua està calenta, i després ho deixem refredar. hi afegim la mitja llimona i el préssec tallats a troçets. I també la menta talladeta molt fina. Ho posem tot en una gerra: el tè, la fruita tallada i la menta. ho posem mínim una hora a la nevera. Ja ho podem tastar, i molt millor si ho servim amb un parell de gels. Ho podeu probar a casa ara mateix, o esperar al 12 de juny per probar-ho a l’Hivernacle. Que tingueu tots un molt bon dia :) Publicat dins de cactus, cuida les teves plantes Etiquetat cactus, cereus perubianus, contaminació electromagnètica CONCURS TIME OUT aromàtiques (2)


Proveïdor de barres d'acer inoxidable de la Xina 310, fabricant, fàbrica, exportador i venedor - HUITONG Htongsteel ha emergit com a proveïdor líder en solució d'una sola parada per a tots els requisits de les seves barres d'acer inoxidable hexagonals. Som un dels majors exportadors i distribuïdors de barres hexagonals d'acer inoxidable a la Xina. Els nostres productes han estat àmpliament utilitzats en molts camps tant a casa com a l'estranger. Cada departament està sota una gestió perfecta i una producció totalment automatitzada per tal d'oferir als nostres Clients els millors productes de qualitat i serveis puntuals. Sèrie 400: 430, 430F, 431, 410, 416, 420, AISI410, etc. Barra hexagonal d'acer inoxidable laminada en calent: 5.5mm ~ 110mm Barra de Hexagon d'acer inoxidable: 2.0mm ~ 100mm Barra hexagonal Burnish Acer inoxidable: 4.0mm ~ 100mm Barreja hexagonal d'acer inoxidable: 4.0mm ~ 100mm Durada: 6m o segons la personalització. Superfície: escabetxat, negre, polit, etc. Htongsteel ha sorgit com el proveïdor líder en solució d'una sola parada per a tots els seus accessoris de tubs d'acer, plaques d'acer, barres d'acer i accessoris de canonades d'acer. Som un dels majors exportadors i distribuïdors de tubs d'acer inoxidable, placa d'acer inoxidable i barres d'acer inoxidable a la Xina. Els nostres productes han estat àmpliament utilitzats en molts camps tant a casa com a l'estranger. Cada departament està sota una gestió perfecta i una producció totalment automatitzada per tal d'oferir als nostres Clients els millors productes de qualitat i serveis puntuals. HUITONG és un famós fabricant i proveïdor de canonades / tubs d'acer inoxidable de la Xina, equipat amb una fàbrica i una empresa productives i com a exportador i venedor de professionals de la barra d'acer inoxidable 310, sempre us donem la benvinguda a comprar i vendre al detall una barra d'acer inoxidable 310 d'alta qualitat fàbrica.


Es constitueix a Malgrat la comissió de treball per a la commemoració del Tricentenari | Blanesaldia Es constitueix a Malgrat la comissió de treball per a la commemoració del Tricentenari Publicat el 21 de febrer, 2014 - 12:08 CET La comissió tècnica per a la commemoració dels 300 anys de l’11 de Setembre de 1714 a Malgrat de Mar ja està formada i treballa per l’organització de diferents activitats en el propers mesos. Aquest grup de treball, que col·laborarà amb l’Arxiu Municipal, també és una oportunitat per investigar i divulgar els fets que van succeir en aquell moment a Malgrat. La comissió està formada per historiadors malgratencs: el catedràtic d’Història de l’Art Modern de la Universitat de Girona, Joaquim Garriga; el professor titular d’Història de l’Art de la Universitat de Girona, Joan Bosch; la llicenciada en Geografia i Història i professora de Secundària i Batxillerat, Núria Arís; la llicenciada en Història i professora de Secundària i Batxillerat, Sònia Garangou i el llicenciat en Història de l’Art i conservador tècnic del tresor de la Catedral de Girona, Joan Piña. Aquest grup de treball va ser nomenat en Junta de Govern Local el passat 6 de febrer, en la qual també es va donar el vistiplau a l’adhesió de Malgrat de Mar als actes de commemoració dels 300 anys de la Guerra de Successió que es faran a la comarca del Maresme. Aquestes dues iniciatives neixen de la moció presentada pels grups municipals de CiU i ERC en el ple de maig de 2013. Al llarg del 2014 es commemora el 300 aniversari de l’11 de Setembre de 1714, que va suposar la caiguda de la ciutat de Barcelona i la instauració d’un nou model d’estat, que va acabar amb una gran part de les institucions catalanes existents fins aleshores. Durant aquest any, s’organitzen diversos actes relacionats amb aquesta efemèride. Sant Hilari Sacalm, a la Ruta 1714 Osona Publicat en Alt Maresme | Etiquetat Malgrat, Tricentenari ← El Govern haurà de retirar l’ordre de tancament del CAP Fenals de Lloret de Mar Augmenta el nombre de detencions al 2013 i es rebaixa a mínims històrics la prostitució de carretera a Tordera →


Arias Cañete veu insuficient la nova proposta de reforma de la política agrària comuna Els ministres d'Agricultura dels Quinze debaten a Luxemburg la reforma de la política agrària comuna, l'anomenada PAC. Tot plegat, l'endemà que milers de pagesos d'arreu de l'Estat s'hi van manifestar en contra a Madrid. Des de Catalunya dubten que el ministre espanyol, Arias Cañete, defensi millor que fins ara els interessos del camp català. El ministre, per la seva banda, ja ha advertit que considera que la proposta presentada avui és insufient. 11/06/2003 - 00.00 Actualitzat 09/11/2006 - 10.18 El ministre espanyol d'Agricultura, Miguel Arias Cañete, creu que la proposta de compromís presentada pels Quinze sobre la reforma agrícola és "insuficient" i "no es correspon amb els temes fonamentals". Arias ha dit que el text presentat per la presidència grega de torn de la UE i la Comissió Europea "és poc madur" i no té base per aconseguir un acord sobre la revisió de la política agrícola comuna. Tot i això, el ministre ha reconegut que la nova proposta recull algunes de les reivindicacions espanyoles en sectors com l'arròs i el farratge. El nou text avança l'aplicació de la modulació o retall d'ajudes directes, i eximeix les regions ultraperifèriques, com les Canàries, de la desvinculació de les ajudes de la producció. La cantautora de Martorelles Sandra Bautista s'emporta el Sona9 Castor: el Suprem sentencia que els consumidors no n'han de pagar el manteniment Milers de pagesos d'arreu de l'Estat es manifesten a Madrid per protestar contra la PAC El camp espanyol perdrà 400.000 pagesos i ramaders en 10 anys amb la reforma de la PAC El nou sistema d'etiquetatge no està pensat per comparar aliments de diferent mena (Pixabay) La Coca Cola zero, millor que l'oli d'oliva? Les claus del semàfor dels aliments Activat l'Inuncat per la previsió d'augment de pluges, que han complicat el matí Visió artística del planeta a la llum taronja del seu estel (IEEC/Science-Wave-Guillem Ramisa) Descobreixen una "superterra" freda a sis anys llum de distància El patinet, circulant per la calçada de la Diagonal en les imatges difoses per la Guàrdia Urbana Busquen el conductor d'un patinet que circulava a gran velocitat per la Diagonal La dona que va amagar la filla al maleter era "una bona mare" amb els altres 3 fills Cas Castor Theresa May, aquest matí, a la Cambra dels Comuns (Reuters) Una Theresa May afeblida per les dimissions defensa l'acord del Brexit al Parlament La trobada entre Urkullu i Torra evidencia les diferències entre l'estratègia basca i catalana Llum verda a l'acord del Brexit Iñarritu pregunta al govern sobre una fotografia del 'franctirador' amb membres de la Guàrdia Civil Pedro Sánchez: "El suposat poble català" Arran explica per què ha llençat pintura groga a la vivenda del jutge Llarena a Sant Cugat Enganxada entre Tardà i Sánchez: "Si vol sortir d'aquest femer demani la dimissió de Lesmes" Puigdemont respon Margallo: "L'últim que devia dir això a Europa va ser Milosevic"


Benešov | Muntanyes Gegants, Muntanyes Jizera, Paradís Bohèmia IniciBenesov Hivern vista de la brillant, Rybnice i Loukov 26.01.2018 tarda. El poble Haje nad Jizerou es troba en Districte Semily a la regió de Liberec, enmig d'un enllaç entre les ciutats i Semily Jilemnice, a la vora del riu Jizera (Grove a la riba esquerra, l'altra part de la dreta). Els habitants de 682 viuen aquí. Anteriorment, a 1. 3. 2001, el poble estava permanentment [...] El poble Haje nad Jizerou es troba en Districte Semily a la regió de Liberec, enmig d'un enllaç entre les ciutats i Semily Jilemnice, a la vora del riu Jizera (Grove a la riba esquerra, l'altra part de la dreta). Els habitants de 682 viuen aquí. Anteriorment, a 1. 3. 2001, el poble va ser reportat consistentment 637 302 habitants, al poble de Baixa [...]


Jordi Fàbregas: «Penso fer de músic mentre aguantin el cos, la gola i la Lola» | Enderrock.cat Parlem amb el músic sobre la seva trajectòria al capdavant del Tradicionàrius i el CAT i els plans de futur Jordi Martí Fabra | 17/04/2020 a les 16:00h Arxivat a: Enderrock, entrevista, entrevistes, cat, tradicionàrius, jordi fàbregas Hi ha persones que sempre hi són. Picant pedra, arromangant-se i implicant-se en tasques col·lectives. Jordi Fàbregas (Sallent, 1951) és una d’aquestes persones. Coincidint amb la cloenda del XXXIII Tradicionàrius-que ha hagut d'adaptar-se al confinament i ofereix recomanacions i continguts relacionats amb el folk i la música d'arrel a través del seu web-, va posar el punt final a la seva trajectòria com a director del festival des que es va crear, i també de l’equipament que l’acull des del 1993, el CAT de Gràcia. Ens vam trobar amb ell al despatx que ha ocupat les tres darreres dècades per parlar de l’evolució del panorama del folk, però també del que hi va haver abans i del que vindrà a partir d’ara. Feia temps que hi rumiaves però aquest mes has la direcció del C.A.T. i del festival Tradicionàrius. Quins en són els motius? Em prenc una jubilació per qüestions personals, i també per l’edat, ja tinc 69 anys. Crec que ara és el moment, perquè la continuïtat de la casa està garantida, hi ha un equip que funciona i, a més, s’ha convocat el I Congrés de Música d’Arrel, organitzat per La Xeixa, gent jove que té ganes d’analitzar i treballar el sector del folk, veure quines possibilitats hi ha, què està bé i què s’hauria de canviar... Em fa molt content que hi hagi ganes d’implicar-se més enllà de la part creativa –que és molt bona–. Jo ja he fet un camí, i a partir d’aquí, endavant! Seguiràs al darrere d’alguna manera? El nou equip és perfectament potent i, de fet, tampoc és que fins ara jo fes tota la programació, sempre ha estat debatuda i consensuada. Per sort, el CAT rep moltes propostes i està obert al llarg de tot l’any. En canvi en el festival sí que hi tenia una major intervenció per marcar una línia concreta. El que m’agradaria fer, mentre se’m permeti, serà participar amb Anaís Falcó i Xavi Rota en la coordinació de la Taverna del CAT Aquest espai, que es programa cada dimecres a la tardor i la primavera i durant l’hivern es transforma en Les Vespres amb Marcel Casellas, hem aconseguit consolidar-lo i crec que val la pena continuar treballant-hi. Continuaràs la teva trajectòria com a compositor i músic d’El Pont d’Arcalís? La meva intenció principal és compaginar una cosa que potser no he sabut fer gaire bé fins ara: la meva vida amb la companya de tota la vida, Lola Capdevila, i la petita família que tinc. M’agradaria recuperar el temps perdut. Tot i que això sé que és gairebé impossible, m’agradaria dedicar-los més temps. I, evidentment, seguiré amb El Pont d’Arcalís i els projectes que puguin anar sortint. Com sempre dic, penso fer de músic mentre aguantin el cos, la gola i la Lola. I amb el grup Coses? Ah, també! Tot i que mai no hem deixat de cantar familiarment, a les sobretaules o quan ens trobem amb amics. Amb Miquel Estrada i Ton Rulló cantem sempre que hi ha una ocasió. Els darrers anys ens hi hem tornat a posar revisant les nostres cançons amb nous arranjaments amb la Cobla Sant Jordi, que va ser un bon experiment, o com a quartet treballant amb Juantxe Aguiar. Darrerament ens hem trobat a les concentracions que fem cada dilluns a la plaça de la Vila de Gràcia, a Meridiana Resisteix i a Lledoners. Hi som per al que calgui, i en aquests llocs hi hem de ser. Als primers Tradicionàrius hi actuaven el flabiolaire de Folgueroles ‘Roviretes’, el cantador tortosí ‘Lo Canalero’, el violinista de Beget ‘Peret Blanc’... Músics sense solfa que eren la baula d’una cadena molt fràgil. Ara l’escena folk té músics joves molt ben preparats. Ets optimista? Aquesta transformació de l’escena és un fet biològic fruit d’una evolució històrica. Hi ha gent que surt amb els estudis que entre tots hem anat cuinant, i que està preparadíssima. Al Tradicionàrius vam tenir la sort de visibilitzar una sèrie de personatges que eren molt representatius. Has dit ‘baula’ i això és precisament el que ells representaven. Eren realment l’enllaç amb aquell indret d’on nosaltres veníem, la font que anàvem a buscar abans que no fos massa tard. De tota manera, ja hem dit que, vulguis o no, Barcelona suposa sempre un altaveu més gran, però cal tenir en compte que abans del festival Tradicionàrius ja hi havia altres iniciatives arreu del país com la Trobada amb els Acordionistes del Pirineu, a Arsèguel, o el FIMPT a Vilanova i la Geltrú. Què creus que han aportat tots aquests festivals a l’escena de la música d’arrel? Tant el Tradicionàrius com tots els altres festivals hem treballat per posar sobre la taula la visibilització dels personatges pioners de la música d’arrel. A més, paral·lelament, hi ha gent que ha fet recerca i ha enregistrat, entrevistat i també documentat els grans músics de la tradició catalana. Gràcies a totes aquestes intervencions el seu pòsit està avui dia bastant preservat. Com s’ha de fer perquè les nostres cançons tradicionals es coneguin molt més en l’àmbit popular? Crec que la solució passa per diverses accions. Primer, cal fer bones cançons, per descomptat, però després, i això és igualment necessari, és important que se sentin i siguin presents als mitjans de comunicació. Que sonin i que se’n parli. Que es puguin escoltar normalment. Hem de convenir que aquest és un tema complicat i és un deure que encara tenim pendent tots plegats, perquè sembla que anem enrere. Hi ha un altre tema en què hem saltat molt més enrere. Al 2020 hi ha polítics exiliats, i entre aquests una persona molt vinculada amb la música d’arrel: Lluís Puig. És una persona propera, amiga i treballadora. Lluís Puig és un dels nostres des de sempre. Va ser conseller de Cultura però també és músic i gestor. No és un teòric sinó un treballador de la cultura que sempre s’ha arremangat i ha trepitjat el carrer. No es mereix per res el que li està passant exilat a Brussel·les des de fa més de dos anys. Al festival Tradicionàrius l’hem recordat diverses vegades i hem deixat escrit que ens emprenya molt la seva situació i que no estigui amb nosaltres. Farem tot el que puguem per revertir aquesta situació tan injusta.


La sorprenent captura d'uns pescadors russos - Diari de Girona La sorprenent captura d'uns pescadors russos Un dels darrers vídeos virals a Internet és aquest captat a alta mar Uns pescadors russos s'han emportat la sorpresa de la seva vida després d'obrir la xarxa amb la qual havien estat pescant. Els pescadors havien pujat a la seva embarcació la xarxa, plena de peixos. En obrir-la per deixar caure la captura sobre la coberta, però, un enorme lleó marí sorprèn els pescadors, que opten per remullar-lo amb aigua per intentar foragitar-lo. Tot i que l'animal no sembla tenir cap pressa per abandonar l'embarcació, finalment l'animal opta per marxar del vaixell i es llança a l'aigua. El vídeo s'ha convertit en un fenomen viral a Internet, on ja acumula milers de visites. PescaVirals


Desdèmona - Somnis de teatre in Crítica on 26/10/2014 01/05/2015 by Gema Moraleda Alguna vegada m’he queixat en aquest blog dels autors que aprofiten els textos aliens, especialment els clàssics, per fer-se l’obra a mida i poder posar el nom d’un autor famòs al cartell. Sort que sempre hi ha excepcions i, de vegades, aquestes reescriptures o reinterpretacions sí que valen la pena. Aquest va ser, per mi, el cas de la Desdèmona programada en el marc del Festival Shakespeare d’enguany. Com ja haureu endevinat, Desdèmona parteix de la tragèdia Otel·lo però, en aquest cas, la trama es centra en els tres personatges femenins i ens explica una història ben difereny de la oficial. Ni la Desdèmona, ni la seva criada Emília, ni la l’amant de Càssio, Bianca s’assemblen a la imatge que tenim d’elles si llegim el text de Shakespeare. Desdèmona és un text divertit, una bona comèdia, que ens parla de la insatisfacció. De com sempre pensem que la vida dels altres (la que nosaltres no estem vivint) és millor. De com ens arribem a complicar la vida per no saber apreciar allò que tenim. Desdèmona no intenta fer una reflexió profunda sobre la vida de les dones o la condició femenina (tot i que, d’alguna manera, hi apareix) però sí que juga a donar veu a uns personatges que Shakespeare només perfila com a secundaris. I és gràcies a aquests enormes forats a la trama original que Paula Vogel, l’autora del text, pot imaginar una vida i una acció paral·leles a les que han passat a la història. Sobre l’escenari, tres actrius solvents on destaca Alba Florejachs, de la que em declaro fan total i incondicional. El seu domini del registre còmic és absolut i el seu personatge, l’únic que trenca la quarta paret, es fa còmplice del públic des del primer moment. Sara Espígul, amb la seva energia desbordant, i Carmela Poch completen un repartiment que segueix sense despentinar-se el ritme vertiginós que exigeix el text. Desdèmona és un divertimento, una comèdia entretinguda i divertida amb una premissa original i una excel·lent posada en escena. Els que no vau poder veure-la ahir la trobareu ben aviat a l’escenari de la Sala Muntaner. Val la pena anar-hi. Desdèmona – Autora: Paula Vogel. Director: Martí Torras. Traducció: Helena Tornero. Repartiment: Sara Espígul, AlbaFlorejachs i Carmela Poch. Sala: Biblioteca de Catalunya. Data: 25/10/14. Fotografia: (c) Gervasi Juan. Alba Florejachs Barcelona Biblioteca de Catalunya Carmela Poch Desdèmona Festival Shakespeare Otel·lo Sala Muntaner Sara Espígul Shakespeare Teatre ← Waikiki Honolulu Fam oculta →


Tarroja presenta el seu inventari patrimonial El dia 2 d'agost, Tarroja acollia al seu local social la presentació del volum VIII de l’Inventari del Patrimoni Arqueològic Arquitectònic i Artístic de la Segarra. La presentació va estar presidida per l’alcaldessa de Tarroja Imma Secanell, l’autor del llibre, David Castellana, Narcís Saladrigues que ha fet el pròleg del llibre per la seva vinculació al municipi durant tants anys ja que va ser el rector de Tarroja des de 1969-2008 i col·laborador de la revista Terra Rubra en el seu moment. I, finalment, Xavier Rivera, president de la Fundació Jordi Cases i Llebot. L’acte va anar molt bé i varen assistir unes 80 persones. Explica l’alcaldessa Imma, que "cal mencionar la importància de tenir documentat tot el patrimoni del municipi de Tarroja, ja que amb el pas dels anys és un treball que s'agraeix molt i et dóna una informació molt valuosa que si no està escrita es perd al llarg del temps." En el transcurs de la presentació, es va poder copsar la passió que té el David Castellana (autor) per la historia, ja que es veia en les seves explicacions clares i entenedores. Va diferenciar entre les diferents temàtiques com l’arqueologia, l'arquitectura civil, l'arquitectura religiosa i l'arquitectura popular. Aquest VIII volum sobre Tarroja de Segarra consta de 266 pàgines, el que indica que per ser un municipi relativament petit tant de tamany com d'extensió hi ha una gran riquesa tant històrica com patrimonial. Ha estat un treball d'investigació llarg que veu la llum després de 3 anys gairebé per publicar-ho. Finalment, des de l’Ajuntament es va agrair a tots els que han fet possible la publicació d'aquest llibre i varen acabar la festa amb un generós piscolabis de “La Moderna” de Cervera. Tarroja: Presentació del volum VIII de l'Inventari El dia 2 d'agost i dins els actes de la Festa Major de Tarroja de Segarra, es farà l'acte de presentació del volum VIII de l'Inventari del Patrimoni arqueològic, arquitectònic i artístic de la Segarra, corresponent al municipi de Tarroja de Segarra. L'obra, l'autor de la qual és l'historiador i arqueòleg David Castellana, és un estudi exhaustiu dels elements patrimonials d'aquesta població segarrenca, il·lustrada amb fotografies a tot color de Guillermina Puig. El pròleg és de Narcís Saladrigues, que fou rector de Tarroja (1969-2008) i activista cultural i social durant anys. El volum de Tarroja fa inventari no solament del nucli urbà, sinó que presenta elements d'arqueologia, arquitectura civil, religiosa i popular, escultura i altres peces de metall i elements litúrgics. Concessió del Vè Premi Sikara a la cooperativa agrària Les edicions anteriors del Premi Sikarra varen reconèixer l’activista turístic i cultural de Cervera, Armand Forcat, l’Associació d’Amics de l’Arquitectura Popular, l’entitat Càritas Diocesana de Cervera i la Cooperativa l'Olivera de Vallbona de les Monges. El guardó és una escultura de l’artista Anna Marín-Gálvez titulada l’”Esguard alliberat”, que reprodueix en una grisalla el motiu del revers de la moneda de Sikarra, integrada dins el perfil d’una espitllera de fusta, símbol de la projecció cap al futur de la identitat de la Segarra. Les candidatures es poden presentar fins el dia 15 de febrer, d'acord amb les següents 3.-La presentació de les candidatures haurà de fer-se en un document que identifiqui la persona, entitat o institució candidata i descrigui en un màxim de dues pàgines les motivacions per les quals es considera que és mereixedora del guardó. 4.- Les candidatures mai podran ser presentades en nom propi, sinó que hauran de venir signades per una entitat pública o privada, legalment constituïda i domiciliada a la Segarra històrica, o per un conjunt format per un mínim de tres persones a títol individual, degudament identificades i que acreditin la seva vinculació amb aquesta comarca. 5.- Les persones associades al Fòrum l’Espitllera i els membres del patronat de la Fundació Jordi Cases i Llebot poden també proposar candidatures, amb les condicions previstes en el punt anterior, i no podran ser mai guardonades, ni a títol individual ni com a institució. 6.- Les candidatures s’hauran de presentar, amb tota la documentació corresponent, entre els dies 1 de gener i 10 de febrer de cada any al domicili social del Fòrum l’Espitllera (c/ del Forn, 2, Florejacs 25211). També podran ser presentades telemàticament a info@espitllera.cat. En ambdós casos, l’organització es reserva el dret de requerir la documentació complementària adient. 7.- El Jurat estarà format per representants del Fòrum l’Espitllera i de la Fundació Jordi Cases i Llebot. Valorarà les candidatures tot considerant amb especial atenció tant la seva trajectòria històrica com les actuacions dutes a terme durant l’any immediatament anterior al del lliurament del premi. Es preveu expressament que el guardó pugui lliurar-se ex aequo a dos finalistes, en cap cas a títol pòstum o declarar-se desert, i el veredicte del Jurat serà inapel·lable. 8.- La identitat del premiat o premiada es donarà a conèixer el 17 de març de cada any, coincidint amb l’aniversari de l’adquisició de la moneda Sikarra per part de les entitats promotores, i es lliurarà en un acte públic convocat en una data propera. 9.- El premi consistirà en una escultura inspirada en el revers de la moneda de Sikarra, així com un reconeixement públic de la persona, entitat o institució guanyadora. Lliurament del III Premi SIKARRA El Premi Sikarra -en la seva tercera edició- es concedeix a l’entitat Càritas Interparroquial de Cervera. El Jurat del Premi, en el seu veredicte, ha valorat especialment la trajectòria de l’Entitat que, des de 1990, treballa a favor dels més desafavorits i encapçala una notable contribució a la cohesió social. El reconeixement a la tasca del seu voluntariat i el fet de ser una entitat sense ànim de lucre també són aspectes que han estat considerats a l’hora d’emetre el veredicte. El fet de viure uns moments especialment durs pels col·lectius més vulnerables, així com l’augment exponencial del nombre de famílies i persones ateses, pobres i en risc d’exclusió social, i en perill de desnonaments, motiva especialment al Fòrum l’Espitllera i la Fundació Jordi Cases i Llebot, entitats promotores del premi, a regraciar públicament la seva tasca i posar llum sobre la seva existència i acció. Amb el reconeixement de Càritas Interparroquial de Cervera, es distingeix també la tasca de la resta de delegacions de Càritas de l'Arxiprestat de la Segarra (Sant Ramon, Torà i Sant Guim de Freixenet), així com les altres delegacions de Càritas a la Segarra i a Catalunya. Cinc candidatures han optat a rebre el reconeixement del Premi Sikarra 2014 Un total de cinc candidatures han estat presentades per a rebre el guardó en la tercera edició del Premi Sikarra. Totes elles proposaven persones o institucions estretament vinculades a la comarca de la Segarra i amb un currículum d’accions socials i culturals de prestigi i de projecció de la identitat segarrenca. El Jurat del guardó, format pels membres del patronat de la Fundació Jordi Cases i Llebot i de l’Associació Fòrum l’Espitllera, han deliberat en sengles reunions que han tingut lloc a Torà i al Talladell, respectivament, i ja han decidit quina és la mereixedora enguany. El veredicte es farà públic el 10 de març mitjançant comunicat de premsa i serà lliurat a la persona o entitat escollida en un acte obert al públic que tindrà lloc el dissabte 22 de març al Cafè de Tarroja. L’esdeveniment comptarà amb la col·laboració de l’Ajuntament de Tarroja i serà amenitzat amb les intervencions musicals dels músics Hèctor Berberide i Josep Rodríguez. El posterior sopar d’homenatge a la guanyadora tindrà un aforament limitat i, per participar-hi, caldrà formalitzar l’oportuna reserva abans del 12 de març. La Fundació JORDI CASES I LLEBOT i l'Associació Cultural FÒRUM L’ESPITLLERA convoquen la tercera edició del Premi Sikarra amb la voluntat de reconèixer i homenatjar la persona, entitat o institució que hagi excel·lit a títol individual o col·lectiu, i contribuït de manera exemplar a la divulgació, l’estudi, la projecció, la justícia i la cohesió social de la Segarra. Més informació El dissabte dia 23 de novembre, a la Casa Ferrabràs de Torrent de Cinca se celebrà l’acte de lliurament del "Premi Franja: Cultura i Patrimoni 2012" a la Fundació Jordi Cases i Llebot. Es tracta del reconeixement a la tasca continuada de suport a les institucions culturals de la Franja que vetllen per la normalització del català en aquesta zona sota administració aragonesa. El premi fou lliurat pel president de l'Institut, Pep Labat, al president de la FJCL, Xavier Rivera, que va agrair el premi amb unes paraules de reconeixement a l'esforç i reivindicació de la llengua catalana per part de les entitats de la Franja. (Podeu llegir el discurs aquí). L'acte va tenir lloc dins el marc del lliurament dels Premis Josep Galan i beques Amanda Llebot, organitzat per l'Institut d'Estudis del Baix Cinca de Fraga. Finalment, es va fer la lectura dramatitzada de textos de Jesús Moncada a càrrec de l’actriu Marta Momblant, en un espectacle de petit format concebut per a commemorar els 25 anys de la publicació de Camí de Sirga. El diumenge 17 de novembre es va inaugurar, a la sala Jordi Cases de la biblioteca d'Hostafrancs, l'exposició "El Carxe, territori de frontera". En la presentació van intervenir Jaume Moya, secretari de la Fundació Jordi Cases i Llebot, que ha patrocinat la instal·lació, Jaume Ferran, de la biblioteca d’Hostafrancs, i Fran Ruvira, realitzador cinematogràfic i productor de la mateixa. En l’exposició s'explica la realitat d'aquesta zona de Múrcia, darrera zona d’expansió territorial de la llengua catalana. La comarca, a mig camí entre terres alacantines i murcianes, va rebre un repoblament per part de pagesos valencians al segle XIX, els descendents dels quals hi conserven la parla valenciana, amb certs localismes, encara viva. L'exposició es composa per diferents panells on hi ha, respectivament, informació de la història, la geografia, la demografia, el descobriment lingüístic i el parlar del Carxe. Es complementa amb un reproductor d'àudio que permet escoltar diferents rondalles i contes locals explicats pels habitants de la zona i amb dues pantalles que projecten un document històric amb imatges de la ciutat de Barcelona i els seus habitants enregistrades l’any 1926, per una banda, i un tràiler de la pel·lícula documental "Orson West", rodada recentment al Carxe i dirigida per Fran Ruvira, nascut al poble de Pinós de Monover, capital oficiosa de la comarca. Amb motiu de la trobada del municipi dels Plans de Sió que es va celebrar dissabte dia 14 de setembre a Pelagalls, l'Arquebisbe Joan Enric Vives, bisbe d'Urgell, va valorar molt positivament l'edició del volum VII de l'Inventari del patrimoni arqueològic, arquitectònic i artístic de la Segarra, corresponent al municipi de Guissona. El director de la publicació, Jordi Oliva, li en va lliurar un exemplar, que el prelat va acceptar de molt bon grat, s'hi va mostrar molt interessat i va valorar molt l'esforç que suposava l'estudi, documentació i edició de l'obra. Guissona és una de les principals parròquies del bisbat d'Urgell i especialment unida històricament a la seu episcopal. Nou volum de l'inventari del patrimoni: Guissona És un estudi interessantíssim a partir de la moneda adquirida per la Fundació juntament amb l'Associació Cultural Fòrum l'Espitllera, en comparació amb altres dues monedes de la mateixa seca ibèrica de śikaŕa, completat amb una anàlisi iconogràfica i epigràfica i amb un breu estudi de l’evolució històrica de la denominació que donarà nom a l’actual comarca de la Segarra. El podeu trobar en PDF aquí Des de l’1 de gener, la Fundació Jordi Cases i Llebot i el Fòrum l’Espitllera han obert oficialment el període de presentació de candidatures a la segona edició del Premi Sikarra. El guardó premiarà novament una persona o entitat de l’àmbit segarrenc per la seva tasca destacada en l’àmbit social, cultural i de progrés del territori i la seva gent. (+info) La Fundació JORDI CASES I LLEBOT i l'Associació Cultural FÒRUM L’ESPITLLERA convoquen la segona edició del Premi Sikarra amb la voluntat de reconèixer i homenatjar la persona, entitat o institució que hagi excel·lit a títol individual o col·lectiu, i contribuït de manera exemplar a la divulgació, l’estudi, la projecció, la justícia i la cohesió social de la Segarra. (+info) La Fundació ja està preparant l'Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra en la seva edició dedicada a Guissona. És aquest un projecte cultural per inventariar els elements patrimonials dels municipis de la Segarra. Ja se n'han publicat sis volums, corresponents a Sanaüja, Torà, Ivorra, Estaràs, Massoteres i Torrefeta i Florejacs. Pel que fa a l'inventari del municipi de Guissona i el seu terme, amb els agregats de Guarda-si-venes i Mas d'en Porta, s'ha fet el treball de camp i d'investigació dels elements d'arquitectura civil, religiosa i popular, la part dedicada a l'escultura, pintura i orfebreria religiosa i també de l'apartat d'arqueologia. També inclou la redacció d'un estudi general sobre els temes investigats i l'obtenció d'imatges de tots els béns inventariats. El dissabte dia 24 de novembre, a Mequinensa, la Fundació Jordi Cases i Llebot ha estat guardonada amb el Premi Franja 2012. Es tracta del reconeixement a la seva tasca continuada de recolzament a les institucions culturals de la Franja que vetllen per la normalització del català en aquesta zona sota administració aragonesa. El premi va ser instituït el 2007 i enguany arriba a la seva 6a convocatòria. El guardó el convoca Iniciativa Cultural de la Franja, que engloba el Centre d’Estudis Ribagorçans (CERIB, amb seu a Benavarri), els Consells Locals de la Franja (Tamarit), l’Institut d’Estudis dels Baix Cinca (Fraga) i l’Associació Cultural del Matarranya (ASCUMA, Calaceit). L'Hostal Jaumet de Torà fou el lloc triat per la Fundació Jordi Cases i Llebot per l’acte de celebració del seu vint-i-cinquè aniversari. Davant d'una vuitantena d’assistents, entre els que es comptaven representants de la Diputació de Lleida, del Consell Comarcal de la Segarra, de diversos municipis de la comarca i d'entitats culturals i socials de l'entorn, el President de la Fundació, Jordi Oliva, va exposar les fites assolides per l'entitat i els reptes de futur i va aprofitar per agrair la dedicació a tots aquells que han col·laborat amb ella, tant des del patronat com treballant en les seves publicacions i activitats. També en el torn de parlaments varen intervenir Mercè Valls, alcaldessa de Torà, Adrià Marquilles, president del Consell Comarcal de la Segarra, Jaume Terribas, president honorífic i cofundador de l'entitat, i Josep Maria Solé i Sabater, director de l'IEI, que va posar èmfasi en la gran importància de les entitats de la societat civil en la construcció de la nació catalana, amb especial atenció al moment històric en el qual ara es troba Catalunya.


CONFERÈNCIES [CPNL] Sou aquí: Els wikis del CPNL » II Jornades aprendre llengües al segle XXI. Barcelona, juny 2013 » CONFERÈNCIES Dia 26 Guida Al·lès Seqüències didàctiques de la Competència Lingüística La seqüència didàctica competencial. Com són les classes quan funcionen? Com les pensem per improvisar millor? Quines eines emprem per treballar i avaluar les estructures textuals i les estratègies de comprensió? Vaig estudiar pedagogia i faig feina (som autònoma) com a formadora en CB. He copublicat Ordinadors a les aules (Graó, 2010, un capítol sobre les CB). He treballat tant anys en l ́àmbit de l ́educació formal (infantil, primària, batxillerat, cicles formatius) com al de l ́educació no formal (Casal de Joves, Programa del Muchacho Trabajador a l ́Amazonia Equatoriana, formadora de Save The Children i el Casal del Raval). Interessos: estratègies de comprensió i seqüència didàctica, com aprenen els fillets, per què fracassen, com motivar-los.... me van interessar les CB perquè eren un camí per afrontar la tristesa dels fillets que estan arraconats, però ara pens que el factor clau és la motivació dels adults. Blog: Recursos didàctics per a l ́autoformació La Guida ha preparat al GoogleDocs un diari col·laboratiu per compartir les idees, les impressions, les reflexions, els dubtes... que ens suggereixi la sessió. Dia 27 Ana M. Margallo La literatura, porta d’entrada a una nova llengua i a una nova cultura. El reconeixement de la importància de la dimensió afectiva de l’aprenentatge d’idiomes ha reforçat l’aposta per la literatura en l’ensenyament de segones llengües. Aquesta conferència resumeix algunes de les raons que avalen la importància de la literatura en l’acollida lingüística i cultural dels nouvinguts. Un cop fixat el paper que pot tenir la formació literària en les classes de català per a adults, s’ofereixen algunes pautes sobre els criteris de selecció de lectures i sobre les activitats adequades per a aquest context educatiu. Llicenciada en Filologia Hispànica i Doctora en Didàctica de la Llengua i la Literatura per la Universitat Autònoma de Barcelona (2005). He estat professora de secundària durant més de vint anys i actualment sóc professora lectora del Departament de Didàctica de la Llengua i la Literatura de la Universitat Autònoma de Barcelona. Treballo amb el grup de recerca GRETEL(Grup de Recerca en Literatura Infantil i Juvenil i Educació Literària). He participat en la docència del Màster Internacional en Llibres i Literatura per a Infants i Joves i en el de la Diplomatura de Biblioteca Escolar, Cultura Escrita y Sociedad en Red (UAB – UB – OEI) així com en cursos de formació permanent del professorat. Els meus interessos investigadors se centren en l’educació literària i les meves publicacions han desenvolupat línies de recerca sobre les aportacions del treball per projectes a l’adquisició de la competència literària, la selecció de lectures literàries amb criteris didàctics, les aplicacions de la literatura a les aules amb alumnat nouvingut, el pas de les lectures adolescents a les lectures adultes i els llibres de text. Actualment estic interessada en la lectura literària en pantalla i en les pràctiques socials i escolars de lectura en l’entorn digital. 2jornadaens/conferencies.txt · Darrera modificació: 10/09/2013 11.00 per Carme Bové


"Istanbul", la ciutat dels mil contes | El Jardí de Sant Gervasi Inici Arts i lletres “Istanbul”, la ciutat dels mil contes En una cel·la subterrània coincideixen quatre homes, un jove estudiant, un respectat doctor, un barber enamorat de la poesia i un home vell a qui tots anomenen oncle. Sobre els seus caps, tan lluny del seu abast com propera en els seus somnis, hi ha la ciutat d’Istanbul. Durant els deu dies que explica la novel·la, sense contacte amb el món exterior, sense cap consciència de les hores, aquests quatre homes s’expliquen contes inventats, acudits, històries que recorden que els explicaven els seus pares... mentre el pas del temps el marquen els guardes que vénen a buscar-los a uns i altres per dur-los a la sala de tortura. Aquestes tortures no es descriuen a Istanbul Istanbul (edicions del Periscopi, 2018), segons l’autor ja hi ha altres llibres on s’expliquen, a ell li interessa els moments d’abans i de després, les conseqüències en l’ànima de l’home i dels seus companys que el veuen marxar cap a l’infern i tornar gairebé buit de vida. Com que els quatre empresonats no poden explicar-se la veritat, pel risc que els torturin per saber els secrets dels altres, s’expliquen faules; creen un món per sobreviure, s’inventen que la cel·la és un terrat d’Istanbul des del que veuen tots els sostres i cúpules de la ciutat, i fins i tot oloren salnitre del mar i les aromes del menjar i la beguda que compartiran. La literatura, els relats, la tradició oral, tan arrelada a la cultura kurda, trenquen les parets de la cel·la i és l’única manera d’escapar amb la ment de la presó, del dolor dels cossos, dels pocs metres quadrats on estan confinats. L’autor Burhan Sönmez es va haver d’exiliar a Londres després que l’any 1996 una persecució policial el deixés greument ferit. Pel seu paper d’activista polític i defensor dels drets humans és considerat a Turquia el traïdor número 57 del país segons la llista oficial de l’Estat. Istanbul Istanbul no fa referència a un moment històric o un govern en concret, denuncia la injustícia en què moltes vegades s’empara la llei i l’abús físic del poder institucional. En cap moment s’explica per què aquests quatre homes estan en una cel·la ni per què estan sotmesos a tortures, l’únic que recorden de la seva vida passada és un gran amor, un fill, una companya... i és per protegir a aquells que estimaven que han perdut la llibertat. El dimarts 19 de juny, a les 19 h, Casa Usher fa un homenatge a JV Foix, amb un recital de poesies del poeta Enric Casasses. Entrada anteriorAmanides de lletuga Entrada següentEl sistema CRISPR/Cas9


source: CulturaX

text: L'últim debat electoral, sobre rodes | FET a TARRAGONA Publicat el 23 de Maig, 2019 Els candidats al debat d ela URV. Al mig, els presentadors Jan Magarolas i Laura Tarsà. Foto: Ricard Lahoz. Dos candidats a les eleccions de diumenge que ve es plantegen, entre rialles, sortir de farra després del debat electoral a la universitat. Arriben esgotats a la recta final de la campanya per la proliferació de debats, mai vista fins ara a Tarragona. N'hi ha hagut tants i tan concentrats en pocs dies que és difícil que els polítics diguin alguna cosa novedosa en les seves intervencions. El diàleg simpàtic i divertit entre candidats es produeix a l'Aula Magna de la URV, preparada per acollir un debat diferent, especial, organitzat per un grup d'alumnes de tercer de Periodisme i Comunicació Audiovisual. Hi participen quatre caps de llista: Rubén Viñuales, Dídac Nadal, Laia Estrada i Carla Aguilar; una número 2, Sandra Ramos; i dos números 3, Xavi Puig i Jou Acero. Els temes de mobilitat i cultura s'imposen en l'acte organitzat per alumnes de Periodisme de la URV És l'últim debat de la campanya a Tarragona: el presenten Laura Tarsà i Jan Magarolas, eficients, demanant des del principi respostes clares i concretes. Ells donen la cara, però els acompanyen altres 10 estudiants, que s'encarreguen de filmar en vídeo, fer fotografies, recollir les declaracions dels polítics i publicar-les a Twitter, controlar el temps d'intervencions, muntar i desmuntar l'escenari, protocol... Un esforç d'organització gegantí per part d'un grup de joves en plena època d'examens i treballs de final de curs. Un alumne controla el temps d'intervenció de cada candidat. Foto: Ricard Lahoz. Es trenca el gel del debat amb una pregunta a cada candidat a propòsit dels seus lemes respectius de campanya. I després, un primer bloc permet parlar de la relació de la universitat amb la ciutat. La majoria coincideixen que Tarragona hauria de treure més profit d'aquells que generen coneixement i fan recerca. A partir d'aquí, els polítics busquen la complicitat del públic jove amb qüestions vinculades a les dues (i quatre) rodes: construir més carrils bici per unir els campus universitaris i en general a tota la ciutat; renovar la flota d'autobusos municipals i aconseguir-ne més freqüències i parades; millorar el transport interurbà (busos i trens) i aconseguir-ne uns preus més competitius; construir més voreres i carrils bici per connectar el centre amb la perifèria de Tarragona... Tres alumnes redacten continguts en directe del debat i els difonen a través de Twitter. Foto: Ricard Lahoz. Bon fair play entre els candidats, tot i que no falten les crítiques de l'oposició als partits del govern (PSC i PP) perquè moltes de les propostes ja apareixen al Pla Urbana de Mobilitat Sostenible, aprovat fa temps però no executat. La segona part del debat aborda un àmbit molt ampli de cultura, festes, museus i patrimoni. S'hi escolten propostes de tota mena i s'hi discuteixen sobretot a l'hora d'abordar la presència de músics al carrer i l'impediment d'organitzar actes a la Rambla. Els estudiants superen amb nota molt alta el repte d'organitzar i conduir un acte d'aquestes dimensions El temps corre ràpid i els presentadors, hàbils, anul·len un tercer bloc de debat i encaren la recta final amb aquesta pregunta: "Quina Tarragona voldrien si fossin estudiants?" Un peculiar minut d'or que cadascú aprofita com vol. Acabades les intervencions, la Laura i el Jan agraeixen la presència del públic i tanquen un dia que no oblidaran mai. Els dotze estudiants deixen enrere un repte d'organització i conducció de l'acte que han superat amb nota molt alta i que els servirà d'experiència. El públic -més d'un centenar de persones- i els candidats ho agraeixen amb un llarg aplaudiment. El debat ha tingut lloc a l'Aula Magna de la URV. Foto: Ricard Lahoz. Només tres hores abans de l'acte dels estudiants, tots els caps de llista (bé, tots no, sense el número 1 del PP) participen del debat organitzat per Catalunya Ràdio. El claustre de Sant Pau, al Seminari, és l'escenari d'un nou intercanvi de cops entre alcaldables. Viñuales, Ricomà i Estrada busquen el cos a cos amb Ballesteros, i Nadal el perfil propi amb Ricomà. El debat organitzat per Catalunya Ràdio no aclareix els possibles pactes de govern a partir de dilluns Barreja d'arguments i idees a l'entorn de la cohesió interna de la ciutat (centre-perifèria), el llegat dels Jocs i la projecció externa, el turisme, el patrimoni i l'urbanisme (habitatge) com a principals temes. I, paradoxalment, no s'aborda el tema de la neteja i el manteniment de l'espai públic. A l'hora de parlar de pactes, cap nou aclariment. PP i Cs descarten els independentistes. La CUP exclou els del 155. En Comú Podem rebutja tot allò que faci olor a dreta. Junts per Catalunya busca complicitat en temes nacionals. Esquerra no s'hi mulla. I els socialistes confien en una nova victòria "suficient" de Ballesteros.


text: La decoració de l'habitatge ha de plantejar-se en conjunt, així que és important realitzar un pla de decoració complet per a tota la casa. L'estil de disseny que es trie en cada estada hauria d'estar d'acord amb la resta d'habitacions, creant una imatge uniforme de l'habitatge. En el saló es pot triar un estil vintage, amb tots els mobles en aquesta mena de decoració. Una opció molt adequada per a aquesta mena de decoració és l'extens catàleg de mobles vintage de Ofelia Home Decor. Les sillas són importants en la decoració del saló, on passem gran part del dia a dia. Les sillas comedor poden ser de diferents tipus, així que podem trobar sillas de diseño que oferisquen una imatge moderna però amb un toc vintage que les fan molt més interessants. Una silla madera blanca, senzilla, pot oferir una imatge de disseny molt moderna i amb molta força visual. La combinació d'aquesta mena de cadira menjador, quasi bàsica, es pot combinar amb una taula de menjador del mateix color, encara que també pot ser d'un color més fosc, com pot ser el negre, per exemple. Els tons de fusta natural també pot ser interessants per a combinar amb cadires fusta blanques, ja que el contrast és bastant interessants. Si la taula i la resta de la decoració del saló està en tons de fusta, una possible opció seria utilitzar sillas bambú, que resulten mes vistoses i aporten una diferència visual important. Però aquest tipus de cadires és més adequat per a terrasses i espais oberts, ja que el seu disseny és més adequat per a aqueixa mena de llocs, més informals i amb un aspecte més lleuger. Siga com siga la idea de decoració, en el catàleg de Ofelia Home Decor es pot trobar una gran varietat de sillas diseño per a aconseguir que la imatge de l'habitatge, el restaurant o el comerç guanye presència i elegància.


text: Noves localitats a la venda del concert d'Stay Homas al Festival de la Portaferrada – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM By Paul Marca|2020-07-14T14:45:39+02:0014 de juliol de 2020|Sense categoria|0 Comentaris Després d'adequar i optimitzar el muntatge del Guíxols Arena, queden disponibles noves localitats pel concert dels Stay Homas dins l'edició 2020 del Festival de la Portaferrada. Stay Homas s'han convertit en un gran èxit musical en els darrers mesos gràcies a les peces "Stay Homa" o "Gotta be patient", que s'han convertit en un èxit viral. Són tres amics que comparteixen pis: en Klaus, en Guillem i en Rai, músics de Buhos i Doctor Prats. Les seves anomenades "confination songs", moltes de les quals compten amb la col•laboració d'El Kanka, Judit Neddermann i Sílvia Pérez Cruz, entre d'altres artistes, han estat lloades per Rubén Blades, versionades per Michael Bublé i emeses en grans mitjans de comunicació internacionals com la nord-americana CNN i la britànica BBC. En el concert que tindrà lloc al Guíxols Arena el dimecres 5 d'agost a 2/4 d'11 de la nit hi podreu gaudir de peces juganeres, plenes de ritmes vibrants i lletres enginyoses, que han fet més suportable la pandèmia i que, en plataformes digitals, sumen ja milions de reproduccions.En el concert a Sant Feliu gaudireu de la banda que, entre les seves fites, han exhaurit les entrades de l'Apolo barceloní en només quinze minuts.


text: Dimiteix el tresorer dels conservadors britànics després d'oferir accés directe a Cameron a canvi de diners Peter Cruddas va ser gravat en secret per reporters de 'Sunday Times' que fingien ser empresaris que volien ser donants del partit 3 min. Londres 25/03/2012 12:01 Un tresorer del Partit Conservador britànic, Peter Cruddas, ha dimitit després de ser gravat en secret oferint a reporters del ' Sunday Times' que fingien ser possibles donants del partit accés directe al primer ministre, David Cameron, a canvi de sumes anuals de 250.000 lliures (300.000 euros). El cotresorer tory, que va assumir a principis d'aquest mes el càrrec de tresorer principal de la formació, ha presentat aquest diumenge la seva dimissió amb "efecte immediat" en un comunicat en què lamenta "profundament qualsevol impressió d'incorrecció". Per la seva banda, el Partit Conservador ha negat haver acceptat o considerat cap donatiu. En la gravació secreta (que es pot consultar en obert a la BBC) de la conversa que va mantenir Cruddas amb els periodistes del dominical britànic, que es feien passar per empresaris, el recaptador de fons tory explica que un donatiu anual de 250.000 lliures concediria al donant el que ell anomena "un accés de primera lliga" al cap de l'Executiu. "Fantàstic per als negocis" En tractar de "vendre" aquestes trobades amb Cameron als suposats executius, que incideixen en el seu interès per conèixer el primer ministre amb l'objectiu de fer prosperar les seves suposades empreses, Cruddas els assegura que "serà fantàstic per als seus negocis". Aquest accés inclouria la possibilitat d'assistir a sopars amb el propi Cameron a Downing Street i fins i tot al seu domicili personal i la possibilitat, també, d'"influir" en les polítiques del govern. Cruddas, que a més de ser recaptador de fons del partit, també és fundador de l'empresa de comerç en línia Currency Management Consultants Ltd, els explica a més els diferents graus d'"accés" als polítics que comporten els diferents tipus de donatius. En aquest punt, els recomana optar per grans quantitats de diners (250.000 lliures anuals) si volen "que els prenguin seriosament". En la gravació, també se l'escolta esmentar el "Grup Líder", un club on a canvi d'un donatiu anual al partit de 50.000 lliures (60.000 euros), es convida a aquests donants a unir-se a Cameron i a altres figures del partit a sopars, dinars, recepcions o altres esdeveniments socials d'aquest tipus. En la seva nota de dimissió, Cruddas descarta que "els donants puguin influir en la política del govern o obtenir un accés indegut als polítics". Per la seva banda, després d'emetre aquest vídeo, el Partit Laborista, el principal grup opositor, ha instat a Cameron a "sincerar-se" sobre el que sap sobre això i quan ho va saber.


text: La XL Cantada d'Havaneres de Begur se celebrarà el pròxim dissabte a les 22,30 hores, a la plaça Lluís Esteva i Cruañas. Els beneficis extrets del concert es destinaran íntegrament a Càritas Begur. La cantada té una finalitat solidària per quart any consecutiu i en aquesta edició comptarà amb els grups Arjau i Port-Bo damunt l'escenari. L'any passat es van recaptar un total de 463 euros. El grup Arjau, de Palafrugell, està integrat per Jordi Grau, Jordi Rubau i Josep Maria Batlle. Per la seva banda, Port-Bo, de Calella de Palafrugell, està format per Irineu Ferrer "Mineu", Carles Casanovas i Pep Nadal. El concert, organitzat per l'àrea de Festes, comptarà amb el típic cremat, on serà possible fer els donatius.


text: Brendan Fitzpatrick es va veure amb un alumne 'solter', amanda Stanton, després de la divisió de la cuina de Morgan Brendan Fitzpatrick, primer fill de 'Rich Kids of Beverly Hills', s'havia traslladat de la seva esposa Morgan Stewart després de la seva separació. oli de cànem de càncer de tommy chong Fitzpatrick, un agent de béns arrels, va ser fotografiat a dinar amb l'almena franquista 'Bachelor', Amanda Stanton, a Los Angeles, a principis d'aquest mes, segons una foto recentment obtinguda a TMZ. TMZ informa que els dos es venen des de fa aproximadament un mes després de reunir-se a través d'amistats mútues. El 5 d'octubre, la parella es va reunir a menjar junts a The Ivy, un restaurant conegut pels seus avistaments de famosos i paparazzi, de manera que sembla que no intentaven ocultar la seva aparent nova relació. Fitzpatrick, de 31 anys i Stanton, de 29 anys, se succeeixen a Instagram, i a Fitzpatrick li han agradat moltes de les fotos de Stanton, que es van remuntar fins al setembre. La seva separació de Stewart es va convertir en coneixement públic el 9 d'agost. Sembla que des de la seva primera cita d'octubre, Fitzpatrick i Stanton s'han tornat a veure perquè dimarts, el rei de l'al·lusió "Bachelor", Reality Steve, va tuitejar que els fans li enviaven fotos del duo al cinema. La pàgina Six ha contactat amb Fitzpatrick i Stanton per fer comentaris. Fitzpatrick es va casar amb Stewart, de 31 anys, abans de anunciar la seva separació durant l'estiu. Ella va dir als seus seguidors a Instagram en aquell moment: 'Brendan i jo hem passat sis anys meravellosos junts, però hem pres la difícil decisió de recórrer les nostres vies diferents. Molts de vosaltres ens heu conegut i la nostra història a través de l'espectacle i ens sentiu connectats amb nosaltres i, per això, estem sempre agraïts ". La separació es va produir només cinc mesos després que les fonts revelessin exclusivament a la pàgina Six que Stewart tenia una relació inapropiada amb l'ex E! l'executiu Bryce Kristensen, que també estava casat. Tant Stewart com Kristensen ens van negar les acusacions. Mentrestant, Stanton ha estat en dues relacions molt públiques. Després d'haver aparegut a la temporada de 'The Bachelor' de Nick Viall, es va dedicar a 'Bachelorette', l'ex-Josh Murray, Andi Dorfman, i va ser amb Robby Hayes, co-estrella de 'Bachelor in Paradise'.


text: De[s]construcció de la lectora: Una pàtria -i un altre atzar- 2.0 Una pàtria -i un altre atzar- 2.0 Enric Blanes em va fer (re)descobrir 'Les dones i els dies' a 33 anys. No he deixat des d'aleshores d'acostar-me des de l'espigoleig poètic i el blogaire a la lectura de Gabriel Ferrater. Mots que #90ambFerrater ens parlen a tots nosaltres, i fan que ens enxarxem. la làmpara amb què tinc prou per fer llum Literàries, comunitàries, sentidíssimes, gràcies, doncs, Enric! I ferraterianes a tots: Teniu- Escrit per Laura Santacruz a les 12:11 Capses: #90ambferrater, blòguia, carneriana, E. Blanes, G. Ferrater, H. Söderberg, J. Carner, literatura, país, poesia


text: Segueixen les declaracions del alcaldes citats davant de Fiscalia a Lleida Aquest dijous ha estat el torn dels edils de les Borges Blanques, Juneda, Tremp i Rialp per Redacció dijous, 21 de setembre 2017 - 14:00h Els alcaldes de les Borges Blanques i Juneda, Enric Mir i Antoni Villas, rebent el suport del president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, i la membre de la Mesa del Parlament, Ramona Barrufet | LleidaDiari.cat Alcaldes del Pallars Jussà i el Pallars Sobirà han comparegut aquest dijous als jutjats de Balaguer citats per fiscalia per declarar en relació a la seva col·laboració amb el referèndum de l'1 d'octubre. De la mateixa manera que els seus homònims a la resta del país que també han estat citats, els alcaldes de Tremp, Joan Ubach, Sort, Raimon Monterde, i Rialp, Gerard Sabarich, s'han negat a declarar i s'han limitat a escoltar les 24 preguntes formulades per fiscalia. Tampoc han firmat la declaració i senzillament s'han limitat a signar la lectura dels seus drets. Els alcaldes han estat acompanyats per una cinquantena de veïns dels seus municipis i companys del partit que els han donat suport en el moment d'entrar a declarar amb crits com «no esteu sols» o «votarem». Els tres alcaldes han arribat junts puntualment pocs minuts abans de les deu del matí, quan havia d'entrar a declarar el primer, Joan Ubach. Als jutjats s'han fet les fotos de rigor abans d'entrar i també han saludat a les persones que s'han atansat per donar-los suport. A les onze del matí ha estat el torn de l'alcalde de Rialp i vicepresident de la Diputació de Lleida, Gerard Sabarich, i a les dotze l'alcalde de Sort, Raimon Monterde. Tant Ubach com Sabarich són del PDeCAT, mentre que Monterde és de Fem Municipi. L'alcalde de Balaguer, Jordi Ignasi Vidal, que ja va comparèixer ahir dimecres al matí els ha acompanyat a primera hora i després ha tornat a l'Ajuntament a treballar. Per la seva part, l'alcalde de les Borges Blanques, Enric Mir, i el de Juneda i president del Consell Comarcal de les Garrigues, Antoni Villas, han hagut de comparèixer davant policia judicial, davant l'absència d'un representant de la fiscalia de Lleida, arran de la citació que van rebre per haver-se compromès a col·laborar amb el referèndum de l'1 d'octubre. Tot i això, i de la mateixa manera que la resta de responsables municipals citats pel 1-O, Mir i Villas, s'han acollit al dret a no declarar. En sortir, Mir ha defensat que els alcaldes citats per col·laborar amb el referèndum «no hem comès cap delicte», mentre Villas ha firmat que «la llei ens empara i ens protegeix i per això ens hem acollit al dret a no declarar». Ambdós alcaldes garriguencs han rebut el suport de prop d'un centenar de veïns dels respectius municipis i de membres del seu partit, el PDeCAT, així com d'altres forces polítiques i entitats sobiranistes. Aquest dijous la fiscalia de Lleida també ha citat a declarar l'alcalde de Torregrossa, el republicà Josep Maria Puig.


text: 6 juliol 1526 – 21 maig 1527 soldat, cap militar El 1507, va acompanyar Lluís XII de França a Gènova, quan el rei considerava una quarta expedició a Itàlia. Aquesta es va iniciar el 1509 i Carles va combatre els venecians a la batalla d'Agnadello (Agnadel). El 1512, el rei el va fer governador del Llenguadoc i el va enviar a combatre a Ferran el Catòlic que amenaçava Navarra. El 1515, va defensar Borgonya contra Maximilià I d'Habsburg, va dirigir un exèrcit a la batalla de Marignano (o Marignan). Francesc I de França va conquerir llavors el Milanès i el va anomenar conestable i virrei del Milanès. Va defensar aquest virregnat contra els imperials, va aconseguir alguns èxits, però va ser cridat a França el març de 1516. Va ser reemplaçat a Milà pel mariscal de Lautrec.


text: Lesplantasv1 by Anselmo Gil Val 3173 views LES PLANTES by esme3 60482 views Les plantes 1 a by escolanovacervello 13510 views Les Plantes by Marisol Macías 60581 views Prehistoria 110530161852-phpapp02 by mariadoloresaguado 208355 views Les plantes by Teresa Comí 6085 views M'agrada molt aquesta presentació, amb el teu permís l'enllace al meu blog. Gràcies 2. LES PLANTESLES PARTS DE LES PLANTESLes parts de les plantes són:arrel,tija ifulles. 3. LES PLANTESL'ARRELÉs la part de la planta que creix sota terra.Subjecta la planta a terra i absorbeix l'aigua i lessubstàncies minerals del sòl que li serviran per alimentar-se. 5. LES PLANTESLA TIJAÉs la part de la planta que està unida a l'arrel.Creix per damunt del terra.Sosté les fulles, les flors i els fruits.Distribueix l'aliment per tota la planta.La tija s'acostuma a dividir en branques. 8. LES PLANTESLES FULLESSón les parts verdes de la planta.Neixen de les branques que hi ha a la tija.Capten la llum del sol per convertir en aliment lessubstàncies que agafen de l'aire i les substàncies mineralsque agafen del terra per les arrels. 9. LES PLANTESLES FULLESLes fulles estan formades pel:- Pecíol, és la part on la fulla s'uneix a la tija.- Limbe, és la part més ampla de la fulla i pot tenir formes variades. 10. LES PLANTESFulla caduca: a la tardor els arbres perden la fulla.Fulla perenne: els arbres sempre tenen fulles. 11. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓRELACIÓ:Les plantes perceben les condicions del medi on viuen comara la llum, la temperatura o la humitat, i s'hi adapten.Si ens fixem podem observar:- Les fulles i les tiges s'inclinen cap a la llum.- Les arrels creixen cap a on hi ha aigua.- Algunes plantes, tanquen les fulles quan alguna cosa lestoca.- Algunes plantes obren les seves fulles durant el dia id'altres l'obren quan és de nit. 12. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓ 13. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - RELACIÓ- Algunes plantes es defensen dels seus depredadors ambespines (cactus i rosers).- Les plantes carnívores, necessiten cridar l'atenció delsinsectes perquè s'alimenten d'ells. Per això, tenen florsvistoses i molt oloroses per atreure'ls. 14. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - NUTRICIÓNUTRICIÓ:Les plantes són capaces de fabricar l'aliment quenecessiten.Per fabricar els seus aliments les plantes necessitenaigua, sals minerals, diòxid de carboni i llum.Prenen aigua i sals minerals per l'arrel i formen la sababruta.Agafen diòxid de carboni per les fulles.Produeixen aliments i oxigen per mitjà de la fotosíntesi.Per fer-ho necessiten la llum del sol. 15. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - NUTRICIÓ 16. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓREPRODUCCIÓ:La majoria de les plantes tenen reproducció sexual.Té lloc a les flors que tenen una part masculina i una defemenina.A partir de les flors es formen les llavors.Quan la llavors cau a terra i troba una temperatura i unahumitat adequada germina i dóna lloc a una nova planta.Altres plantes es reprodueixen de manera no sexual. Hofan per esqueixos (branques que formen arrels i donen lloca una altra planta. 17. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓLA FLOR:Conté els òrgans reproductors:- El calze. Està format per unes fulles verdes, anomenadessèpals. Protegeixen la flor.- La corol·la. Està formada per unes fulles anomenadespètals.- Els estams. Són els òrgans reproductors masculins de laflor.-El pistil. És l'òrgan reproductor femení de la flor. 18. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓ 19. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓLA POL·LINITZACIÓ:És el pas de pol·len dels estams al pistil.EL FRUIT I LA LLAVOR:El fruit es forma a partir de la flor i conté les llavors.Els fruits poden ser:- Carnosos: són sucosos i a l'interior contenen aigua(taronja, Kiwi).- Secs: tenen poca aigua (nous, cacauets i les glans). 20. LES PLANTES – FUNCIONS VITALS - REPRODUCCIÓ 21. LES PLANTES – L'HÀBITAT DE LES PLANTESL'HÀBITAT DE LES PLANTES:Lhàbitat és el medi on viuen les plantes.Les plantes les podem trobar a diferents llocs:- Als boscos (arbres, arbustos i herbes).- Als prats (herbes).- Als camps de conreu (vinya, oliveres, hortalisses).- Als parcs i jardins (plantes que serveixen de guarniment). 22. LES PLANTES – L'HÀBITAT DE LES PLANTES 23. LES PLANTES – ALGUNES PLANTES A CATALUNYA 24. LES PLANTES – CLASSIFICACIÓ DE LES PLANTESPLANTES LLENYOSES:Arbustos, tija dura i prima. Les branques surten des deterra.Arbres, tija gruixuda i recoberta descorça, sanomenatronc. Les branques surten des de terra.A l'hivern, alguns arbres, com lametller o elroure, perden totes les fulles, són arbres de fulla caduca.Altres arbres com lavet, lalzina i lolivera, no es quedenmai sense fulles, són arbres de fulla perenne. 25. LES PLANTES – CLASSIFICACIÓ DE LES PLANTESPLANTES HERBÀCIES:Les herbes tenen la tija verda, prima i flexible.


text: Es realitza una concentració a Correus de Barcelona el 9 de febrer: més de 400 persones es queden sense plaça - CGTCatalunya.cat dissabte 11 de febrer de 2012 / Comunicats / Visites: 393 MÉS DE 400 PERSONES, DESPRÉS APROVAR L'EXAMEN D'INGRÉS A CORREUS, ES QUEDEN SENSE PLAÇA. El passat dijous 9 de febrer es va realitzar una concentració a l'Oficina Principal del Correus de Barcelona. El motiu és el suport a les més de 400 persones que després d'aprovar examen d'ingrés a Correus, es queden sense plaça. En els anys 2006 i 2008 diverses desenes de milers de persones es van presentar a les proves d'accés a Correus per a personal laboral fix, en molts casos després de desemborsar una important quantitat de diners en la seva preparació a les acadèmies d'estudi privades o impulsades per diverses centrals sindicals. Després de la celebració dels exàmens un important nombre de persones que havien superat els mateixos, van quedar pendents d'adjudicació de plaça sent adscrits en unes llistes anomenades "D'expectativa d'ingrés". L'abril de 2011 Correus i els sindicats CCOO, UGT, CSIF i Sindicat Lliure van signar un conveni col·lectiu amb Correus en què es recollia de manera literal que "En el termini de sis mesos a comptar de la vigència de l'entrada en vigor del conveni col·lectiu s'extingiran les actuals llistes d'expectativa d'ingrés ... " i que "Els que figurin en aquestes llistes hauran de sol·licitar els llocs de treball que es determinin aquest efecte per la comissió d'ocupació ... ", una Comissió d'ocupació que està formada per Correus i els sindicats signants de l'acord. Al desembre de 2011 es van oferir, per fi les places promeses, però, per sorpresa dels afectats, més de 700 persones en el conjunt de l'Estat, només es van oferir 396 places de jornada reduïda (d'entre 2 i 6 hores de treball), quedant sense plaça i ja sense possibilitat d'adjudicació més de 400 persones, 40 d'elles a la província de Barcelona. La situació és encara més sagnant, quan Correus, sindicats signants i acadèmies d'estudi estan anunciant a bombo i platerets un nou procés de consolidació com si es tractés d'unes oposicions per a una plaça fixa, quan les anteriors proves es van resoldre d'aquesta manera, no van garantir cap ocupació de qualitat i són un negoci econòmic per a les acadèmies. Milers de persones ja estan preparant novament la propera convocatòria d'examen per al "ingrés" a Correus. Des de CGT exigim una solució justa a aquest disbarat i un nou model d'ingrés a Correus basat en l'antiguitat, ja demostrats per les persones que porten treballant de manera precària i eventual fa anys i no en el negoci de les acadèmies, privades o sindicals.


text: Rigau anuncia que hi haurà 900 mestres menys el curs que ve « Plataforma de Veïns Afectats del Barri del Congrés « Telefónica quiere repartir 450 millones a sus directivos al tiempo que reduce el 20% su plantilla Clam antiretallada » La conselleria d'Ensenyament de la Generalitat ha admès aquest divendres davant dels sindicats de professors que el pròxim curs prescindirà de 900 docents, ja que només cobrirà la meitat de les 1.800 jubilacions que es produiran, segons ha explicat a la sortida de la reunió la portaveu de la Federació d'Ensenyament de CCOO, Montse Ros. L'argument de la conselleria és l'aplicació del decret de prorrogació del pressupost de la Generalitat per al 2011 aprovat al gener, que només preveu cobrir el 50% de les jubilacions de funcionaris i que farà que, de les 1.800 jubilacions que es preveuen -ordinàries i anticipades-, hi hagi 900 professors menys per afrontar l'arribada de 15.000 nous alumnes, lluny dels 3.400 acomiadaments que temien els sindicats. Segons les dades ofertes per la conselleria, Ros ha concretat que només 200 col·legis podran seguir impartint la sisena hora, ja que, dels 1.800 mestres dedicats a aquest reforç, el departament disposarà de 540. 15 abril 2011 | Paraules clau: CCOO, Generalitat, Govern, Irene Rigau, mestres, Recorte salarial, sindicat | Tema: Crisis, Cutura, ENSEYAMENT, Economia, Generatitat, Irene Rigau


text: Sergi Casado Ciutat dimecres, 09 de gener de 2013 Falta de ganes, falta de diners, falta de personal, falta de voluntat, o potser, falta de tot plegat? Ara fa uns tres anys, l'Ajuntament de Tarragona semblava que s'havia agafat de manera seriosa la reordenació de l'oci nocturn de la ciutat. Tant, que es va proposar d'elaborar una nova ordenança que regulés únicament exclusivament l'activitat dels bars, pubs, sales de festa, discoteques i de qualsevol esdeveniment que tingués relació amb el lleure i la diversió nocturna. Una imatge de l'interior de la sala Zero. / circdetarragona.com Tot va venir arran de la publicació, el 31 d'agost de 2009, per part del Parlament de Catalunya, del decret pel qual s'aprovava el reglament d'espectacles públics i activitats recreatives, que va obligar a reaccionar totes les administracions, i òbviament també la tarragonina, conscient que es tractava d'un problema evident a la ciutat. L'àrea de Seguretat Ciutadana del consistori tarragoní va contactar amb la URV per tal que l'àrea de Dret Públic redactés l'esborrany del futur document que havia de regular tota l'activitat del sector, contínuament sota sospita a causa de la situació irregular de molts dels locals. L'equip, supervisat pel doctor en dret administratiu Josep Ramon Fuentes, va invertir quatre mesos a elaborar un text marc que hauria de passar l'examen dels polítics i dels representants de l'oci nocturn, tant empresaris com plataformes. Des de llavors, però, res de res. Tot aturat, i l'esborrany presentat per la URV continua agafant pols en algun calaix de l'Ajuntament. "Tot va quedar frenat per falta de diners", va reconèixer el regidor de Seguretat Ciutadana, @Carles Castillo. Tot i que en els pressupostos d'enguany, a priori, no hi figura cap partida destinada a sufragar el cost de l'elaboració d'aquesta nova llei, el mateix Castillo va assegurar que treballaran per aconseguir-la. El cost seria d'uns 20.000 euros; una quantitat que també inclouria la modificació de l'ordenança de civisme. Però el retard acumulat també pot tenir una lectura positiva, ja que durant aquests últims mesos, la @Plataforma Nits Q, que vetlla per un oci responsable i saludable, ha anat recollint les propostes i suggeriments dels propietaris dels diferents locals de la ciutat. La idea és incloure totes aquestes conclusions en el futur document. Això, sí, encara no se sap si l'esborrany confeccionat per l'àrea de Dret Públic de la URV encara tindrà validesa. Serà necessària la vigilància privada i un pla d'autoprotecció, es miraran amb lupa les condicions d'higiene i salubritat i caldrà tenir visibles rètols indicatius normalitzats. També serà imprescindible tenir personal de control d'accés –potser s'instal·laran, o bé torns o comptadors– i vetllar per les limitacions quantitatives i territorials, junt amb l'obligatorietat d'estar al corrent de les assegurances que corresponguin amb la llicència concedida, i complir tant amb els valors d'immissió acústica com amb les condicions de prevenció d'incendis i de seguretat.