text: Manresa, 12 de març del 2005 Assumpte: L'impacte ambiental de la mineria de la potassa del Bages Excel·lentíssim Senyor Síndic de Greuges de Catalunya, El passat dia 10 de febrer d'enguany, aprofitant la seva visita a la comarca de Bages, els representants de la Plataforma cívica Montsalat vam tenir ja l'ocasió, que agraïm ben sincerament, d'exposar-vos la nostra preocupació per un gran problema ambiental que es genera a la nostra comarca: l'afectació al paisatge i a les aigües causada per les muntanyes de residus salins de la mineria de la potassa. Com a continuació de l'entrevista mantinguda amb el Sr. Manel Sanz, ens plau fer-vos arribar la formalització escrita de la nostra queixa. La Plataforma cívica Montsalat, nascuda l'any 1997 a la vila de Santpedor i que agrupa a títol individual a veïns, ecologistes i, en general, a tota persona que vol contribuir a fer compatibles l'activitat minera del Bages amb el respecte a l'entorn natural i social, exposa els fets següents: a) La mineria de la potassa del Bages i els seus residus Qui per primera vegada visita la comarca de Bages se sorprèn en descobrir les ingents muntanyes de residus salins, els runams de la mineria de Sallent, Balsareny, Súria i Cardona. L'origen d'aquestes muntanyes estèrils està lligat amb la història i amb l'actual explotació minera de la potassa. La mineria de la sal al Bages es remunta a temps immemorials, amb l'aprofitament de la sal comuna al seu únic aflorament de la vall Salina de Cardona. Després de descobrir-se que en fondària el jaciment salí contenia també sals potàssiques, l'any 1925 començà l'explotació de la potassa en un pou miner de Súria, pocs anys després també a Cardona -que tancà l'any 1990 després d'haver arribat a més de 1000 metres de fondària- i a Sallent i, dècades més tard a Balsareny. Aquestes explotacions mineres aprofiten el clorur de potassi, mentre separen i descarten el clorur de sodi o sal comuna. Durant les primeres dècades, el clorur de sodi de rebuig es retornava a l'interior de les galeries. Als anys 1960, la sal comuna de rebuig començà a abocar-se al costat de les plantes de tractament; així es van constituir els runams salins (en castellà escombreras) de Cardona, del Fusteret (Súria), de la Botjosa (Sallent) i de Vilafruns (Balsareny). L'any 1980 s'inicià el runam salí del Cogulló de Sallent, que amb el seu creixement desorbitat ha esdevingut el major dels runams i la muntanya més destacada en el paisatge d'entre les que encerclen el Pla de Bages. Actualment a Cardona el runam Nou està en explotació per aprofitar-ne la sal comuna i existeixen plans per seguir amb el runam Vell. Els runams de Súria i sobretot el del Cogulló estan en actiu creixement. L'empresa minera Iberpotash hi aboca actualment al ritme d'unes 10.000 tones diàries de residus salins, que signifiquen uns 3 milions de tones l'any, l'equivalent al total de residus urbans de Catalunya. Finalment, els runams de la Botjosa i de Vilafruns, propietat també d'Iberpotash, estan mal abandonats. En total, els runams salins del Bages acumulen ja més de 70 milions de tones de residus salins, sobre una superfície de més de 100 ha. Els runams salins no s'assenten sobre terreny prèviament impermeabilitzat, ni estan recoberts. En conseqüència, aquestes muntanyes de residus de sal, a més de transfigurar el paisatge amb la seva artificialitat estrident, queden a mercè de la pluja i dels corrents d'aigua. b) Els incompliments de les mesures de protecció ambiental b.1) El nul compliment de qualsevol programa de restauració. Tota activitat extractiva a Catalunya requereix, d'acord amb el decret 343/1983, un programa de restauració, simultani al pla d'explotació, i el dipòsit d'una fiança. Malgrat que les explotacions de potassa del Bages són l'activitat minera més gran de Catalunya, i malgrat els anys transcorreguts des de l'aprovació del decret sobre restauració d'espais afectats, és a la vista de tothom que a Súria, Sallent i Balsareny no es compleix en absolut cap programa de restauració. Ben al contrari del que estableix el decret, en la vintena llarga d'anys des de la seva publicació, el volum de residus i les àrees afectades per les explotacions en actiu de Sallent i de Súria en comptes de restaurar-se han crescut a un ritme encara més ràpid. L'any 1998, amb la voluntat explícita d'obtenir autoritzacions per a l'ampliació de les àrees d'abocament de residus a Súria i a Sallent i sota l'equívoc nom de programes de restauració, les empreses mineres Suria-K i Potasas del Llobregat SA, encara de propietat estatal i poc abans de privatitzar-se per esdevenir Iberpotash, van presentar al Dpt. de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya sengles projectes d'ampliació dels runams del Fusteret (Súria) i del Cogulló (Sallent). Després de nombroses esmenes i addicions per prevenir la salinització de les aigües, el Dpt. de Medi Ambient va aprovar, el juliol del 2003, un refregit programa de restauració de Súria. D'una banda aquest programa accepta, sense garanties econòmiques ni estudis de viabilitat, que Iberpotash buidarà els residus salins acumulats a Súria. Una vegada fora els residus, s'iniciaria la restauració del terreny afectat. Per altra banda, les esmenes del Dpt. de Medi Ambient al programa estableixen condicions per a l'abocament a la zona d'ampliació i mesures de control i de correcció per prevenir la salinització de les aigües. Fins al moment no s'han obtingut garanties per donar cap sortida als milions de tones de residus acumulats a Súria, no se sap que Iberpotash hagi dipositat la corresponent fiança, ni sobre el terreny s'aprecia cap de les mesures d'impermeabilització ni de control d'aigües salinitzades que el programa de restauració fixa. En definitiva, el programa de restauració de Súria s'ha quedat només sobre el paper, sense traduir-se en res material. Iberpotash segueix abocant milers de tones diàries de residus salins a Súria sense impermeabilització del terreny, sense fiança i sense perspectives de restauració, tot i que fa més d'un any i mig de l'aprovació del programa de restauració. El cas de Sallent-Balsareny és encara més flagrant. El projecte, redactat l'any 1998 i sarcàsticament anomenat programa de restauració, planejava multiplicar per 4 la gegantina muntanya de residus del Cogulló fent-la créixer fins a les 120 ha, sense plantejar realment cap restauració i amagant les afectacions a les aigües ja existents. Després d'uns anys de tramitació al Dpt. de Medi Ambient, exactament el mateix projecte, amb les dades del 1998 sense cap actualització, va passar a exposició pública el 28.11.2003. Per ara, el programa no s'ha aprovat. Per tant, Iberpotash explota a Sallent i Balsareny sense programa de restauració. b.2) Les condicions d'abocament. Tot i que la sal és extremadament soluble en aigua, els abocadors de residus salins miners del Bages no han estat prèviament preparats per impedir la filtració d'aigües salades ni per recollir tots els lixiviats. Un residu de composició idèntica al que aboca la mineria seria catalogat com a residu especial si fos generat per una altra indústria. Sota aquesta catalogació, les condicions d'abocament estan regulades per normatives estrictes. En canvi, els abocadors que acullen quantitats ingents d'aquests mateixos residus d'origen miner ignoren tota aquesta normativa. La llei 16/2003, amb l'objectiu d'incentivar la reducció de residus, fixa un cànon d'abocament per als residus urbans de 10 € la tona. En canvi, els residus de la mineria de la potassa del Bages –que, recordem-ho, són l'equivalent al total de residus urbans de Catalunya i molt més susceptibles d'afectació a les aigües- no paguen cap cànon a l'administració. No és aquest un cas flagrant de discriminació per part de l'administració? Entenem que qualsevol llei, fins i tot aquella promulgada sota el millor dels propòsits, només aconsegueix ser justa si s'aplica i se n'exigeix el compliment a tothom per igual. b.3) Les aigües salinitzades pels runams. La Llei d'Aigües (R.D. 1/2001) estableix l'obligatorietat d'impedir la contaminació de la xarxa fluvial. Al seu art. 97a llegim textualment "... queda prohibido ... acumular residuos sólidos, escombros o sustancias, cualquiera que sea su naturaleza y el lugar en que se depositen, que constituyan o puedan constituir un peligro de contaminación de las aguas o de degradación de su entorno". L'aigua de pluja dissol la sal dels runams. Els lixiviats dels runams són autèntiques salmorres, d'efecte molt perniciós a les aigües dolces fluvials. Per tant, és obligació dels propietaris dels runams controlar totes les aigües salinitzades i evitar l'afectació a la xarxa fluvial o a les aigües subterrànies. Després de més de 50 anys d'ajornaments, finalment el 1989 va entrar en servei el col·lector de salmorres de la conca del Llobregat que recull les aigües salades de les plantes de tractament del mineral de Súria i de Sallent, així com el rierol Salat de Cardona i alguns dels lixiviats dels runams salins. Però el col·lector de salmorres no ha estat la solució total ni definitiva per prevenir la salinització. Una part de les aigües salades lixiviades a través dels runams, efectivament, es recull i es condueix al col·lector de salmorres; però només una part. La resta es filtra cap a les aigües subterrànies salinitzant pous, fonts i aqüífers, i reapareix en diverses parts de la xarxa fluvial salinitzant torrents i rierols o directament els rius Cardener i Llobregat. Els runams salins del Bages incompleixen doncs la Llei d'Aigües. A mesura que creixen els runams salins de Súria i del Cogulló de Sallent, s'estén igualment l'àrea directament afectada per salinització de les aigües i puja el contingut de sal a l'aigua del Llobregat. c) Els impactes ambientals L'activitat minera causa directament problemes socials i ambientals. Des del punt de vista social, les afectacions més importants són les derivades de la subsidència del terreny minat –amb una especial rellevància als barris de l'Estació i la Rampinya a Sallent i de la Coromina a Cardona-, l'abandó i deteriorament urbanístic de les colònies de la Botjosa (Sallent) i Vilafruns (Balsareny), la desvalorització dels terrenys propers a les explotacions a causa de l'absència de restauració, el menor rendiment de les explotacions agrícoles i ramaderes dels llocs directament afectats per salinització de les aigües i/o pols salina i la pèrdua definitiva de recursos hídrics per al subministrament de les poblacions. El veïnatge amb les explotacions mineres del Bages resulta sempre perjudicial. Tot i ser aquests impactes socials molt rellevants per a qui directament els pateix, donat que la queixa per aquests fets arriba també a través de les associacions veïnals, des de la plataforma Montsalat volem centrar aquí la queixa especialment en els impactes ambientals, d'una afectació social potser més difícil de captar pel conjunt de la població, però no pas menys greu si considerem que abasten un territori molt més extens i que perduraran molt més temps. L'esforç econòmic de les correccions i ajustaments per esmorteir els impactes ambientals ha de ser molt més costós que el necessari per pal·liar l'efecte de les subsidències. Dues són les afectacions ambientals destacadíssimes, causades per la mineria de la potassa al Bages: l'impacte en el paisatge i la salinització de les aigües. Els runams de la mineria de la potassa llueixen com taques estridents, descomunals, empastifant el paisatge natural de la comarca de Bages. Aquestes muntanyes artificials i estèrils, els runams salins, visibles des de pràcticament qualsevol punt de la Catalunya central, als quatre vents proclamen ostentosament que la mineria de la potassa al Bages incompleix tota obligació de restauració dels terrenys afectats. A més, cal considerar l'àrea de vegetació malmesa a Cererols, a causa de la pols salina emesa des de la planta de tractament del mineral de Súria. La salinització de les aigües causada directament pels runams salins, en particular pels més grans, els de Súria i el del Cogulló de Sallent, és sens dubte l'impacte ambiental més greu i de més abast d'entre els ocasionats per la mineria de la potassa del Bages. Per la banda del Cardener, la riera de Bellver a Callús i la desembocadura de la d'Hortons a Súria, i, per la banda del Llobregat, la riera de Conangle a Balsareny, els torrents de Soldevila, de Mas de les Coves i del Solà a Sallent, més el riu d'Or a Santpedor, estan directament salinitzats per la mineria. Per la riera de Soldevila ja no circula aigua, sinó salmorra procedent del runam del Cogulló; la vall ha quedat devastada. Els pous en contacte amb l'aigua d'aquestes rieres estan igualment contaminats per la sal. Més perjudicials encara per a la qualitat de l'aigua de la conca són les greus filtracions de salmorra procedents dels runams que entren directament al riu Cardener a l'alçada del barri del Fusteret a Súria, i al Llobregat a la zona del pont Nou de Sallent i, més avall, al barri miner de la Botjosa. Algunes poblacions del Bages (ex. Sallent, Santpedor, Callús) no poden utilitzar part dels seus recursos hídrics perquè estan contaminats per la sal d'origen miner. Les aigües d'abastament a la població dependents dels rius Cardener i Llobregat i captades avall de Súria i Sallent, respectivament, estan afectades per excés de clorur i de potassi, a causa fonamentalment dels lixiviats procedents dels runams salins de Súria i de Sallent. Les plantes potabilitzadores d'aigua no poden, amb els tractaments habituals, extreure la sal de l'aigua. Serveixi d'exemple l'aigua subministrada a Sant Vicenç de Castellet que a partir del mes d'octubre del 2004 ha superat sistemàticament el límit de 250 mil·ligrams de clorur per litre (250 mg Cl/L) admès en les aigües potables. Les poblacions d'Olesa de Montserrat i d'Abrera viuen la mateixa situació. Més avall de la conca, a les comarques del Barcelonès, el Baix Llobregat, el Vallès Occidental, el Vallès Oriental, l'Alt Penedès, el Garraf, el Maresme i part de l'Anoia, on viuen més de la meitat dels catalans, l'aigua del Llobregat es dilueix amb aigua realment dolça transvasada del riu Ter, el que en disminueix el contingut de sal. El gust salobre i l'amarg-picant-persistent dels continguts de potassi i de magnesi, però, persisteixen. Sovint s'opta per no destinar a la potabilització l'aigua del Llobregat pel seu excés de sal. L'aigua amb excés de clorur no fa passar la set, no és bona de gust i no és indicada per a persones amb insuficiència renal o amb pressió arterial alta, ni tampoc per als nadons. d) La desídia en l'acció de govern de la Generalitat Fins i tot ja des d'abans de la creació de la plataforma cívica Montsalat l'any 1997, amb el propòsit específic de retornar l'activitat minera del Bages a la legalitat ambiental, grups ecologistes, veïnals o polítics i administracions locals d'aquesta comarca hem exposat reiteradament al govern de la Generalitat la preocupació per l'afectació ambiental de la mineria, i en particular per la salinització de les aigües causada pels residus salins. Malgrat que la Generalitat ostenta les competències en matèria de gestió d'aigües de les conques internes de Catalunya –com és el cas de la conca del Llobregat–, en policia d'aigües i en la restauració dels espais afectats per activitats extractives, l'acció de govern pel que fa a la mineria de la potassa del Bages i la salinització que ocasiona a les aigües ha estat pràcticament nul·la durant la darrera dècada. L'actitud de la Generalitat ha estat totalment permissiva des de la desaparició en època franquista de la Comissió Inspectora de la Salinitat del riu Llobregat (CISALL), un organisme que no costava ni un duro als ciutadants, perquè es finançava exclusivament per les aportacions de la mineria del Bages, i que recomanà en el seu moment la construcció d'un col·lector fins el mar per desviar les salmorres generades per les activitats industrials del benefici de la potassa. A més a més, des de la implantació de les estacions Automàtiques d'Alerta de la Qualitat de les Aigües Superficials del riu Llobregat, ja no s'analitza sistemàticament el contingut de clorur a les aigües. L'anàlisi dels clorurs ha estat substituïda per la de la conductivitat (que inclou també el continguts d'altres ions, a més dels clorurs), trencant-se el fil conductor de registre en continu d'aquest paràmetre iniciat sistemàticament per la CISALL l'any 1931, que ni tants sols es va interrompre amb motiu de la Guerra Civil Espanyola, i que constituïa el registre mundial més extens en el control d'una conca. No s'apliquen programes de restauració. Els residus de la mineria de la potassa del Bages, els més evidents al país i els que més contaminen l'aigua que es distribueix a 4 milions d'habitants a Catalunya, ni apareixen a les estadístiques del Dpt. de Medi Ambient. Lluny de capgirar-se la tendència, l'acumulació de residus salins, l'origen del problema, no fa més que augmentar. Els runams de Vilafruns i de la Botjosa segueixen abandonats sense restaurar. La salinització de les aigües avança progressivament i s'intensifica a la conca del Llobregat. Els darrers episodis més ressenyables són l'abandó obligat dels pous de subministrament de la població de Sallent a causa de la salinització, una nova i notable surgència d'aigua salada procedent del runam del Cogulló que es filtra directa al Llobregat al tram del nucli urbà de Sallent, i els valors de concentració de clorur al riu Llobregat, avall de Sallent, molt sovint superen el límit recomanat a les aigües destinades a potabilització. Per tot plegat, entenem l'absència d'acció de govern de la Generalitat durant molts anys per conduir aquesta problemàtica –malgrat tenir-ne les competències– i la tolerància dels incompliments de l'activitat minera envers les obligacions per a la protecció del medi ambient com un greu abandó de funcions. Les conseqüències perjudicials sobre el paisatge, les aigües i la gent de Catalunya són encara més greus i, en el present estat de coses, persistiran durant segles si des de l'acció de govern no s'hi posa remei.


source: CulturaX

text: El govern i Pimec engeguen un pla de rescat per a les pimes | Federació Hostaleria de Girona El Punt. Serà gratuït i s'adreça principalment a les petites companyies més afectades per la pandèmia. La Generalitat hi ha pressupostat 1,1 milions i la patronal hi aportarà una cinquantena d'experts.


text: Dimecres se celebra la VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals — Ajuntament de Tarragona Esteu aquí: Inici › Comerç › Notícies › Notícies 2011 › Dimecres se celebra la VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals El conseller de Joventut de l'Ajuntament de Tarragona, Javier Villamayor, inaugurarà aquest dimecres dia 9 de novembre la VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals que, enguany, vol reflexionar sobre el tema de les dones joves i immigrants, sota el paraigües de la convivència entre cultures. La jornada es desenvoluparà a l'Espai Jove Kesse i servirà per posar damunt la taula diferents estudis que analitzen el fenomen i per presentar experiències pròpies de dones immigrants a Tarragona. Està pensada com un espai de reflexió i debat, per tal d'analitzar i posar en comú el treball i les iniciatives que s'estan duent a terme al voltant de temes d'immigració i dones i de com aquestes contribueixen a fomentar la convivència entre joves de diferents cultures. Després de la presentació institucional, a les 10.15 h tindrà lloc la conferència "La singularitat de les migracions de les dones" a càrrec de Montserrat Soronellas, professora del Departament d'Antropologia, Filosofia i Treball Social i coordinadora del Màster en Migracions i Mediació Social de la Universitat Rovira i Virgili. La xerrada farà un repàs a les singularitats que marquen i han marcat els projectes migratoris de les dones. Posteriorment, a les 11 h, hi haurà un esmorzar intercultural a càrrec de Raíces Proyectos Interculturales. A les 11.30 h es durà a terme la conferència "Dones immigrades creant espais", a càrrec de Remei Sipi, presidenta de l'Associació de Dones E'Waiso Ipola. De 12.15 a 13.15 h es farà la taula rodona "Dones, joves i immigrants i la creació d'espais interculturals" on hi participaran, Nasri-Jaira, membre de l'Associació de la Comunitat Islàmica Ar-Risala; Romina Belen Russo, membre de la Casa Argentina de Tarragona; Celeste Madrid, membre de la Casa Argentina de Tarragona; Nina, membre de l'associació Balafont; i Joselin, membre de les entitats Amistades entre Hermanos de Filipinas. Per acabar, de 13.15 a 14 h es presentarà la publicació "Implicades. Vides expressives de dones vingudes a Tarragona". En aquesta presentació hi participaran algunes de les seves protagonistes, concretament, Charo Maltesse, Andrea Eidenhammer i Carolina Morales. La VII Jornada de Creació d'Espais Interculturals s'inclou dins la programació de la Tardor Intercultural organitzada pel Servei Municipal de Joventut.


text: Sa Palomera: 27-M: Marigó (PSC) abans d'anar al Vilar ha de demanar perdó Publicat per republicà a 11:50 a. m. Te una barra, com és capaç de mentir tant i tant, amb un sonriure fals es capaç de traïs el seu millor amic. diuen que demar ak vilar primer diran el rosari i el pare marigó els beneirà a tots plegats. Fa pocs dies es van reunir en Quim Valls i Joan Puig per parlar de l'endemà de les eleccions del proper 27 de maig. La reunió la va aconsellar Quim Valls, amic polític d'en Joan Puig, a Josep Marigó per apropar postures per reeditar el tripartit. La reunió va tenir lloc fa molt pocs dies a la casa d'un bon amic comú i a petició de l'alcaldable socialista Josep Marigó que veu que ha posat el peu a la galleda i ha rebut pressions del partit. Fins i tot, donada l'enemistat entre Marigó i Puig, s'està parlant de la dimissió de Marigó per fer alcalde Quim Valls, fet que estaria ben vist per ERC. Marigó ha dit en diverses ocasions que no pactarà amb els republicans, el problema li surt a Marigó quan tots els números (enquestes) diuen que PSC i EUIA no sumen, però sí que sumen amb ERC per tant l'única possibilitat que agrada desde Barcelona pensant en la Diputació de Girona és reeditar el tripartit. Marigó ja està assumint acceptar el càrrec que se li oferirà a la Diputació de Girona desprès de cedir l'alcaldia a Quim Valls, a petició de Joan Puig. ..."Tripartit": Aquest post de les 5:39 PM ja l'havies repetit en una altra ocasió. Quina poca originalitat i imaginació: edició tallar i enganxar, com les fotocòpies. Dit sigui de passada: Quim Valls no hi pinta res, a can PSC-Blanes. Està per sota les directrius de Marigó. I Marigó actua al ritme de l'aparato o nomenklatura local, el petit comité central de Pere Garcia, Dolors Oms, Lourdes Fabregas i el mateix Marigó. A propòsit, el tema és el Vilar i Marigó. Intentant desviar el tema, procures indirectament treure-li les castanyes del foc a en Marigó. Veus com, com bé diu el refrany: "Els testos s'assemblen a les olles"?: Marigó i convergents s'assemblen, també en el que han fet amb el desdoblament de la N-II. Ramos, Trias i Marigó, "hoy por ti, mañana por mi", amb canvis de postura sobtats, modificacions de posicionaments i maniobres estranyes respecte al desdoblament de la N-II. CiU local de Blanes: Ahir dèien: "opció Blanes". Avui diuen, tímidament, amb boca petita: "opció Tordera". El PSC-Blanes: tres quarts del mateix, sobretot defensar el Vilar amb boca petita, com més petita, millor, que no li xiulin les orelles ni li facin pessigolles al jefe Nadal. Un convergent criticant a Esquerra en una crònica en què es posa en evidència a Marigó. Això és bo, que els blanencs sapiguem, abans de votar, de quin peu calça cadascun, que n'estiguem tots assabentats. Quina campanya, la de PSC i CiU (¿o PSCiU?)..... Tanta crítica a Marigó és per amagar els veritables contactes que existeixen entre l'anterior tripartit. A Catalunya va passar el mateix, perquè us hauriem de creure ara? Què ha canviat? La situació és força semblant. I la força més votada no era PSC. Segons l'enquesta que publiqueu, que té tota la pinta de ser verdadera, no són uns resultats impossibles, el PSC tampoc seria el partit més votat. El Sr. Puig ha dit que l'unic pacte possible amb el PSC es tenint l'alcaldia esquerra, perque és l'unica manera de que el psc compleixi el que diu. Marigo i el PSC s'han carregat el tripartit, han fet política de dretes camuflats de PSC. es una pura vergonya Marigó demà al vilar, primer fara penitencia, i tornarà caminant descalç. Marigó ha permès que els germans Nadal, triturin Blanes, es una pura vergonya. Sento vergonya aliena al llegir a l'alcalde en l'entrevista de la revista "Celobert". Té la santa barra d'afirmar que l'opció Blanes -la perillosa- "no passa pel Vilar". Jo dic: per sobre del santuari, potser no, però sí a alguns metres del mateix, i, ben segur, aixafant, destrossant els boscos del Vilar, perquè el Vilar és l'ermita en si, però també engloba tots els pulmons naturals NOSTRES que l'envolten. Cal tenir galtes, per fer declaracions d'aquesta mena. Cal llegir atentament la lletra petita, analitzant entre línies el que diu Marigó en aquesta entrevista, sobre El Vilar i altres temes. N'hi ha per llogar-hi cadires. L'alcalde s'estima més l'espai del Pàrking d'autocaravanes darrere els pavellons, que l'immens patrimoni cultural i mediambiental del Vilar (Santuari+boscos/entorn natural). Per a ser coherent, crec que el lloc idoni per a fer a l'aire lliure la "Festa de Primavera del PSC" seria habilitant unes taules a sobre de les 18 places d'aparcament de les ACs., "obra o buc insígnia" de l'alcalde en aquesta legislatura. Jo crec que posar-hi taules allà, enlloc de les autocaravanes, per acollir-hi comensals, ja no vindria d'aquí ni d'un pam, ja que, amb l'envelat que hi ha ara, ells mateixos s'han aixafat el pàrquing d'ACs, aquell pàrquing del que tanta propaganda, elogis, utilitat i imprescindible ens havien venut l'Argemir Marigó. Ja que en Marigó s'estima tant l'espai "emblemàtic" del pàrquing d'ACs, ¿per què no fan l'aplec i dinar del PSC allà? S'hi trobarien molt més còmodes que no pas envoltats d'arbres, ocellets, conills i algun que altre senglar. I a més, no enganyaria ningú. Esteu obsesionats amb el Marigó,això ja no és normal. La vostra campanya és l'atac i de coherència res de res! Llegeix l'entrevista a Marigó a Celobert, i veuras qui està obssessionat. Mai una persona amb tant poder, amb tants regidors i amb la vara de comandament al seu servei, com és un alcalde, havia criticat i mencionat tantes vegades a un regidor de l'oposició d'un grup minoritari amb només 2 regidors. L'alcalde està més pendent de Puig i esquerra que de governar el municipi. I no estranya a ningú que Marigó està més orgullós i defensa molt més a capa i espasa el nyap del Pàrquing d'autocaravanes, que no pas la joia dels boscos del Vilar. Estic d'acord, Marigo tindria que fer el dinar a l'aparcament d'autocaravanes. Es una pena l'entrevista de Cel Obert a Marigó, quin odi capa esquerra,quin odi cap al vilar,que plegui no te paraula i personalitat. Perquè enlloc de criticar tant a l'alcalde no us preocupeu de dir que farà Mr.Bean (ai, Mr.Puig). Si el programa d'ERC (Ai, Esquerra) consisteix en criticar i recriticar l'Excelentíssim Sr.Alcalde estem arreglats. I com que diueu que en Marigó és tan i tan religiós: AMEN !!!!!!!!!!! Sí, en Marigó és molt religiós, però sembla de l'Opus...! No és el programa d'esquerra ni de cap partit, és la veu, l'opinió de la gent, i d'opinió de la gent n'hi ha per tots els gustos, fins i tot aquella que no és ben bé igual que la del PSC. No cal ser una llumenera per copsar que el PSC-Blanes no se la creu, la defensa del Vilar, i de la mateixa manera que Ramos era un perill latent per a Pinya de Rosa, Marigó és el mateix per al Vilar. Ramos també deia que volia "salvar" Pinya de Rosa. Ho havia afirmat textualment. Ara ve en Marigó, ramosejant (volent-se assemblar a en Ramos) i també diu que vol "salvar" El Vilar "a la seva manera", o sigui NO descartant l'opció Blanes, la que trinxa la massa forestal del Vilar i Sant Daniel. En el tema mediambiental, Ramos i Marigó cada cop s'assemblen més. Parlant de programes electorals, no veig que els membres del PSC parlin (en el programa ni fora d'ell), de la crucial qüestió del Vilar.


text: Nani Roma: "Quan guanyes tothom vol estar amb tu; quan no, només queden els amics" Al pilot li agrada recordar que molts dels seus èxits també són mèrit de l'equip 3 min. Barcelona 12/08/2020 18:23 651x366 Nani Roma, a la dreta, amb el seu mànager i amic, Jordi Arilla, a qui va conèixer fa gairebé 20 anys. / IMATGE CEDIDA Nani Roma, a la dreta, amb el seu mànager i amic, Jordi Arilla, a qui va conèixer fa gairebé 20 anys. / IMATGE CEDIDA Jordi Arilla i Nani Roma han compartit 19 edicions del Dakar, des que el primer es va convertir en el mànager del pilot de Folgueroles l'any 2001. "Ell va ser la persona que em va venir a buscar per fer l'equip Repsol Movistar, i en aquests 20 anys s'ha convertit, també, en un amic", explica Nani Roma. Durant tot aquest temps han viscut experiències de tots colors. Les victòries dels anys 2004 (en motos) i 2014 (en cotxes) els van portar moments de gran felicitat, però també han patit algunes situacions dramàtiques: etapes d'extrema duresa al desert, problemes mecànics de tot tipus, i sobretot les caigudes i accidents tan habituals en el ral·li més exigent del món. L'últim ensurt important va ser en el Dakar de fa un parell d'anys, quan el pilot va quedar inconscient, amb el peu a sobre de l'accelerador, i el seu cotxe va fer diverses voltes de campana. "En el nostre esport, vius situacions molt extremes. Hi ha dies de lesions, d'hospitals... i compartir tot això enforteix les relacions". A les dificultats purament tècniques de la prova s'hi suma una forta pressió, ja que en només dues setmanes de competició els pilots han de demostrar als seus equips i patrocinadors que ha valgut la pena apostar per ells. "Quan guanyes, tothom vol estar amb tu, tothom et pica l'esquena i totes les marques volen aparèixer al costat del teu nom; ara bé, quan no guanyes, de sobte mires enrere i només et queden els amics de veritat. I el Jordi sempre ha estat allà, en els bons i en els mals moments". A Nani Roma també li agrada recordar que molts dels èxits que ha aconseguit durant la seva carrera també són mèrit, en part, de les persones que formen el seu equip: "En el món de l'esport és molt important envoltar-se de la gent adequada: tenir un bon enginyer, un bon mecànic, un bon preparador físic... i també un bon mànager. El mànager és la persona que es trenca la cara per tu negociant amb els equips i els patrocinadors. Tu estàs ocupat en competir, en entrenar-te, i a ell li toca la feina més fosca i desagradable". Amb el pas dels anys, la relació del Nani i el Jordi ha anat a més, i ara ja traspassa el que és la part purament professional. "Es pot dir que parlem gairebé cada dia. Respecte al caràcter, tenim algunes coses diferents, però coincidim en tenir molta passió pel que fem i molta confiança en nosaltres mateixos. Estem convençuts que s'ha de mirar sempre endavant i aprendre dels errors". De fet, a banda de continuar preparant el Dakar, tots dos han creat una empresa de management per impulsar la carrera de joves valors del motor, "per intentar aprofitar l'experiència que hem anat acumulant i per ajudar els nanos que pugen".


text: TV3 tanca el millor agost dels últims cinc anys i eixampla el lideratge Mèdia 01/09/2020 El canal públic obté un 11,5%, es distancia de les rivals i ja encadena 37 mesos en primer lloc El 'Telenotícies vespre' d'aquest dilluns, amb el retorn de Toni Cruanyes, va ser l'emissió més vista de l'agost CCMA BarcelonaEn un moment d'extremes dificultats, a causa de les estretors pressupostàries i la pandèmia de covid-19, TV3 ha aconseguit mantenir el lideratge durant l'agost i allargar fins a 37 mesos el seu domini. La televisió pública ha sigut capaç de confegir una graella d'estiu prou competitiva no només per superar totes les seves rivals sinó fins i tot per distanciar-se'n i obtenir un 11,5%, la millor dada en un mes d'agost dels últims cinc anys. Lidera còmodament tot i fer la dada més baixa de l'any L'agost és, habitualment, el mes en què TV3 ho passa més malament en termes d'audiència, amb els seus principals programes i bona part de l'audiència de vacances. I, malgrat que aquest estiu el nombre de persones que no han marxat de casa ha crescut, la tendència s'ha mantingut: l'11,5% que ha obtingut TV3 a l'agost és la dada més baixa precisament des de l'agost passat. Ara bé, aquesta xifra supera en sis dècimes la de fa un any, i cal retrocedir fins al 2015 per trobar un resultat més satisfactori en el vuitè mes de l'any (tot i que en aquella ocasió TV3 no va liderar). En comparació amb el juliol (que marcava, fins ara, el mínim anual), TV3 ha caigut 1,4 punts. Es tracta d'un descens notable, però això no ha impedit que la distància amb la segona classificada, Telecinco, s'eixamplés: si fa un mes el canal públic s'havia imposat per vuit dècimes, ara guanya per 1,1 punts. TV3, a més, ha sigut el canal més vist en 23 dels 31 dies del mes, ha situat sempre un Telenotícies al primer lloc del rànquing i ocupa nou dels deu primers llocs de la llista d'emissions més vistes del mes. Des del punt de vista qualitatiu, es manté com la cadena més ben valorada, amb un 8,4, i els Telenotícies també s'imposen en el seu àmbit, amb un 8,6. Aquests bons resultats contrasten, un cop més, amb els dels canals temàtics de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA): l'Esport3 experimenta un creixement mínim però segueix sent marginal, amb un 0,3%, i el Super3/33 trenca la tímida tendència ascendent dels últims dos mesos i torna al 0,5% del març, l'abril i el maig, el seu mínim històric. Mentrestant, el 3/24 obté un 1,5%, una dècima menys que al juliol. En conjunt, els canals de la CCMA sumen un 13,8%. Antena 3 no treu profit de la forta caiguda de Telecinco Telecinco conserva el segon lloc a Catalunya, malgrat haver perdut 1,7 punts de quota durant els últims 31 dies: del 12,1% del juliol (la seva millor dada en quatre anys) ha caigut al 10,4%. Això ha truncat la seva bona progressió dels últims mesos, en què havia anat retallant progressivament la distància amb TV3. Antena 3, però, no sigut capaç d'aprofitar aquesta relliscada i ha tancat l'agost amb el mateix resultat que al juliol, un 9,1% que la deixa encara lluny de la segona plaça. Per la seva banda, La Sexta ha baixat del 6,3% al 5,7%, la dada més baixa dels últims tres anys, i s'allunya de la quarta plaça. Per la cinquena, de moment, no ha de patir, ja que Cuatro, tot i créixer dues dècimes, és encara molt lluny, amb un 4,6%. Per grups, Mediaset obté un 25% i Atresmedia un 23,8%. La 1 puja i consolida la quarta posició La 1 pot fer un balanç positiu de l'agost: ha millorat en dues dècimes el resultat del juliol i, amb un 6,6%, supera clarament La Sexta. Fa cinc mesos, el canal públic estava un punt per darrere del d'Atresmedia, però la distància es va anar reduint fins que al juny van empatar. El mes passat La 1 es va imposar per només una dècima, i ara en té nou de marge. El canal de Godó continua sense assolir l'1% de quota 8TV s'ha encallat al 0,9%. Després d'haver tocat fons amb un 0,5% la primavera de l'any passat, el canal del Grupo Godó va anar pujant de mica en mica fins a arribar al 0,9% al desembre, però des de llavors només s'ha mogut d'aquí una vegada, al juny, quan va baixar al 0,8%. El canal, doncs, segueix sense assolir l'anhelat 1%, que se li resisteix des del novembre del 2018. Telecinco es manté líder i Antena 3 s'hi acosta tímidament Telecinco encadena ja dos anys de lideratge mensual ininterromput a Espanya. A l'agost, el canal de Mediaset ha perdut 1,3 punts en relació amb el juliol, però el 13,3% que ha obtingut és el seu millor registre en un mes d'agost des de fa nou anys. Antena 3 ha pujat quatre dècimes i per tant ha reduït la distància, però encara segueix lluny del lideratge, amb un 11,4%. Completa el podi La 1, que creix una dècima, fins al 8,7%. La Sexta baixa del 6,2% al 5,9% i veu com Cuatro se li aproxima, ja que passa del 5,1% al 5,2%.


text: La Unió de Botiguers i Comerciants d'Esplugues de Llobregat (UBE) ha convocat per avui, a les 19 hores, una manifestació davant de l'Ajuntament d'Esplugues de Llobregat en contra de la nova Ordenança Municipal de Terrasses -aprovada al passat Ple municipal- i per l'exclusió del sector de la restauració local de Firaesplugues. Des de la UBE es fa una crida perquè la resta del comerç espluguí també se sumi a la mobilització. Segons un comunicat, els restauradors locals no estan d'acord amb l'Ordenança Municipal de Terrasses que es va aprovar en el darrer Ple Municipal: "No estem d'acord en el fet que se'ns menystingui i se'ns perjudiqui retallant l'horari de les 24 a les 23 hores, no podent oferir un servei als nostres clients, que volen gaudir i fer ús dels nostres espais oberts que paguem amb taxes municipals". A més, segons la UBE, després de disset edicions de Firesplugues, la regidoria de comerç de l'Ajuntament d'Esplugues ha decidit excloure la restauració de la fira comercial més important bianual del municipi baixllobregatí. "Què passarà quan arribin les hores punta com les 14 o les 15 i la gent marxi de la fira perquè no hi ha cap restaurador oferint un beure o menjar? Amb quin criteri s'ha pres aquesta decisió? Els bars, els restauradors, no estem d'acord que després de tantes edicions s'ens hagi exclòs perquè sí de Firesplugues. Si observem altres fires, a altres municipis, sempre l'oferta comercial va acompanyada de la restauració, perquè és dinamitzadora." Campanyes compensatòries La Unió de Botiguers i Comerciants d'Esplugues també es crítica amb les campanyes alternatives que proposa l'Ajuntament: "Els restauradors no hi serem dins la fira i no volem campanyes compensatòries, com la de Tapes de Primavera, que justifiquin la nostra marginació. Demanen, doncs, que tots els restauradors diguin prou a les polítiques que no afavoreixen la productivitat, que aparten a un sector i que són perjudicials per a la nostra ciutat. Aquesta manera de fer política avui és contra nosaltres però demà pot anar contra qualsevol col·lectiu de comerç. Mereixem que es respecti el nostre mode de sobreviure, el nostre lloc de treball."


text: Pedals de Dia Pedals de Nit: Pseudo-Copa Gironina de Calonge Diumenge 9:00 El dia pintava bastant bé, solet, una mica de tramuntana i una temperatura força agradable. Vam arribar tots força bé, a excepció d'en Josep, que es va liar la nit anterior. Tots teníem un grau de fred diferent però, en Peraira amb calces curtes el colgao, en Marcos fins i tot els calçotets tèrmics, i la resta un entremig. Vam tirar direcció al punt d'inici de la ruta, xerrant i fent broma. Un cop allà, quatre estiraments, la foto de rigor, i apa, muntanyes amunt seguint el GPS. La cosa anava bé, en Joan tirava, en Josep algo sobat també, en Marcos estava cansat, però anava fent i l'Albert i jo, xino xano. Quan vam arribar a la pista de Puigcargol, la ruta es va complicar, pujades més fortes, bassals enormes...encara s'escorren les meves botes, i manca d'orientació, ja que vam repetir un tram perquè, per culpa meva, vaig ignorar al GPS. Després d'aquest entrebanc i 500m de repetició de camins i uns quants metres de desnivell, vam trobar un corriol molt xulo, per la gent de la costa, no els mariques de Girona, que ens va dur al camí de la Bell-lloc, un gran descobriment!! A partir d'aquest punt, els ànims van anar avall, el cansament va fer-se mostrar en les cames d'en Marcos i en Joan, i la gana també va fer acta de presència. Ambtot, vam decidir passar de la Copa Gironina, i anar cap a l'hermita de Fitor, menjar alguna cosa, i decidir què fer. La decisió va ser, que l'Albert per curro, i en Marcos per cansament van tornar per pista (es van liar un xic van comentar), i en Joan en Josep i jo vam tornar per corriols, força divertits, en els que vaig punxar la roda, però va valer la pena. Diumenge 13:00 Finalment, després de vint-i-pico kilòmetres i 3h i algo de rutilla dominguera, ens vam retrobar altre cop tots al bar de davant la gasolinera on curra l'Albert, i ens vam fotre unes birres, braves i tapeta molt i molt agust! Publicat per Logo a 11:53 Albert 8 de febrer de 2010, a les 12:08 Ei una ruta super guapa,hi sobretot per que erem mes de 2 persones a vera quan se torna a repetir!! ALEX 8 de febrer de 2010, a les 12:53 Pròximament l'anàlisi del track, i el mateix penjat al Wikiloc. Fins aviat, i cert, s'ha de repetir. La meva proposta ja va ser feta ahir, quedada per la zona de Llagostera, que hi ha molts tracks, i és un entremig entre Girona i la costa! Ritxi 8 de febrer de 2010, a les 19:18 Llàstima que em vaig passar massa amb la ruta que vaig fer dissabte (70 km). M'hagués fet gràcia venir. Suposo que hagués estat al mateix nivell de cansament que la gent de Girona... jejeje A vera si a la propera puc venir! javi 8 de febrer de 2010, a les 22:03 ei Alex!!! de puta mare, semblem pros de veritat!!! Pel que fa al tema de fer la primera cursa puntuable el dissabte o el diumenge a mi m'es igual, l'objectiu es que siguem la maxima gent possible!!! Per tant, si a tothom li va be, ho podem fer dissabte 20. Cuma 8 de febrer de 2010, a les 22:43 A mi em poseu una mica entre l'espasa i la paret però si a tothom li va bé dissabte pos gas a la burra. P.D: En Marcos jo ja se que li feia falta perque no estigues cansat jajajaja (Jo diumenge vaig sortir a les 11 del matí a fer carretera i despres dels 70 km i part del Subira tampoc anava molt fi a les pujades) P.D2: La proxima sortida paxangodominguera que feu ja vindre a veure aquests caminets de Palumos, però res de bar que això es pes no aplicable. Marcos 12 de febrer de 2010, a les 19:17 Cagum deuuuuuuuuuuuuuuu......merda de bicis de carretera....merda de rodillos....merda de GPS's.....merda d'enfermos qui si tiren trialera cap avall...... Ja veig que aqui...cada maestrillo tiene su librillo....tot si val per guanyar....jajajajajaj Bueno bueno, jo la meva arma, parlant de librillos....em varen regalar un llibre que diu "TECNICAS MAESTRAS DEL MOUNTAIN BIKE"...total, tot un adoctrinat en el tema, un altre cosa sera poder aplicar-ho, ajjajaaj, algu semblant com a la uni..XDD En fin, que queda una setmana per veurens les cares, "per mi, prefereixo diumenge", i això sembla com els entrenos de la formula 1, aquí tots entrenant-se d'amagat i guardant les cartes.


text: ERC vol que es bonifiquin els serveis funeraris per a les famílies amb menys recursos | La Fura Inici Noticiari Alt Penedès ERC vol que es bonifiquin els serveis funeraris per a les famílies... ERC vol que es bonifiquin els serveis funeraris per a les famílies amb menys recursos "Igual que arribem al món coberts pel servei públic, hauríem de poder marxar-ne de manera digna" explica la regidora Mònica Hill, que denuncia que a Vilafranca Àltima no ofereix cap preu assequible per a un enterrament digne i que les ordenances municipals en matèria funerària han quedat obsoletes. Segons ERC, l'ordenança municipal únicament regula l'enterrament de beneficència que s'aplica en aquells casos de màxima alerta social i de pobresa extrema: "en un any se'n fan entre dos i cinc i no inclouen ni sala de vetlla, ni flors, ni oratori, únicament el fèretre i el nínxol". Actualment Àltima ofereix a la resta de ciutadania aquests mateixos serveis bàsics per 2.000 euros i el següent preu més econòmic que sí que inclou sala de vetlla, flors i oratori, és ja de 3.500 euros. "No pot ser que salti dels 2.000 als 3.500 euros, hi ha moltíssimes famílies que no poden permetre's pagar aquesta quantitat i tenen tot el dret a tenir un enterrament digne. Per això demanem a l'equip de govern que vetlli molt més per aquest servei, que l'adapti a les necessitats reals, combati els preus abusius d'Àltima i actualitzi una ordenança municipal totalment desfasada", explica Hill. Els republicans demanen a l'Ajuntament que sigui més sensible en matèria social i que posi fre a l'abús de les funeràries. Proposen que s'estudiï i creï una política revisable i objectiva perquè persones en una situació econòmica vulnerable puguin enterrar dignament als seus familiars i apunten un possible sistema de bonificació en el qual l'administració ajudi a costejar el servei. ERC insisteix que la millor opció seria la gestió funerària pública, ja que "avui dia el servei està en mans privades i en una situació de monopoli absolut". Àltima es defensa Per ERC, Àltima "ven poc el servei bàsic (2.000 euros) i no l'ofereix obertament" i diuen haver rebut nombroses queixes de famílies que així ho certifiquen. En aquest sentit, Àltima ha emès un comunicat titllant aquesta afirmació de "rotundament falsa i demostrable" i al·legant que des del 16 de novembre està actuant segons el protocol acordat amb el Síndic de Greuges de Vilafranca i l'Ajuntament "amb el qual es determinia que, a part d'informar de totes les tarifes d'atenció a les famílies, es lliura una còpia impresa de les mateixes on, per descomptat, s'hi reflecteix el paquet bàsic tancat".


text: Bloc de Noves Tecnologies de Rafael Martín: d'octubre 2009 Proper pas: Fer la vida més fàcil als nostres clients gràcies al programari lliure Aquesta tarda m'ha trucat un client, dient que s'havien de penjar unes fotos al web que m'encarrego jo mateix de mantenir. El fitxer ocupa cap a 200Mb. i no sabia com enviar-ho... els hi he dit... cap problema... crea'm l'arxiu comprimit que haig de descarregar-me, em dius el nom que li has posat i el deixes a la carpeta compartida de l'empresa. En aquesta empresa tenim un linux virtual mitjançant el qual m'he connectat remotament, l'he connectat al servidor d'arxius intern i, amb protocol segur, m'he descarregat l'arxiu de fotografies. Ara ja estic preparant el passi de fotos, amb el fitxer descarregat. Quina manera més fàcil de facilitar la vida als nostres clients, garantint una gran seguretat, no? Així és aquest projector que acabo d'adquirir d'ocasió. Ja tenia ganes de disposar d'aquests tipus d'aparells per fer alguna presentació, fires, formació, ...., però per dues vegades que l'utilitzaria a l'any, no l'amortitzaria. Això és el que ha posat fre a la seva compra, però m'ha sortit una bona oportunitat i l'he aprofitat. Ahir vaig fer les proves amb el portàtil i el GNU/Linux fedora 11 que hi tinc instal.lat. No m'ha donat cap tipus de problema i ja he pogut veure un petit vídeo familiar al fons de la paret del menjador. Aquest projector el podreu veure funcionant al 100% en Linux a la Fira de Sant Andreu, a Torroella de Montgrí, els propers 28 i 29 de Novembre. Us hi espero!!!! Vídeo sobre la xerrada de reducció de costos a Sabadell Acabo de penjar el vídeo de la xerrada de reducció de costos que vaig impartir a Sabadell. La primera és d'en Pere Castillo, explicant la reducció en sistemes de telecomunicacions, i la segona és la meva, explicant les aplicacions de servidors, antivirus, sistemes i hardware. Espero que la trobeu interessant: Un últim alè pel gos, demanant ajuda mitjançant Internet Avui m'arribava un correu demanant fer-ne difusió del tancament de la protectora del Gironès. A partir del 28 de novembre, la majoria dels gossos seran sacrificats, i si visiteu el web, veureu la informació necessària per adoptar-ne'n definitiva o provisionalment. És curiós i trist que l'últim alé per a aquests gossos siguin mitjançant les noves tecnologies, però així és. O sigui, que si podeu fer-hi alguna cosa, aquí us deixo l'enllaç: http://protectoragirones.es/index_archivos/Tancament.htm L'Open Source, poc a poc, va formant part de les nostres vides. Avui, en una xerrada de tic.cat a la Cambra de Comerç de Girona, on es parlava de diferents certificats que les empreses poden obtenir, m'ha sorprès el fet de que en algun moment de la xerrada, han dit que inclús, hi havia software que ja complia algun d'aquests certificats, i que era open source. Poc a poc, el software més utilitzat va prenent forma d'open source. Només hem de donar temps al temps. La foto és de la meva xerrada sobre reducció de costos, just abans d'explicar a les empreses els avantatges d'utilitzar un Firefox (open source) davant un Internet Explorer. El 60% de les compres per Internet no s'acaben efectuant Bona part de la meva feina es basa en transaccions B2B per internet, o sigui que he experimentat de tot, i dono la raó al 3cat24.cat, i no cal sortir de les nostres fronteres. Les empreses més importants i usuals amb les que treballo, tota la compra es realitza instantàniament per Internet, però m'he trobat en altres casos: - Un proveïdor que la compra l'has de fer mitjançant diferents llistats diferents (totalment separat del producte amb la foto i explicació), on per accedir a la llista de preus de distribuïdors has d'estar com mitja hora navegant per la web per trobar l'enllaç com a distribuïdor. Després t'envien un mail amb el pressupost i has de fer-lis una transferència.... llavors t'envien el gènere. - Una botiga de roba online on és gairebé impossible arribar al mètode de pagament... tres vegades que ho vam intentar, totes tres amb problemes. La web se l'haurien de mirar per què no és gens àgil utilitzar-la... ni jo sé ben bé on estan les coses ni com s'ho han ingeniat per fer-ho tan malament. - Un sistema de reserves de càmping online totalment ineficient. - ...i us podria dir uns quants més... però ja veieu que s'apropa només amb això a les estadístiques del 3cat24.cat. Justicia substiturà el correu convencional per l'electrònic I jo dic... ja era hora de que s'utilitzés aquest tipus de sistema tan comú de fa tants anys. Sembla mentida que encara hi hagi empreses o organitzacions que encara hi confiïn més en el sistema antic. Segons 3cat24.cat, s'estalviaran 750.000 folis de paper i 23.000 hores de feina cada any... i els sobres i els segells no compten???? Suposo que la persona i l'estona d'agafar la carta, el cotxe, bici o moto per anar-la a llançar i tornar, també estan incorporades en aquestes 23.000 hores de feina . Si jo ja trobava interessant la xerrada d'aquest matí, la gent que ha assistit i m'ha escoltat, l'ha trobat molt més que jo. Sabeu que quan la xerrada acaba, alguna gent es comença a aixecar per marxar i llavors és una cadena... comencen a marxar uns... altres... fins que et quedes sol. En aquesta xerrada tothom ha aguantat fins al final, fins que ha passat tot el torn de preguntes i tothom esperava què hi havia més.... Bona senyal. Em van dir que l'altre xerrada que es va fer, ningú va preguntar res... aquesta vegada com a mínim van ser unes 10 preguntes (el 95% en relació a la meva xerrada), o sigui que la gent estava interessada i estava participativa. Si haig de qualificar aquesta jornada entre un 1 i un 10, la qualifico d'un 10... estic a l'espera de veure què ha qualificat el públic assistent, a veure si he aprovat o he suspès ;D. Us deixo amb unes imatges de la xerrada: http://picasaweb.google.es/rafamartin10/ReduccioCostos2009SabadellCentrem# Recordo quan.... - es va incorporar el primer ratolí. Tothom coincidia en no voler-lo i volien continuar utilitzant el teclat. Els primers programes de windows que jo creava, en moltes ocasions, havia de preparar-los per ser utilitzats fàcilment amb teclat. Totes les estoretes que utilitzaves acabaven igual, brutes o les de tela totalment destrossades del fregament del ratolí - van implantar la rodeta d'scroll al mig dels ratolins. Després de navegar durant hores a la web utilitzant aquesta rodeta, intenteu agafar un ratolí sense aquesta rodeta d'scroll. Us tornareu 'lelos'. - es va implantar el ratolí òptic. Va ser un gran avenç el treure la rodeta que feia que les guies quedessin sempre plenes de brutícia i després mai rodaven bé. Les estoretes van canviar i es van fer més resistents. - es van implantar els ratolins i teclats inalàmbrics. Jo encara en tinc un, en una caixa per què, cansat de canviar piles, de que ara funciona i ara no, i no saps mai si són de les piles, males conexions.... total, el millor és tenir-ne un òptic però amb cable. - ens vam quedar amb l'estoreta i vam llençar el ratolí??????? Avui llegeixo al 3cat24.cat que apple ha tret al mercat aquest tipus d'estoreta, sense ratolí. La mateixa detecta el moviment i intueix què és el que vols fer (tant en moviments com fent click). Serà compatible amb els PC'S? De moment crec que no. Foto: 3cat24.cat Pensaves que les bombetes de LEDS era la tecnologia més puntera??? Aquest vídeo que veieu aquí us farà obrir els ulls... gràcies a la il.luminació que fan les bombetes de plasma. Fa mesos que va sortir aquest vídeo, però degut a les converses de coneguts (vàries durant aquests mesos) i que pensaven que la bombeta de LEDS era la tecnologia més puntera, he volgut publicar-lo per què veieu que no és així. La bombeta de plasma utilitza 250 watts i aconsegueix al voltant de 140 lúmens per watt (el doble que els LED i 9 vegades més que una bombeta incandescent). L'empresa que porta tots els controls informàtics de la Borsa de Londres, ha decidit utilitzar el sistema GNU/Linux per alleugerir les comunicacions i estalviar uns 10 milions de lliures esterlines. També s'ha recomanat utilitzar Linux a la Banca... serà que tothom a vist ara que el camí a seguir és aquest??? Fonts: http://www.muycomputer.com/Actualidad/Noticias/Linux-recomendado-para-banca/_wE9ERk2XxDDxLhrwgkspf2IL4iQnfclY95izv7snRrGcY6uPaZqKn3IOSsBhsyPw i http://www.diarioti.com/gate/n.php?id=24414 en 4:01 1 comentarios L'ús de GNU/Linux estalvia problemes a les empreses La setmana passada, estava xatejant amb una persona que deia que havia portat el seu llapis usb a una impremta per què li imprimissin uns treballs. La impremta es va negar a introduir el seu USB en els seus ordinadors, al.legant que havien tingut molts de problemes deguts als virus dels USB. Jo li vaig respondre que el que havien de fer és tenir un petit ordinador dedicat a aquest tipus de coses, per protegir el seu sistema informàtic, però clar, instal.lat amb GNU/Linux, i si no volen invertir en més maquinari, la virtualització pot ser la solució a aquest problema. Això que us dic és important: Jo tampoc fico cap USB aliè als meus ordinadors, a no ser que el sistema operatiu sigui GNU/Linux. La protecció de la xarxa és el més important en una empresa, i gràcies al GNU/Linux, m'estalvio un munt de problemes. Prefereixo no dir res... simplement mireu el vídeo ;D Pensant en el programari lliure. El client exemplar i el professor decebut Avui, després de rebre una trucada d'un client i pensant en les paraules que els últims dies he rebut de diferents persones, he cregut oportú crear aquesta entrada en el meu bloc. Tinc un client, el Pitch & Putt de Gualta, que m'anima a nombrar-los com a exemple del programari lliure, i és així. Realment s'han oblidat del MS Office, Internet Explorer, etc... Només queda propietari el sistema de comptabilitat, TPV'S (que d'aixó ja en parlarem en un futur no molt llunyà), i el Windows, però per la resta, servidor GNU/Linux, Openoffice, thunderbird, i moltes aplicacions de codi lliure que utilitzen internament. El software lliure ha triomfat amb aquest client (O potser aquest client ha triomfat gràcies al programari lliure), però analitzem el sector globalment. Conec al professor d'informàtica d'un Institut que està indignat amb la decisió que ha pres l'institut en comprar ordinadors amb Windows i MS Office. Em dia... L'únic que he aconseguit és que alguns ordinadors poguessin anar amb Openoffice.org, però de Linux RES, i això que amb LINKAT anem de conya ara. He recuperat uns ordinador que donaven ja per perduts i, gràcies al meu esforç i al programari lliure, tornen a funcionar tan ràpids com els actuals... però al final, em sembla més aviat que és una guerra personal més que una guerra global (aquestes paraules em van impactar, i de veritat, a vegades et canses de tant lluitar). I, per finalitzar el relat, avui em truca un bon client amb el que tinc molta confiança, emprenyat amb la companyia que li subministra els ordinadors (sempre m'elogiava aquesta companyia d'ordinadors que venen per Internet), dient que aquesta vegada no l'han atès bé, i que s'ha quedat sense un MS Office 2007 en el PC que va comprar, sense doble tarja gràfica, etc.... Jo li he posat d'exemple el Pitch & Putt, que internament sempre utilitzen Openoffice, i li he comentat, que si utilitzessin sempre openoffice internament, no tindria cap problema, això si.... un ordinador al menys amb MS Office per possibles temes d'incompatibilitat amb fitxers que rebessin de fora, però només un i per utilitzar-lo en casos extrems... la resta sempre amb openoffice i no tindrien problemes de llicències, idiomes, etc... Al final m'ha donat la raó, però no he volgut insistir.... al igual que deia el professor de l'Institut... em sembla més aviat que és una guerra personal més que una guerra global. La conclusió és que, facin el que creguin convenient, que treguin les seves conclusions després de veure els fets i que llavors actuïn... Qui ha tastat el programari lliure ja sap quin camí ha de continuar... el que no.... en dubtarà igualment i decidirà el que decideixi, i s'ha de respectar sempre la decisió final del client. Pel client, sempre serà la millor sol.lució que ha decidit. Reducció de costos en Sistemes Tecnològics i Infrastructures fins a cost 0€. Xerrada a Sabadell Aviat tindreu una cita amb mi, a Sabadell. Ja tinc el preview del que serà la aquesta jornada (o mini jornada) que impartiré el Dimecres, 21 d'octubre de 2009 al Centre Metal·lúrgic (C/ Tres Creus, 66. 08202 Sabadell), de 12 a 13:30 hores. Gràcies al Centre Metal.lúrgic i a l'Institut Català del Coneixement i Societat de la Informació. Es tracta de mostrar amb 4 pinzellades ràpides tot el potencial del programari lliure i privatiu, gratuït o de baix cost, eficiència energètica amb PC'S, etc... per reduir al màxim el cost en un sistema informàtic. Amb aquesta jornada volem fer obrir els ulls a les empreses per què coneguin tot el que normalment no poden trobar a les botigues, tot allò que és ocult per a tothom, i que només els que ens dediquem a la informàtica ho coneixem. Jo destacaria d'aquesta jornada l'apartat on es parla de la seguretat del sistema, virtualització i, per últim, els PC'S Fanless on en la majoria dels casos poden ser utilitzats sense cap tipus de problemes amb molts d'entorns, aconseguint un estalvi energètic del 95% (en el post anterior ho deia... podem aconseguir un estalvi de més de 200€/any per cada PC!!!). Si us interessa la 'minijornada.' ... ja trigueu a apuntar-vos!!! Teniu la informació de contacte en aquest document. Fins fa relativament poc, les entrades a la meva web empresarial eren degudes a gent que cercava els productes que venc. Actualment, la paraula més important de recerca a través de la que accedeixen a la meva plana web, és inatica. Això demostra que és important revisar mínimament les estadístiques per veure quin profit estàs traient de la teva web. Actualment veig que he creat una marca, que els meus clients estan contents amb aquesta marca i que amb un alt grau de probabilitat, continuaran amb ella gràcies als bons resultats obtinguts, servei, etc... - Sempre ho dic als meus clients. Revisa com a mínim un cop al mes les visites de la teva plana web (jo ho faig a diari). Et donen moltes pistes de la salut de la teva empresa i del camí a seguir. Estem canviant el món per culpa de les noves tecnologies? Jo m'imagino un avantpassat meu, campant per una sabana per la zona de l'actual Catalunya, caçant centenars de lleons, rinoceronts i tal. Quin parell de.... bits que tenia el meu avantpassat. Avui. S'escapa un sol exemplar de lleó per les nostres terres i és que s'escampa l'alarma... ja no estem acostumats ni preparats per conviure junts amb aquests animals. La civilització avança, ens dóna avantatges, però quan mires aquests punts, veus els punts que estan en contra. Qui hauria de guanyar... el punt de tecnologia o el punt de natura???? Realment existeix un punt entremig??? seria el somni de tot informàtic ecològic softwarelluirista!!!! Llegeixo al 3cat24.cat que inicaran un programa que es diu "Banda Ampla", i que la gent podrà articipar per telèfon, per correu electrònic i a través del web o de grups de Facebook o Twitter. Això és l'invent de la TV 2.0???? Reducció de despeses. Tothom parla, però que puc fer jo? Doncs estalviar 40.000€/any amb 200 PC'S!!! I només amb electricitat!!! He sabut que el Banc de Santander tancarà els dissabtes per estalviar despeses. Estic preparant una jornada de formació per reduir despeses a les empreses (ja us avisaré quan arribi el moment). Com podreu esbrinar, algunes parts van encarades cap a programari lliure, però d'altres també per estalviar en maquinari. Aquest PC que veieu a la imatge consumeix només 18W. Si calculem el que ens podem estalviar a l'any, utilitzant un PC d'aquestes característiques versus a un PC normal que consumeix uns 350W, l'estalvi pot pujar més de 200€/anuals en electricitat. Imaginem una empresa amb 200 ordinadors... què podria estalviar? 200€/any x 200 PC'S = 40.000€/anuals només en electricitat. Lògicament no demanem a aquests ordinadors jugar a jocs 3D, fer càlculs i esperar resposta immediata, etc... però en la majoria de vegades (llegir mails, navegar per internet, crear documents de text, fulles de càlcul, etc... ), tenim més que suficient (i encara que sigui partidari de sistema operatiu GNU/Linux, també funcionen amb XP sense cap problema). Aquest any estaré a la Fira de Sant Andreu de Torroella de Montgrí (ho avanço en primicia), i tindré un d'aquests pc's d'exposició per què pugueu provar-lo i veure que realment el rendiment és força bó. En aquests precisos moments s'està emetent en directe des de la web http://www.premisblocs.cat/ un streaming de vídeo amb l'esdeveniment de l'entrega dels premis d'aquest any. Encara que aquest bloc no hagi quedat finalista aquest any, no deixa d'interessar l'esdeveniment. Si esteu connectats, aneu a la web i disfruteu-lo!!! Us adjunto un enllaç amb les xerrades (molt interessants) que va haver-hi a l'edició Volcànica d'aquest any:


text: L'empresa forma part de tu (t'agradi o no) - Metamorphosis L'empresa forma part de tu (t'agradi o no) Explica'm la teva empresa sense números i et diré el bon professional que ets! "Jo sóc jo i les meves circumstàncies", deia Ortega i Gasset per significar que les circumstàncies són una part substancial de nosaltres mateixos, del propi jo. En les societats econòmicament desenvolupades, el món de l'empresa i el treball, es fon amb aquestes circumstàncies de la qual ens parlava Ortega, fins al punt de constituir-se, en molts casos, en definitòries del nostre jo. La gran majoria de persones no et pregunta qui ets? Et pregunten, més aviat: on treballes ?, de què treballes ?, què fas? o què ets ?, però no qui ets? Si l'empresa forma part constitutiva de nosaltres mateixos, del nostre jo, resulta fonamental per al nostre èxit conèixer i integrar el món de l'empresa en les nostres vides, fins al punt que potenciar-nos a nosaltres mateixos equivalgui a potenciar a la nostra empresa. L'empresa en la qual treballem ens defineix i nosaltres la definim a ella. El sentit de pertinença adquireix així un nou significat i es converteix en essencial, ja que ens ajuda a integrar la nostra personalitat, els nostres valors, la nostra cultura i, fins i tot, les nostres relacions. No podem pretendre'ns únics si, al seu torn, la nostra empresa no ho és també. No podem pretendre'ns excel·lents si el nostre treball i la nostra empresa no arriben a l'excel·lència. De fet, no podem pretendre'ns feliços si la nostra relació amb el món del treball no és plena, ja que el món del treball i "nostre" món, són un mateix món. Fa uns dies, comentant aquest pròleg amb una líder, em deia que se sentia completament desmotivada i sense cap il·lusió per continuar en la seva empresa. Empresa gran i influent, que per raons de confidencialitat no desvetllaré el seu nom. Literalment em va dir: "la manera de fer les coses que té el director i els de dalt no té res a veure amb els meus valors i amb el meu ser". Va prosseguir: "i no és només cosa meva, perquè la gent està marxant, ningú vol pertànyer a la nostra empresa. Jo també vull marxar i com més aviat millor ". GERENT DE GAM FORMACIÓ I CONSULTORIA Cap, vull un augment del meu salari emocional Tots coneixem exemples, normalment de grans corporacions, on s'està augmentant el salari emocional i no...


text: El toro Civilon - VaDeBraus El toro Civilon 21/04/2010 26/04/2010 Raul Felices El toro Civilon lluïa divisa salmantina i pertanyia a la ramaderia de Juan Cobaleda. Quan era novell i encara pastava a la devesa va ser seleccionat per a ser lidiat en una cursa de promoció a la plaça de toros de Valencia, però no es va poder traslladar perquè va resultar ferit en una baralla amb altres bous. El ramader el va curar de les ferides i el toro es va recuperar. Carmelita, la filla del ramader, acompanyava contínuament als vaquers i veterinaris en les seves feines de la cura i va familiaritzar-se tant amb l'animal, fins al punt de donar-li el menjar de la ma. El ramader Juan Cobaleda ja havia gestionat amb l'empresari Pedro Balañá l'embarcament del toro per a ser lidiat a La Monumental el 28 de juny de 1936, llavors sense poder desfer el tracte i amb una gran decepció per a Carmelita, van traslladar Civilón a Barcelona. Aquella tarda estaven anunciats els toreros "Chicuelo", "Rafaelillo" i "El Estudiante". El toro va mostrar molta bondat als corrals, però quan va pisar la plaça va ser una animal realment brau i entre el públic va ser unànime la petició d'indult, que es va concedir per part del president. La notícia que Civilón retornaria al camp va arribar fins a la finca, i la noia Carmelita es va alegrar molt de tornar a tenir a Civilon al seu costat, però les alegries no van durar gaire, ja que al cap de poc temps va esclatar la Guerra Civil i va ser impossible tornar a traslladar a Civilon a la devesa.


text: Crespí Plaza, Andreu C CR 1 Imatge 1 Col·laborador/a 58 Visites Bústia de suggeriments Crespí Plaza, Andreu (Palma 1943) ENSENY/SOC Professor. Fill d'Andreu Crespí Salom i de Maria Plaza, antics i destacats militants socialistes. Llicenciat en ciències químiques per la Universitat de Barcelona. Professor de diversos instituts de Barcelona i Palma. Professor de la Universitat de Barcelona durant dos anys i de la Universitat de les Illes Balears durant onze anys. Fou director provincial de Balears del Ministeri d'Educació i Ciència des del 1983 fins al 1995. Des d'aquest càrrec impulsà una decidida política de nous centres educatius a les Pitiüses, com són els instituts Quartó de Portmany, a Sant Antoni; Xarc, a Santa Eulària i Algarb, a Sant Jordi; i els col·legis de primària d'Eivissa Poeta Villangómez i Can Cantó; de Sant Josep: Can Guerxo i Es Vedrà; de Santa Eulària: Santa Gertrudis i Sant Carles; i de Formentera: Mestre Lluís Andreu. També posà en funcionament el camp d'aprenentatge de la natura de sa Cala de Sant Vicent, a l'edifici que ocupava l'antiga escola unitària. Igualment impulsà la implantació de la reforma educativa, de manera gradual, a partir de l'aprovació el 1990 de la LOGSE (Llei Orgànica General del Sistema Educatiu). El 1996 va ser elegit membre del Parlament de les Illes Balears en representació del Partit Socialista i vocal de la mesa del Parlament. El 1997 va ser elegit secretari general de PSOE de les Balears. [FCC]


text: Cultura es compromet a millorar les comunicacions en llengua de signes catalana - Diari de la Discapacitat IniciDiscapacitatCultura es compromet a millorar les comunicacions en llengua de signes catalana Cultura es compromet a millorar les comunicacions en llengua de signes catalana Videoconferència amb la consellera Vilallonga // Foto: gencat La consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, es va comprometre ahir a treballar per millorar la incorporació de la llengua dels signes catalana en les comunicacions fetes amb les noves tecnologies de informació i comunicació (TIC), en una trobada virtual amb representants de la Federació de Persones Sordes de Catalunya (FESOCA). A la reunió telemàtica, a la qual hi va participar també la directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, la consellera va assegurar que farà una crida a tots els departaments de la Generalitat per afavorir l'ús de les noves tecnologies en favor de les persones que han de fer gestions amb l'Administració usant la llengua de signes. Vilallonga va dir, també, que espera poder celebrar presencialment la commemoració del desè aniversari de l'aprovació al Parlament de Catalunya de la llengua de signes catalana, que s'escau enguany. Ester Franquesa va explicar que s'ha incrementat el pressupost dedicat a la llengua de signes catalana i va assegurar que es donaran garanties sanitàries als intèrprets que han de treballar presencialment en llocs públics per donar servei a la comunitat de persones sordes. També es va comprometre per treballar amb el Departament d'Educació per avançar en l'ensenyament bilingüe de la llengua de signes, i per impulsar un protocol perquè la inclusió d'intèrprets de la llengua de signes sigui automàtica en els mitjans de comunicació públics en situacions d'excepcionalitat com les que vivim a fi i efecte d'evitar situacions de desinformació de les persones sordes que no poden fer la lectura labial per l'ús de mascaretes. Per la seva banda, els representants de les persones sordes van exposar les problemàtiques i necessitats que tenen durant l'actual situació d'estat d'alarma com les necessitats de garantir que la informació arribi amb eficàcia al col·lectiu, garantir les mesures sanitàries per a guies i intèrprets que han de treballar presencialment, avançar en l'ensenyament bilingüe de la llengua de signes, donar als usuaris de la llengua de signes millor accés a l'hora de fer gestions amb les administracions o buscar solucions a la possible cancel·lació de casals d'estiu.


text: A l'enllaç podeu trobar el qüestionari de la VII Olimpíada de Història de l'Art per practicar. Bases de la VIII Olimpíada. Normal 0 21 MicrosoftInternetExplorer4 EXAMEN 21 DE MARÇ BARROC / SEGLE XVIII I COMENÇAMENT DEL XIX 1 - El primer exercici consistirà en definicions Haveu de contestarà el... Normal 0 21 MicrosoftInternetExplorer4 Bloc 5. L'art contemporani L'arquitectura contemporània. · La Revolució Industrial i els nous materials . L'urbanisme del segle... Normal 0 21 MicrosoftInternetExplorer4 BLOC 4. 3.-EL SEGLE XVIII I EL COMENÇAMENT DEL XIX El neoclassicisme. La figura de Goya : Concepte i característiques de l'art neoclàssic.... Bloc 4. 2.- BARROC Característiques de l'arquitectura i escultura . L'arquitectura a Itàlia:Urbanisme (la Roma de Sixt V); Bernini, Borromini. L'escultura: Bernini. La pintura italiana, flamenca i holandesa . Naturalisme i classicisme en la... Enllaços i La vocació de Sant Mateu - A pinzellades d'art podeu trobar un bon grapat de vídeos de comentaris d'obres que entren a Selectivitat. - Al departament de geografia i història del col·legi Pius XII teniu comentaris de les obres de selectivitat. El programa... Renaixement Enllaços Pinzellades d'art: - El naixement de Venus - L'escola d'Atenes de Rafael - El judici final - El lavatori - Les noces de Caná - Espectacular visita virtual a la Capella Sixtina. - Comentari del Concert campestre de Giorgione pdf (IES Emili Darder). -... v:* {behavior:url(#default#VML);} o:* {behavior:url(#default#VML);} w:* {behavior:url(#default#VML);} .shape {behavior:url(#default#VML);} BLOC 4. L'art occidental en el món modern 1.- RENAIXEMENT Característiques generals de... Estructura de l'examen 10 de gener. ROMÀNIC I GÒTIC. Estructura de l'examen 10 de gener. ROMÀNIC I GÒTIC. - El primer exercici consistirà en definicions Haveu de contestarà el terme correcte segons la definició oferta; escollir 10 termes entre els 20 que s'ofereixen, de tots els... Obres a comentar a la Selectivitat 2012-2013 IMATGES HISTÒRIA DE L'ART PAU 2013-2014 REVISSIÓ REALITZADA EL 19 DE NOVEMBRE, 2012 1. Partenó 2. Discòbol 3. Dorífor 4. Laocoont i els seus fills 5. Panteó 6. Colosseu 7. Ara Pacis 8. August de Prima Porta 9. Santa...


text: Qui són el BATE Borisov i el Viktoria Pilsen? El Barça s'enfrontarà a dos equips gairebé desconeguts en aquesta fase de grups de la Lliga de Campions. Us els descobrim MARCEL SANROMÀ Barcelona Actualitzada el 25/08/2011 20:34 260x366 Bakos, del Viktoria, celebra el seu gol al Copenhaguen a la ronda prèvia de la Champions / REUTERS / PETR JOSEK Bakos, del Viktoria, celebra el seu gol al Copenhaguen a la ronda prèvia de la Champions / REUTERS / PETR JOSEK Aquest dijous s'han sortejat els grups de la primera fase de la Lliga de Campions, i el Barça ha quedat enquadrat a l'H, amb el Milan, el BATE Borisov i el Viktoria Plzen. Del Milan no cal dir res, però... qui són el BATE Borisov i el Viktoria Plzen? Qui els coneix? Els aficionats més entregats tindran present el BATE, encara que només sigui una mera referència, perquè no és novell a la màxima competició. En canvi, el Viktoria Pilsen sí que debuta aquest any a la Champions. Fundat l'any 1973 en el si de la Unió Soviètica, el BATE és un equip bielorús, de la ciutat de Borisov, una població de 150.000 habitants situada a prop de la capital del país, Minsk. Borisov va veure caure Napoleó el 1812, i durant la II Guerra Mundial va ser tristament famosa per acollir sis camps de concentració nazis. Eminentment industrial, Borisov acollia una empresa automobilística que dóna nom a l'equip, perquè BATE és l'acrònim d'aquella empresa: Borisov works of Automobile and Tractor Electric equipment. Tan a prop de Minsk està Borisov que, tot i que el seu estadi té només una capacitat de 4.500 espectadors, els partits europeus els juguen a l'estadi del Dinamo de Minsk, on hi caben fins a 45.000 persones. El BATE, que vesteix de blau i groc, ha guanyat les darreres cinc edicions de la jove lliga de Bielorússia, i aquesta temporada també va guanyar la Copa. Per arribar a la fase de grups, van eliminar primer el Linfield d'Irlanda del Nord, després l'Ekranas lituà i, finalment, l'Sturm Graz austríac a la ronda prèvia. Pel que fa als jugadors, de l'actual plantilla no seria fàcil destacar-ne cap, tot i que un dels més interessants és el jove migcampista brasiler de 23 anys Renan Bressan. Va fer 15 gols en la seva primera temporada a l'equip, que el van convertir en màxim golejador de la lliga, i el van escollir millor jugador de la Lliga 2010. A més, el BATE compta amb alguns jugadors que van aconseguir el tercer lloc al passat Europeu sub-21 de Dinamarca del mes de juny, com el davanter titular Maksim Skavysh, els migcampistes Nyakhaychyk i Gordeichuk o el defensa Filipenko, que és propietat de l'Spartak de Moscou. La lliga de Bielorússia està en joc, i l'equip de Borisov domina amb claredat un cop més, amb 9 punts per sobre del Shakhtsyor Salihorsk. Aliaksandr Hleb va sortir del BATE. Allà es va destapar com a futbolista la temporada 1999/2000, i després va anar a parar al segon equip de l'Stuttgart. El Viktoria, que vesteix de blau i grana, sí que debuta a la Lliga de Campions. És l'actual campió de la lliga de la República Txeca, que va endur-se per primer cop a la seva història amb només un punt de marge sobre l'Sparta de Praga, i per davant d'altres equips molt més coneguts, com l'Slavia de Praga, l'Slovan Liberec o el Bohemians 1905. A la Champions no, però van participar a la passada edició de l'Europa League gràcies a haver-se endut la Copa l'any anterior, però van caure davant el Besiktas a la ronda prèvia. També van participar a la Recopa 1971-72, però també van caure a la primera de canvi, davant el Bayern de Munic amb molta contundència. Aquest cop, però, han aconseguit superar tres rondes prèvies de la Lliga de Campions. Primer van fer fora el Pyunik armeni, després, el Rosenborg noruec, tot un històric, i finalment el Copenhaguen, que l'any passat va jugar la fase de grups i va complicar molt la vida al Barça. Com el BATE, el Viktoria tampoc juga els seus partits europeus al seu estadi, que només té capacitat per a 7.400 persones. Ho fa a l'Eden Stadium de Praga, que pot acollir fins a 20.000 espectadors. De la seva plantilla caldria destacar dos jugadors. Primer, el jove migcampista Vladimír Darida, que va disputar, com els bielorussos, l'Europeu sub-21, amb una selecció de la República Txeca que va acabar quarta. El segon és el seu capità, l'internacional Pavel Horváth. Ara ja és veterà (té 36 anys), però en el seu dia va arribar a jugar amb l'Sporting de Portugal, la temporada 2000/01 i el Galatasaray l'any següent. Si per alguna cosa és coneguda la ciutat de Pilsen (Plzeň en txec) és per la seva cervesa, famosa arreu del món. Però el Viktoria també té força història, ja que va ser fundat el 1911. Per tant, els txecs podran celebrar el seu centenari amb la primera participació a la màxima competició europea, i enfrontant-se al Barça. Tot un èxit.


text: Vigorèxia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure 4Incidència 5Altres dades La vigorèxia, complex d'Adonis, addicció a la musculatura o dismòrfia muscular és un trastorn mental caracteritzat per una obsessió per tenir un cos musculós, que després afegeix una percepció alterada de la figura corporal, de manera que la persona que el pateix mai no es veu prou musculosa sinó prima.[1] Aquesta deformació de la percepció pròpia també es dona a l'anorèxia, a la qual l'afectat el que busca és estar prim. De vegades, la vigorèxia pot estar acompanyada d'ortorèxia (obsessió excessiva per menjar un cert tipus d'aliments, que l'afectat jutja "sans" o "correctes") i malnutrició. El terme vigorèxia va ser encunyat l'any 1993 pel psiquiatre Harrison Pope.[2] La vigorèxia a Espanya encara no s'ha etiquetat com a malaltia, es considera un trastorn mental no estrictament alimentari[2] relacionat amb l'addicció a la musculatura.[3] Podria dir-se que qui pateix de vigorèxia és una persona insatisfeta amb el seu propi cos que es veu massa prima i busca amb l'exercici adquirir el volum desitjat. A més de la pràctica desmesurada d'exercici físic, aquesta alteració dona lloc a una sèrie de reaccions que es donen a l'organisme en què estan involucrades hormones i neurotransmissors, reaccions que provoquen un procés de dependència a aquest exercici físic.[1] Les persones que pateixen vigorèxia tenen una gran obsessió per veure's musculoses però mai no estan satisfetes. Aquest sobredimensionat culte al cos es manifesta per una pràctica excessiva de l'esport provocada per una obsessiva preocupació per l'aspecte físic, i té com a meta principal l'obtenció d'una major massa muscular. Així, a més de l'exercici físic, també modifiquen la seva alimentació, supeditant-la a la consecució dels seus objectius. Tot això els porta a suprimir els greixos de l'alimentació i a consumir proteïnes i hidrats de carboni amb excés, amb conseqüències negatives per a la salut. Els malalts corren el risc de récorrer al dopatge per a muscular i disminuir la fatiga. Els productes dopants més utilitzats són els esteroides anabolitzants, derivats sintètics de la testosterona (hormona sexual masculina). Aquestes substàncies poden provocar problemes d'impotència, creixement desproporcionat de les glàndules mamàries, acne, caiguda del cabell, depressió, eufòria, irritabilitat i, en els casos més extrems, problemes de cor i de fetge.[1] Alguns dels que pateixen vigorèxia estan convençuts que porten una vida sana,[2] per la qual cosa no consulten el metge si no és que tenen alguna lesió persistent per excés. La vigorèxia pot estar associada a una depressió, irritabilitat i ansietat.[3] Sol manifestar-se mitjançant tres característiques: dependència, tolerància i supressió. La dependència és la sensació que l'exercici és necessari per sentir-se bé i, molt sovint, fa que s'eludeixin molts compromisos que també haurien de ser valorats a fi de satisfer aquesta necessitat, com la feina, la família o els amics. La tolerància indica que cada vegada cal més exercici per assolir la mateixa sensació: sentir-se bé. La supressió és la sensació de cansament o debilitat 24 o 36 hores després de faltar a alguna sessió programada d'exercici.[3] Els factors que predisposen a l'addicció a la musculatura són encara difusos, encara que s'observen algunes semblances amb els pacients anorèctics, perquè també hi ha una distorsió de la imatge corporal. L'activitat física, quan és moderada, constitueix un important factor compensatori i és reconeguda com un excel·lent mètode per millorar la salut i la forma física, mantenir la capacitat d'adaptació als esforços i endarrerir l'envelliment. Així, diferents organismes la prediquen com el remei per solucionar els problemes. Els afectats de vigorèxia però, que solen tenir problemes de seguretat, una autoestima precària, poca maduresa i problemes d'integració, no poden parar de fer-ne i se n'obsessionen d'una manera que afecta la seva salut mental i física, que avorta projectes personals i que minva la seva qualitat de vida.[3] El perfil dels potencials afectats identificats per la Conselleria de Sanitat de la Xunta de Galícia el 2010 és el d'un home jove, d'entre 15 i 35 anys, amb trets en la seva personalitat que inclouen introversió, inseguretat i baixa autoestima. A la Unió Europea entre el 5% i el 6% dels clients de centres esportius tenen risc de patir aquest trastorn.[2] Algunes investigacions revelen que la vigorèxia es dona amb més freqüència en els esports de caràcter individual, com el fúting, malgrat que altres esports aeròbics com el ciclisme, l'aeròbic o la natació també poden originar-la.[3] En la major part dels casos, l'excés d'exercici és símptoma d'algun problema subjacent, des de causes individuals com depressió, ansietat o trastorns obsessius-compulsius a causes socioculturals, com els estereotips estètics. El tractament passa per una teràpia psicològica i si cal la reeducació dels hàbits alimentaris.[3] Es calcula que a Espanya el 2010 pot haver uns 700.000 afectats de vigorèxia.[2] Nombrosos problemes orgànics i lesions poden aparèixer quan la pràctica esportiva és excessiva. Les desproporcions entre les parts corporals són molt freqüents, per exemple, un cos molt voluminós que fa al capdavant. La sobrecàrrega de pes al gimnàs repercuteix negativament en els ossos, tendons, músculs i les articulacions, sobretot dels membres inferiors, amb esquinços. L'alimentació és un altre problema molt freqüent i important, ja que consumeixen moltes proteïnes i hidrats de carboni i poca quantitat de greix en un intent d'afavorir l'augment de la massa muscular, ocasionant molts trastorns metabòlics. L'ús d'anabòlics és també una altra conseqüència que s'associa a la vigorèxia, en un intent de millorar el rendiment físic i incrementar el volum dels músculs. Amb l'ús d'aquestes substàncies pot causar molts trastorns en l'organisme com masculinització i irregularitats del cicle menstrual en les dones, acne, problemes cardíacs, atròfia testicular, disminució de la formació d'espermatozoides i retenció de líquids, entre altres. És important tenir en compte que aquestes drogues no augmenten la força muscular, l'agilitat ni la resistència. ↑ 1,0 1,1 1,2 Vigorèxia: obsessió per un cos musculós Col·legi de Farmacèutics de Barcelona ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 Vigorèxia, Xarxa de tècniques i tècnics locals en l'àmbit de les drogues a Catalunya, 18 de gener de 2010 ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 Vigorèxia. Ni poc... ni massa! Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine., Fundació Claror, d'esport, lleure, cultura i salut; 2001


text: El Parc d'Atraccions Tibidabo estrena...| La ciudad enBarcelona| Guía del Ocio y Cultura de Barcelona El Parc d'Atraccions Tibidabo estrena la primera atracció de realitat virtual de Catalunya L'atracció Virtual Express serà la nova sensació d'aquest estiu L'atracció Virtual Express serà la nova sensació d'aquest estiu i una mostra més de l'aposta que fa el Parc, per a la innovació i la tecnologia més pionera. Un nou espectacle de mapping nocturn, les fonts d'aigua interactives i la tornada del mític Avió complementen les novetats de la temporada d'estiu L'atracció Virtual Express és una nova aventura de realitat virtual com mai abans s'havia experimentat. Per primera vegada a Catalunya es combina l'experiència de pujar al tren ràpid de sempre amb la visualització d'una pel·lícula en 3 dimensions creada especialment pel Parc, amb la tecnologia més pionera. Durant el viatge, els visitants experimentaran un món 3D animat que coincideix perfectament amb el recorregut del tren ràpid que no deixarà a ningú indiferent. Més novetats estiuenques i nou horari: a l'agost, cada dia obert d'11h a 23h Aquest estiu, el Parc presenta altres novetats com l'espectacle de mapping nocturn amb les Mascotes del Parc, que combina les tècniques més avançades de làser i mapping. L'espectacle fa un recorregut per les diferents corrents artístiques que han marcat la història de Barcelona, un pla ideal per viure durant les nits d'estiu, amb la ciutat de fons il·luminada. Les fonts d'aigua interactives també son un bon al·licient per visitar el Parc: de lliure accés per a tothom, els usuaris hi poden interactuar gràcies a la detecció del moviment. Més de 50 sortides d'aigua que refresquen a grans i petits. La tornada de l'emblemàtic Avió el passat mes de juny ha donat encara més vida al Parc, que ha estat des del gener sense aquesta mítica atracció. Una rèplica gairebé exacta del primer avió que al 1927 feia el recorregut Barcelona – Madrid. L'Avió es va inaugurar el 23 de setembre del 1928, només uns mesos després. http://bs.serving-sys.com/serving/adServer.bs?cn=display&c=19&mc=imp&pli=22230878&PluID=0&ord=[timestamp]&rtu=-1 Campanadas de Fin de Año 2018 Doce campanadas, doce acontecimientos y doce deseos para un espectáculo multimedia de luz, agua, fuego y música original [leer más] Comercio de proximidad de Barcelona Donem vida al comerç de barri! Fem Nadal [leer más] Palo Market Fest 4o aniversario 4 anys anant de cool [leer más] Conviértete en un gamer a 50 metros de altura Vodafone yu estrena una nueva experiencia por todo lo alto [leer más] Palo Market Fest - Good New Trends Nuevas tendencias propuestas por micro empresas, jóvenes creadores y artesanos contemporáneos [leer más]


text: El Barça Alusport en té prou amb trenta segons per sentenciar el Marfil (1-4) Dos gols de Torras i Fernandao en menys d'un minut decideixen un derbi molt intens El líder ha suat per sumar els tres punts al Jacint Verdaguer de Santa Coloma en un partit que ha decidit la qualitat individual dels blaugrana 3 min. Santa Coloma de Gramenet 08/11/2011 22:44 Vèncer a Santa Coloma no és fàcil. Per molt que la diferència de plantilla sigui abismal. En els darrers tres anys el Barça havia tastat tots els resultats. La derrota per la mínima, el triomf per la mínima i l'empat. Aquest dimarts, a la pista del Marfil en un partit avançat de la 12a jornada, el Barça ha tornat a patir molt per superar el conjunt de Sergio Mullor, que no dóna mai una pilota per perduda. L'1-4 final deixa el Barça Alusport encara més líder, amb 29 punts, mentre que el Marfil segueix a la dotzena plaça amb 9 punts. En el primer temps el Barça ha dominat, però no ha estat l'amo. Ha mantingut la possessió, ha tingut més ocasions, però no més de dues de clares. El Marfil, amb l'incombustible Óscar Redondo al capdavant, s'ha tancat al darrera quan els de Marc Carmona s'acostaven i així han aturat diverses embestides dels blaugranes. Els dos gols del primer temps han estat molt bonics. El d'Adolfo, al 4' de partit, ha estat gràcies a una jugada d'estratègia i l'empat, de Javi Rodríguez, després d'una gran jugada personal. Amb l'1-1 s'ha arribat al descans. I a la represa dos cops molt durs. Al minut i mig el Barça ha sentenciat amb dos gols en trenta segons. Primer Jordi Torras en una jugada d'estratègia ha fet l'1-2 i immediatament Fernandao s'ha trobat sol davant de Marcos Vara i l'ha superat amb un toc suau. Amb l'1-3 tot ha canviat. Els dos gols han refredat l'ambient a un Jacint Verdaguer que s'ha quedat mut. Després dels gols el Barça ha tingut diverses ocasions més per ampliar el marcador, però Marcos Vara, molt atent, n'ha tret més d'una. En atac el Marfil ha creat perill, però Paco Sedano també ha estat providencial en més d'una ocasió. Al 36', Ari Santos ha fet l'1-4 definitiu després de rebre una passada que l'ha deixat sol. El públic ha protestat una possible falta sobre Redondo que l'àrbitre no ha assenyalat, però el partit ha mort amb l'1-4 al marcador. 1- Marfil Santa Coloma: Marcos Vara, Óscar Redondo, Rafa López, Rubén i Adolfo -cinc inicial-; Geison, A. Segura, Shota Hoshi, Lolo Jarque. 4- FC Barcelona Alusport: Paco Sedano, Torras, Gabriel, Lin i Fernandao -cinc inicial-; Lozano, Javi Rodríguez, M. Tolrà, Ari Santos, R. Serrano. Gols: 1-0 Adolfo (4'), 1-1 Javi Rodríguez (7'), 1-2 Torras (21'), 1-3 Fernandao (21'), 1-4 Ari Santos (36').


text: En aquest món no es pot ser a tot arreu, a no ser que es tingui el do de la ubiqüitat, i jo no el tinc, cagumdena. Ho dic perquè de vegades se m'escapen coses que m'interessen de la cartellera de Barcelona, però després tinc la fortuna de que me les fan a Igualada, no sempre. És el cas de Els Dolents. Shakespeare's Villains de Steven Berkoff, enfant terrible del teatre anglès, és un monòleg molt bo basat en una idea brillant: ajuntar un gran número de "dolents" de les seves obres, i a fe que el bard se'n va inventar de malànimes. La dificultat estava en lligar-los tots i no trencar el ritme al anar de l'un a l'altra, i això l'autor ho va aconseguir. L'obra, a més, té moments molt divertits. Comença fent una mena de catàleg de malentranyes. De Iago diu que és un dolent mediocre, a Ricard III el titlla de malvat genial (precursor de Bin Laden i fins i tot de Franco), Macbeth és un canalla al que encara li queden restes d'amor, Shylock un usurer, però compte! que avui seria un banquer respectable, Hamlet un assassí en sèrie... i així amb més de vuitanta fills de sa mare. El text és brillant i la traducció de Màrius Serra diria que perfecte, doncs tot flueix d'una manera molt natural, res grinyola, fins i tot sembla que estigui escrit en pentàmetres iàmbics com ho feia el de Stratfford. Quan el recitat era texts fidels, trossos d'obres, una suau música d'acordió ens estava avisant que aquella part era "autèntica". Manel Barceló s'ha entregat al màxim, ho ha fet molt bé i recita com si fos fàcil. S'hi ha deixat la pell, doncs l'espectacle dura, o l'ha fet durar quasi dues hores. En alguns moments potser s'ha passat un pèl de pallasso, però això ja és filar molt prim. Bona direcció de Ramon Simó i la posada en escena, de monòleg: escenari pelat i quatre focus ben posats.


text: argumentació i contraargumentació | la rebotiga @LauraBorras gràcies! I sí, sempre tindrem la literatura #literaturadesdecasa #confinament #clàssics... twitter.com/i/web/status/1... 10 minutes ago RT @Ester_Forne: Gràcies!!! Gràcies!!! Ens vau donar veu... ens doneu veu... som un equip de 40 persones compromeses amb l'educació... i am... 20 minutes ago


text: El Govern reactiva l'elaboració del Pla Nacional de l'Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible El diputat d'ERC Ernest Maragall El conseller Ernest Maragall, ha encapçalat la reunió de la Comissió Interdepartamental encarregada de coordinar la seva elaboració Ernest Maragall | Jordi Borràs El conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Ernest Maragall, ha encapçalat aquest la reunió de la Comissió Interdepartamental encarregada de coordinar l'elaboració del Pla Nacional per a la implementació de l'Agenda 2030 a Catalunya. Aquesta trobada ha permès reprendre el procés d'elaboració d'aquest pla –aturat l'octubre passat amb l'aplicació de l'article 155–, que compta amb la participació i col·laboració de tots els departaments de la Generalitat. El Pla Nacional referma el compromís de Catalunya amb la comunitat internacional i subscriu la voluntat del Govern i dels actors que integren la societat civil catalana de compartir aportacions substantives que contribueixin a l'assoliment de l'Agenda 2030 a casa nostra i també a escala global. El conseller Maragall ha assegurat que "aquest Govern té el compromís de projectar al món les nostres idees, les nostres capacitats per contribuir al seu desenvolupament, la pau i la defensa dels drets humans. Volem que els Objectius de Desenvolupament Sostenible i l'Agenda 2030 ens identifiquin com a país avançat i solidari." El Pla Nacional, inspirat en l'informe del CADS L'Agenda 2030: transformar Catalunya, millorar el món, s'ha concebut des d'una perspectiva transversal, vetllant per la coordinació efectiva dels 13 departaments de la Generalitat. Té un enfocament molt pràctic i té la voluntat d'integrar eficaçment els Objectius Globals de Desenvolupament Sostenible (ODS) de Nacions Unides tant en el marc normatiu com de planificació per tal que l'Agenda 2030 estigui perfectament integrada en l'acció de la Generalitat. El pla s'ha dissenyat com una macro-estratègia on estan vinculats tot el marc de planificació i normatiu d'aplicació per part del Govern de Catalunya. Serà, per tant, un pla dinàmic que incidirà en tots els àmbits d'actuació del Govern i que integra els ODS en la visió a mitjà termini (2030) i en l'actuació diària del Govern i de l'administració de la Generalitat de Catalunya. Fruit d'un treball molt intens entre els mesos de març i juliol de 2017, actualment es disposa d'un esborrany del pla, que concreta els 17 ODS i les 169 fites globals en aproximadament 750 compromisos. Aquest procés de treball ha estat liderat pel CADS, la Direcció General d'Afers Multilaterals i Europeus i la Direcció General de Cooperació al Desenvolupament.


text: TVMontjuïc | Institut Montjuïc | Pàgina 3 L'hort de l'Institut avança! Ahir dimarts, dia 17 d'abril, l'alumnat de 3r d'ESO va reprendre l'activitat de recuperació de la zona d'hort del nostre Institut. Amb l'ajut de Jordi Bofill vam acabar de preparar les parcel·les i vam plantar enciams, bledes, cogombres i diverses varietats de... Llegeix més» #passaportMontjuïc18 passaportMontjuïc18 from Institut Montjuïc on Vimeo. Tràiler de l'alumnat de primer per als visitants de primària Aquí teniu el tràiler que ha fet l'alumnat de primer sobre el projecte passaport al Montjuïc 2018. Per totes les escoles del barri de la Marina que vindran a... Llegeix més»


text: Com aquell qui diu: Una altra de TV3 Una altra de TV3 Seguint amb les seves teories avui a TV3, concretament a "Els Matins" de Josep Cuní, ha actuat la Jazz Ensemble Knox School, es a dir: la big-band (Orquestra) de l'escola Knox, sembla a ser dels EE.UU. Aquesta big-band ha tocat un tema sense pena ni glòria, a nivell dels estudiants que hi havia. Fins aquí tot molt bé. Però sabeu quantes orquestres i big-bands hi ha a Catalunya del mateix nivell o superior que no han sortit mai a TV3? Moltíssimes! Per exemple al Vendrell tenim la Big-Band de Músics o a nivell més clàssic hi ha l'Orquestra de l'Escola de Música. Doncs multipliqueu aquestes 2 orquestres per a, com a mínim, les capitals de comarca catalanes. Però no són dignes de sortir a TV3, o fins ara no ho han sigut i si en canvi aquesta orquestra americana que no té un nivell superior digne d'arrambar els músics del propi païs, sinó que estan al nivell de les orquestres que els estius vénen a l'alberg Santa Maria del Mar. I no m'agradaria que es llegís aquest post en clau patriòtica, etc. No hi ha cap problema amb que gent de fora vingui a actuar per aquí, però per favor, que com a mínim ens aportin alguna cosa! Que Tv3 la paguem els d'aquí i surten els d'allí, just al revés de qualsevol mitja de comunicació de qualsevol altra país. Resulta que els grups que canten en català els hi costa Déu i ajut situarse a les poques botigues que queden fora de Catalunya i aquí no surten els grups i formacions catalanes perquè surtin els d'allí. Increible! A TV3 continúen enlluernats amb els EUA i això provoca que en general el públic valori sempre més els de fora que els d'aquí. Us imagineu "Els Matins" presentat per Peter Jennings, per exemple? Publicado por Albert Recasens en 13:12 Albert! Veig que amb la música passa una cosa semblant que amb els vins. Som tan cosmopolites que tot allò que ve de fora és molt millor que el que tenim a casa... Ja m'agradaria veure si a TV Logroño o TV Rioja fan un programa de vins on surtin vins del Priorat, de la Borgonya o de la Champagne, com passa a TV3. O veure si en un bon restaurant de Logroño es pot fer una presentació de vins del Penedès per professionals i amb la sala plena i els diaris omplin pàgines com passa aquí... Està bé no ser provincià, però ens passem de cosmopolites! Sabe que resultaria interesante albert? que luego de mostrarnos su opinión o crítica hacia un tema, estaria bien pues, nos expresara su sentir. Muchas grácias y disculpeme el atrevimiento a sugerirle, pero narra muy bien y me gustaria que profundizara mas. No, és que ser del Penedès (o català) és ser un provincià, i està aquí el nostre error, que no ens creiem ni lo nostre, ni la música ni el vi. La TV3 tots sabem que no és "la nostra" sinó és la que controlen certes ments brillants com en Cuní, l'Escribano, els corresponents partits polítics, i personatges com en Bolaño (abans), o la Terribas ara.


text: Trobada entre Jordi Cuadras i la ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana del govern espanyol, Raquel Sánchez. El regidor portaveu d'Igualada Som-hi, Jordi Cuadras, va coincidir amb la ministra de Transports Mobilitat i Agenda Urbana del govern espanyol, Raquel Sánchez, en el marc de l'escola de tardor del PSC. Cuadras va aprofitar l'avinentesa per fer arribar a la ministra algunes de les seves demandes per Igualada. Cuadras explica que en l'àmbit de les infraestructures Igualada té reptes pendents com el nou traçat de l'autovia A-2 que ha de permetre adaptar-la als estàndards europeus des de Jorba fins a Abrera tot millorant la seva seguretat i resolent la connexió amb la C-37 i la C-15. Un altre dels projectes pendents que cal fer realitat segons Igualada Som-hi és la construcció del carril Bus-VAO a la carretera B-23 fins a la Diagonal perquè els autobusos evitin les llargues retencions de primera hora per entrar a Barcelona i garantir un temps de viatge de 40 minuts amb transport públic durant totes les hores del dia. L'altre gran repte és la lluita pel tren gran. Igualada Som-hi proposa que unir els pols econòmics del Port de Barcelona i el Port sec de Saragossa amb un tren que passi per Igualada i sigui de mercaderies i passatgers tot seguint el projecte de l'Eix Transversal Ferroviari. Article anteriorEls Moixiganguers celebraran la seva Diada sense restriccions covid Pròxim articlePiera posa en marxa una campanya per evitar l'abocament de residus al costat dels contenidors