Miquel Castelló: de maig 2011 Primeres reflexions sobre els resultats de les Eleccions Municipals del 22-M Dos dies després de les eleccions municipals del passat diumenge, havent destinat el dia d’ahir al descans i la reflexió, reprenc el contacte amb els lectors del bloc encapçalant aquesta entrada amb els resultats electorals que es van donar a Roquetes el passat diumenge. A la vista d’aquests resultats, i en primer lloc, agrair als set cents noranta-sis roqueteros i roqueteres el suport que han donat al projecte municipal que he tingut l’honor d’encapçalar. Han estat molts menys del que tant els companys i companyes de la candidatura, com jo mateix, confiàvem tenir. Però en unes circumstàncies electorals on tants i tants ciutadans, a nivell local, nacional i estatal, han deixat de confiar en els socialistes com a partit amb capacitat de millorar les seves expectatives de futur, considero més necessari que mai fer aquest gest sincer d’agraïment a tots aquells i aquelles que ens han seguit fent confiança. Agraïment que vull fer extensiu també a tots els companys i companyes que han format part de la nostra candidatura. Han treballat amb la màxima intensitat per tenir uns bons resultats que ens permetessin tornar al govern de l’Ajuntament. La major part d’ells i elles, persones joves però amb anys de servei a Roquetes des de les seves Entitats. Persones de principis i conviccions, amb present i futur. Agrair igualment a tots aquells que en aquests dies intensos de campanya ens han ajudat des de la seva militància política o complicitat personal, moltes gràcies a tots i totes. En segon lloc, felicitar als guanyadors. Ara, com fa quatre anys, han hagut uns guanyadors de les eleccions i uns altres que les han perdut. En aquest cas, el partit que ha guanyat les eleccions és Esquerra Republicana de Catalunya, i els que les hem perdut hem estat tots els demés. Per tant, felicitats a ERC per aconseguir sumar més vots que cap altre partit al seu projecte per a Roquetes. La tercera reflexió, a la vista dels resultats de diumenge, la resumiré en una paraula preocupació. Sí, molta preocupació per que al nostre Ajuntament hagi entrat un partit polític que difon valors que no haurien d'estar presents a les institucions democràtiques. L’odi i la intolerància cap als diferents no construeix absolutament res, i l'historia de l'humanitat n'està plena d'exemples. Amb l’odi i la intolerància no es resoldran cap de les qüestions que preocupen al nostres veïns, i amb un programa com el de P x C per a Roquetes, on dels seus deu punts, nou son il·legals o inconstitucionals, òbviament, encara menys. Finalment, l’ultima de les reflexions que de forma ràpida, sense aprofundir massa, m’han provocat els resultats de les eleccions de diumenge és el de la satisfacció de veure que, en aquesta ocasió, la calumnia i la mentida repartida en pamflets (com tantes altres vegades), fins i tot el dia de reflexió, no ha donat per a més que un 4,16% de vots, i per tant la pèrdua de representació a l’Ajuntament. Inclús massa premi per a tan males propostes. Publicat per Miquel Castelló a 8:56 p. m. La campanya electoral s'acaba Ens queden poques hores per acabar aquests llarguíssims quinze dies de campanya, que seguien a dos mesos de molta intensitat física i emocional. Mitjançant el Bloc, us he anat posant al corrent de qui eren els companys i les companyes que conformaven la nostra candidatura, us he parlat també de les nostres propostes, he fet crítica democràtica als governants actuals del nostre Ajuntament, en fi, he procurat fer explícit allò que volem fer per Roquetes i amb qui ho volem fer, amb tots els roqueteros i roqueteres. Aquesta nit, amb un berenar, i ball fins que el cos aguanti, a l’Hort de Cruells, acomiadarem com es mereixen aquests dies tan intensos, per això, de manera excepcional, el comentari d’avui el deixaré penjat al bloc aquesta tarda. Hem caminat per Roquetes de punta a punta. De la Raval Nova a la Raval de Cristo, de la Raval de la Mercè als Pilans o La Torre d’En Gil.... hem estat pels disseminats urbans del nostre terme municipal, Mirambó, Terrapico, Colomar, Urgell, Parellades, Pandorga, Carretera dels Reguers.... volíem arribar a tots i cada un dels roqueteros i roqueteres, que ens veiéssiu, parlar amb vatros, explicar el nostre projecte i, certament, ens sentim orgullosos d’haver fet bona part de tot allò que ens havíem proposat. Voldria acabar aquests comentaris de la campanya electoral de les eleccions municipals 2011, publicant la carta personal, que formava part de la revista del nostre programa electoral, em segueix semblant una bona síntesi del que hem viscut en aquests quatre anys, i cap a on volem anar a partir del 22 de maig. Benvolguts conciutadans, ara fa quatre anys, després de les eleccions, vareu assistir perplexos a un pacte del que ningú us en havia parlat prèviament, un pacte sense afinitats polítiques ni personals, un pacte fet per anar en contra dels socialistes, no per anar a favor de Roquetes. Molts de vosaltres ens vareu fer arribar la vostra incomoditat democràtica, alguns no ens havíeu votat però sentíeu que us havien estafat, que s’havia mercadejat amb el vostre vot. Altres ens dieu que no tornaríeu a anar a votar. A tots us vaig dir el mateix, que el pacte havia estat legítim (la llei ho permet), però si us havia incomodat, la solució no era abstenir-se d’anar a votar La solució per mostrar el vostre descontentament era justament la contraria, calia que anéssiu a votar les properes eleccions municipals, i ja les tenim aquí. Ha arribat el moment de dir si us va parèixer be o no aquell pacte estrany de tots contra nosaltres. Però també ha arribat l’hora de manifestar, amb el vostre vot, si voleu que aquella situació es torni a repetir, perquè no ho dubteu, aquells que van propiciar el pacte segueixen pensant que guanyi qui guanyi les eleccions, si poden, evitaran que els socialistes tornéssim al govern municipal. La situació que rebrem, després d’aquests quatre anys de govern, en res te a veure amb la que vam deixar el maig de 2007. Ni la situació social i econòmica de Roquetes, després de quasi tres anys de crisi econòmica mundial, és la que vam viure aquells quatre anys de legislatura. Ni la gestió econòmica de l’Ajuntament, per l’actual govern municipal, deixarà altra cosa que un endeutament brutal, i la pèrdua del prestigi econòmic que l’Ajuntament de Roquetes havia tingut des de temps immemorial. Caldrà doncs, esmerçar tots els nostres esforços en remuntar la situació econòmica del municipi, reduint l’atur, i recuperar la solvència econòmica de l’Ajuntament. Aquest serà el nostre principal objectiu. Volem tornar a governar, com ho vam fer durant vint i quatre anys gràcies a la vostra confiança, per a tots els roqueteros i roqueteres sense distincions. Que ningú sigui més que ningú per raó de sanguinitat, amistat o militància política. Volem que l’Ajuntament s’obri a tots els roqueteros i roqueteres, però volem sobretot que la nostra gestió, el nostre treball des del govern de l’Ajuntament sigui clar, transparent, sense dubtes per a ningú. Compartint aquest compromís, m’acompanya una candidatura de dones i homes que estimem Roquetes, preparats per assumir els reptes que ens depararà la difícil situació de l’Ajuntament. Amb una fulla de serveis a Roquetes impecable, amb anys d’experiència i dedicació a les entitats i associacions del nostre poble. Tenim també un bon projecte de futur, realista i possible, que podeu analitzar amb detall en aquestes pagines. Sols em queda doncs demanar-vos un cop més la vostra confiança., perquè som persones amb bon cor que no us defraudarem. Gràcies a tots i totes els que heu seguit els comentaris que he penjat aquests dies, voldria haver estat a l’alçada del vostre interès. Publicat per Miquel Castelló a 5:01 p. m. Transparència política i participació ciutadana Si els eixos anteriors del nostre programa, dinamització de l’economia, millora de les finances municipals, serveis a les persones i qualitat de vida, dels que n’havia parlat en comentaris anteriors, son propostes importants per tal que Roquetes, d’aquí quatre anys, estigui molt millor que ho està en aquests moments, l’últim dels quatre eixos del Programa Electoral dels Socialistes no ho és menys d’important. La transparència política i la participació ciutadana son objectius absolutament irrenunciables de la nostra candidatura per tal de millorar la qualitat democràtica del nostre Ajuntament, que en aquests quatre anys de govern quatripartit ha fet passos enrere realment alarmants. Per a natros, la transparència, en totes aquelles decisions que afecten els interessos dels nostres conciutadans, serà una realitat des del mateix dia que es constitueixi el nou govern municipal. On s’ha vist que tenint una revista municipal (pagada amb els impostos de tots els roqueteros i roqueteres) no s’hagi publicat, en quatre anys, ni un sol extracte dels acords presos per la Junta de Govern Local o el Plenari? Cal canviar aquesta situació, la revista Roquetes i l’emissora municipal Antena Caro han de complir, en primera instància, aquesta voluntat de que arribi l’informació municipal a la ciutadania (no confondre amb la propaganda d’aquests quatre anys). Especialment, tindrem cura que es conegui els sous i indemnitzacions dels càrrecs públics, i totes les contractacions d’obra pública i de personal. La participació ciutadana, d’altra banda, ha de ser la principal eina que legitimi l’acció del nou govern municipal. Despatxos polítics oberts, instruments per a què “totes” les entitats es sentin co-protagonistes del futur del nostre poble, descentralització administrativa a la Raval de Cristo, a partir de la creació d’un Consell de Barri, mitjans de comunicació municipals al servei de tots els ciutadans, entitats de Roquetes i partits polítics amb representació a l’Ajuntament. Així doncs, aquestes que segueixen son algunes de les nostres propostes en transparència política i participació ciutadana: 1) Qualsevol contractació d’obra, servei o de personal es publicarà a la revista Roquetes i a la web de l’Ajuntament. 2) Els sous i indemnitzacions de l’Alcalde i Regidors es publicaran als mitjans de comunicació municipals. 3) Crearem la figura del Defensor del Ciutadà. 4) Elaborarem un Reglament de Participació Ciutadana que permeti una major implicació a entitats i ciutadans en l’activitat municipal. 5) Promourem la creació del Consell de Barri a la Raval de Cristo com a eina de descentralització administrativa, amb representació de tots els grups polítics de l’Ajuntament i les entitats del Barri. 6) Constituirem un Consell Esportiu Municipal que coordini l’activitat al Pavelló Poliesportiu i les instal·lacions esportives. 7) Els mitjans de comunicació municipal tornaran a estar oberts a tothom, reflectiran els acords dels òrgans de govern municipal i seran garants del pluralisme polític de l’Ajuntament. Amb la publicació de les nostres principals propostes d’aquest quart eix del programa electoral, tanco les entrades que en aquestes últimes setmanes us he anat fent arribar, mitjançant el bloc. El programa, amb totes les propostes, us l’anem portant als vostres domicilis, i amb tota seguretat, abans de divendres, el podreu consultar amb format paper. Publicat per Miquel Castelló a 12:07 a. m. Etiquetes de comentaris: ajuntament, eleccions, propostes, transparència Propostes de Serveis a les Persones i Qualitat de Vida En aquest tercer bloc de propostes electorals, avui vull parlar del que, al nostre programa electoral, anomenem Serveis a les Persones i Qualitat de Vida. No es tracta només de construir nous equipaments, de millorar infraestructures, es tracta bàsicament que els roqueteros i roqueteres sentin que aquells serveis bàsics, als que tenen dret, van formant part de l’agenda del seu Ajuntament. Ara fa quatre anys, quasi tots els partits polítics que ens presentavem a les eleccions prometíem la llar d’infants, i una residència per a la gent gran amb un centre de dia. El que va passar ja ho sabeu, els quatre partits que van formar el govern municipal van optar per altres inversions. Ni un sol euro dels ajuts dels Fons Estatals, concedits pel Govern d’Espanya, es va destinar ni a un, ni a l’altre equipament. Més de dos milions d’oportunitats, en forma d’euros, per poder aconseguir uns terrenys, un local, un edifici on poder instal·lar la llar d’infants. Cap gestió tampoc (al menys que ens hagin explicat) davant la Generalitat per tal d’aconseguir els ajuts que han permès, en aquests quatre anys, posar en funcionament milers de places públiques d’escola bressol a tot Catalunya, al servei de parelles joves amb carregues laborals. Del projecte virtual de residència per a la gent gran que presentava, ara fa quatre anys, el partit de l’actual Alcalde, tampoc s’ha sentit rés més fins ara, que sembla torna a portar-ho al seu programa electoral. No s’ha aprofitat l’oportunitat que ens donaven els terrenys municipals, a l’entrada de Roquetes, propers al lloc on estarà el nou Hospital de Tortosa, per aconseguir el complex soci-sanitari al que ens havíem compromès els socialistes. Un complex soci-sanitari que contemplava també el compliment del compromís de la Consellera Marina Geli, de fer un nou Centre d’Assistència Primària (CAP), que tingués els serveis sanitaris que una població amb el nombre d’habitants de Roquetes necessita. També aquest equipament el portaven altres partits al seu programa electoral, però tampoc l’actual govern ha considerat que fos una prioritat en aquests quatre anys. Calia pressionar al Govern de la Generalitat, per posar terminis que fessin possible fer l’equipament, però tampoc en aquest aspecte s’ha sabut gestionar les necessitats de Roquetes amb efectivitat. Doncs be, el compromís que vam adquirir els socialistes fa quatre anys amb aquests equipaments el tornem a renovar, i formaran part de les nostres prioritats per millorar la qualitat de vida dels roqueteros i roqueteres. De forma resumida, detallem alguns dels principals compromisos en aquest tercer bloc de les nostres propostes electorals: 1) Farem una llar d’infants municipal 2) Cercarem solucions amb el Departament d’Ensenyament per dinamitzar el funcionament del Col·legi de la Raval de Cristo, facilitant l’increment de matriculacions. 3) Un cop acabades les obres del Col·legi Marcel·lí Domingo, plantarem arbres que donin ombra als patis del Col·legi que ho precisen. 4) Treballarem per a que la Generalitat construeixi un nou Centre d’Assistència Primària, amb els serveis sanitaris que pertoquen a una ciutat com Roquetes. 5) Traurem a concessió els terrenys municipals a l’entrada de Roquetes per fer possible un Residència per a la Gent Gran i Centre de Dia, amb places municipals concertades. 6) Descentralitzarem els serveis socials bàsics, amb atenció personalitzada a la Raval de Cristo. 7) Reformarem els vestidors i la piscina d’estiu. 8) Farem uns vestidors que donin servei a la nova pista poliesportiva de la Ravaleta. 9) Farem possible unes escoles esportives amb suport municipal. 10) Treballarem per a que el casal de joves pugue ser autogestionat pels propis joves. Aquestes son deu de les propostes que la nostra candidatura tindrà com a objectiu prioritari si els roqueteros i roqueteres ens donen la força suficient per poder-les fer realitat. Publicat per Miquel Castelló a 12:32 a. m. Etiquetes de comentaris: ajuntament, eleccions, estat del benestar, propostes Roquetes 161 anys de municipi independent L’escrit que segueix és l’editorial que encapçala el nostre programa electoral, que a partir d’avui anireu rebent a casa tots els roqueteros i roqueteres. El passat 14 d’abril Roquetes celebrava el seu 161é aniversari com a municipi independent. En aquest més de segle i mig d’història la transformació del municipi ha estat molt més que evident. Des d’aquella acta fundacional signada al Carrer de la Gaia, a la casa del senyor Bosch Rossell, fins al dia d’avui els avenços de la Ciutat han estat constants. Malgrat tots els molts moments de dificultat que ha viscut Roquetes des d’aquell llunyà 14 d’Abril, la voluntat ferma dels roqueteros i roqueteres de ser protagonistes del seu futur, del nostre futur, ha permès arribar fins aquí. Roquetes avui compta amb infraestructures, equipaments i serveis públics que mai no haguessin somiat aquells primers dirigents municipals però, en bona part, tot lo que avui tenim es deu a la seva voluntat irreductible de que Roquetes fos un poble independent. En vicissituds diverses, moments complicats de guerres i epidèmies, amb períodes de república o monarquies dictadura o democràcia, moments de molt dinamisme econòmic o de crisi, Roquetes ha continuat avançant cap a un futur millor. “Ho hem fet entre tots i ho hem fet per a tots”, deia sovint Mariano Gil, el que ha estat el nostre Alcalde vint-i-quatre dels darrers trenta anys, i efectivament això ha estat així. Ell va rebre el llegat que li van deixar Àngel Poy i Jordi Itarte, els seus antecessors, com aquests l’havien rebut d’altres Alcaldes i com el mateix Mariano va deixar a Paco Gas i aquest deixarà quan acabi el seu mandat. Els socialistes de Roquetes, hem tingut el privilegi de participar activament de moltes de les principals transformacions que han millorat la qualitat de vida dels roqueteros i roqueteres. Amb aquest candidat a Alcalde i amb la seva experiència i capacitat de treball, amb un programa d’actuacions equilibrat, raonable i possible, amb una candidatura de persones solvents, vinculades al teixit associatiu de Roquetes, il·lusionades i disposades a deixar-se la pell per seguir millorant la qualitat de vida de tots els roqueteros i roqueteres, els socialistes estem disposats a formar un Bon Govern per a Roquetes. Ajudeu-nos a aconseguir-ho, no deixeu que us tornin a enganyar fent el contrari del què deien que farien, ni permetent que pactes estranys distorsionin la vostra voluntat. Desitjo que aquest editorial sigui un bon element de reflexió en aquests moments de campanya electoral. Publicat per Miquel Castelló a 10:26 p. m. Etiquetes de comentaris: ajuntament, eleccions, sentiments Les nostres propostes per sanejar les finances municipals Després d’un cap de setmana ple d’intensitat i un diumenge fantàstic al Casal de la Ravaleta, on dues-centes seixanta persones han donat el seu recolzament a la nostra candidatura, assistint al dinar popular amb el que hem celebrat la seva presentació, ara toca continuar amb les nostre propostes electorals. Tal com vaig dir a l’anterior entrada, el nostre programa està composat per quatre eixos prioritaris, dinamització de l’economia, sanejament de les finances municipals, qualitat de vida i transparència política i participació ciutadana. Així doncs, després d’haver fet esment a algunes de les nostres propostes per dinamitzar l’economia del nostre municipi, avui toca parlar del sanejament de les finances municipals. La situació econòmica i financera del nostre Ajuntament, viu, amb tota seguretat, una de les situacions més delicades dels seus 161 anys d’història. De viure una situació folgada ara fa quatre anys, amb el prestigi de ser un Ajuntament seriós i complidor, uns magnífics ràtios de solvència financera, un endeutament a llarg termini prudent i una despesa corrent adaptada als ingressos fixos, hem passat, en aquests quatre anys de legislatura, a un exagerat increment de l’endeutament, a llarg i a curt termini, a no poder fer front als pagaments amb els proveïdors en uns terminis mínimament raonables (catorze, quinze, setze mesos, és raonable?) i un increment de la despessa corrent, en paral·lel a la reducció d’ingressos (com a conseqüència de la crisi), que ha generat una gravíssima desestabilització pressupostaria. En definitiva, no ha existit cap mena de política econòmica ni financera a l’Ajuntament en aquests quatre anys. Aquesta situació, ens preocupa i molt, de fet, pel que coneixem de les propostes dels nostres adversaris, preocupa a tots els partits que ens presentem a les eleccions del 22 de maig. El que passa és què mentre uns han generat el problema, nosaltres volem recuperar la credibilitat econòmica que el nostre Ajuntament no hauria d’haver perdut mai. Caldrà doncs trobar solucions per a tots els problemes econòmics, però especialment els financers, si volem mantenir els serveis bàsics essencials de l’Ajuntament. Els quatre anys de festa permanent s’han acabat, ara toca pagar-la, i evidentment no podem seguir mantenint les despeses “disparatades”, a major glòria del govern quatre partit. Per tant s’imposa necessariament el replantejament de tot allò que no sigui indispensable, i el control absolut de la despesa corrent, cal que ingressos fixos i despesa corrent estiguin equilibrats, que no tinguem dèficits. Però també hem de ser conseqüents, i no podem fer pagar als proveïdors de serveis i obres de l’Ajuntament, el cost d’una gestió inadequada, menys encara quan la llei de la morositat obliga les administracions a pagar puntualment o a liquidar-los los interessos legals pel deute. En fi, la situació és molt complicada, però fent be les coses i aplicant rigor ens en podem sortir. Les nostres principals propostes per tal d’aconseguir-ho son les següents: 1) Reducció de la despesa corrent no indispensable, de forma immediata. 2) Aplicació de criteris d’eficiència en la despesa municipal (electricitat, telèfon, material d’oficina....) 3) Realització de les inversions d’acord amb les previsions de finançament. 4) Reestructuració del deute municipal a llarg termini. 5) Liquidació d’interessos als proveïdors per factures impagades, d’acord amb la llei de la morositat. 6) Compensació dels impostos i taxes municipals per aquells proveïdors als que l’Ajuntament els hi degui alguna factura. Aquestes son algunes de les coses que caldrà fer per tornar a la normalitat, i si la gravetat de la situació és pitjor del que el Govern d’aquests quatre anys ens ha dit, tindrem que explicar-ho, i explicar també allò que caldrà fer per corregir-ho. Etiquetes de comentaris: ajuntament, eleccions, hisenda municipal Donat que a les dotze de la nit s’inicia la campanya per a les eleccions municipals del 22 de maig, i a aquella hora el que pertoca és estar al Carrer Major, davant el Mercat, amb els companys i companyes posant el primer cartell, disculpareu que m’avanci a l’hora oficial i pengi, de forma virtual, el cartell oficial amb la foto del Candidat i el nostre eslògan. Comença la campanya, quinze dies de fer el màxim esforç per arribar a tots i cada un dels roqueteros i roqueteres, animar-los a anar a votar i que ho facin a la nostra candidatura. Perquè tenim un bon projecte, perquè estimem Roquetes i perquè volem que torni un bon govern. Publicat per Miquel Castelló a 10:02 p. m. Propostes per millorar el dinamisme econòmic de Roquetes i reduir l'atur Si en anteriors entrades us he parlat de la nostra candidatura, avui, a menys de vint dies de les eleccions municipals, vull començar a parlar de les nostres propostes electorals. Per a les candidatures socialistes a l’Ajuntament de Roquetes, al menys els darrers vint i quatre anys, fer el programa electoral sempre ha estat una faena de reflexió i diàleg en la que hi han participat els companys i companyes que han format part de les nostres llistes municipals, però també, juntament amb afiliats i simpatitzants del partit, persones alienes a l’activitat política, que mitjançant la seva experiència professional, de presència a la vida associativa del municipi o per la seva estima a Roquetes, han volgut ajudar-nos a confeccionar un compromís amb els roqueteros i roqueteres realista i possible de realitzar. En aquesta ocasió aquest procés no ha estat diferent. Hem tingut contacte amb més de dues-centes persones, representants directius d’entitats i associacions, socis de les mateixes, persones del mon professional de la pagesia, la construcció la indústria o el sector serveis, amb l’ajuda de les quals hem pogut plantejar les nostres propostes de futur per als propers quatre anys. Fruit de tots aquests contactes i les nostres pròpies reflexions i experiències hem elaborat seixanta compromisos emmarcat en quatre eixos prioritaris: 1 Per promoure activitat econòmica i reduir l’atur. 2 Per sanejar les finances municipals. 3 Per millorar la qualitat de vida dels roqueteros i roqueteres. 4 Per la participació ciutadana i la transparència política. Avui doncs, començaré pel primer eix prioritari, promoure l’activitat econòmica i reduir l’atur, que a la vegada es desglossa en propostes per a cinc apartats, l’activitat industrial, l’activitat urbanística, la comercial, la pagesia i la formació. En som conscients que contribuir a acabar amb la crisi econòmica i els seus efectes, és un dels reptes més difícils que es pot plantejar qualsevol responsable governamental, sigui de l’administració més potent o de l’ajuntament més petit. Tan cert però com que avui aquesta és la principal preocupació dels nostres conciutadans, i com a representants de l’administració que els és més propera tenim l’obligació de comprometre el màxim del nostre esforç per contribuir des de l’àmbit local a resoldre un problema global, la manca de feina. La crisi a Roquetes ens ha tocat fort, als problemes històrics del nostre comerç de proximitat, s’ha afegit la parada del la construcció, i especialment les conseqüències del tancament de LEAR i altres industries properes com INDO. Tot plegat ha fet que l’index d’atur al nostre municipi sigui, en aquests moments, superior a la mitjana de nostra comarca, i que aquest atur afecti especialment als més joves, i a les persones de més de quaranta-cinc anys. Cal doncs abordar aquesta realitat amb propostes valentes i compromeses que permetin tornar a posar en marxa la maquinaria econòmica de Roquetes, no tant confiant amb allò que ens pot vindre de fora, com en les nostres pròpies possibilitats i recursos. Aquestes son algunes de les nostres propostes per reactivar la economia i reduir l’atur: 1) Utilitzarem la zona industrial de l’antiga LEAR (ara propietat de l’Ajuntament) com a pool d’atracció de nova industria, donant-li el valor que aquests terrenys i instal·lacions tenen com a conjunt industrial. 2) Desbloquejarem les actuacions urbanístiques pendents, per tal que els terrenys de l’antiga SPAR puguin esdevenir un centre comercial de referència. 3) Treballarem per a que es puguin modificar les normatives d’inundabilitat que afecten als terrenys urbanitzables industrials de la carretera de València. 4) Obrirem els carrers del Raval de la Mercè cap a la Raval Nova. 5) Realitzarem millores urbanístiques al casc antic de Roquetes a la zona entre els Carrers de Balaguer, Plaça del Pou , Sant Roc i Sant Ramon.... 6) Farem millores a la xarxa de clavegueram i recollida de pluvials als carrers banda baix de l’Església de la Raval de Cristo. 7) Farem de l’Ajuntament interlocutor únic entre els emprenedors i la resta d’Administracions i companyies de subministrament de serveis (llum, telèfon) 8) Lluitarem per a que el Canal Xerta Riu Sènia sigui una realitat en aquest mandat que permeti millorar el rendiment del sol a la nostra pagesia. 9) Buscarem el consens amb la pagesia per crear un banc de terres públic que generi ocupació i redueixi l’abandonament de finques. 10) Sol·licitarem a la Generalitat la creació de cases d’oficis adreçades a la formació de joves desocupats. Aquestes son només deu de les més significatives propostes del nostre programa electoral per millorar l’activitat econòmica de Roquetes, però, per a fer possible aquestes i la resta de les que portem al Programa empenyem la nostra paraula, la nostra experiència i la voluntat de que, quan hem governat, hem complert. Els propers dies continuaré amb les propostes per sanejar les finances municipals. Publicat per Miquel Castelló a 9:35 p. m. Etiquetes de comentaris: ajuntament, economia, eleccions, propostes, treball


La salut no és només l'absència d'afeccions o malalties L'Organització Mundial de la Salut (OMS) defineix la salut com "un estat de complet benestar físic, mental i social, i no només l'absència d'afeccions o malalties". Amb freqüència els problemes psicològics de les persones són conseqüència de dèficits o carències en l'adquisició de certes habilitats i/o fortaleses necessàries. Les carències en habilitats emocionals com la manca d'empatia o d'autoestima, o en les habilitats socials i de comunicació, així com les dificultats en controlar emocions com la ira, l'ansietat, la por, l'enveja o la gelosia, poden portar a patiment emocional i a dificultats de convivència de la vida quotidiana. També solen ser causes de patiment emocional, dificultant la interacció amb els altres, algunes creences bàsiques amb les quals certes persones afronten la vida quotidiana. Això pot derivar en malestar per baixa autoestima, timidesa excessiva, dificultats per dirigir la pròpia conducta, disposar d'un estil cognitiu persistentment negatiu, poca capacitat per expressar els propis sentiments o freqüents conflictes en la convivència amb els altres. En ocasions les carències o dèficits emocionals i/o socials, així com la presència de creences irracionals impedeixen disposar d'un millor benestar emocional, tal vegada, objectiu bàsic dels éssers humans.


Vallromanes estrena l'Àrea 51, el nou espai dels joves al poble - somVallès Vallromanes estrena l'Àrea 51, el nou espai dels joves al poble L'equipament s'ha dissenyat a partir de les aportacions dels joves vallromanins Dimarts, 12 de juliol de 2016 | 15:10h El primer equipament de Vallromanes destinat exclusivament als joves va entrar en funcionament dissabte. Es tracta de l'espai denominat Àrea 51, inaugurat per l'alcalde, David Ricart; la regidora de Joventut, Mariluz Muñoz; i la directora general de Joventut de la Generalitat, Marta Vilalta. El centre està situat a la planta baixa de l’edifici de la zona esportiva municipal, disposa de 120 m2, distribuïts en dues sales de reunions i taller, una sala polivalent, una sala habilitada per a l’ús tecnològic, lavabos, un magatzem i una zona exterior amb paviment i porxada. L’adequació de l’equipament ha estat realitzada per l’empresa local Construccions Duran SL. La ubicació del nou espai, davant de 5.000 m2 multifuncionals del camp de futbol –al qual es pot accedir per una rampa des de l’avinguda Can Galvany–, ofereix moltes possibilitats d'actes. Dissabte, el camp de futbol i el seu voltant es van convertir en escenari de moltes activitats, que van començar al matí amb un rocòdrom a la zona esportiva i van continuar a la tarda amb portes obertes a l'equipament, festa de l'escuma, l'espectacle Molar, de Quim Bigas, un aperitiu, piscina nocturna amenitzada amb la música del dj Sioma i concerts per als joves amb De Rhydm, Livic i Araenserio fins ben entrada la matinada. El nou espai va començar a gestar-se al novembre de 2014 amb l'estudi I tu com ho vols?, elaborat i conduït pels educadors de l'empresa Teatre La Manivela, que pretenia detectar quina era la necessitat a Vallromanes de tenir un equipament per al jovent. L'estudi, presentat al febrer de 2015, va revelar que el 70% dels joves enquestats consideraven necessari aquest centre. A partir d'aquesta diagnosi, es va crear una comissió de treball i seguiment amb joves de 12 a 29 anys i amb representació de tots els grups i entitats juvenils del municipi per donar-los veu en el disseny de l'equipament, de manera que els joves n'han decidit tant la ubicació com el nom. En votació popular, el 55,9% dels joves van escollir el nom Àrea 51, nom que es reprodueix a la façana de l’equipament amb el logotip dissenyat pel dissenyador gràfic vallromaní Vicenç Prims.


L’escola Vora del Mar de Cubelles vol posar en marxa una aula sensorial | Ràdio Cubelles L’escola Vora del Mar de Cubelles vol posar en marxa una aula sensorial El centre espera engegar aquest projecte cap al mes de gener. Aquests dies, l'escola està immersa en les activitats nadalenques que estan relacionades amb el seu nou eix transversal "Vora Generation" L’escola Vora del Mar de Cubelles vol posar en marxa una aula sensorial. Una de les iniciatives realitzades per cercar recursos econòmics per tirar endavant el projecte ha estat l’organització aquest curs del "1r passatge del terror del Vora del Mal" que es va portar a terme el passat 8 de novembre. Es van recaptar aproximadament 700€ que aniran directament a la compra de materials sensitius i estimulants per l’aula sensorial. La Comissió d'atenció a la diversitat del Vora del Mar va ser qui va ho va impulsar per recaptar diners per l'aula sensorial. Els alumnes i famílies de 6è, més altres famílies voluntàries van ser les protagonistes de la creació fent d'actors, elaborant els vídeos, la publicitat i els berenars. Més de 350 famílies van gaudir de la terrorífica experiència. Als 700€ recaptats durant el 1r passatge del terror del Vora del Mal cal sumar-hi els 519€ que l’escola va rebre en el marc de la passada Diada de la bicicleta. De fet, aquesta va ser la xifra recaptada de la inscripció de les 346 persones que van prendre part de l’esdeveniment celebrat el passat 22 de juny, organitzat per la regidoria d’Esports de l’Ajuntament de Cubelles. D'altra banda, l'escola està immersa en les activitats nadalenques que enguany estan relacionades amb el seu nou eix transversarl "Vora Generation". Una de les més destacades és el seu concert de Nadal que tindrà lloc el dijous, 19 de desembre. També l'alumnat de tercer de primària ha anat a cantar a la Residència Onades; mentre que els de segon ho han fet a la residència Cugat. Per la seva banda, els de cinquè faran una cantada el dimarts, 17 de desembre a la llar d'infants La Draga. I els de P5 han enregistrat el divendres, 13 de desembre la seva participació al "Cantem el Nadal" de Canal Blau. Durant aquesta setmana abans d'agafar les vacances de Nadal l'alumnat del centre farà cagar el tió o l'amic invisible. També han preparat una fira de joguines de 2a mà pel dijous, 19 de desembre al matí. Finalment, el divendres, 20 de desembre - l'últim dia de classe abans d'agafar les vacances de Nadal- els infants rebran els seus informes. Per la seva banda, des de l'AFA han anunciat una festa de Nadal que es farà el dissabte, 21 de desembre, a partir de les 10:00h a l'escola Vora del Mar. Hi hauran manualitats nadalenques i Scape Room. També l'alumnat de sisè oferirà esmorzar i begudes (els beneficis serviran per finançar el viatge de fi de curs).


Què és una addicció i com superar-la - Psicologia en color Dilluns, 16 Desembre 2019 19:38 Quan tenim una addicció ... Es considera addicció a una malaltia crònica i recurrent de el cervell que es caracteritza per una recerca patològica de la recompensa i / o alleujament a través d'l'ús d'una substància o altres conductes. Quan parlem d'addiccions el primer que ens ve al cap és l'addicció a les drogues (tabac, alcohol, cocaïna, heroïna, haixix ...) però pot existir una addicció que no sigui a una substància, sinó «simplement» conductes que generen una recompensa positiva quan es satisfà la necessitat impulsiva a l'acció: sexe, joc, noves tecnologies, compres, treball, relacions de interpersonals ... Com es genera una addicció? A nivell psicobiològic, quan hi ha un estat emocional positiu a conseqüència d'una acció / consum les neurones de l'nucli accumbens reben la dopamina, mentre l'amígdala avalua la recompensa prevista. La dopamina és un neurotransmissor que es segreguem de forma natural davant d'una situació d'aventura, de risc o de curiositat. Quan hi ha una addicció aquest mecanisme de funcionament que hauria de ser «normal» trenca l'equilibri dopaminèrgic, augmentant la seva concentració en l'espai de la sinapsi o prolongant el temps que roman abans de ser capturada. Si el consum de substàncies es manté en el temps, el desequilibri de el sistema dopaminèrgic arriba a tal nivell que disminueixen els nivells de receptors de la dopamina, i romanen en nivells baixos fins i tot anys després de deixar-les. Com sabem que tenim una addicció? Si et fas aquesta pregunta, possiblement és perquè hi ha alguna conducta en tu que et fa pensar que tinguis una addicció. El principal símptoma és la dependència: la necessitat imperiosa i impulsiva de consumir una substància o l'element a què s'ha generat l'addicció. El segon símptoma és l'habituació: cada vegada volem i necessitem més, perquè el nostre sistema de plaer es mantingui elevat. Una altra de les característiques és la síndrome d'abstinència: resposta psicofisiològica que es dóna quan es deixa de consumir per un període de temps: ansietat, nerviosisme, insomni, dificultat per concentrar-se, irritabilitat ... Com enfrontar una addicció? Cerca de recursos: - Informar-se. És el primer recurs i dels més importants. La recerca d'informació sobre allò que ens està passant ajuda a que coneguem el problema, coneguem les experiències d'altres persones que han passat per la nostra mateixa situació, ampliem coneixements sobre els símptomes de les conseqüències tant de seguir a l'addicció com de deixar-la. - Cercar suport familiar i / o d'amistats. El suport de les xarxes socials serà imprescindible per a l'èxit d'superar una addicció, són els que ens van a recordar la nostra fortalesa, els nostres avenços, els nostres objectius, ens van a motivar en els moments en què sentim que no podem més, ens acompanyaran en la recerca d'altres recursos. - Buscar suport professional: va lligat a l'anterior. El suport familiar és un suport més afectiu, més constant que ens va a donar suport en el canvi, però el canvi no serà possible sense un suport professional. Ja que des de la psicologia, coneixem les eines més tècniques per afrontar una addicció, una escolta més empàtica i activa, un acompanyament psicològic professional, prevenció de recaigudes, alhora que s'anirà treballant psicoterapèuticament la seguretat, l'autoestima, la disminució de sentiments de culpa i vergonya si n'hi ha, la reconstrucció d'una xarxa de suport, recerca de noves motivacions. - Pràctica d'activitat física. L'activitat física, redueix els símptomes de depressió i ansietat, allibera dopamina, serotonina i noradrenalina que van a ajuda a restablir l'equilibri dopaminèrgic, millora l'autoestima, afavoreix la socialització ... Hi ha vida després de deixar es consumir? Siiii! El procés no és que sigui particularment senzill ni curt, però és un procés amb una alta recompensa. Imagina't, dins d'un any poder dir: «jo vaig deixar de consumir!» O «jo vaig deixar de jugar!» O «jo vaig superar aquella relació en la qual sentia que no podia viure sense l'altra persona» Pot ser un procés de 6 - 12 mesos, en què vas a aprendre moltíssim de tu mateix / a, vas a créixer com a persona, vas a descobrir un entorn més sa, vas a poder viure amb l'alliberament de l'esclavitud de l'addicció, vas a tenir més temps per a tu mateixa / o, vas a sentir bé amb tu mateixa, vas a poder dormir, descansar, deixaràs de tenir problemes econòmics, socials, físics, psicològics .... El camí de deixar una addicció és tota una aventura Publicat a Blog Val


Infomallorca.net | Rutes des de la Costa de Calvià : Ermites de Ponent Ermites de Ponent Distància: 66.5 km Desnivell: 1.196 m Capella de sa Pedra Sagrada, es Capdellà, Galilea Aquesta zona de l’illa no té els puigs que caracteritzen altres zones de la Serra, però sí que passa per diferents llocs d’interès. Es parteix del nucli de Palmanova (intersecció Ma-1C / avinguda de Cas Saboners) pel passeig Calvià passant per devora de l’esglesieta de la Pedra Sagrada. El passeig és abandonat per dirigir-se pel camí de Son Pillo cap al polígon de Son Bugadelles. Per la carretera Ma-1014 es retorna al passeig Calvià i s’arriba per aquest al nucli de Peguera. Després es dirigeix al poble de es Capdellà per la carretera Ma-1012. D’allà fa la gran pujada fins al llogaret de Galilea i baixa a Puigpunyent (Ma-1032). D’aquest poble es dirigeix a Esporles pel coll des Grau i la carretera Ma-1101. Continua per la carretera vella d’Esporles (Ma-1040) fins a Establiments. Finalment retorna per la carretera Ma-1016 superant el coll des Tords, passant per Calvià i tornant a Palmanova per la carretera Ma-1015.


Mariano - Bocairent: noviembre 2009 Presentació del Cartell anunciador de l’Assemblea Nacional de la UNDEF de Bocairent, a Expofesta Bocairent participa a la Fira de Expofiesta en IFA Alacant del 27 al 29 de novembre, i presenta el Cartell anunciador de l’Assemblea Nacional de la UNDEF als pobles festers. Amb motiu del 150 aniversari de les festes de moros i cristians, de Bocairent, l’Ajuntament de Bocairent i l'Associació de Festes de Moros i Cristians de San Blai han exposat a la fira Expofiesta, celebraba a Alacant del 27 al 29 de novembre, mostrant al públic assistent la informació més completa per conéixer els atractius turístics de Bocairent i alhora les festes de moros i cristians de Bocairent que el proper mes de febrer complixen el seu 150 aniversari. La UNDEF va celebrar el diumenge dia 29 de novembre en l'auditori d'aquest recinte ferial, la Junta de Govern, a la que el President de la Junta de Festes de Bocairent, va convidar de forma oficial a totes les poblacions pertanyents a aquesta Federació a participar-hi en l'Assemblea Nacional de la UNDEF que se celebrarà a Bocairent el 13 i 14 de març de 2010. En aquest mateix paranimf, va aprofitar el president per a presentar el cartell anunciador d'aquesta Assemblea, obra del bocairentí, fester (filà de Mosqueters) i assessor artístic de la UNDEF, Vicent Ramón Pascual Giner; qui va fer una breu exposició als presents de la creació d'aquest cartell. Este cartell es presentarà al mon fester en Bocairent el proper 12 de desembre al maset de la Filà de Granaders i dins dels actes del 150 Aniversari, en el Concurs popular de Pericana, al que hi podran participar els cuiners i juntes directives de les nou filaes bocairentines, que després gaudiran d’un sopar de germanor festera. A l’stand de la UNDEF que tenía situat en la Fira, es va fer la presentació a la premsa i invitació a l'assemblea per part de l'Alcalde de Bocairent, Josep Vicent Ferre Domínguez, qui va explicar als presents l'esforç que està fent la Junta de Festes per a organitzar aquest esdeveniment. AL mateix va felicitar a la UNDEF, pel treball desenvolupat durant aquests últims anys en pro de la festa de moros i cristians. Finalitzant amb la invitació per al 13 i 14 de març , en un nou event que acollirà Bocairent i que serà el colofó final a més de mig any de celebracions amb motiu d’este 150 aniversari, al que hi ha hagut: enregistraments de CD de música festera, exposicions, xerrades i conferències, concursos gastronòmics, edicions de llibres i llibrets, recupració d’indumentària antiga de les filaes, etc. Cronista Associació Festes Moros i Cristians St.Blai-Bocairent Publicado por Mariano-Bocairent en 11/30/2009 No hay comentarios: Huí diumenge ens hem reunit els membres de Festasa, per tal de celebrar el naixement del fill de NURIA I JOSÉ BLAS, dos amics i membres de la nostra associació. Per a la dita celebració, José Blas i Xavi, ens han el.laborat una bonissima paella, i hem pogut gaudir totes i tots d'una bona vesprada a la Mitja Llegua. L'enhorabona als pares de la criatura. Dinar FESTASA - Naixement de David Blai Publicado por Mariano-Bocairent en 11/29/2009 1 comentario: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/29/2009 No hay comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/24/2009 No hay comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/23/2009 3 comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/20/2009 No hay comentarios: Demà dissabte 21 de Novembre, a les 23:30 hores, el Grup bocairentí Bielorússia, oferirà un concert a la població de Mollerussa. Segur que serà un èxit d'actuació. Aquest matí, s'ha celebrat a Bocairentel IXé Concurs de Pintura :"Joan de Joanes" patrocinat pel MI. Ajuntament de Bocairent i organitzat per Art-92. Hem pogut vorer com els artistes participants, provinents de diverses poblacions, així com també de la nostra localitat, han invaït els carrers del nostre poble, per tal de reflectir aquestos paisatges en els seus llenços. Publicado por Mariano-Bocairent en 11/15/2009 No hay comentarios: Bocairent acull desde divendres passat, l’exposició ‘La transició a la democràcia’ de la Universitat d’Alacant. La mostra commemora el 30é aniversari de les primeres eleccions locals amb informació pròpia L’Alcalde de Bocairent, Josep-Vicent Ferre, i la Vicerectora d’extensió universitària de la UA, Josefina Bueno, inauguraren aquest divendres, 13 de novembre, l’exposició ‘La transició a la democràcia (1974-1982)’ que romandrà oberta a la Sala ‘Joan de Joanes’ fins el dia 22; l’acte també va comptar amb la presència del seu comissari, Josep Bevià. La mostra està organitzada per la Universitat d’Alacant amb el suport de la Regidoria de cultura i servirà per commemorar el 30é aniversari de les primeres eleccions locals. La col•lecció original s’ha completat amb material propi aportat per persones de la població participants (o dels seus descendents) en aquells comicis de 1979 i aporta un balanç de la legislatura inicial realitzat per Josep Villarrubia, president del Centre d’Estudis Locals i regidor en la mateixa. Així, la proposta ofereix un resum de com va ser aquest període a la província d’Alacant mitjançant fotografies, cartells, adhesius, retalls de premsa i tot tipus de documents que formen part del fons de l’Arxiu de la Democràcia de l’entitat acadèmica. ‘Es tracta’, en paraules de Noèlia Vanyó, ‘de reivindicar un moment fonamental de la nostra Història recent que va permetre que els nostres ajuntaments tornaren a estar regits per gent elegida democràticament’. A més, per a la regidora de cultura, ‘és una forma d’homenatjar tots els nostres antecessors en la corporació municipal i especialment aquells pioners que posaren en marxa el govern més pròxim als ciutadans’ Ahir dissabte va tenir lloc a la seu de la Junta de Festes, la conferència "La Soldadesca i Els Moros i Cristians", a càrrec de dos persones molt vinculades a Bocairent, a més de ser dels qui més entenen d'aquest tema. Sergi Gómez ens va parlar de la Soldadesca, que era la soldadesca i el seu oritge, de les milicies locals, de com estaven constituïdes en compnyies, de com celebraven la festa en aquella època, en fi, de tot el que va ocorrer abans de donar el pas a la festa actual dels Moros i Cristians. Albert Alcaraz, fill de Bocairent, ens va parlar del canvi de la soldadesca als Moros i Cristians, el per qué eixe canvi, pot ser per mimetisme amb altres poblacios dels voltans i la necesitat de la nova burguesía de la zona de la Mariola i del baix Vinalopó, de fer-se una festa per a ells. Ens va parlar de com era la festa en els seus oritges i de com s'ha mantenit al nostre poble, de les primeres filaes, de les que van desapareixer i de les que es van crear noves, en fi, un tema molt interessant, donat el cas que a Bocairent celebrem el 150 aniversari d'aquets fet tan important. L'enhorabona als dos ponents, que van estar a la màxima altura. Conferència La Soldadesca i Els Moros i Cristians Ahir va tenir lloc, l'assemblea general ordinaria de la Junta de Festes, on vem sentir el crit de Festa Avant, per part de tots els estaments que formen la nostra festa. A la mateixa, es van aprobar els pressupostos per a les properes festes, vam escoltar les propostes de les filaes, com ara la dels Espanyoletos de concedir la medalla d'Or a En José Asensio Momparler, al qui des d'ací li done l'enhorabona, o als Marinos, que després de la votació a la nostra assemblea, vam proposar a la Junta de festes, que pose en marxa els mecanismes adequats, per tal que començe el debat sobre la possibilitat de camvi de les festes al cap de setmana, debat que s'ha de produïr als llocs que toca, no als bars o als forums, ja que a la nostra festa, tenim l'avantatge de tenir la estructura adequada per tal dur endavant aquest debat. Els President va informar de tot els que s'està preparant per a la celebració del 150 anivesari de les nostres festes, del monument a la festa, obra de l'artiste local Toni Vañó Cabanes, i d'altres temes importatns per a la festa. Junta de Festes Festa Avant Publicado por Mariano-Bocairent en 11/12/2009 No hay comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/09/2009 No hay comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/09/2009 1 comentario: De nou, una Pel.lícula per a Bocairent "EL GRAN VAZQUEZ" Ha començat el rodatge de la pel•lícula dirigida per Oscar Aibar , El gran Vázquez, basada en la vida del genial dibuixant de còmics Manuel Vázquez creador de personatges dels anys 60 com Anacleto, Les germanes Gilda o la Família Cebolleta i crec que algunes escennes seràn rodades a Bocairent. La pel•lícula està protagonitzada per Santiago Segura junt amb Mercé Llorens, Álex Angle i Enrique Villén entre altres. En paraules del director el film conta les aventures reals de Vázquez: "geni indiscutible de la historieta espanyola, Vázquez va dissenyar un estil gràfic que influiria a diverses generacions de dibuixants i va crear tota una galeria de personatges que han passat a formar part de la iconografia popular: Anacleto, Tio Vázquez, Les germanes Gilda, la Família Cebolleta, Angelet... Però sorprenentment, la seua vida ha superat la seua obra en la mítica dels còmics. Eixe Tio Vázquez sempre assetjat pels seus creditors, o el morós incorregible de l'àtic de la Rue 13 del Percebe (que ell també va crear però que va desenrotllar l'arxireeixit Ibañez), estaven inspirades en les seues peripècies, i ajudarien a perpetuar la seua llegenda". El gran Vázquez, compta amb la col•laboració dels Estudis de Ciutat de la Llum, Generalitat Valenciana, TVE, Canal Plus i TVC. Ambientada en la Barcelona, anys 60. Vázquez, el millor dibuixant de còmics d'Espanya, disfruta del que vol quan vol, no paga res, esquiva amb enginy als seus creditors, burla i estafa els seus caps i es casa alegrement col•leccionant una família darrere d'una altra. Fins que un gris comptable del seu editorial decidix que ha de passar per la pedra com tot fill de veí. No serà tasca fàcil: per al genial dibuixant, la vida és una festa en què cal colar-se si no t'han invitat. Publicado por Mariano-Bocairent en 11/08/2009 No hay comentarios: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/08/2009 1 comentario: Publicado por Mariano-Bocairent en 11/03/2009 1 comentario: Aquesta vesprada ha tingut lloc la Missa del Panellet dels Moros Marinos, ara ja es pot dir que la Festa ha començat. Ha hagut una gran afluència de gent, de fet no ha quedat ni tan sols un panellet, s'han repartit tots, però ningú s'ha quedat sense probar-los. Ara ja sols ens queda que arribe el dissabte, per tal de juntar-nos al maset, desfilar i maaaariiiineroooo..... La bola ja està a punt per tal de posar la charca en condicions. Vos esperem a totes i a tots i a passar-ho be. Vos deixe les fotos de Blai, ja que jo no n'he fet ni una. Missa del Panellet dels Moros Marinos - Fotos de Blai Publicado por Mariano-Bocairent en 11/03/2009 6 comentarios:


Entre el 5 i el 7% dels nens i adolescents pateixen TDAH Aquest dijous se celebra el Dia Internacional d'aquest trastorn. Els experts afirmen que hi ha un �sobrediagn�stic� del trastorn El nombre d’infants atesos pel trastorn per d�ficit d’atenci� amb hiperactivitat (TDAH) ha augmentat notablement els �ltims anys a Espanya. Actualment afecta entre el 5% i el 7% dels nens i adolescents. El diagn�stic d’aquest trastorn s’ha disparat sobretot l’�ltima d�cada, un fet que alguns experts atribueixen no tan sols al fet que hi ha m�s consci�ncia del problema i m�s eines per a detectar-lo, sin� tamb� a un «sobrediagn�stic». «Moltes vegades es col·loca a un nen l’etiqueta de TDAH, quan en realitat nom�s �s un nen mogut», coincideixen a assenyalar les professores de Psicologia i Educaci� de la UOC Amalia Gord�vil i Noem� Guillam�n. Aquest dijous se celebra el Dia Internacional d’aquest trastorn. Dificultat de concentraci�, de seguir instruccions i ordres, d’estar assegut m�s de deu minuts, mostres d’impaci�ncia, escassa toler�ncia a la frustraci�... s�n alguns dels s�mptomes que s’associen a aquest trastorn i que poden portar uns pares a la consulta del metge davant la sospita que el seu fill pateix TDAH. Per� no n’hi ha prou amb aquesta simptomatologia. Per a arribar a aquest diagn�stic (que ha de fer un equip multidisciplinari de professionals), cal que aquestes conductes siguin «molt repetitives, intenses i que es manifestin en m�s d’un �mbit», explica Guillam�n, que �s directora del m�ster universitari de Psicologia Infantil i Juvenil de la UOC. «Si un nen �s molt mogut a l’escola per� a casa no, aix� no �s TDAH», afegeix Gord�vil, que tamb� �s psic�loga infantojuvenil i familiar al centre GRAT de Barcelona. Les dades sobre la prevalen�a d’aquest trastorn han augmentat de manera considerable els darrers anys, tal com recullen diversos estudis. Segons el Departament de Salut, l’any 2013 van ser atesos als centres de salut mental i juvenil (CSMIJ) un total de 13.738 infants amb TDAH. La xifra representa el 23,46% del total d’infants atesos en aquests centres. En canvi, l’any 2008 la xifra d’infants tractats per TDAH representava nom�s el 14% del total. El percentatge de persones ateses als centres de salut mental i juvenil amb aquest diagn�stic es va incrementar el 192% en els nens i el 111% en les nenes durant el per�ode 2008-2015, tal com recull un estudi de l’Observatori del Sistema de Salut de Catalunya. I la despesa p�blica en medicaci� per a TDAH, per a totes les edats, segons aquest mateix informe, va passar de 2,7 a 7,9 milions d’euros en el mateix per�ode. Aquestes xifres demostren una clara tend�ncia a l’al�a d’un trastorn del qual amb prou feines se sentia a parlar fa poc m�s d’una d�cada. Les expertes apunten diverses raons per a explicar aquest augment, comen�ant pel sobrediagn�stic. Aquest sobrediagn�stic s’atribueix a diversos factors: d’una banda, als interessos de la ind�stria farmac�utica i a una mala interpretaci� dels professionals, per�, de l’altra, tamb� als canvis socials i a l’estil de vida estressant i agitat que tenim els adults. Guillam�n constata que el llindar i la capacitat dels pares i dels mestres de suportar el comportament d’un nen mogut �s m�s baix que d�cades enrere. Tamb� posa el focus en l’educaci�: «Els pares de les generacions anteriors tendien a ser m�s autoritaris i ara, en general, ho s�n menys. El fet de no posar l�mits pot provocar problemes de comportament en els nens», afirma. Afegeix que el diagn�stic de TDAH en realitat podria emmascarar altres problemes, com, per exemple, un estat d’�nim baix a conseq��ncia de problemes en el context familiar. M�s nens afectats d’hiperactivitat i m�s nenes afectades de d�ficit d’atenci� Les dues professionals insisteixen que l’avaluaci� del TDAH s’ha d’afrontar d’una manera interdisciplin�ria i ha de ser un psic�leg, un neur�leg o un neuropsiquiatra el professional que arribi al diagn�stic despr�s de parlar amb els pares i fer una bateria de proves al nen. Aquestes proves avaluen la freq��ncia o la intensitat d’una s�rie de s�mptomes que poden fer sospitar que l’infant o l’adolescent pateix hiperactivitat i impulsivitat o d�ficit d’atenci�. Per exemple, tenir dificultats per a estar-se assegut, parlar en exc�s, interrompre sovint els altres, c�rrer o grimpar m�s del compte, respondre abans d’acabar de formular una pregunta, si es manifesten d’una manera excessiva i en m�s d’un ambient, s�n alguns dels s�mptomes que s’associen a la hiperactivitat. No posar atenci� en detalls o cometre errors per distracci�, tenir dificultats per a organitzar-se, perdre coses sovint, distreure’s amb molta facilitat, oblidar-se de coses del dia a dia... poden conduir a un diagn�stic de d�ficit d’atenci�, sempre que aquests s�mptomes es produeixin sovint i no solament en relaci� amb temes o coses que no interessin a l’infant. Segons Gord�vil, els nens tenen m�s possibilitats de patir hiperactivitat que les nenes (la proporci� �s de 4 a 1), mentre que en el sexe femen� es detecten m�s casos de d�ficit d’atenci�. Les conseq��ncies d’aquests comportaments s�n molt diverses: des de problemes acad�mics i de comportament en l’edat escolar fins a problemes laborals o l’ab�s de subst�ncies estupefaents en l’edat adulta, si no s’ha tractat b� el trastorn. Un estudi afirma que el 60% d’adults amb TDAH t� un segon trastorn afegit, que sol ser d’una manera generalitzada el consum de drogues. Si el problema, per�, es tracta des del bon comen�ament, el pacient pot fer una vida normal. Ordres breus i concretes i mirar-se als ulls Els experts aconsellen un tractament multidisciplinari, que tingui en compte els pares, els mestres i els infants, i tamb� els metges i els psic�legs, en l’abordatge del trastorn. En el cas dels infants, per exemple, la ter�pia consisteix a modificar patrons de conducta mitjan�ant l’establiment d’un sistema de recompenses per a comportaments apropiats i de conseq��ncies negatives per als inapropiats. Tamb� se’ls ajuda a saber-se controlar i a organitzar-se. El tractament implica fer un entrenament als pares perqu� s�piguen manegar el comportament del fill. Per exemple, Gord�vil aconsella donar «consignes breus i concretes», fomentar el contacte visual amb la criatura (que et miri als ulls quan li parles), fer-li repetir all� que li dius per a assegurar-te que ha ent�s b� la consigna i utilitzar un llenguatge positiu. «En comptes de dir-li “No cridis”, �s millor dir-li que parli amb respecte», afirma. Aquestes eines s�n v�lides a l’aula, per� tamb� ho s�n per als monitors de lleure. Segons la Federaci� Espanyola d’Associacions d’Ajuda al D�ficit d’Atenci� i Hiperactivitat, els pares tamb� poden ajudar els fills eliminant sorolls i distraccions a casa o dividint la tasca que han de fer en passos m�s petits. Segons les expertes, petits gestos com fer asseure l’infant a primera fila a classe, davant de tot, o fer que sigui l’encarregat d’anar a buscar el material, tamb� poden ajudar molt. Per a millorar el rendiment acad�mic de l’infant —un dels �mbits m�s afectats per aquest trastorn—, tamb� s’aconsella incidir en t�cniques d’estudi (lectura, subratllat, fer esquemes o resums) o fer una supervisi� constant de l’alumne amb tutories individualitzes. La medicaci� va augmentant En alguns casos, la ter�pia psicol�gica i psicopedag�gica tamb� es combina amb el subministrament de f�rmacs. La xifra del consum de medicaci� per a combatre el trastorn ha augmentat d’una manera destacada els �ltims anys. Segon l’estudi de l’Observatori de Salut P�blica de Catalunya, l’1,3% de les nenes i adolescents i el 3,7% dels nens i adolescents de 6 a 17 anys residents a Catalunya ha consumit algun f�rmac per al trastorn per d�ficit d’atenci� amb hiperactivitat (TDAH) durant l’any 2015. En el per�ode 2006-2015, el percentatge d’infants i adolescents d’entre 6 i 17 anys consumidors de f�rmacs per al TDAH s’ha incrementat el 145,5% en el cas de les nenes i el 81,3% en el cas dels nens. Professora dels Estudis de Psicologia i Educaci�. Expert/a en: Directora del m�ster universitari de Psicologia Infantil i Juvenil de la UOC. Expert/a en: Psic�loga infantojuvenil i familiar al centre GRAT de Barcelona.


Avantatges | Agència Catalana de Turisme – ACT Inici > CCB > Programa Ambassadors > Avantatges Formar part del Programa Ambassadors de Catalunya permet millorar la visibilitat de la teva universitat, societat, empresa, associació o institució al mateix temps que contribueix activament a la creació de riquesa i de notorietat del territori on s’organitzi el congrés o l’esdeveniment. Però a més... Podràs participar a trobades d’ambassadors on habitualment assisteixen personalitats rellevants de la societat civil catalana. Formaràs part de l’agenda d’actes que s’organitzen des del CCB o l’ACT, adreçats als membres d’aquest programa i/o del sector de les reunions a Catalunya. Disposaràs de fil directe amb la Generalitat de Catalunya a través de l’Agència Catalana de Turisme – Catalunya Convention Bureau, així com amb d’altres organismes i entitats locals que poden contribuir a que el congrés sigui un èxit. Tindràs la oportunitat de generar networking amb tota la comunitat d’ambassadors, accedint a compartir experiències i inquietuds sobre l’organització de congressos i reunions a Catalunya. Gaudiràs de coneixement professional de primera mà sobre Catalunya a través del CCB en matèria d’organització d’esdeveniments professionals.


CUAP Sant Ildefons, el primer centre d’urgències d’atenció primària a l’ICS | 30 anys, 30 veus ← Una nova veu...des de l’atenció primària de la Catalunya Central La veu de la Gerència Territorial Catalunya Central...Carme Montforte → Posted on 11 Desembre 2013\tby icscat El dia 21 de juny de 2005, la premsa catalana es feia ressò de la posada en marxa del primer centre d’urgències d’atenció primària (CUAP) de Catalunya. D’això ja fa 8 anys i aquell centre pioner, el CUAP Sant Ildefons de Cornellà de Llobregat, continua donant servei a la població de Cornellà de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just i Esplugues de Llobregat, principalment, i també a ciutadans de municipis propers. Presta serveis sanitaris a problemes de salut, tant aguts com urgents, les 24 hores del dia, els 365 dies de l’any. Els objectius que es van marcar amb la posada en marxa dels CUAP van ser: en primer lloc, apropar a la població l’atenció per problemes aguts i urgents, disminuir la pressió assistencial i també els temps d’espera dels serveis d’urgències hospitalaris. Altres fites que es van plantejar van ser la millora de la coordinació entre l’atenció primària i l’hospitalària i la consecució d’una organització territorial més eficient. Un altre aspecte que cal tenir en compte, però que no va ser un objectiu específic en la posada en marxa d’aquests centres, és que un servei d’urgències d’aquestes característiques és un punt de detecció i atenció de problemes socials important. El CUAP disposa de professionals d’infermeria i medicina qualificats i, també, de la tecnologia necessària per poder donar una resposta de qualitat a problemes aguts i urgents. Així, s’hi poden fer proves diagnòstiques immediates com ara analítiques bàsiques i radiologia convencional. També té accés a la història clínica compartida de Catalunya i està coordinat amb el Servei d’Urgències del 061 i amb els hospitals de referència (Moisès Broggi, Sant Joan de Déu i Bellvitge). D’altra banda, els pacients que necessiten una visita posterior amb el professional de medicina o infermeria d’atenció primària que tenen assignat, poden sortir del CUAP amb la visita ja programada. Actualment, entre altres dotacions, el centre disposa de sala de reanimació cardíaca, sala de cirurgia menor (per atendre cures, sutures, etc.), sala de traumatologia (per posar guixos i embenats), sales d’exploració i boxs d’observació (per a aquelles persones que necessitin estar sota vigilància d’un professional durant unes hores, per controlar l’evolució del seu problema de salut fins a ser remeses al seu domicili o a un centre hospitalari). Durant tots aquests anys, la població ha anat coneixent, utilitzant i valorant molt positivament aquest Servei. Així ho demostra l’augment constant de les xifres d’activitat. L’any 2012 es van atendre 42.770 visites al centre i 4.510, a domicili; un total de 47.280 ciutadans. D’aquests, aproximadament la meitat van retornar a casa i de la resta, 16.510 ciutadans van ser derivats al seu equip d’atenció primària amb visita concertada i un nombre menor a l’especialista, a l’hospital de referència, etc. Després d’aquests vuit anys, es pot assegurar que les expectatives s’han complert. Segons l’opinió d’algun professional que ha viscut totes les etapes del CUAP, a causa de les millores que ha suposat aquest servei, les urgències hospitalàries han disminuït i, globalment, s’ha rebaixat el temps d’espera per ser atès, encara que segur que hi ha altres factors que també ho han propiciat. De la mateixa manera, els professionals consideren que la població valora molt positivament aquest apropament de l’atenció i també la immediatesa en la resolució i diuen que, progressivament, la ciutadania ha anat coneixent i utilitzant cada vegada més aquest servei. Aquesta entrada s'ha publicat en Aniversari ICS, CAPs històrics, Efemèrides, Els professionals en marxa i etiquetada amb atenció primària, Centre d'Urgències, CUAP, CUAP Sant Ildefons, Metropolitana Sud. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent. 2 respostes a CUAP Sant Ildefons, el primer centre d’urgències d’atenció primària a l’ICS Ester Marcos ha dit: 18 Setembre 2017 a les 8:42 pm ¿dónde decís que existe eso? jajajajajaja el que ha visitado el cual de sant ildefons sabe que eso no es así... 4 camillas separadas por una cortina y arreando... Rosa Alvarez ha dit: 9 Novembre 2017 a les 3:05 pm Hola, mi padre sufrió un ICTUS hace dos semanas, Le pasó mientras estaba paseando en Barcelona. la ambulancia que lo recogió le llevó a este centro. Estuvo dos horas sin ser diagnosticado, porque según el médico estaba bien para ir a casa. Ante la insistencia de su mujer, lo llevaron finalmente al hospital, donde, habiendo pasado tantas horas no pudieron hacer nada, más que monitorizarlo en la UCI. Persona mayor, obesa, que no coordina el habla , con cierto gesto extraño... es un RAPID si no me equivoco... rápido seguro no fue, y no lo puedo entender ni yo, ni los médicos que atendieron a mi padre en el hospital... No es para elevar la confianza en las CUAPs, precisamente.


Hill House Ciutat del Cap Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA 39 Somerset Road, Cnr ee Smit Street, De Waterkant, Cape Town, Green Point, Ciutat del Cap, Sud-àfrica, 8051 - Veure al mapa Ideal tant per a la diversió com per al relax, Hill House es troba a la zona de Green Point de la ciutat de Ciutat del Cap. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 2km, i normalment només es triga 20 minuts per arribar a l'aeroport. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hill House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, capella, botiga de conveniència, bugaderia. Hill House té 1 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses pista de bàdminton, barques, bitlles, canoa, tauler de dards, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hill House és una selecció idònia per a la vostra estada a Ciutat del Cap. Table Mountain - 27,23 km Platja Clifton - 4,45 km Museu Heart of Cape Town - 5,28 km Centre Yoga Meditation - 100 m Esglèsia Baptista Meadowridge - 180 m Glasshouse Rejuvenation for Men - 290 m Harley-Davidson Cape Town - 350 m Mesquita Musulmana - 460 m Memorial Prestwich - 490 m Esglèsia Luterana - 600 m Museu Bo-Kaap - 600 m Museu Gold of Africa - 640 m Tarifa d'ús d'internet/WiFi diària: 01 ZAR Tarifa d'aparcament diària: 00.00 ZAR


EL LLIBRE DEL NADAL – Calendari de l'Ermità dels Pirineus EL LLIBRE QUE ENS EXPLICA LA FESTA MÉS GRAN On es va imprimir el primer christmas del món? Quin dia s’ha de desmuntar el pesebre? Un nen pot fer d’Abat de Montserrat? Hi ha caganers fora de Catalunya? Com li diuen al rei negre a Alcoi? Qui va posar cara als tions? Celebrem el Nadal (Col·lecció l’Ermità), és un llibre on Amadeu Carbó, etnòleg i reconegut especialista en cultura popular, explica els elements més populars i les tradicions més emblemàtiques que formen part del nostre singular costumari al voltant del cicle nadalenc. El tió, la carassa, les estrenes, l’àpat de Nadal, els Reis i els patges, l’Home dels Nassos, els focs de Nadal, les nadales... El cicle de Nadal és un dels períodes festius més rics i singulars del nostre calendari. Dins d’aquest cicle s’interrelacionen manifestacions de diferents procedències i èpoques, algunes de molt reculades. Celebrem el Nadal també vol ser una contribució modesta però decisiva a posar en valor la festa del Nadal i el cicle nadalenc i, per extensió, el nostre costumari. Previous Presentació a Tona Next El cant de la Sibil·la


Llíria presenta una nova edició... L’Ajuntament de Llíria, en col·laboració amb la Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, presenta una nova edició del programa de voluntariat ambiental per a la prevenció d’incendis forestals. Esta iniciativa, que es va començar a desenvolupar l’any 2020, consisteix en la realització de tasques d’informació, sensibilització i vigilància, entre el 15 de juny i el 15 de setembre, en la muntanya de la Concòrdia i altres zones forestals del municipi. Cal recordar que és un servei de voluntariat, per la qual cosa no es rebrà prestació econòmica, encara que el consistori facilitarà aliments i begudes a les persones participants. A més, l’experiència es complementarà amb formació en matèries relacionades amb la prevenció d’incendis, medi ambient i primers auxilis, encara que en cap cas les persones participants formaran part de les labors d’extinció de possibles incendis. Per a inscriure’s en este projecte es demana, únicament, comptar amb la majoria d’edat i emplenar i enviar el full de sol·licitud, que està disponible en la web municipal, al correu josep.sabater@lliria.es. A més, es poden consultar tots els dubtes que sorgisquen sobre el programa telefonant al 637028311. La regidora de Medi Ambient, Consuelo Morató, ha animat a participar en esta iniciativa “que permetrà tindre un major control sobre possibles incendis forestals i contribuirà a la conservació del nostre entorn natural”. “A més, les campanyes informatives serviran per a sensibilitzar a agricultors, senderistes i residents de les urbanitzacions sobre quins són les pràctiques correctes”, ha explicat la regidora. Finalment, Morató també ha recalcat que este programa permet “donar compliment a l’objectiu no 15, que fa referència a la ‘Vida d’Ecosistemes Terrestres’, dels Objectius de Desenvolupament Sostenibles de Nacions Unides (ODS)”


Robin Boadway, investit doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona – IEB Robin Boadway, investit doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona L’economista Robin Boadway, un dels experts internacionals més rellevants en federalisme fiscal i imposició òptima, ha estat investit doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona (UB), a proposta del professor Alejandro Esteller Moré, catedràtic de la UB i investigador de l’IEB. A la laudatio, Esteller ha destacat que Boadway és “un investigador teòric de primer nivell de la hisenda pública, però amb una gran capacitat per tractar aspectes de l’economia de caràcter aplicat”. A més, el catedràtic ha assenyalat que Boadway és “un investigador amb un gran lideratge i compromís” i bona prova d’això és que fou el ponent convidat del primer Workshop on Fiscal Federalism, organitzat per l’IEB l’any 2005. Robin Boadway és catedràtic emèrit d’Economia David Chadwick Smith de la Queen’s University (Canadà). És un economista reconegut, especialitzat en finances públiques, disciplina en la qual figura entre el 10% més prominent dels millors investigadors del món, segons el rànquing IDEAS, que aglutina diversos indicadors d’impacte. La recerca de Boadway s’emmarca en el federalisme fiscal, la teoria de la imposició òptima, l’anàlisi cost-benefici, i l’Estat del benestar i la provisió de béns públics. Ha estat president de l’Associació Canadenca d’Economia i de l’Institut Internacional de Finances Públiques, i editor de diverses revistes acadèmiques, entre les quals destaca el Journal of Public Economics, la publicació acadèmica de referència en el camp de les finances públiques. A banda de la recerca acadèmica, ha fet tasques d’assessorament col·laborant amb el Consell Econòmic del Canadà, el Banc Mundial, el Fons Monetari Internacional i l’Organització de Cooperació i Desenvolupament Econòmic (OCDE), entre d’altres. Entre els seus llibres, destaquen Public Sector Economics, Welfare Economics, Canadian tax policy, Intergovernmental fiscal relations in Canada, Fiscal Federalism: Principles and Practice of Multiorder Governance i From Optimal Tax Theory to Tax Policy.


– Cinema – LADY JANE (****) – Filmoteca de Catalunya | – Cinema – LADY JANE (****) – Filmoteca de Catalunya Tal i com vam explicar en l’anterior crònica, varem quedar “marcats” per la manera de fer cinema del director francès ROBERT GUÉDIGUIAN al visionar el seu film mes recent “Les neiges du Kilimanndjaro”; aprofitant que a la filmoteca s’esta fent un repas de les seves pel.licules i sabent a priori que gairebé cap d’elles s’han comercialitzat l’estat espanyol, ens fem el propòsit de veure alguna d’elles. Ahir divendres 13/04/2012, em vaig escapar de nou i tot sol a la Filmoteca per tal de poder veure LADY JANE una pel.licula estrenada a França al 2008 i que crec que aquí no s’ha pogut veure. Si esteu interessats, avui he descobert que es pot visionar a partir del portal FILMIN a Internet per un preu força assequible (2,95 euros). Si cliqueu AQUÍ teniu l’accés directe. ROBERT GUÉDIGUIAN Va néixer al barri més comunista de Marsella el desembre de 1953. L’entorn que va viure de nen i adolescent el va marcar moltíssim, tant com per quedar reflectit en totes les seves pel·lícules. En el seu cinema retrata als oprimits, als febles i als pobres. Segons ell, aquesta ha de ser la tasca dels intel·lectuals i els artistes. Estudia a la universitat de París en els anys setanta. L’èxit li arriba el 1997 amb “Marius et Jeannette“. La pel·lícula amb consens unànime de la crítica internacional, on explica la història d’amor entre pobres amb gran dolçor però sense ironia. En aquest film com ja es costum en ell torna a estar envoltat per el “Clan dels Marsellesos”, el seu grup d’amics, tècnics i intèrprets, encapçalat per Ariane Ascaride, Gérard Meylan i Jean-Pierre Darroussin. Argument : En l’època en què els Rolling Stones cantaven Lady Jane, Muriel,François i René, tres amics de la infància nascuts en un barri obrer de Marsella, decideixen posar fi a la seva vida de delinqüents després d’haver assassinat a un joier durant un robatori. Intentant oblidar, han procurat no veures entre ells en els últims anys, fins al dia en què el fill de Muriel és raptat. Aviat es restableix l’amistat d’abans per reunir els diners del rescat. Muriel és puntual a la cita, enmig d’un gran parking i am bels diners demanats pel rescat, ....el seu fill s’acosta somrient, fins que una bala el fereix de mort al cap, sense temptativa per part dels raptors de recuperar els diners... Una pel·lícula de cinema negre autentic, que està dotat d’una moral valuosa per al nostre temps. Guédiguian ens ofereix un drama convincent i estimulant, amb el teló de fons de la Marsella moderna. El entreteixit d’opressió amb seqüències nocturnes en una paleta de grisos freds, blaus i marrons que transmeten la desolació que persegueix els tres principals protagonistes. El desenllaç impactant de la pel.lícula, es on les peces del trencaclosques encaixen perfectament i es resol el misteri. El treball de la protagonista, interpretat per Ariane Ascaride es d’aquells per treure’s el barret. Lady Jane exposa la inutilitat de la venjança, que ens mostra que res de bo pot venir de la filosofia del “ull per ull”. La venjança es similar a aquell borinot que vol sortir a traves d’un vidre d’una finestra i es va donant cops i cops contra el vidre, sense adonar-se de que existeix un camí millor per aconseguir sortir-sen. Torno a valorar molt positivament la manera de fer cinema d’aquest director francès.... de ben segur tornarem a veure alguna de les seves pel.licules. Interprets : Ariane Ascaride, Gérard Meylan , Jean-Pierre Darroussi i Yann Trégouët Aquesta entrada s'ha publicat en Cinema el 15 d'abril de 2012 per Miquel Gascon. ← – Cinema – LES NEIGES DU KILIMANDJARO (****) – Filmoteca de Catalunya – Opereta còmica ??? – “EL TRAVIATO” (*) – Monarquia – Safaris – Elefants – Democràcia →


Observatori de la ciutadania: de desembre 2012 30 anys d'Estatut El 2012 que acaba s'han complit 30 anys de l'aprovació del nostre Estatut. Ha estat una efemèride que ha passat desapercebuda, tant pel poder polític com per la ciutadania, cosa que demostra el poc interés que suscita la nostra carta magna. Només la Universitat d'Alacant ha organitzat una exposició i ha celebrat unes conferències que s'han recollit en un volum commemoratiu. Entre les conferències, la del primer president de la Generalitat, Josep Lluís Albinyana, crida especialment l'atenció, per la seua claredat, to crític i encert en l'anàlisi dels 30 anys de vida de l'Estatut. La tesi bàsica d'Albinyana és la següent: "si la Generalitat ens abandonara de sobte, el buit no ens enfonsaria. A diferència dels forats negres de l'univers, la contracció de totes les institucions que identifiquen la Generalitat Valenciana (Presidència, Corts, Consell de Cultura, etc.), envers un mateix punt i fins a l'infinit, no crec que provocara una força d'atracció que ens engoliria fins a fer-nos desaparèixer. No. Pense que, si això passara, les coses continuarien més o menys igual. Els serveis que avui depenen de la Generalitat passarien a ser de gestió municipal o tornarien a l'estat, una possibilitat que avui dia és un desig de molts." La tesi és atrevida però, sobretot, clarificadora, perquè ens demostra la inutilitat de les institucions autonòmiques. Després ve l'anàlisi, encara més aclaparador, perquè els primers responsables del desficaci en el què ens trobem són aquells polítics que ens van vendre el país, polítics que tenen nom i cognom i alguns continuen en actiu; Joan Lerma, Fernando Abril Martorell, Monsonís... tots ells van negociar uns termes que han definit la nostra història i que, per desgràcia, ens han portat on estem, al forat més negre i vergonyós. Començant pels símbols (vam perdre la senyera, el nom del País i fins i tot la unitat lingüística), i continuant per l'estructura política (que va mantenir les diputacions franquistes per damunt de l'estructura comarcal, amb els resultats que tots estem percebent a hores d'ara), el disseny del País Valencià es va dirigir per una via de segona categoria (el famós 143 de la Constitució) en clar menyspreu al desig de la ciutadania que havia expressat, al carrer i des dels ajuntaments, el desig de constituir-se en autonomia històrica. La política d'alcova, els pactes entre partits majoritaris i les tensions internes dels mateixos (una UCD en descomposició i un Psoe que preferia una Andalusia espanyolista però constituïda com autonomia històrica abans que una segona Catalunya al País Valencià), van malbaratar els somni popular i històric de constituir un país amb caràcter i dignitat. Els resultats els teniu al davant, un president titella (no massa diferent, també és cert, dels que hem tingut abans, començant pel sempre dòcil Joan Lerma i acabant pel conductor de Ferraris Camps) que no mana ni dins del seu partit ni fora del seu palau, una majoria de parlamentaris invisibles que només assomen el morro pels jutjats i d'incògnit (amb honroses excepcions dignes de reconeixement i que salven la classe política), un seguit d'institucions ocultes i opaques al control democràtic (com les diputacions provincials, feus de franquistes hereditaris com el senyor Fabra), una televisió en venda que no ha dignificat la llengua que li donava sentit, una Acadèmia inútil i un País en fallida. De tot aquest desficaci potser podríem salvar l'ensenyament en valencià, una de les garanties de supervivència de la nostra llengua, i una de les potes d'aquell pacte autonòmic, però al remat estem veient que només havíem creat una reserva índia molt particular que no ha aconseguit estendre l'ús del valencià al conjunt de la societat i que pot ser eliminat amb l'excusa del plurilingüisme o de la crisi econòmica. El balanç no pot ser més descoratjador pel que fa a la política. Però ens queda la ciutadania, i encara que el País Valencià no s'ha distingit els últims anys per la seua combativitat, ací estem i ací estarem, dignes i ferms, perquè estem segurs que aquest País mereix una altra història, aquesta llengua mereix un altre futur, aquesta gent mereix alguna cosa més que un seguit de mediocres i aprofitats que malbaraten els recursos públics que tant ens han costat d'aconseguir. Recuperarem la dignitat, recuperarem el futur, només necessitem 30 anys una mica més combatius que els passats. Publicado por Enric Senabre en 12:55 2 comentaris: Zero en democràcia El passat divendres va fer un any el govern Rajoy. Sol ser un moment de recapitulació, d'avaluació de les coses fetes que, en aquest cas i per a desgràcia nostra, han estat moltes. En el terreny econòmic (retallades i més retallades), educatiu (amenaça de nova llei), sanitari (privatització), judicial (taxes, reforma codi penal), laboral (reforma) i en quasi tots els àmbits les reformes, modificacions, canvis o simples eliminacions estan deixant un panorama desolador A aquest govern se'l recordarà per la rapidesa amb la qual està perdent la simpatia dels seus votant a força d'incomplir les promeses i forçar mesures impopulars. Però si en un terreny es mereix aquest govern un zero absolut és en qualitat democràtica. En un any ha endurit el codi penal, criminalitzat les protestes democràtiques, eliminat la formació democràtica a les escoles, governat a cop de decret llei, menyspreat les forces de l'oposició, ignorat la veu del carreu en un clam continuat, esvalotat Catalunya i, tot siga dit, guanyat unes eleccions a Galícia amb menys vots que mai i mantingut la seua representació a Catalunya en plena voràgine independentista. Una visió simplista de la democràcia ens recordaria les eleccions hagudes durant aquest període, en les quals el poble ha continuat donant el seu suport al govern (o això es pot interpretar dels resultats de Galícia i Catalunya). Però això només confirma les nostres afirmacions. Els nostres governants tenen una visió tan reduïda de la democràcia que la redueixen al recompte electoral. Creuen que una majoria a les urnes atorga tot el poder a l'executiu recolzat per la majoria parlamentària, però obliden que la democràcia és alguna cosa més profunda, més continuada i més quotidiana que aprovar decrets llei per la via d'urgència. Un governant democràtic ha de respectar la separació de poders i aquest govern està immers en una guerra contra els jutges i en un menyspreu continuat al parlament. Una democràcia implica el respecte a les minories, als desafavorits i als que expressen les seues opinions discordants, però aquest govern pretén esborrar del panorama social tot allò que s'opose als seus dictats. Democràcia significa igualtat econòmica i social i les pràctiques econòmiques neoliberals han consagrat la societat més desigual de la història democràtica. Governar democràticament implica doblegar els poders fàctics, imposar la voluntat del poble contra els interessos dels poderosos, però el nostre president és un dels més doblegats al poder econòmic especulatiu. La pràctica democràtica implica escoltar els actors socials, els representants implicats en cada sector social (sanitari, educatiu, judicial...) , però l'acció política imperant trepitja els actors implicats en l'educació, la sanitat o la justícia, i els aplica les seues mesures salvatges amb una actitud autista i desinteressada. En resum, governar democràticament és governar amb consens, amb mà dreta i esquerra, amb sentit comú i des del respecte més profund cap els oponents polítics. Res de tot açò fa el govern Rajoy que, de segur passarà a la història per ser el govern que més retrocessos democràtics ha generat a la societat espanyola. Publicado por Enric Senabre en 20:44 9 comentaris: L'església catòlica és com el peronisme argentí, agrupa al seu si totes les corrents existents, tant les favorables al govern, com les crítiques. El resultat, caiga qui caiga, sempre guanyen ells. I faig aquesta comparació, perquè estic segur que molts catòlics de bona fe estaran abominant ara de la conxorxa que uneix de manera obscena el govern PP amb els dirigents catòlics. Estic convençut que han d'haver veus des de dins de la pròpia església que criden contra l'obligatorietat de l'assignatura de doctrina catòlica a les escoles i per una evangelització des de la societat mateixa. I estic convençut perquè encara crec en una utopia il·lustrada, en una religió dins dels límits de la raó... i de la democràcia. Però el missatge dominant dels que ara, i des de fa molts segles, dirigeixen els destins de l'església catòlica és el contrari, un missatge que en el fons i en la forma atufa integrisme, sectarisme, ànsia de poder i molt poca honradesa. La forma en la que està portant-se la negociació sobre la llei educativa que ens amenaça, parteix de l'amiguisme que utilitza els contactes privats entre membres del govern i determinades ordres religioses, continua amb negociacions baix mà, sense altres actors ni opinió pública, i acaba acceptant condicions d'avantatge sense justificar democràticament. Pel que fa al fons del debat la situació és encara més vergonyosa, perquè amb el manteniment dels privilegis dels centres concertats catòlics que segreguen per sexe, amb l'eliminació de l'assignatura d'educació constitucional i amb la introducció d'una alternativa avaluable i dura a la de doctrina catòlica a totes les escoles, públiques i privades, s'aconsegueix tornar a una concepció social pre-moderna, i molt pròxima a la dels països àrabs amb majories polítiques musulmanes. Perquè un axioma bàsic de les modernes democràcies occidentals és el de la separació de l'església i l'estat, amb tot el que això comporta de respecte i fins i tot foment del cult privat de qualsevol confessió. Que els països àrabs, amb una tradició històrica que ha saltat la modernitat política, aboguen per estats islamistes és preocupant i potser perillós, encara que comprensible des d'un punt de vista històric i social, però que la religió catòlica, que ha pretés ser part de l'essència d'Europa, abogue ara per una confusió entre valors religiosos i valors democràtics, és intolerable, cínic i delictiu. Aquest salt enrere motivat només per una conjuntura política favorable als interessos d'aquesta empresa muntada al voltant de l'educació i de la democràcia, hauria de fer saltar els colors a tots aquells fidels que encara es senten catòlics i demòcrates. Eliminar la formació constitucional de l'alumnat perquè competeix amb els interessos morals privats d'una organització religiosa, separar l'educació moral dels xiquets i joves en catòlics i ciutadans per tal de mantenir una influència moral ancorada en principis antiquats, i mantenir els privilegis econòmics de determinades ordres religioses, a costa de principis bàsics humans com la igualtat i la dignitat, és senzillament repugnant, i diu ben poc dels valors que regeixen l'actuació d'aquesta organització semi-feudal. Si el que pretenen és dividir la societat en comunitats religioses separades per valors contraposats sense principis democràtics de convivència mínims, doncs aleshores recorden a una altra església que es va posar del costat d'uns assassins que van desagnar Espanya, i que van apuntalar el domini de la pitjor dictadura de la història espanyola. Creiem que l'església de Franco havia acabat amb Monsenyor Tarancon, però ara veiem que no. Les conseqüències les pagarem tots, altra vegada, moltes gràcies! Publicado por Enric Senabre en 22:32 9 comentaris:


Reunió de la comissió de coordinació amb Salut Pública - De festa en festa 13 de noviembre de 2020 13 de noviembre de 2020 defesta_enfesta\t0 comentarios\t#Covid19, #Falles2021, #JCF, #Sanitat En la vesprada d ́ahir va tindre lloc en el Saló de Plens de Junta Central Fallera la reunió de la comissió de coordinació amb Salut Pública. Una trobada promoguda per la Interagrupació de Falles de València, la resta de festes locals i les Juntes Locals falleres d’altres poblacions, en la qual s’han abordat diversos dubtes al voltant de la celebració de les Falles 2021 a causa de la pandèmia de la Covid-19. L’objectiu d’aquesta primera reunió era principalment que la Secretària Autonòmica de Salut Pública, en representació de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, ens indicara les directrius generals per a poder començar a treballar en pròximes reunions els diferents escenaris que es poden plantejar de cara a les Falles de 2021, ja que la greu situació sanitària actual obliga a pensar en unes falles diferents a com les hem conegudes fins ara. Aquests escenaris estaran sempre basats en paràmetres objectius de la pandèmia i, tal com ens ha indicat la Secretària Autonòmica, la realitat és canviant. Els diferents col·lectius reunits en el dia de hui s’han compromés a treballar diferents opcions perquè des de la Conselleria de Sanitat puguen valorar la idiosincràsia del món faller, posant en valor els aspectes culturals i econòmics que aporta la nostra Festa. Amb aquesta idea, s’han emplaçat a una nova reunió en les pròximes setmanes amb la finalitat de seguir amb la mateixa línia de treball entre la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública i els col·lectius fallers. Recordem que a més de diversos representants de Junta Central Fallera i de la Interagrupació de Falles de València, han estat presents el president de la Federació de Falles de Borriana i vicepresident de la Junta Local Fallera de Borriana, Salvador Doménech; l’assessora de Presidència de la Junta Local Fallera de de Alzira, Guapo Boluda; el president de la Junta Local Fallera de Picanya i de la Junta Comarcal de l’Horta Sud, Pascual Herreros; el president de la Junta Local Fallera de Llíria, Martín Martínez; la delegada d’agenda i corts d’honor de la Junta Local Fallera de Dénia, Raquel Martín; el president de la Federació de Falles de Gandia, Telmo Gadea; el president de la Federació i la Junta Local Fallera d’Algemesí, Juanvi Talavantes; i el president de la falla Godayla de Godelleta, Francisco Luis Martínez. Amb aquesta assistència es veuen representades 63 Juntes Locals i més de 100 localitats on es planten Falles. En total, més de 250.000 fallers i falleres censats en 1.040 comissions. ← La Comunitat registra 2.291 nous casos de COVID-19 Los Reyes Magos también teletrabajarán durante estas Navidades → Aldaia convoca el XXI Concurs de Cartell Anunciador Falles2021 1 de diciembre de 2020 1 de diciembre de 2020 defesta_enfesta\t0