text: P.G.O.U. d'Alfafara – Aturem l'S3 Aturem l'S3 Com afecta als particulars Afectació sòl públic Desviament via pecuària PGOU Alfafara Tramitació S3 Decàleg de males pràctiques Al·legacions al Pla Parcial P.G.O.U. d'Alfafara HomeP.G.O.U. d'Alfafara Un simple cop d'ull a la llegenda del P. G. O. U. que apareix a la imatge és suficient per comprovar l'impacte no només econòmic, sinó social, territorial, paisatgístic i mediambiental que pot tindre per al nostre poble el desenvolupament del Pla Parcial S3. 1. IMPACTE ECONÒMIC En primer lloc, cal recordar que l'Ajuntament es recolza en les dades del P.G.O.U. per portar endavant aquest projecte i articular-se en promotor del mateix, tot al·legant que "existeix una demanda creixent de sòl industrial" i que, en conseqüència, Alfafara necessita "una dotació generosa" d'aquest. No obstant però, la realitat del nostre poble ha canviat dràsticament des de 2002. De fet, a dia de hui, la principal indústria a la que fa referència el P. G. O. U. i que donava treball a una gran part de la població, ja no es troba en funcionament. Sorprén que s'invoque aquest pretext oficialment quan, segons ens consta, ni tan sols existeix un consorci d'emperesaris interessats en donar suport vertaderament a aquesta iniciativa. Siga com siga, ATUREM l'S3 estima que aquesta demanda hauria d'acreditar-se objectivament i no inferir-se només d'unes dades que a dia de hui es troben totalment desactualitzades. Per això mateix emplaça a l'ajuntament a documentar aquesta demanda abans de prosseguir amb la tramitació del polígon, ja que les despeses que poden derivar-se per a les arques públiques les haurem d'assumir entre tots. A més a més, ATUREM l'S3 no entén com, en un context de crisi econòmica mundial, poden portar-se a terme iniciatives urbanístiques d'aquesta magnitud en un poble com el nostre, quan és més que evident que el mateix model industrial de la Comunitat Valenciana es troba en permanent regressió. En efecte, la indústria tradicional típica de la nostra zona, tal i com la coneixíem, està desapareixent progressivament al no poder competir en el mercat global, molt especialment, amb el gegant asiàtic. Una realitat que afecta de ple als polígons industrials del nostre entorn, on en els darrers anys hem vist com es produïa el tancament de moltes fàbriques. Només cal fer un cop d'ull a les àrees industrials més pròximes, com les de Bocarient, Ontinyent o fins i tot Alcoi, per comprovar que aquestes no poden ni garantir al 100% l'ocupació dels seus polígons. Un símptoma més de que aquest canvi afecta en realitat i de manera generalitzada al que havia vingut sent el nostre model bàsic de producció. Tots aquests elements, junt a la manca de bons accessos que aparella la pròpia carretera principal del poble (la CV-700), constitueixen els ingredients necessaris per convertir aquest projecte en un "polígon fantasma", és a dir, en una inversió altament ruïnosa. Per això mateix, entre les nostres demandes està exigir els preceptius informes de viabilitat econònomica i pressupostària amb caràcter previ. 2. IMPACTE SOCIAL Un dels motius que al·lega l'Ajuntament per decantar-se pel procediment simplificat d'avaluació ambiental i territorial estratègica, és la "reduïda extensió de la superfície del Sector S-3′′ (veure la pàgina 25 del Document inicial estratègic) quan al mapa es veu clarament que l'àrea prevista de desenvolupament té unes dimensions semblants a les del reduït nucli urbà del poble, fet que resulta totalment desproporcionat. Tanmateix, si bé l'afectació del Sector S3 suposa únicament un 0'3785% de la superfície del terme municipal d'Alfafara (de 1.974,16 Ha), quan aquestes xifres es comparen no amb aquest total sinó amb la superfície real de sòl urbanitzable que queda lliure al nucli urbà, es veu ràpidament la desproporció i l'impacte que suposarà tant per a la població com per a l'entorn, la construcció del polígon. Les dades del P.G.O. U. així ho confirmen: el Pla Parcial equival a un 51'74% del sòl urbà i ocuparà un 63'8% de la totalidad del sòl urbanitzable del poble, el que pot arribar a hipotecar el futur desenvolupament residencial d'Alfafara perquè el polígon impedirà pel nord, el que vindria a ser la seua natural expansió. Especialment, si es tenen en compte les dificultats que implicaria desenvolupar en l'actualitat el Sector S2 (previst únicament per a ús "residencial aïllat"), per ser un espai limítrof amb el sòl agrícola d'especial protecció PORN i quedar pràcticament a les portes del Parc Natural de la Serra de Mariola. S'ha de tindre en compte que el 98,66% del terme municipal és Sòl No Urbanitzable de Especial Protecció (SNUPE). La resta del terme (1,34%), correspon al sòl urbanitzable (0,6%) + sòl urbà (0,74%). Cal remarcar que les iniciatives urbanístiques d'aquest tipus s'han de compatibilitzar obligatòriament amb les diferents necessitats socials segons la llei, sobretot, amb les de tipus residencial. Si a més tenim en compte que de carretera cap a la serra és tot terreny protegit i que la construcció al sòl agrícola comú (de carretera cap a la Valleta -marcada en color cru a la llegenda del P.G.O.U.-), només es permet quan es compta amb un terreny de més de 10.000m2, l'àrea destinada a polígon (encara que es quede finalment buida) farà inviable la construcció residencial en la zona que a priori presenta les millors condicions per propiciar l'anhelat creixement i desenvolupament del nostre poble, d'una manera continua i respectuosa amb l'entorn. 3. IMPACTE TERRITORIAL, PAISATGÍSTIC I MEDIAMBIENTAL: L'evident proximitat del polígon industrial al Parc Natural de la Serra de Mariola i al terreny agrícola d'especial protecció (PORN), exigeix una revisió de l'avaluació mediambiental i territorial realitzada fins ara. ATUREM l'S3 ve alertant dels perills que suposa la construcció d'aquest projecte a l'extraordinari entorn que tenim, així com denunciant la tramitació ambiental i territorial estratègica del Pla Parcial per la via simplificada. Encara hui ens costa de creure que l'ajuntament haja aprovat l'Informe ambiental i territorial estratègic considerant que el projecte "no té efectes significatius per al medi ambient" (veure publicació al DOCV), quan l'impacte que podria tindre és perfectament apreciable a simple vista. I el que és més impactant: que s'haja realitzat l'aprovació ignorant l'Informe desfavorable de la Direcció Territorial de Vies pecuàries i que reconeix l'afectació del projecte al sòl públic. ATUREM l'S3 lluita per tant per preservar el nostre territori i reivindicar cadascun dels valors mediambientals, paisatgístics i socioculturals de la nostra serra, la Serra de Mariola, un ecosistema realment privilegiat que constitueix part de la nostra identitat individual i col·lectiva, i que ens fan únics no només com a poble sinó com a alfafarencs. Per altra banda, la crisi climàtica posa de manifest la necessitat de transitar cap a un model de desenvolupament realment més sostenible i respectuós amb la naturalesa. Per tot plegat, i perquè pensem fermament que altres alternatives són possibles, diem NO a l'S3. Amb aquest enllaç podeu accedir al P.G.O.U. d'Alfafara del 2002. Més sobre el Polígon Industrial: És aquest el poble que volem? Característiques del Polígon Industrial S3 Llistat de parcel·les afectades pel Polígon Industrial S3 i que podrien ser expropiades Afectacions al sòl públic Afectacions del Poígon Industrial S3 al sòl de domini públic Desviament de la via pecuària Serà així el desviament de la via pecuària? Intercomarcalnovembre 22, 2020Emtrevista Intercomarcal: Parlem amb la Plataforma ATUREM L'S3 d'Alfafara... ARAmultimèdianovembre 16, 2020Vídeo: Conflicte a Alfafara per la urbanització d'un polígon de 75.000 metres quadrats https://aturems3.org/wp-content/uploads/2020/11/16.11.20_Conflicte_a_Alfafara_S3_ARAmultimedia.mp4... el nostre ciutatnovembre 15, 2020elnostrecitutat: Una plataforma veïnal denúncia el projecte de polígon d'Alfafara... Intercomarcalnovembre 13, 2020Intercomarcal: Entrevista a Toni Cloquell Alcalde d'Alfafara... Diarioalicante.esnovembre 12, 2020diarioalicante.es: Una plataforma vecinal denuncia el proyecto de construcción de un polígono industrial de 75.700 m2 con gran impacto ambiental y social en Alfafara... tv-a.esnovembre 12, 2020tv-a.es: Veïns d'Alfafara s'oposen a la creació de sòl industrial mitjançant la regularització de terrenys al seu terme... Cope Alcoynovembre 12, 2020Cope Alcoy: Denuncien el projecte de construcció d'un polígon industrial de 75.700 m2 amb alt impacte ambiental i social a Alfafara... Apunt NTC Comarquesnovembre 12, 2020Vídeo: Informatiu comarcal del 12 de novembre de 2020 https://aturems3.org/wp-content/uploads/2020/11/12.11.2020_NTC_Comarques_Apunt.mp4...


source: CulturaX

text: Igualada celebrarà el Carnaval 2021 sense rua i amb un concurs de disfresses per Instagram - Canal Taronja Anoia IniciNotíciesGeneralIgualada celebrarà el Carnaval 2021 sense rua i amb un concurs de disfresses per Instagram Degut a les restriccions existents actuals per lluitar contra la pandèmia de Covid-19, l'Ajuntament d'Igualada ha buscat altres maneres de poder continuar celebrant el Carnaval d'Igualada. Aquest any no hi haurà rua, però si que es realitzarà un concurs de disfresses per instagram i un concurs de pregó. L'autora de la imatge del cartell del Carnaval d'enguany és la dissenyadora igualadina Berta Cubí. Pel que fa al concurs de disfresses, s'estableixen 4 categories (infantil, fins a 12 anys; jove, de 13 a 17 anys; adults, a partir de 18 anys i familiar, amb la presència d'una persona de més de 18 anys. Les fotos han d'incloure un mínim de 2 persones per poder participar. Pel que fa als premis s'estableixen 6 premis de 150 € per cada categoria. A la categoria infantil i jove es donarà un val de compra de llibres o material escolar. El concurs estarà obert a tothom que resideixi a la conca d'Òdena. Cal publicar a Instagram les fotos del 13 al 21 de febrer de 2021 amb l'etiqueta #carnavaligd2021. Pel que fa al concurs de pregon, hi poden participar tots els textos originals, inèdits i escrits en català expressament per a aquest Carnaval, amb una extensió de 2 fulls Din A4, a una cara, lletra Arial 12. S'enviaran per correu electrònic abans del dia 3 de febrer.


text: Lluna minvant, per Josep Maria Fonalleras Tot és evanescent. Tot s'esvaeix. També els croissants amb puntes, amb banyes, en forma de mitja lluna Dimarts, 02/04/2019 - 18:35 Tot és evanescent. Tot s'esvaeix. També els croissants amb punxes, amb banyes, en forma de mitja lluna. L'altre dia Pau Arenós en parlava en aquest diari, en una crònica molt divertida gràcies a la qual ens assabentàvem que, en una percaça recent, no hi havia cap croissant d'aquesta mena entre els 10 millors croissants de París, que hem de suposar que és la Meca d'aquest tipus de "pastís petit", que és com el descriu el diccionari. I afegeix: "En forma de mitja lluna". La forma tradicional sembla que ha desaparegut o, si més no, ha minvat d'una manera notable. El problema és més important del que sembla, tot i que segur que, al món, hi deu haver tres o quatre coses més transcendentals que aquesta. Em fa pensar en allò que deia Thomas de Quincey: "Comences amb un assassinat i acabes faltant a missa els diumenges". És a dir, la (de)gradació de les formes. Hi ha arguments contra les banyes (la millor fermentació i conservació del croissant allargat, la facilitat per farcir-lo), però hi ha un aspecte a favor del tradicional que ja apuntava Arenós i que té a veure amb la semiòtica: el significant (la lluna) i el significat (que creix). ¿Com dibuixem un croissant? I encara més: ¿quina és l'emoticona del croissant? Hi rumiïn amb atenció i s'adonaran del frau. ¿I aquell plaer inconfessable de menjar-lo començant per les banyes escapçades o deixant les banyes per al final, separades educadament del tronc?


text: La presidenta del Parlament, Núria de Gispert, i la seva família tenen interessos en un sector econòmic especialment sensible, i més en plena campanya de les municipals: els pisos turístics de Barcelona. Segons ha pogut saber CRÍTIC, la mateixa De Gispert és copropietària d'un bloc d'apartaments turístics al barri del Camp de l'Arpa. El seu marit, Jaume Díez, i la seva filla Maria són accionistes de BarcelonaForRent Apartments, una empresa dedicada al lloguer de pisos turístics. El seu fill, Xavier de Gispert Díez, és 'apartment manager' de l'empresa i alhora conseller de Promoció Econòmica del Districte de l'Eixample. CiU, amb ella com a presidenta del Parlament, va aprovar el 2011 una llei per simplificar la normativa d'habitatges d'ús turístic i agilitzar-ne el lloguer. Aquest mitjà s'ha posat en contacte amb De Gispert: ho admet, diu que no es beneficia directament del lloguer dels pisos i reivindica que no existeix cap incompatibilitat legal. Catalunya Caixa ha concedit a la presidenta del Parlament i a una societat del seu marit hipoteques per valor de 4,6 milions d'euros en els últims nou anys Finestrat és un tranquil carrer del Clot, a pocs minuts del metro de Camp de l'Arpa. El primer que hi crida l'atenció és la presència d'un parell de cases okupades i un grapat de pintades contra l'especulació. La tònica general la trenca l'edifici del número 15. Es tracta d'un bloc d'apartaments turístics amb dos accessos: des del mateix carrer Finestrat i des del carrer Freser, número 78. En total, a l'edifici hi ha set pisos amb permís per operar com a habitatge d'ús turístic (HUTB). El que fa especial el bloc és que en aquest cas la propietària és la presidenta del Parlament de Catalunya, Núria de Gispert. De Gispert és propietària d'una meitat de l'edifici. L'altra meitat està inscrita a nom d'una societat mercantil: L'Oreig Dos SL, una empresa que administra el seu marit, Jaume Díez Escudero, i que té com a apoderat Xavier de Gispert Díez, un dels quatre fills de la presidenta del Parlament. Així consta en la documentació recopilada per CRÍTIC al Registre de la Propietat. L'Oreig Dos, de la família De Gispert-Díez, és propietària al seu torn del 70% de les accions de BarcelonaForRent Apartments, una empresa dedicada al lloguer d'apartaments turístics: l'administren el marit de De Gispert i una de les seves filles, Maria. Així ho indica la informació dipositada al Registre Mercantil el desembre de 2013. Consultada per CRÍTIC, De Gispert admet ser propietària de pisos i l'existència de les empreses familiars, però precisa que fa un any la distribució accionarial de BacelonaforRent va modificar-se i L'Oreig Dos SL va passar a tenir-ne un 10% de les accions. La resta són propietat de la seva filla Maria. Dirigent històrica d'Unió Democràtica Núria de Gispert. Foto: Jordi Borràs Núria de Gispert no és una persona qualsevol. És una històrica dirigent d'Unió Democràtica de Catalunya, i va ser consellera de la Generalitat en els governs de Pujol. La democratacristiana, que és filla del també polític i advocat Ignasi de Gispert i Jordà, va fer carrera com a advocada i va ingressar al cos de funcionaris de la Diputació de Barcelona l'any 1974 i, el 1980, va passar a la Generalitat. El 1984 ja era secretària general de Justícia i de Governació i, a mitjan anys noranta, va ser nomenada consellera de Justícia. Paral·lelament, però, la seva família va aconseguir obrir una via de negoci en el sector turístic de Barcelona. A preguntes de CRÍTIC, De Gispert admet que disposa d'un patrimoni immobiliari rebut per herència, donació o compravenda, sense especificar-ne la quantia. Així mateix, afirma que la finca del carrer Finestrat forma part d'aquest patrimoni i que, com la resta de les seves propietats, consta en la declaració de béns que tots els diputats estan obligats a dipositar al Parlament en prendre possessió de l'escó. Aquesta declaració, però, no és d'accés públic i només pot ser consultada per sol·licitud d'un diputat o per un jutge. Fonts parlamentàries expliquen que la Llei de transparència, que entra en vigor el pròxim 30 de juny, suposarà la publicació d'aquestes declaracions de béns. El que sí que consta a la web del Parlament és la declaració d'activitats professionals de Núria de Gispert, on no es fa cap menció del lloguer de pisos turístics. A preguntes de CRÍTIC, De Gispert matisa que la finca del carrer Finestrat la gestiona l'empresa BarcelonaForRent Apartments, en la qual ella no té cap participació, i que tots els ingressos que es deriven del lloguer dels pisos turístics es destinen íntegrament al pagament de la hipoteca que hi ha sobre la finca. Així mateix, De Gispert afirma que ella no forma part de cap societat mercantil dedicada a cap mena d'activitat. Una empresa familiar dedicada al lloguer de pisos Segons la informació que facilita BarcelonaForRent a la seva web, l'empresa disposa d'un parc de 120 pisos arreu de la ciutat. CRÍTIC ha pogut constatar mitjançant la informació recopilada al Registre de la Propietat que com a mínim tres d'aquests pisos són propietat de la família De Gispert-Díez. A més del bloc de Finestrat, la mateixa BarcelonaForRent és propietària al 100% d'un apartament turístic al carrer Leiva, molt prop de la plaça Espanya. Al mateix temps, la societat L'Oreig Dos SL també és propietària d'un pis habilitat per operar com a apartament turístic a l'avinguda Icària de la Vila Olímpica. Altres pisos gestionats per BarcelonaForRent són propietat de particulars, i l'empresa es dedica només a la seva comercialització. El negoci li funciona: l'any 2012 va realitzar unes vendes per valor d'1,04 milions d'euros, disposava d'un actiu de 383.960 euros i va declarar un resultat positiu de 2.177 euros, segons les dades que consten al Registre Mercantil. Conseller de l'Eixample i 'apartment manager' Xavier de Gispert. BarcelonaForRent té en el seu 'staff' Xavier de Gispert, un dels fills de la presidenta del Parlament. De Gispert, però, no solament es dedica a l'activitat privada. Des del 2011 és conseller de Promoció Econòmica i Cultura del Districte de l'Eixample a proposta de CiU. Una activitat remunerada que complementa amb la seva feina a BarcelonaForRent, on és 'apartment manager', segons consta al seu perfil públic de LinkedIn. La gestió dels apartaments turístics i del turisme en general s'ha convertit en un dels temes rellevants de la present campanya electoral a Barcelona. Es dóna el cas que l'Eixample, districte del qual és conseller De Gispert, és una de les zones de Barcelona on hi ha més concentració de pisos turístics. Segons dades facilitades a Api.cat per l'Associació d'Apartaments Turístics de Barcelona (APARTUR), actualment hi ha un total de 9.857 apartaments turístics legalitzats a la ciutat, dels quals la majoria es troben, a l'Eixample (4.959). Es desconeix, però, quants operen sense llicència. Des de l'octubre passat, arran de la polèmica generada per les manifestacions veïnals contra el turisme de masses i de borratxera, l'Ajuntament de Barcelona va suspendre temporalment la concessió de noves llicències a apartaments. Tant CiU com Barcelona en Comú proposen mantenir l'actual moratòria en la concessió de noves llicències. CiU va liberalitzar els pisos turístics el 2011 La proliferació dels pisos turístics a Barcelona i arreu de Catalunya va tenir un punt d'inflexió a partir de l'aprovació de les lleis òmnibus els anys 2011 i 2012. Amb la modificació d'aquestes normatives, impulsada per CiU amb el suport del PP, els habitatges d'ús turístic van passar a estar regulats per la normativa turística i no per la normativa d'habitatge. D'aquesta manera, molts apartaments turístics van poder ser regularitzats. Gràcies a aquesta llei, ara als habitatges d'ús turístic no els cal una llicència prèvia d'activitat, sinó que n'hi ha prou amb la comunicació d'activitat econòmica a l'Ajuntament per facilitar el tràmit d'inscripció al registre de pisos turístics de la Generalitat. Així ho va denunciar en el seu dia el diputat d'ICV-EUiA Salvador Milà. En aquell període d'importants modificacions en la normativa dels apartaments turístics, Núria de Gispert ja era la presidenta del Parlament català. La presidenta mai no ha trencat la disciplina de vot del seu partit: per tant, va donar suport a la modificació de la llei. Tot i això, segons De Gispert, l'aprovació de la normativa no va suposar en cap cas la legalització dels pisos turístics del carrer Finestrat, que ja tenien aquesta llicència d'activitat amb anterioritat a l'any 2011. A més a més, cal destacar que no existeix cap normativa ni reglament del Parlament català que obligui els diputats a abstenir-se en les votacions que puguin fer referència a la seva activitat privada. Quatre hipoteques amb Caixa Catalunya Apartaments turístics de Núria de Gispert al carrer Finestrat. Foto: CRÍTIC Un altre punt rellevant amb relació als pisos turístics que gestiona la família De Gispert són les hipoteques que acumulen. En el cas de la finca del carrer Finestrat, al Registre de la Propietat hi consten fins a quatre hipoteques, totes amb Caixa Catalunya. La primera, de 2006, la va sol·licitar la propietat original i és per valor de 694.000 euros a tornar en 15 anys. En aquell moment, la finca estava taxada en 1,44 milions d'euros. Aquesta hipoteca va ser subrogada per la dirigent d'Unió Democràtica de Catalunya en adquirir la finca al novembre de 2007. A partir d'aquí, el ritme d'hipoteques s'incrementa. La segona, del març de 2011, va ser concedida per valor d'1,45 milions d'euros a retornar en 20 anys, i la tercera, tan sols vuit mesos després, al desembre de 2011, per valor de 450.000 euros a retornar en 18 anys. En aquell moment, la taxació de l'edifici s'havia modificat a l'alça: 2,7 milions d'euros. La quarta hipoteca, de 2013, va ser concedida per valor de 2,05 milions d'euros a retornar en 38 anys, i en el moment de concedir-la la finca va ser taxada en una mica menys del valor de 2011: 2,3 milions d'euros. El volum total del préstec acumulat suma 4,6 milions d'euros. A la documentació facilitada pel Registre de la Propietat, on consta la inscripció de les quatre hipoteques, no queda constància de si els préstecs han estat o no retornats i en quina quantia. De Gispert, a preguntes de CRÍTIC, afirma que la hipoteca a retornar mai no ha tingut un volum superior a 2 milions d'euros i que les hipoteques que s'anaven subscrivint anaven anul·lant les anteriors. La taxació de la finca és un element important a l'hora que el banc decideixi concedir o no la hipoteca. La taxació la realitza una empresa externa al banc. Es dóna el cas que el marit de De Gispert és propietari del Col·lectiu d'Arquitectes i Taxadors (CATSA), una de les empreses més rellevants del sector. L'empresa que realitza la taxació, però, no consta en la documentació recopilada al Registre de la Propietat. Fonts pròximes a la família De Gispert afirmen que la finca del carrer Finestrat forma part d'una operació immobiliària fallida promoguda pel marit de la presidenta del Parlament. En aquests moments, la finca estaria buscant infructuosament un comprador. Mentre la venda no es concreta, l'explotació dels pisos turístics serviria per alleugerir el pagament de la hipoetca. Josep Sala i Cullell 20 de maig de 2015 - 10:15 Molt bon reportatge, felicitats! Subscriptor Elena Parreno 20 de maig de 2015 - 10:25 Gran treball companys, tot i que trec foc de ràbia només de llegir-ho. Aquesta llei òmnibus que va permetre regularitzar els pisos turístics (de la família De Gispert and company) és la que es va aprovar el 15J mentre els ciutadans cridàvem a les portes del Parlament? Pere Bofarull Milian 20 de maig de 2015 - 11:13 i més i més i més Vull més periodisme com aquest En vull molt més i més i més Felicitats Ramon Salvat Guarque 20 de maig de 2015 - 14:57 Apreciats editors i periodistes d'aquest mitja, jo aviso: si continueu per aquest camí d'anar traient tantes "cosetes" a la llum publica, em sembla que no us arribarà ni un euret de les "ajudes" a la premsa del país patriòtica. Jo, ja començo a assumir que els subscriptors haurem de començar a fer "derrames" . Molt bona feina, i molts ànims per que continueu seguint el "mal exemple" de tipus com en Rodolfo Walsh, per dir-ne nomes un. Sergi Picazo 21 de maig de 2015 - 10:04 Gràcies a tots, pels comentaris! ;-) Intentem fer el millor periodisme crític, independent i d'investigació possible. Però seguirem necessitant el vostre suport. Sense vosaltres aquests reportatges no sortirien mai. #Seguim jordimassaguerpla 21 de maig de 2015 - 22:43 Andreus 27 de juny de 2015 - 9:16 Trobo que és encertat dir que el reportatge és ben fet; però... De debò que podem considerar aquesta caseta com "un bloc de pisos"? Se n'entreveuen 2 apartaments turístics, o 3 comptant la planta baixa. Si, a més, és el resultat de l'activitat emprenedora de la família de De Gispert, els membres de la qual, pel què sembla, no s'amaguen de la seva activitat, no veig cap element desproporcionat ni sospitós en els "fets" que esmenteu. Desenes de milers de famílies catalanes han diversificat la seva economia. En l'enfocament del reportatge, quin element genera alarma o dubte? Com element afegit, a més, la família de De Gispert i l'empresa constituïda estarien fent front a una forta hipoteca... Aleshores, si deduïm que part del salari de les persones membres de la família està essent dedicat a pagar una hipoteca elevada, on és el problema, si no és el que ells mateixos tenen? Finalment: trobo arriscadíssim dir que la llei òmnibus aprovada pel Parlament ho fos per a defensar el rendiment d'aquest bloc de pisos de la foto. Sigui com sigui, us desitjo molt d'encert en la vostra tasca. Tal vegada orientant-la realment als autèntics protagonistes del lladrocini, espoli, frau, evasió i poder ocult de què és objecte Catalunya i la seva ciutadania.


text: L'Aparador de Reus | Blog de Shopping i Lifestyle de Reus: Un regal d'aniversari ben dolç Un regal d'aniversari ben dolç El dia de l'aniversari a tots ens agrada que sigui un dia feliç, que tot vagi bé i poder-ho celebrar amb els amics, però no sempre ho podem aconseguir. És un dia especial per tu, però un dia qualsevol per la resta de la gent. Era l'aniversari d'una amiga i havia pensat en un regalet per endolcir una mica el record d'aquest dia. Vaig triar una botiga d'un estil que m'agrada, i tenia la convicció de que allí podria trobar un bon regal. El Desván, situada al Passeig Prim, 41. Seria un dels llocs on volia deixar-m'hi caure més endavant, per decorar el piset nou, però, potser ja no hi seria a temps! La botiga es traspassa, però fins que arribi el dia, encara podem trobar-hi objectes per a les nostres llars, i perfectes per regalar: marcs de fotografies de tot tipus, mides i estils, coixins, penjadors, gàbies d'ocells de dissenys increïbles, accessoris i objectes de decoració i mobiliari, prestatgeries, vitrines, divans... col·locats per tota la botiga, presentats per estils: vintage, retro, hippie, romàntic, actual, pots triar l'estil més adequat, però el que més m'agrada i que més destaca a la botiga, és aquest estil romàntic antic, de colors blanc i pastels i motius com flors, ocells, pastels, fruites, làmpades amb pantalles de tela, caixetes amb estampats de ratlles o motius florals, etc. M'encanta aquest estil tant dolç, per això la botiga m'agrada tant, i li dóna aquest encant particular. Després de molt de mirar i remenar vaig triar una safata d'estil country-retro, decapada en blanc, uns pots de melmelada molt suggerents dibuixats, i una col·lecció de posagots decorats amb dibuixos de fruits vermells, tot encantador. Però li volia donar un toc més personal, i per si les fruites i els pots de melmelada dibuixats a la safata no eren prou dolços, vaig omplir tota la safata d'una bona quantitat de dolços, alguns d'aquests que ja no estem tan acostumats a menjar, i que ens fan retornar a tots a la infància: palottes, piruletes de cor, sugus i altres llaminadures.


text: Les demandes del sector educatiu | betevé Redacció | dimarts, 22 de maig del 2012, a les 08.59 Aquest 22 de maig el sector educatiu es declara unitàriament en vaga contra les mesures aprovades per l'Administració. Tots els àmbits de l'educació s'han afegit a l'aturada, des d'educació infantil fins a universitària. Repassem quines són aquestes mesures i com afecten cada àmbit de l'educació. Tots els sectors, representats pels sindicats englobats en el Marc Unitari de la Comunitat Educativa de Catalunya (USTEC, CCOO, FETE-UGT, CGT i ASPEPC), han elaborat un manifest conjunt, En defensa de l'educació pública, en què expliquen les mesures aplicades pel govern i assenyalen que aquests ajustos provoquen la pèrdua de molts professionals. Repassem quines són aquestes mesures i com afecten cada àmbit de l'educació. RETALLADES EN EDUCACIÓ INFANTIL 0-3 ANYS La gestió de l'educació no obligatòria depèn de l'Ajuntament, que en fixa les condicions. El consistori rep una subvenció de la Generalitat, que ja ha anunciat que redueix l'aportació per alumne en 300 euros. Les subvencions passaran dels 1.600 euros als 1.300. Paral·lelament a les retallades del govern català, la Regidoria d'Ensenyament ja ha anunciat un paquet de mesures per al curs vinent. Augmentaran el nombre d'infants per grup: un nen al grup de 0-1, tres nens al grup d'1 a 2 anys i dos nens a l'últim curs. A més, s'externalitzaran les tres escoles bressol municipals (Caspolino, Jaen i Patufet, de Navas) i es reduirà en més del 40% el personal de suport durant el migdia, fet que a la pràctica podria suposar que alguns centres es trobessin que un sol educador hauria d'atendre 40 nens de dos i tres anys. Pel que fa a l'educació obligatòria, segons va publicar al Butlletí Oficial de l'Estat el 21 d'abril de 2012, el Ministeri d'Educació adopta un seguit de "mesures urgents per a la racionalització de la despesa pública en l'àmbit de l'educació universitària i no universitària". RETALLADES EN EDUCACIÓ OBLIGATÒRIA PRIMÀRIA I ESO Les competències en matèria d'educació corresponen a les administracions autonòmiques, per tant, a la Generalitat de Catalunya. El Reial decret llei aprovat al Congrés obre la porta a incrementar fins a un 20% del nombre màxim d'alumnes, incrementar la jornada lectiva del professorat amb 25 hores lectives a educació infantil i un mínim de 20 hores a la resta d'ensenyaments. A més, pel que fa a la substitució de professors, es produirà només quan hagin passat 10 dies lectius de la baixa del professor titular. Per últim, els cicles formatius de grau mitjà i grau superior que estava previst implementar el curs 2012-2013 es posposen al curs 2014-2015. RETALLADES EN L'ENSENYAMENT UNIVERSITARI El mateix decret llei també fa referència a l'ensenyament universitari. Els centres universitaris hauran d'aprovar un sostre de despesa anual, que no es podrà sobrepassar en cap cas. La Generalitat té la potestat de fixar les taxes universitàries, que podran augmentar fins a un 66% de cara a l'any vinent. Aquest augment suposarà, com a mínim, un increment d'entre 600 i 900 euros en les primeres matrícules tant de graus com de màster, i es passarà de pagar-ne el 15% del cost a pagar-ne fins al 25% depenent de la titulació. En el cas de les segones i terceres matrícules seran preus molt més elevats, fins a arribar a duplicar-se i triplicar-se els preus de la primera matriculació. A partir de les quarta matrícula l'estudiant podria arribar a pagar-ne la totalitat del cost. L'accés a les beques també se'n ressent i s'endureixen els requisits per accedir-hi. A partir del curs 2012-2013 optaran a aquestes ajudes econòmiques els estudiants que excel·leixin en els estudis. Per tant, deixarà de valorar-se la renda familiar i es donarà més importància als resultats acadèmics per tal de fer un repartiment més competitiu de les beques. Per últim cal destacar que s'eliminaran algunes carreres en funció de la demanda. — educació infantil — educació primària — educació secundària — retallades — sindicats — universitats — vagues


text: Els espies van col·locar les balises al cotxe de Puigdemont al pàrquing d'un hotel - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central Els espies van col·locar les balises al cotxe de Puigdemont al pàrquing d'un hotel acn 11.04.2019 | 00:07 Els presumptes espies de l'expresident Puigdemont van aprofitar les reunions que mantenia durant els primers mesos de l'exili a l'Hotel Husa President Park de Brussel·les per col·locar als seus cotxes dues balises de seguiment. Segons fonts properes a les investigacions de la policia belga, el primer dispositiu de seguiment es va col·locar al Renault Espace el dia 2 de febrer al matí mentre era a l'aparcament de l'establiment. El segon s'hauria col·locat dos dies més tard, el 4 de febrer, al mateix hotel. Els experts belgues van determinar que abans de ser col·locats es van preparar tècnicament amb «material d'alta qualitat i mans expertes», probablement a la zona d'Arquennes, un municipi a vint minuts de Waterloo i a quaranta de la capital. Per tant, podria haver-hi fins a tres localitzacions relacionades amb la presumpta operació d'espionatge: l'hotel d'una cadena de Brussel·les on va trucar breument una de les targetes SIM vinculada a les balises –el Thon Bristol Stephanie, on s'allotjava el fiscal Carlos Bautista Samaniego–, l'hotel President Park, on es van col·locar físicament les balises, i un espai sense confirmar a la zona d'Arquennes.


text: Nihil Obstat: Grècia i Alemanya estan d'acord: la resposta és no Grècia i Alemanya estan d'acord: la resposta és no Grècia, per una clara majoria, ha rebutjat l'ajuda que els països de l'eurozona li havien ofert. És una tràgica decissió per als grecs, però és la que ells han pres. I és tràgica perquè la UE no canviarà substancialment la seva posició negociadora i el govern de Tsipras, que ha quedat lligat de peus i mans pel resultat del referèndum, no pot acceptar un simple retoc en les condicions dels creditors, amb el que a Grècia no li quedarà altra sortida que tornar al dracma -és a dir, a l'enfonsament de l'economia del país, la fallida dels bancs i l'empobriment tercermundista de les famílies- mentre Siryza dissimula la seva incompetència com a heroisme. O Tsipras traeix al referèndum o la propera ajuda europea a Grècia es convertirà en una pura i simple ajuda humanitària (arròs, blat, potser petroli ...) com ha dit el president del Parlament europeu, el socialdemòcrata Martin Schulz: Europa ha de preparar-se per oferir "ajuda humanitària" a Grècia perquè la gent "no pagui el preu" del lloc a on els ha portat el seu Govern. Per una vegada, Grècia i Alemanya estan d'acord: la resposta és no. La UE no acceptarà canvis substancials en les condicions a Grècia per diverses raons. La primera, perquè els països de l'eurozona no poden dir ara a les seves opinions públiques el contrari del han sostingut durant els últims anys sense arriscar-se a rebre un sever càstig polític. Ningú entendria que el referèndum d'un país pugui decidir per tots els altres. A més, crearia un precedent de tracte desigual amb altres països rescatats que podrien exigir ser tractats com Grècia. La segona, perquè d'alguna manera ja s'ha assimilat que la sortida de Grècia de l'euro, per dolorosa i escandalosa que sembli, no farà anar en orris el projecte europeu. Al cap i a la fi, Grècia només representa el 1,64% del PIB europeu. I la tercera i última raó, però no per això la menys important, perquè si Europa cedeix davant Grècia regala una victòria, potser irreversible, als seus enemics: aquest magma en ascens de forces centrífugues, euroescèptiques i eurófobas que va des de l'extrema dreta a l'extrema esquerra passant per tota mena de nacionalismes, independentismes i populismes. Marine Le Pen o Nigel Farage ahir van aplaudir d'allò més la victòria del NO en el referèndum grec i van felicitar a Tsipras, i es van felicitar a ells mateixos, per aquest cop a la construcció europea. Mentrestant, a la plaça Sintagma s'entonava la sinistra Internacional.


text: iPhoneCat 3.0 en camí | mossegalapoma iPhoneCat 3.0 en camí by Tomàs Manzanares Balsells | 26 juny 2009 | Apple, iPhone | 3 comments De forma sistemàtica Apple ignora als usuaris de parla catalana. Ho fa en el Mac OS X, ho fa a iTunes i ho fa també amb l'iPhone. En 3 anys que sóc usuari d'aquest sistema operatiu no he vist, per part de la companyia de la poma, cap gest oficial que camini endavant de cara al reconeixement del català dins dels seus productes. Com exemple ilustratiu d'aquesta ignorància d'Apple, que sembla voluntària i conscient, fa anys que si cerqueu a iTunes Store, dins l'apartat podcast, seleccionant "recerca avançada" per totes les categories i idioma "altres", més dels 50 primers resultats retornats són en català. Les solucions doncs per poder fer servir el català en els nostres aparells, estan venient de l'esforç altruïsta d'usuaris com en Xin, en Miquel Labòria i l'Espitgn, entre d'altres, que treballen dia sí, dia també en servei de la nostra comunitat. En Miquel publicava fa uns dies aquest article al Bloc d'Apple en Català anunciant que estan treballant en la versió 3.0 de l'iPhoneCat: utilitat que traduirà l'iPhone sota S.O. 3.0, a la nostra llengua. Si seguiu l'enllaç veureu algunes captures de pantalla de la nova versió que estarà disponible via Cydia (per tant, només disponible per iPhones amb Jailbreak) Gracies Miquel, Espitgn i a tots aquells que, de manera desinteresada, tireu endavant aquests projectes que Apple continua mostrant que no són del seu interés. Albert on 30 juny 2009 at 12:19 am hola, quan estará disponible??? Tomàs on 1 juliol 2009 at 1:38 pm @Albert, de moment hi estant treballant. Passat per l'enllaç de l'article, que apunta al Bloc d'Apple en Català, on el Miquel segur anirà posant-vos al dia.


text: Leopold Kronecker - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure Leopold Kronecker (Liegnitz, actual Legnica, Polònia, 7 de desembre de 1823 - Berlín, Alemanya, 29 de desembre de 1891) fou un matemàtic alemany. Leopold Kronecker el 1865 7 desembre 1823 Legnica (Regne de Prússia) 29 desembre 1891 (68 anys) Alter Sankt-Matthäus-Kirchhof, (Tempelhof, Berlín) 52° 29′ 23′′ N, 13° 22′ 03′′ E / 52.489840°N,13.367394°E / 52.489840; 13.367394 De unitatibus complexis (1845) Constant de Kronecker Teorema de Kronecker-Weber Royal Society (1884–) Acadèmia Francesa de les Ciències (1868–) Acadèmia Prussiana de les Ciències (1861–) Johann Peter Gustav Lejeune Dirichlet i Jakob Steiner Dmitry Selivanov (en) i Edmund Husserl Kurt Hensel, Adolf Kneser, Ernst Kötter, Matyáš Lerch, Franz Mertens, Ludwig Schlesinger, Paul Stäckel, Leopold Gegenbauer, Richard Gottfried Karl Müller (en) , Karl Färber (en) i Ernst Vorsteher (en) Arxius de l'Escola Politècnica Federal de Zuric [ CH-001807-7:Hs 82] (31 gener 1884) Membre estranger de la Royal Society Leopold Kronecker era fill d'uns comerciants jueus, tot i que amb el temps es convertí al cristianisme. L'any 1845 es doctorà a la Universitat de Berlín i, el mateix any, va escriure els seus raonaments sobre teoria de nombres. En elles, donà una formulació especial a les unitats en certs cossos de nombres algebraics. El seu tutor en aquest treball fou Peter Gustav Dirichlet. Matemàtic i lògic, Kronecker defensava que l'aritmètica i l'anàlisi matemàtica havien d'estar recolzats en els nombres enters, prescindint dels irracionals i els imaginaris. És l'autor d'una frase ben coneguda entre els matemàtics: "Déu creà els nombres naturals; la resta, és obra de l'home". Aquesta teoria però, el posà en contra d'algunes formulacions de Georg Cantor. Tot i això, Kronecker va rebre el suport del seu mestre i amic, Ernst Kummer. Després d'obtenir el seu títol de doctor, Kronecker es dedicà a la gestió de les diverses propietats i negocis del seu oncle. Durant vuit anys no publicà cap article ni llibre de matemàtiques. Finalment però, a la seva memòria de 1853 sobre la resolució algebraica d'equacions, Kronecker va estendre el treball d'Évariste Galois sobre la teoria d'equacions. Molts anys més tard, el 1883, acceptà una plaça de professor a la mateixa Universitat de Berlín. Amb la seva obra, Kronecker també va contribuir al concepte de continuïtat matemàtica en reconstruir la forma dels nombres irracionals dins dels nombres reals. D'altra banda, a l'anàlisi, Kronecker va rebutjar la teoria de Karl Weierstraß sobre l'existència d'una funció contínua que no admet derivada en cap dels seus punts. Alhora, en el seu article de 1850, Sobre la resolució de l'equació general de cinquè grau, Kronecker va resoldre aquesta equació mitjançant teoria de grups. Finalment, el finitisme de Kronecker el va convertir en precursor de l'intuïcionisme en les teories matemàtiques. Diversos conceptes matemàtics han estat batejats amb el seu nom en honor seu. Uns dels més destacats són la delta de Kronecker i el producte Kronecker. D'altra banda, també destaquen el teorema de Kronecker-Weber, el teorema de Kronecker dins de la teoria de nombres, i el lema de Kronecker. El matemàtic Otto Stolz va ser un dels seus deixebles més coneguts i Ernst Kummer va inspirar la seua trajectòria. Ewald, William B.. «On the concept of number». A: From Kant to Hilbert: A Source Book in the Foundations of Mathematics, 1996. Jean van Heijenoort. From Frege to Godel: A source Book in Mathematical Logic. 1879-1931. Cambridge: Harvard University Press, 1967. ISBN 0-674-32449-8. Eric Temple Bell. Men of Mathematics. Nova York: Simon and Schuster, 1986. Martin Davis. Engines of Logic, Mathematicians and the origin of the Computer. Nova York: W.W. Norton & Company, 2000. ISBN 0-393-32229-7. Isaac Asimov. Enciclopedia biográfica de Ciencia y Tecnología. Emecé Editores, Buenos Aires, 1973. ISBN 84-292-7004-3. Pascual, Griselda «En el Centenari de la mort de Leopold Kronecker (1823-1891)» (en català). Butlletí de la Societat Catalana de Matemàtiques, Vol. 8, 1993, pàg. 7-19. ISSN: 0214-316X. A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Leopold Kronecker «Leopold Kronecker». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. Leopold Kronecker al Mathematics Genealogy Project. O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Leopold Kronecker» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.


text: IES Castell d'Estela » Blog Archive » PROJECTES FOTOGRÀFICS « ENS PRESENTEM AVUI COMENCEM ELS MINUTS » Nosaltres hem començat pels projectes fotogràfics. Podeu veure'n un primer intent a l'apartat Projectes fotogràfics. Podeu apuntar els vostres COMENTARIS directament a aquesta entrada del diari. Aquest article es va publicar el el 8 gener 2008 a les 22:29 i s'ha arxivat com a cinema en curs. Podeu seguir qualsevol resposta a aquesta entrada a través de RSS 2.0 canal. Podeu deixar una respota, or afegir un retroenllaç des del vostre lloc web Una resposta a "PROJECTES FOTOGRÀFICS" Helena Nogué Diu: gener 10th, 2008 a les 16:06 Primer de tot em presento: sóc l'Helena Nogué i faré d'intervenant de Cinema en Curs a la vostra classe amb la Montserrat Planella. Com ja sabeu, la setmana que ve comencem els tallers i arrancarem amb la primera pràctica de cinema, els Minuts Lumière, centrada en el fil conductor d'aquest curs: el punt de vista. Aprofito per dir-vos que he pogut veure les fotos que heu penjat al bloc. D'entrada em semblen molt interessants, sobretot perquè entre les diferents sèries hi ha una varietat en el tractament del punt de vista. Algunes sèries defineixen molt clarament quin és el punt de vista comú entre les fotografies (com les de l'Isaac o la Carmen) i d'altres proposen matisos diferents en el tractament del punt de vista en cada fotografia (com les d'en Gerard o l'Anastasia). A més, en general, em sembla que hi ha bones fotografies en totes les sèries i que seria bo parlar-ne més detingudament quan ens veiem; a partir dels vostres treballs fotogràfics podrem comentar temes i elements del punt de vista.


text: "Les persones aprenem sobretot, convivint" de l'Escola Pia a Mèxic "Les persones aprenem d'altres persones. Aprenem sobretot convivint" Toni Vila Pàgina inicial/xarxaalumni/"Les persones aprenem d'altres persones. Aprenem sobretot convivint" Toni Vila Les persones aprenem d'altres persones. Més enllà dels llibres, els estudis, les pràctiques... aprenem sobretot convivint i, especialment, quan convivim amb gent nova, diferent, interessant. Cada dia, en Toni Vila s'aixeca quan els seus antics companys i companyes de l'Escola Pia de Caldes estan a punt d'acabar la seva jornada laboral. Fa una dècada que viu a nou hores i més de 9.000 quilòmetres, a Mexicali (Baixa Califòrnia), on va arribar per fer un voluntariat de llarga durada amb la Fundació Educació Solidària, després de demanar una excedència de la seva feina de periodista a la ràdio d'Andorra. Ara, és director d'Educación Solidaria a les Califòrnies, l'associació escolàpia que mira de generar espais oberts, integradors i participatius a colònies d'alta vulnerabilitat, treballant amb infants, joves i dones de les mateixes comunitats. Quin any vas entrar a Escola Pia Caldes? Vaig entrar tan aviat com es podia i tant temps com es va poder. La meva mare era mestra des que havia acabat Magisteri i ho va ser fins que es va jubilar. Així que, com ella i sent jo el petit de tres germans, era llei de vida que a P3 entrés a l'Escola. Va ser el curs 85-86. A diferència dels meus germans, a mi em va tocar ser de les primeres generacions calderines que van poder estudiar l'ESO i el Batxillerat a la mateixa Escola; així que, entre que la mare era mestra i no sortíem fins ben tard -quasi acabades les extraescolars- i que en vaig sortir per anar a la Universitat, es pot dir que m'hi vaig passar una vida. Quin és el teu primer record? Sent en preescolar i la meva poca memòria... els primers records que en tinc són els jocs amb galleda al pati que m'encantaven, omplir-nos de sorra-fina les butxaques de la bata i arrancar-nos el cinturó per lligar-nos-el al cap per ser ninges... però el primer record llarg, és el primer dia que ens va visitar el Tió de Nadal. Ens recordo a tots, mirant sorpresos i entusiasmats el tronc, cantant amb el ditet estirat com si estiguéssim picant amb la il·lusió que ens havia visitat algú estimat... trenta-cinc anys després, em trobo alguns companys de classe pel carrer i els recordo amb aquella carona plena d'il·lusió... el temps passa, però la llum dels ulls la mantenen. La il·lusió queda i això m'alegra. A Mèxic hi he trobat un sentit de vida, que siguis on siguis del món, és el que tots intentem trobar. Que reconeixes en tu de la petjada dels anys d'escola? Jo vaig viure uns anys d'autèntica transformació a l'escola. De ser una escola de preescolar i primària amb tocs clàssics, molts pares (amb en P. Baltà, el P. Canet, l'entranyable P. Joan...) i un edifici vell i tosc; vam passar a fusionar-nos amb les Vedrunes i estudiar en un edifici encara més vell i ple d'escales però amb un professorat molt jove i sense escolapis, només el Pare Piña, encarregat d'obrir camí en un edifici nou, triplicar línies i iniciar els Batxillerats i tots els canvis de normativa educativa i metodologies... Així que m'he quedat amb una miqueta d'aquesta història, de la importància de les persones i els espais petits. Del pes bonic de la tradició i el carisma en les coses petites. I alhora amb la dualitat de la innovació, el canvi, avançar i fer coses noves. En aquell temps, les escoles havien de canviar i créixer, però sense perdre el seu segell. Aquest pont crear recordant l'important, el segueixo mantenint a Mèxic. Com definiries la teva escola amb 5 o 8 adjectius. Familiar, innovadora, viva, de poble i de qualitat; de qualitat humana. Per ser-ne ma mare mestra, vaig tenir la sort de poder conèixer els mestres en altres facetes més enllà de l'aula, i a molts rectors amb més intimitat; i fins avui, molts amics meus encara treballen a l'escola, així que en puc donar fe... però sobretot, ens ho van demostrar quan a 6è de primària vam patir un accident de cotxe que em va impossibilitar tornar a classes. Gràcies a mestres com la Carme Gibert, la Montse Pascual o el mateix director, el Pare Piña, que venien fins a casa a fer-me classes i deures, no vaig perdre l'any ni el grup de classe. Aquell any només tenia ganes de tornar a l'escola, perquè encara me'n feien sentir part, des de les mestres als companys de menjador. Fins i tot van deixar un dibuix d'un plat de croquetes on jo seia (tot i que sabien que les odiava... he, he, he). Comparteix-nos un dels teus primers records de Mèxic. Com vas arribar i per què. Què et va atreure... El primer record és a l'oficina d'una pedrera, just baixant de l'aeroport amb les maletes a sobre, 45 graus i envoltat de pols de marbre amb una telenovel·la de fons. Vaig esperar per hores a què em vingués a recollir la persona que m'acollia a casa seva la primera nit. El segon, la mateixa tarda a l'ombra del pati de casa seva. Em trobava en una rotllana en la qual no va deixar d'entrar i sortir gent per saludar, per compartir una estona i xerrar de la vida amb tota la calma i confiança del món. Mèxic és així, dual, fins al punt de la paradoxa. Tan bon punt estàs en un extrem com en l'altre. Tant et trobes enmig d'un lloc inhòspit i desolat, com et trobes enmig d'un munt de gent extraordinària que se't fa amiga de seguida. Aquest va i ve de Mèxic em va atraure, la facilitat de transitar, per bé i per mal, de la tristesa a l'alegria, de l'enuig a la solidaritat, de la soledat a la comunitat. La vida no para mai, ni saps com acabarà el dia. Què hi vas trobar, què hi trobes, que la teva vida està allà. A Mèxic hi he trobat un sentit de vida, que siguis on siguis del món, és el que tots intentem trobar. Sentir que el que fas és útil i per a bé, que aportes als altres més enllà de tu mateix i que això et mou a ser diferent del que eres ahir, a intentar-ho de mil i una maneres..., a créixer. Em vaig quedar a Mèxic perquè el ritme que marca la vida t'obliga a créixer de pressa i constantment, et confronta fins al moll de l'os cada dia; i els projectes són la plataforma perfecta perquè un aprofiti al màxim aquest sentit, el servei i el creixement constant; i veure créixer els que t'envolten és preciós. A Mèxic l'alegria i la tristesa es viuen en el mateix dia; la vida i la mort es barregen, la sort i el malastruc es visiten un rere l'altre... Llavors Mèxic enamora perquè és trepidant viure-hi, és una aventura diària; la gent t'abraça i t'acull en les seves vides de seguida, et fan part d'ella i això et porta a viure moltes vides, a sentir-te'n part. La cultura t'integra a tot, en les alegries i en les penes, es viu a flor de pell, intensament i et sents interpel·lat per tantes emocions, per tantes persones, per tantes situacions. Però com tot amor, té una part en què et toca patir... o enfadar-te, de repetir patrons una i una altra vegada, d'impotència... però així és la vida i Mèxic no t'enganya. L'alegria i la tristesa es viuen en el mateix dia; la vida i la mort es barregen, la sort i el malastruc es visiten un rere l'altre... no hi ha cara o creu, és un continu... i la cultura ho té molt clar i l'exemple més vistós és el Día de Muertos on, literalment, els cementiris s'omplen de vida. Què sumaries d'aquest món i de l'altra? Què rescataries de cadascun? De Mèxic sumaria la importància de gaudir el present, la calidesa de l'acollida, la gran cultura de fer en comunitat, compartir i vetllar del veí, l'amic i el desconegut i la resiliència, l'aprenentatge natural que sempre es va endavant. De Catalunya, la constància en el compromís, la solidesa de les relacions d'amistat, de família; el fet de qüestionar-nos el perquè de tot plegat i el teixit cultural, que no perdem mai associar-nos i organitzar-se. Quina és la teva, la vostra feina, a Educació Solidaria? Volem que les persones recuperin l'entusiasme per construir la seva vida i no només que s'hagin de conformar amb el que hi ha; massa vegades ens han dit que no es pot, sovint la família, la parella, o des de l'escola, a vegades ens ho impedeix l'economia, pot ser la dificultat d'accedir a un servei o la impossibilitat de sortir d'una situació... però ens han minvat tant l'autoestima, que un acaba perdent els somnis i l'entusiasme per aprendre o dedicar temps al que et fa bé. I el que es perd no és precisament els grans somnis, sinó aquells petits espais i metes que fan que el dia a dia valgui la pena, que et motiven a ser tu i no només ser la mare, l'oficinista, l'estudiant, la dona de... Nosaltres el que fem és obrir espais de trobada per trobar-te. Són espais físics i socials, participatius i emocionals, on cadascú té un paper, sempre afectiu i sempre útil, on un se sent estimat, on pot equivocar-se i seguir fent, on pot créixer i aprendre..., on pots ser una mica més com havies volgut ser, i de mica en mica vas trobant un espai afable que et dona ales a buscar-ne d'altres que ja hi havies oblidat. Què creieu que us aporta/que aporta als projectes i als beneficiaris/treballar en xarxa amb la FES i amb el voluntariat català? Les persones aprenem d'altres persones. Més enllà dels llibres, els estudis, les pràctiques... aprenem sobretot convivint i, especialment, quan convivim amb gent nova, diferent, interessant. Mèxic i Catalunya comparteixen moltes coses, el que fa molt senzill que puguem treballar junts; però en d'altres tenim perspectives tan diverses que d'aquest encontre n'aprenem tots. Als nostres voluntaris i nens els hi fa un gran bé saber que hi ha una altra manera de fer, de viure, i convivint amb un voluntari català es fan moltes preguntes noves i troben noves respostes. Per l'altre costat, el català en té molt d'aprendre dels mexicans, que tenen una maduresa de vida i una vivacitat que només s'aconsegueix amb experiència, i aquí es viu molt i aquesta vida ens confronta tant, que ens obliga a desconstruir-nos i refer-nos de nou. Tan important és tenir una xarxa sòlida -una família, uns amics- i un pla de vida, com que de tant en tant un cop d'aire fresc et faci volar tots els papers. Comunicació EPC2022-01-27T16:59:03+01:00xarxaalumni| "L'escola és el lloc on vaig cultivar la base de tot el que sóc ara" Alejandro Páez "La cultura de l'esforç que em van inculcar a l'escola m'ha acompanyat i ha estat pilar per preparar-me per al FIR" Marta Bernat


text: Juliol de 2019 – blandamaraviajes Aquest any hem tingut un pregoner excepcional, Salvador Macip blanenc que el va fer molt emotiu. El dimarts va se la pirotècnica del Germans Ferrández SL de Murcia espectaculars agafen part de la mar. El dimecres Pirotècnica Poleggi Canapina (Italia). El dijous la Pirotècnica Valenciana es va superar i aquest diumenge s'ha ejecta en el primer premi. El divendres el dia de Santa Anna, missa solemne en la Parròquia de Santa Maria que celebrar els 700 anys i el correfocs aquest any s'ha lluït. Aquest any ha vingut el President de la Generalitat de Catalunya el Sr. Torra per tira cinc salves, cada una signifiquen 10 anys i aixis donat per inaugurar els 50 anys de Focs de la Costa Brava que serà dintre de un any. També va aprofitar la seva visitar per felicitar al Sr. Falet que feia 110 anys o sigui es el veí mes gran de Blanes. Allí vam pati molt per la pluja, si va començar a Barcelona, i els nostres amics quant van arribar, alè la pluja.... en tot el humor a caminar fins e restaurant, el parking es molt complicat en aquestes dates. Sort que quant vam acabar de dinar la turmentà havia parar i vam anar a veure les atraccions tancades per la hora i pel temps. No me puc imaginar expliquen com se jugar als escats als nens, però per sorpresa per mi, ho feia i me entenien una experiència molt agradable. La tarda va sortir el sol i van pogué gaudir de la piscina. Vam torna a las atraccions, mes la pluja també i la feina va ser tornar a casa. Sopem en el neguit de si suspendrien el focs, fins la 11 no van començar pero van esta a la alçada. Com veus viure els focs porta moltes aventures, però avui aniran al Aplec del Amor a cala Bona. I a mi nomes hem resta deixar-te el meu somriure per la setmana. I si t'agrada comparteix. 28 Juliol, 2019 0 Si fa anys que lluitem per aturat aquesta autopista Lloret – Blanes. Ahir ens van trobat en el restaurant Senglar un grup per conèixer el territori afectat. Van agafar el cotxes per carreteres sense asfalta per veure la tallar d'arbres. Curiós en aquest temps i la calor que fa, el perill d'incendis que això pot provocar, també per que les moto-serres van amb gasoil portat en plàstic de aigua i fumant al costat, per temptant la sort, això ho ha confirmat un bomber que entén mes del tema. També ara es el temps que els ocells facin els seus nius. Mes la gent va fer emboscades i van aturar el desastre. Vam parat a un Creu del camí, del estil noucentista, i continuem capa baix per veure la riera i un pont, nosaltres van tornar erròniament per que nomes van tindre que desfer el camí els conductors dels vehicles. També van anar al cementeri dels arbres on pensen fer un escalectric carregant-se tots els arbres, i un parc temàtic legolandia. Tot això per guanya 6 minuts, tindre un peatge mes, el pago del la autopista acaba en el 2021 i la allargarien 40 anys mes, sense comentaris. Ara esta parat per que l'informe de mig ambient vulnera la llei. Continuen, pel contat del Jarubo propietat de un india sense descendència i ara del nebots, i havien dos cases una dels masovers del 1924 i la altre que era per descansar abans aquets camis es feien en carretes molts incomodes, per la forja, i la ceràmica podrien se de algun mestre de obres en renom. El seu estat es lamentable. Continuen a la figura de L'Angel molt maca i ara esta patit vandalisme, la veritat que no cuiden massa el patrimoni. Van passa molta calor mes val la pena conèixer els desastres que fan per que la pela es la pela. Mes que mai et demanaria que si t'agrada comparteix, crec que es una bona causa. I per mi res mes, si el meu somriure per la setmana, i desitjar-te que els focs t'agradin molt. 21 Juliol, 2019 0 Be con saps en la revista Cuina fan el 2X1 i nosaltres ens hem aficionat al Nectari. Aquesta vegada el xef Jordi ens ha presentat un all blanc en una mena de porro i musclo en escabetx. Capuchini amb curri verd una mica picant, tinc que reconèixer que no estic acostumada a les especies i menys si picants, però per parlar s'ha de provar tot.†† Arròs amb tàrtar de gamba de Palamós molt bo el contrast. Llom amb compota de verdures. De pre – postres falsa remolatxa genial presentació amb el nitrogen. Per acabar Panacota molt bona,i textures de xocolata pel meu company com sempre mes capritxos. Els cafès en el seus fours i la degustació s'ha acabat. Aquí a Blanes ja respiren aires de festa major en la fira de atraccions, i el 22 el prestigiós científic Salvador Macip fill de Blanes, farà el Prego i tret de sortida de la festa. El 23 començarà el prestigiós 49é Concurs Internacional de Focs de la Costa Brava. Com saps aquí en La Selva, estem de lluita, en contra de la Autopista Lloret – Blanes pel mal que fa al nostre patrimoni forestal. De moment han aconseguit aturar les excavadores per que l'informe mediambiental esta malament. El Ajuntament de Blanes en Ple s'ha posicionat també en contra. Els dissabtes i diumenges fan sortides per conèixer el patrimoni afectat. Com veus a Catalunya no paren de lluitar pels Presos Politics, pels perseguits aquí i en l'exili, esperant que algun resultat favorable, als nostres desitjos. Com veus cada setmana escrit menys, però no sempre hi ha coses bones. Mes el meu somriure per la setmana no pot falta i si t'agrada comparteix. 14 Juliol, 2019 0 Bon dia, si regalar bons per gaudir de una experiència gastronòmica o de relax pot ser molt interessant i una aventura. Un dinar en expectatives on nosaltres eren els premiums. També per fi vaig pogué gaudir del massatge, com recordaràs en el altra post va se fallida aquesta ocasió al Vendrell, un exit. Conèixer el Vendrell amb familiars que viuen allí, es molt interessant, ja que te'l mostren amb molt de carinyo, el seu nucli antic, l'església. A pesar que el dia era molt calorós, el massatge et fa sentir molt relaxada. També van gaudir de cinc tapes i el vi en el restaurant Molina. El restaurant Molina situat en el passeig de Sant Gervasi de Barcelona es van atendre molt bé, les tapes de foie amb pera i moscatell, les croquetes, els cigrons amb sipions, els calamars a la romana, el ou trencat amb pernil va ser com un dinar, desprès ens va vindre de gust els postres i els cafè. El mòbil o va immortalitzar, donc les gracies a les persones que ho han fet possible. Tornem a Blanes, per que sembla que aquí es passi menys calor i la platja i la piscina ajuden molt. El 23 començar la festa Major, Santa Anna, i els focs como no podia ser de una altre manera, fins al 27. El 12 y el 18 cantada de havaneres a Cala Bona, i el 28 el aplec de L'amor. A mi nomes em resta deixar-te el meu somriure per la setmana. Desitjo de tot cor que tinguis unes bones vacances que t'ha ajudin a passar aquesta onada de calor que ens preparar pel evident canvi climàtic. A i si t'agrada comparteix.


text: Ed. Física - Mare de Déu de l'Olivar - Alaquàs Ed. Física - Criteris Avaluació i Puntuació 1. Participar de forma activa en la realització d'activitats fisicoesportives, respectant les regles i normes establides i responsabilitzant-se de l'adequada utilització dels materials i instal·lacions. Amb este criteri es pretén comprovar si els alumnes i les alumnes participen activament, de forma constructiva i responsable, en les activitats que se'ls presenten. 2. Mostrar una actitud de tolerància i esportivitat, tant quan s'adopta el paper de participant com el d'espectador. Amb este criteri es pretén comprovar si els estudiants mostren una actitud de respecte i de tolerància cap als altres, cap a les seues aptituds i intervencions, i d'acceptació de les normes que regeixen el desenrotllament de les activitats fisicoesportives en les quals intervenen, com a participants i com a espectadors. 3. Practicar esports col·lectius, d'oci i recreació, aplicant les regles, la tècnica, i elaborar estratègies d'atac i defensa. Amb estos criteris es pretén comprovar si les alumnes i els alumnes han adquirit la capacitat de discriminar els estímuls rellevants d'una activitat fisicoesportiva i, en funció d'estos estímuls, adequar la seua actuació a la finalitat de l'activitat, i si són capaços d'aconseguir un grau d'execució acceptable que els permeta desenrotllar-se en situacions reals de participació, ja siga en activitats esportives institucionalitzades, jocs esportius i recreatius o en altres activitats físiques. L'aplicació d'estos criteris suposa atendre els aspectes d'execució tècnica, de pensament i de comportament tàctic individual i col·lectiu, l'estratègia de joc, la coordinació d'accions pròpies amb la dels companys i les companyes, i la cooperació en el joc col·lectiu. 4. Manifestar, individualment i col·lectivament, estats d'ànim i idees, a través de l'expressió gestual. Amb este criteri es pretén comprovar si els jóvens són capaços d'expressar-se gestualment i de forma desinhibida, tant individualment com col·lectivament. El seguiment de l'evolució de l'alumne es realitza mitjançant l'observació continua dels següents aspectes:


text: Els tres diputats d'ERC es reividiquen com la veu de les Terres de l'Ebre al Parlament – Marfanta Esquerra s'ha reivindicat com la veu de les Terres de l'Ebre al Parlament. Els republicans assenyalen que les iniciatives que han portat al Parlament han aconseguit grans consensos sobre la protecció del Delta, el Castor i la seguretat nuclear. Alfons Montserrat, Irene Fornós i Lluís Salvadó, els tres diputats ebrencs d'Esquerra, han fet balanç de la feina feta durant aquesta XII legislatura. Montserrat ha destacat que "Esquerra s'ha convertit en la veu de les Terres de l'Ebre al Parlament", i també que, igual que en les anteriors eleccions, ERC torna a tenir tres candidats ebrencs entre els set primers llocs de la candidatura. Salvadó ha manifestat que "aquesta ha estat una legislatura marcada d'una banda, per la repressió i persecució sistemàtica de l'independentisme per part de l'Estat, i de l'altra, per l'impacte de la pandèmia de la Covid". Això segons el diputat, ha creat inestabilitat, i dins d'aquest context la funció d'Esquerra i dels diputats de les Terres de l'Ebre ha estat la de construir consensos. Finalment, Fornós ha destacat que ERC ha aconseguit portar al centre de la política parlamentària del país problemàtiques que pateixen les Terres de l'Ebre. En aquesta línia, la diputada ha recordat que la comissió d'investigació del Castor impulsada per Esquerra ha estat la més important que s'ha celebrat al Parlament quant a compareixences. Tags: 14-FAlfons MontserratCatalunyaDelta de l'EbreERCIrene FornósLluís SalvadóNuclearPolíticaProjecte CastorTerres de l'Ebre


text: Un 45% de la comunitat universitària ha patit comentaris masclistes a la UdL La República ACN Lleida.-Un 45% de la comunitat universitària afirma haver patit comentaris masclistes a la Universitat de Lleida (UdL) i un 25% LGBTfòbics. Així ho posa de manifest l'estudi 'Violència de [...] ACN Lleida.-Un 45% de la comunitat universitària afirma haver patit comentaris masclistes a la Universitat de Lleida (UdL) i un 25% LGBTfòbics. Així ho posa de manifest l'estudi 'Violència de gènere i LGBTfòbia en l'àmbit universitari. Anàlisi de la percepció entre la comunitat universitària', dut a terme entre setembre i novembre del 2019 pel Centre d'igualtat d'oportunitats i promoció de les dones Dolors Piera amb fons del Pacte d'Estat contra la violència de gènere 2018. L'informe, basat en una enquesta anònima on van participar 1.219 persones (488 homes, 721 dones, 10 no binàries) que eren alumnat de grau de tots els centres (729), PDI (264), PAS (196) i PAS/PDI (30), evidencia una conclusió que ja es posava de manifest en una anàlisi del 2013. Un 46,5% de l'estudiantat afirma haver patit comentaris masclistes, així com també un 45,6% del personal docent i investigador (PDI), un 37,2% del personal d'administració i serveis (PAS) i un 46,7% de les persones que tenen el doble perfil (PAS/PDI). Segons l'estudi, en tots els col·lectius són les dones les més violentades, un 66,2% de mitjana. El personal de la UdL diu haver-ne estat víctima en un 30% per part d'alumnat i en un 26% per part de professorat; mentre que l'estudiantat n'és objecte en un 51% d'altres companys i en un 21% de docents.Un 72% de les persones que han participat en la investigació percep que la UdL és un espai on es donen actituds i comportaments masclistes en alguna ocasió, un 6% molt sovint i un 22% mai. Són els alumnes homes qui més creuen que no es donen mai, ja que un 15% del total d'enquestats afirmen que això no passa. Ara bé, tots els col·lectius coincideixen que les festes universitàries són els espais de més risc de la universitat per patir algun tipus d'assetjament o violència, ja que les assenyalen el 80%. Quant a la LGBTIfòbia, també són les dones les més afectades, un 59,5%. A més, també ho són per comentaris racistes, ja que del 35% de la comunitat universitària que n'ha estat objecte, un 63,5% són dones.Els homes de tots tres col·lectius són els que mostren menys tolerància cap al col·lectiu LGBT, tot i que la mitjana de suport total de tota la comunitat universitària és molt elevada. La major tolerància és per a les lesbianes i les persones bisexuals, amb un 94,5%, els gais amb un 92,9%, i baixa fins al 85,3% quan es pregunta per les persones transsexuals. Són els estudiants homes els què mostren més rebuig envers aquest darrer col·lectiu, ja que un 1,5% farien tot el possible per no coincidir més amb una persona trans, pel 0% de les alumnes dones; mentre que PAS i PDI homes les rebutgen en un 0,8%, pel 0,4% del personal femení.Tot i que el 69% del PAS i PDI i el 58,3% de l'alumnat identifica el masclisme com la causa principal de la violència de gènere -fet que representa una millora respecte l'estudi anterior on l'alumnat apuntava altres factors (problemes mentals o addiccions)-, la comunitat universitària no té prou clara la definició. Només un terç del PAS i PDI i prop d'un 20% de l'alumnat ho fa correctament: "aquella violència que exerceix un home sobre una dona, parella o ex-parella, com a màxima expressió de la desigualtat estructural". No obstant això, afirmen que hauria de ser una prioritat màxima per a les administracions un 57,3% del PAS i el PDI i 46,3% de l'alumnat. A més, un 64% de les persones enquestades manifesta voler rebre formació especialitzada, sent el PAS el col·lectiu més disposat.Respecte l'estudi de 2013, disminueix en general en l'estudiantat el nivell de tolerància en bona part dels indicadors de violència en la parella. Del 39,8% que acceptaria el perdó després d'una agressió s'ha passat al 28,7%; del 11% que acceptaria el control al 2,4%; mentre que la gelosia ha disminuït del 34,1% al 21,9%. Aquest percentatge és similar entre el personal de la UdL que encara mostra una acceptació de la gelosia en la parella en un 20,3%. Ara bé, si es trobessin en una situació de violència, més del 90% de totes les persones enquestades afirmen que no la passarien per alt i que acudirien a algú, tot i que un terç de l'estudiantat no optaria per ningú de la UdL.En tots els indicadors de violència de gènere, són les dones les que són més reticents a acceptar-los en relació als homes, sent les alumnes el col·lectiu que ha mostrat més rebuig en tots els indicadors de l'enquesta. "Les dones són qui més conscienciades estan envers la violència de gènere, ja que són elles les principals afectades i a les quals van dirigides les campanyes de prevenció. No obstant, és necessari actuar sobre els homes per tal que adoptin actituds i conductes favorables a la igualtat i la no violència i assegurar d'aquesta manera uns espais universitaris segurs", expliquen des del Centre Dolors Piera.En aquest sentit, afegeixen que a partir dels resultats de l'estudi, el Centre ha dissenyat propostes de millora que suposen una continuïtat a les accions que ja es duen a terme, com ara la impartició de formacions específiques, la incorporació de la perspectiva de gènere en la docència, el disseny i implementació de campanyes de sensibilització, tallers de prevenció de la violència de gènere, accions per a la prevenció de les violències sexuals i LGBTIfòbiques en les festes universitàries, etc".


text: Els tribunals fixaran la legalitat del Pacte d'estabilitat dels docents El conseller Damià Pons qualifica d'«incoherent» el recurs presentat pel CSIF Pilar Ripoll | 13 novembre 1999 Els tribunals tornaran a fixar la política de personal de l'Administració autonòmica. Si la Conselleria de la Funció Pública està esperant la sentència que anul·li o ratifiqui la convocatòria d'oposicions realitzada pel Partit Popular el mes d'abril, el torn ha arribat ara al conseller d'Educació i Cultura, Damià Pons, que pot veure com el Pacte d'estabilitat dels interins docents segueix el mateix camí que el dels serveis generals: considerat anticonstitucional pel Tribunal Superior de Justícia de Balears. La Confederació de Sindicats Independents de Funcionaris "CSIF" presentà el recurs contenciós i administratiu contra aquest Pacte d'ensenyants, informà ahir el seu portaveu, Agustí Buades; recurs que serà tramitat pel procediment especial de protecció dels drets fonamentals, la «via ràpida» d'aquesta jurisdicció. Segons l'escrit de l'advocada que representa el sindicat, l'acord signat entre CCOO, UGT, STEI i ANPE i l'anterior Conselleria d'Educació, Cultura i Esports, el 19 de maig de 1998, ha produït la vulneració dels principis fonamentals que estableix l'article 103 de la Constitució: els d'igualitat, mèrit i capacitat. Buades precisà que el seu sindicat vol obtenir un Pacte d'estabilitat que afecti tots els interins del Govern; i recordà les paraules del president de l'Executiu, Francesc Antich, que afirmà, en referència als docents i als no docents, que «davant situacions iguals, les solucions també han de ser les mateixes». Per la seva part, el conseller, D. Pons, manifestà que defensarà aquest Pacte davant els tribunals. «L'acord és correcte i vàlid, i presentarem totes les al·legacions jurídiques a aquest recurs», anuncià. Pons indicà que, després d'un any i mig de funcionament, «no és coherent que el recurs es presenti ara»; i recordà que el Pacte va rebre el vistiplau de tots els sindicats presents en la mesa de negociació. El conseller recordà que segons aquest acord s'han produït dues convocatòries d'oposicions.


text: propostes Archivos - Page 3 of 3 - Diari Millars, informació local en valencià. 'Castelló Junior' ofereix més de mig centenar de propostes lúdiques i esportives als joves de la província 22 de d'agost de 2017 El programa de turisme actiu impulsat per la Diputació ofereix 4.520 places als castellonencs d'entre 18 i 30 anys. Els nens i nenes de la Vall d'Uixó aporten propostes a la Llei Valenciana d'Infància i Adolescència 13 de de juny de 2017 Un grup de representants del consell local ha presentat les seues propostes en una trobada que s'ha celebrat a Piles (València). 07 de de juny de 2017 Durant el mes de juny, els veïns i veïnes de la localitat podran aportar les seues propostes a través del Servei d'Atenció Ciutadana perquè els tècnic... Un enllaç del web municipal recollirà tota aquesta informació que fins ara estava només a l'abast dels grups polítics L'alcalde fa un repàs de les principals visites i temes de gestió municipal que s'han abordat durant la setmana a Vinarós Enric Pla s'ha referit a les dues visites que ha realitzat a València els darrers dies i ha parlat, entre altres qüestions, de l'aparcament públic a l...


text: Dani Parés i Marta Batalla s'imposen al Trail del Bisaura XL rebaixant els rècords de la cursa | MaiPor Cobertura d'esdeveniments Eldorado Freeride Junior Bashmonix Trail Carlac Comunicacio i estratègia Dani Parés i Marta Batalla s'imposen al Trail del Bisaura XL rebaixant els rècords de la cursa Gerard Morales i Monica Grajera s'adjudiquen l'L, Jonatan Mora i Mireia Pons guanyen l'M i Martí Nogué i Rebeca Fernández s'enduen l'S La gran festa de les curses de muntanya ha omplert Sant Quirze de Besora de corredors i corredores que volien gaudir de la V edició del Trail del Bisaura. Més de 1.000 atletes han participat en una de les proves de referència de Catalunya, on han destacat, per damunt de la resta, els noms de Dani Parés i Lluís Ruiz, que han entrat junts a meta pulveritzant l'anterior rècord de la cursa en la distància més llarga, així com el de Marta Batalla que també s'ha imposat amb rècord en l'XL i el de Gerard Morales, que ha guanyat la cursa de 50 kilòmetres. En una edició marcada per la falta d'aigua i de fang al llarg del recorregut, els participants s'han hagut d'enfrontar a un Trail del Bisaura desconegut pel que feia a l'estat del terreny però que mantenia l'esperit i els seus recorreguts clàssics. Els circuits, amb sortida i arribada a Sant Quirze de Besora, han estat l'XL d'ultradistància de 80 kilòmetres amb 5.200 metres de desnivell positiu, l'L 50 kilòmetres i 3.100 metres de desnivell positiu, l'M, una mitja marató amb 1.000 metres de desnivell positiu, i una d'iniciació S d'11 kilòmetres i 600 metres de desnivell positiu. La sortida a l'XL s'ha donat a les 6 del matí i els favorits de seguida s'han situat al capdavant. Un grup de cinc corredors comandat per Dani Parés i format a més per Lluís Ruiz, Aaron Díaz, Javi Puit i Àlex Izquierdo han avançat plegats fins al Morro del Quer, al kilòmetre 21. A partir d'aquest punt, el grup ha anat perdent unitats però sempre ha comptat amb Parés i Ruiz com a caps de cursa. A l'hora de l'arribada a la meta de Sant Quirze de Besora, Dani Parès i Lluís Ruiz han entrat junts com a guanyadors però han hagut de sortejar qui era el campió. La sort ha somrigut a Dani Parés, que aconsegueix el seu segon triomf consecutiu al Trail del Bisaura amb un temps rècord de 10:16:59. El podi l'ha completat un excel·lent Xavi Vidal que ha marcat un crono de 10:28:58. En categoria femenina la cursa ha tingut una protagonista indiscutible, i és que Marta Batalla ha liderat amb solvència bona part de la cursa i s'ha acabat imposant a l'arribada de Sant Quirze de Besora amb un temps de 13:33:57, establint també un nou rècord de la prova. Batalla ha avantatjat durant tota la cursa a Sònia Sánchez per un marge de temps que ha anat entre els 10 i els 15 minuts, i que ha mantingut l'emoció fins el final. Sònia Sánchez ha arribat en segona posició amb un registre de 13:53:31 i el podi l'ha completat Gemma Navarro amb 14:20:47. En la resta de curses que han format el programa del Trail del Bisaura 2017, l'incertesa pel resultat final ha estat present en totes elles, tot i que, per exemple, el domini de Gerard Morales i Mònica Grajera, mai s'ha vist seriosament amenaçat en la L de 50 kilòmetres. Gerard Morales ha estat el més ràpid a completar el recorregut amb 5:32:28, i l'han acompanyat al podi Raul Butaci amb 5:54:47 i Albert Navarro amb 6:00:50. En fèmines la millor ha estat Mònica Grajera amb un temps de 7:03:30, seguida de Núria Hospital amb 7:20:17, i el podi l'ha tancat Miriam Àvila amb 7:24:12. En la cursa M de mitja marató el guanyador en categoria masculina ha estat Jonatan Mora amb 1:52:23, flanquejat al podi per Jordi Clermont amb 1:58:46 i Manel Amor amb 2:01:06. En categoria femenina triomf per a Mireia Pons amb 2:16:27, seguida d'Imma Boada amb 2:29:01 i de Mireia Prat amb 2:31:45. En la cursa S d'11 kilòmetres el guanyador ha estat Martí Nogué amb 55:01, segona plaça per Lluís Olivé amb 58:16 i tercera per Eric Requena amb 58:27. En fèmines la victòria en la cursa S ha estat per a Rebeca Fernández amb 1:08:03, Amàlia Bardolet amb 1:09:49 ha estat segona i Gemma Avellí amb 1:10:53 ha tancat el podi. El Trail del Bisaura se situa com una de les curses punteres del país, on a banda de tenir recorreguts espectaculars, compta amb un ambient i una animació que la fan especial. Els participants, a banda de destacar recorreguts i ambient, han volgut fer èmfasi amb la quantitat i varietat d'avituallaments, que n'incloïen de temàtics, i el concert i dinar final a l'arribada. 14/10/2017 maiporCursa de muntanya, Nota de premsa, Trail Bisaurabisaura, blacky, buff, gerard morales, lluís ruiz, trail bisaura Written by maipor Previous Previous post: El Trail del Bisaura congregarà més de 1.000 fidels a Sant Quirze de Besora aquest cap de setmana Next Next post: La Copa de España de Carreras por Montaña en línea – Gran Premio BUFF®-SCOTT puede decidirse en la Santa Cruz Extreme


text: Comissions Obreres | Ajuntament de Barcelona fa dues setmanes l'administració ens va fer saber la intenció de cessar a [email protected] els aspirants contractats a través de les borses d'urgència donada la [Read More] La signatura del nou conveni hi ha permès CONSOLIDAR i MILLORAR els drets de l'anterior acord (permisos, llicències, igualtat i les condicions [Read More] El Fons d'Acció Social s'incrementa un 5,15% gràcies a la signatura del nou conveni, el conveni de la vida. La quantitat destinada com ajuda per a [Read More]


text: IA aplicada als àmbits de la Salut, Mobilitat i Turisme: Resultats i bones pràctiques - TIC Salut Social 06 July 2022 10:00h El CIDAI té com a objectiu generar, validar i transferir tecnologies d'IA d'alt valor afegit per fomentar la innovació en els sectors econòmics estratègics de Catalunya, inclosa l'administració pública i el tercer sector. En aquesta sessió, el CIDAI ensenyarà els resultats i coneixements adquirits durant l'execució de tres projectes d'alt impacte iniciat el 2021 i que han finalitzat al mes de maig. 10:00h Benvinguda institucional Daniel Marco, director general d'Innovació i Economia Digital, Departament de la Vicepresidència i de Polítiques Digitals i Territori. Félix Ortega, director general de Barcelona Activa. Joan Mas i Albaigès, director del CIDAI i cap de l'Àrea Digital d'Eurecat. 10:05h Presenta l'esdeveniment: Joan Mas i Albaigès, director del CIDAI i cap de l'Àrea Digital d'Eurecat. 10:10h Projecte d'alt Impacte en l'àmbit de la Salut: Tres casos d'aplicació d'Intel·ligència Artificial com a suport al diagnòstic per imatge mèdica, lliçons apreses. Vicent Ribas – Responsable de Data Analítics in Medicine d'Eurecat. Carles Sanches – PostDoc Researcher a Computer Vision Center (CVC). Jose Ignacio Baranda – Health Project Manager a NTT Data. Felip Miralles – Director de Digital Health d'Eurecat. 11:20h Projecte d'alt Impacte en l'àmbit de la Mobilitat: Avaluació de riscs d'accidents de trànsit en vies urbanes i interurbanes de Catalunya. Angel Martin – AI Innovation a Fundació i2CAT. Ivan Huerta – Senior R&D engineer in Artificial Intelligence a Fundació i2CAT. Elli Kartsakli – Senior Researcher a Barcelona Supercomputing Center (BSC). Jordi Casals – R&D Data Scientist a Eurecat. Albert Herrando – Data Science Specialist al Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació (CTTI). 12:20h Pausa 12:30h Projecte d'Alt impacte en l'àmbit del Turisme: Intel·ligència Artificial aplicada al turisme. Descobrir els canvis de patrons de consum i de visita dels turistes Joan Borràs Nogués – Data Scientist a Eurecat. Karina Gibert – Directora i Catedràtica de Intel·ligència Artificial i Ciència de les Dades a IDEAI UPC.


text: Ryzen Mobile arriba finalment: revisió AMD Ryzen 5 2500U - NOTÍCIES TÈCNIQUES - Consumerinternetcompetition Finalment arriba Ryzen Mobile: revisió AMD Ryzen 5 2500U més fresc mestre infern Xb281hk ressenya revisió d'impacte maximus viii Menú d'inici de Windows 10 nou Avui considerem un producte molt esperat a l'espai de les llibretes: Ryzen Mobile. Per veure com funciona l'últim silici mòbil d'AMD, vam aconseguir agafar la mà de l'únic portàtil Ryzen Mobile en estat salvatge: l'HP Envy x360. Per descomptat, no és la primera vegada que veiem APU AMD als portàtils; encara podeu avui comprar un ordinador portàtil de baixa qualitat Al seu interior, una APU Stoney Ridge està completa amb totes les meravelles d'una CPU basada en l'excavadora. Es troba al nivell més alt que AMD va estar absent durant generacions, principalment per la lenta i ineficient arquitectura de CPU que va permetre a Intel comandar el tron mòbil durant anys. Tot ha canviat per a AMD amb l'arquitectura de Ryzen i Zen. Les peces d'escriptori són molt competitives amb les últimes versions d'Intel i permeten a AMD tornar a entrar a l'espai mòbil amb diverses APU que estan preparades per a un repte. Amb aquests productes codificats com a Raven Ridge, podem veure certa competència al mercat d'ordinadors portàtils d'ultratina. Dues APU de la sèrie de Ryzen de moment Ryzen 5 2500U ve Ryzen 7 2700U. Ambdues utilitzen un quad-core de vuit fils CPU son 8th CPU de portàtil Intel - Amb controladors de memòria DDR4-2400. Com es pot veure a la taula, les velocitats del rellotge pugen fins als 3,6 o 3,8 GHz des de la base 2,0 o 2,2 GHz. El principal que cal tenir en compte aquí no és la CPU. is Molt més ràpid que qualsevol cosa que AMD ha produït a l'espai mòbil durant anys. Però és la GPU on AMD té un avantatge competitiu important: el Ryzen 5 2500U té una GPU Vega 8 amb fins a 11 processadors 8 nuclis de processament per hora i un total de 512 shaders. Aquesta GPU és fàcilment dues vegades més ràpida des d'una perspectiva informàtica pura en comparació amb l'UHD Graphics 620 d'Intel que s'utilitza a les parts actuals. Si bé Intel no ha començat a publicar aquestes GPU en SKU ultraportàtils de quad-core, també sembla que sigui més ràpid que els gràfics Iris Plus al paper. El nostre primer llit de proves Ryzen Mobile: Funciona amb HP Envy x360, Ryzen 5 2500U, 16GB DDR4-2400 i 256 GB PCIe SSD El Ryzen 7 2700U és encara més ràpid amb més nuclis de processament en un rellotge superior, però hauré de caçar un producte amb Ryzen 7 per tenir una millor idea del funcionament. Avui ens centrarem en el Ryzen 5 2500U. L'impressionant de les noves parts mòbils de Ryzen és que pressionen tant la CPU Ryzen de quad nucli com la potent Vega GPU a 15W TDP. Es tracta del mateix TDP que l'equivalent a 8 d'Intelth CPU CPU gen, però amb més potencial de rendiment. Em sembla un guanyador, no? Abans d'entrar en algunes suculentes dades de referència, volia parlar sobre el procediment de prova, ja que les proves amb un CPU portàtil o APU és diferent i més difícil que provar un component d'escriptori. Això és degut a que els ordinadors portàtils són sistemes integrals, de manera que és difícil bloquejar variables i comparar les pomes directament amb les pomes. Característiques com la solució de refrigeració (que afecta l'acceleració), l'emmagatzematge, la memòria, la configuració de la velocitat del rellotge del programari i la durada de la bateria varien segons el dispositiu, i amb molt pocs portàtils Ryzen al mercat ara mateix, només podrem confiar en dades d'un ordinador portàtil durant un temps. La bona notícia, però HP Envy x360 Proporciona una bona plataforma de proves amb un maquinari comparable per a molts populars dispositius ultraportàtils. La meva unitat de revisió té un DDR4-2400 de 16 GB en una configuració de doble canal i també un excel·lent SSD PCIe de 256 GB per reduir els colls d'ampolla en aquestes àrees. El consum d'energia elèctrica i la durada de la bateria són més difícils de provar i interpretar, però ho aconseguirem més endavant.


text: Dilluns: En primer lloc el professor Toni ens va donar les notes del treball d ́investigació i tambe ens va dir algunes equivocacions i creatius que van tenir que pujar al blog, les notes no van ser males en la meua postura i vaig aprobar eixe treball. Mes tard digé que a lo mitjor faria com un especie de concurs de tot bachiller i la recompensa se donaria en la 3a Avaluació. Dimecres: Aquest día Toni ens va donar la Fitxa 4 - La Coherència - L ́estructura Del Tema. On principalment explicaba els tipus que hi ha que son: Narratiu (Lineal, Circular, Encadenada, Fragmentària, Accions paral·leles, Salt enrere i Salt en avent), Descriptiu ( De més general a més concret, De dalt a baix, D ́esquerra a dreta, De davant cap arrere i De fora cap a dins), Expositiu ( Pregunta/Resposta, Problema/Solució, Causa/Consequència, Comparació, Sequència, Classificació i Descripció o Defnició), Argumentatiu (Inductiva, Deductiva, Enquadrada, Paral·lela, Dialèctica, Succesiva i Cercles Concèntrics), Instructiu ( Amb criteris lògics i amb criteris temporals) i per ultim Conversacional ( Pregunta/Resposta, Exposició/Valoració, Estil dirrecte e indirecte i indirecte lliure, Nom del personatge e intervenció). Dijous: Vam terminar els textos que vam a comenzar el Dimecres i també vam comenzar a fer un text per a que aprengerem com faria l ́examen.


text: Música; los 70 timeline | Timetoast timelines By monicafitacalpezafra Va ser un compositor, guitarrista, cantant i productor discogràfic estatunidenc. Amb una carrera de més de trenta anys, Zappa va compondre rock, jazz, blues, electrònica, música clàssica i música concreta, o acusmàtica, entre d'altres. També va treballar com a director de cinema i de videoclips, i va dissenyar portades d'àlbums Grup de música britànic, considerat com un dels més influents de la història del rock. Syd Barrett (guitarra i veu), Roger Waters (baix i veu), Richard Wright (orgue, teclats i veu) i Nick Mason (bateria). Enregistraren el seu primer single Arnold Layne El mateix any publican el primer disc de llarga durada, "The Piper at the Gates of Dawn." És un grup anglès de rock. Sempre ha estat dirigida pel cantant i flautista escocès Ian Anderson, autor de pràcticament totes les cançons del grup, ja que és l'únic que s'ha mantingut des del seu naixement, només el guitarrista Martin Barre s'apropa a ell, sent des del segon àlbum. En el grup de Pink Floyd; Barrett fou substituït per David Gilmour El grup, liderat per Waters i Gilmour, va deixar el psicodelisme underground, i va crear un estil sonor molt propi, basat en el virtuosisme instrumental, l'experimentació amb l'electrònica, la inclusió d'efectes sonors d'estudi i la utilització de cors i recursos simfònics. Va ser un grup de hard rock britànic, fundada pel guitarrista Jimmy Page. La banda consistia en John Paul Jones com a contrabaixista i teclista, vocalista Robert Plant i John Bonham a la bateria. Va representar elements com el blues, el rock and roll, soul, música celta, música Índia, folk. És una banda de hard rock britànica formada en 1968 a Hertford, Regne Unit. És considerada una de les pioneres del subgènere, i la principal influència del heavy metal al costat de Led Zeppelin i Black Sabbath. La seva música ha incorporat elements de rock progressiu, rock simfònic, rock psicodèlic, blues rock i música clàssica. Ha venut més de 120.000.000 discos a tot el món. Es tracta d'una banda britànica de heavy metal formada en 1968 a Birmingham per Tony Iommi, Ozzy Osbourne, geezer Butler i Bill Ward. Lletres de cançons sobre Ocultisme i terror amb guitarres més gravament afinades i va obtenir diversos discos d'or i platí en la dècada de 1970. Són els pioners del heavy metal juntament amb altres col·lectius contemporanis Perdida de los ideales de los 60. És una banda estadounidense de hard rock. También conocidos como "Los chicos malos de Boston", o "Toxic Twins", porque se conoce a sus dos líderes por su histórica adicción a las drogas. Primer premi dels 70; Jethro Tull Va ser la primera banda a rebre un premi en la dècada de 1970 per vendre més entrades al Madison Square Garden que qualsevol altre grup. Va ser músic i compositor de rock britànic, actor, productor discogràfic, arranjador i dissenyador gràfic. Una figura important en la música popular durant gairebé cinc dècades, Bowie és considerat un innovador, particularment per les seves obres de la dècada i per la seva peculiar veu. Es tracta d'una banda de rock britànic formada el 1970 a Londres pel cantant Freddie Mercury, el guitarrista Brian May, el bateria Roger Taylor i el baixista John Deacon. Tot i que Mercury, va morir el 1991, i Deacon, es va retirar el 1997. May i Taylor, continuen treballant sota el nom de Queen, de manera que la banda encara es considera activa. Durant una actuació en el Casino de Montreaux a Suïssa, va sortir una bengala disparada per una persona del públic incendiant per complet el lloc, succés que va ser immortalitzat en la cançó "Smoke on the Water" Deep Purple i els seus títols Un concert celebrat al Rainbow Theatre de Londres el juliol de 1972 li va valer el títol de "la banda más ruidosa del planeta" en la dècada de 1970 en el Llibre Guinness dels rècords. En 2013, una enquesta realitzada per l'estació de ràdio britànica Planet rock va col·locar Deep Purple en el 5è lloc de les "bandes més influents de la història". AC/DC és un grup australià de rock dur, creat pels germans d'origen escocès Malcolm i Angus Young. Després d'algunes variacions va quedar format per Angus i Malcolm a les guitarres, Mark Evans al baix, Phil Rudd a la bateria i Bon Scott de vocalista, que en morir el 1980 va ser substituït per Brian Johnson, el cual actualment retirat i ocupant el seu lloc Axl Rose. Ramones va ser una banda de punk formada a Forest Hills, Queens District, el 1974, i va dissoldre vint-i-dos anys més tard, en 1996. La imatge de los Ramones La imatge de les Ramones a l'escenari va complementar el tema dels seus temes i els seus concerts. Tots els membres de la banda van sortir a concerts en jaquetes de cuir, Jeans estripats, sabatilles d'esport, samarretes i cabells llargs, en honor a les estrelles del rock dels anys 50 Es crea el grup Iron Maiden. Es crea el grup per el baixista Steve Harris Molta popularitat en el grup de Jethro Tull La banda va aconseguir gran popularitat amb àlbums icònics en la història del rock com AQUALUNG i gruixut Ace a Brick, i finalment es va convertir en un grup de culte. Primer èxit de David Bowie El seu primer èxit als Estats Units, gràcies al seu hit single "Fame", co-escrit amb John Lennon i el seu àlbum Young americans. El so va ser un canvi radical en l'estil que l'havia fet famós al Regne Unit. Sex Pistols va ser una banda de punk rock formada a Londres, considerada com a responsable de l'inici del moviment punk al Regne Unit i inspirant molts músics de punk rock, heavy metal i Contemporary rock en general. La seva primera etapa va durar tot just dos anys i mig i va produir només quatre senzills i un àlbum d'estudi: Never Mind The bollocks, aquí hi ha els Sex Pistols. The Clash va ser un grup de punk britànic que va estar actiu del 1976 al 1986. El grup va ser un dels més importants i emblemàtics del punk, a diferència de la majoria de bandes de punk que es caracteritzaven per la seva simplicitat musical, van incorporar reggae, rock, rockabilly, ska, jazz, jazz , funk i dub entre altres estils diferents en el seu repertori. Éxito en Estados Unidos del grupo AC/DC Les abrió las puertas al éxito Highway to Hell; su mejor álbum y que alcanzó el puesto número 17 en las listas estadounidenses, y el número 8 en las británicas. Sex Pistols després d'una gira Al final d'una gira dels Estats Units, Rotten va deixar la banda i va anunciar la seva dissolució. En els mesos següents, els tres membres restants de la banda van gravar una sèrie de cançons per a la pel·lícula sobre la versió de McLaren de la història de la banda, The Great rock'n'roll Swindle. El seu tercer àlbum, London Calling , està considerat un dels millors àlbums de la història de la música comercial. De fet, la revista Billboard va destacar el millor de la dècada de 1980. Led zeppelin continua venent-se. Segueix venent, gaudeix d'una àmplia emissió radiofònica, i ha demostrat ser una de les bandes més influents de la música rock. Fins ara, ha venut més de 300.000.000 àlbums a tot el món, incloent 111.000.000 en els Estats Units només. Metallica és una banda de thrash metal estadounidense que s'origina en Los Ángeles. D'altra banda, el 27 de setembre de 1986, va ser la mort de Cliff Burton en un accident d'autobús a Suècia, durant una de les seves gires, això va conduir a l'entrada en el grup de Jason Newsted, que, després del seu abandonament quinze anys més tard, seria substituït pel contrabaixista actual Robert Trujillo. IRON MAIDEN; Incorporen Bruce Dickinson. Com a cantant i l'any següent Nicko McBrain com a bateria. Waters va abandonar la formació per iniciar una carrera en solitari i, a més, va iniciar un litigi amb els seus excompanys, que finalment va perdre el 1987, per tal que aquests no poguessin utilitzar el nom del grup Adrian Smith decideix abandonar la banda, I és substituït per Janick Gers. Bruce Dickinson també abandona el grup. El nou cantant fou Blaze Bayley, amb qui van editar dos discs més. Del 2004 al 2009, van treballar amb Paul Rodgers sota el nom de Queen + Paul Rodgers. Amb les vendes estimades d'uns 200.000.000 registres, la Reina és un dels grups amb més èxit de tots els temps; el seu primer àlbum recopilatori, Greatest Hits (1981), segueix sent l'àlbum més venut de la història del Regne Unit amb 6.000.000 exemplars en aquest país. Concert en viu en Chile, el grup encara seguia junt. Àlbum nou al grup Black Sabbath L' 11 de novembre de 2011, els membres fundadors de la banda van anunciar que es reunien i que anaven a gravar un nou àlbum. Les vendes totals de Metallica superen els 120.000.000 Fins ara, la banda ha llançat 10 àlbums d'estudi, l'últim d'aquests Hardwired a Self Destruct que es llançava a escala mundial el 18 de novembre, de 2016. I es consideren part dels grans quatre thrash metal. A més a més, el grup ha guanyat nombrosos premis de música, incloent nou Grammys, dos premis MTV música Network, dos premis de música nord-americans i dos Billboard Magazine Awards.


text: La presó permet de nou visites a reclusos 23.13 oC Actualitzada 16/05/2020 a les 09:02 Persones properes als interns podran tornar a tenir-hi contacte al passar dilluns Lleida a la fase 1, tot i que els vis-a-vis i el contacte amb fills menors no seran fins a la fase 2 © Vista aèria de la presó de Lleida. Els presos del Centre Penitenciari Ponent podran tornar a rebre visites a partir de dilluns vinent, quan la regió sanitària de Lleida entri a la fase 1, segons va informar ahir la conselleria de Justícia. Les visites es van suspendre el passat 16 de març amb l'entrada en vigor de l'estat d'alarma. Seran visites a través de locutoris de vidre, mentre que els vis-a-vis íntims i les visites amb fills menors seran a la fase 2. La presó de Mas d'Enric, a Tarragona, és l'única de les nou presons de Catalunya que ja està en una regió sanitària en fase 1, i dilluns entraran les de Lleida, Girona i Catalunya Central, cosa que afectarà Ponent, Puig de les Basses (Girona) i Lledoners (Bages). Tanmateix, les visites tindran algunes restriccions, ja que només podran entrar dos persones als locutoris, en lloc de les quatre que poden accedir-hi habitualment, i en lloc de fer visites només el cap de setmana es repartiran de dilluns a diumenge per espaiar les cites, evitar cues i poder netejar les cabines després de cada encontre. Totes les persones que acudeixin a les presons per visitar un pres passaran un control de temperatura, amb pistoles o càmeres tèrmiques, i hauran de posar-se mascareta per entrar. Paral·lelament, la conselleria preveu reprendre les sortides i els permisos ordinaris dels presos quan la regió sanitària de la presó assoleixi la fase 3. Llavors també reobriran les biblioteques i les piscines dels centres penitenciaris. D'altra banda, des del decret d'estat d'alarma, 60 presos han donat positiu en coronavirus, 59 ja han rebut l'alta i un segueix ingressat a la unitat hospitalària de Brians 2 (Barcelona). A més, hi ha hagut 80 funcionaris malalts, 47 dels quals continuen de baixa, i la Generalitat ha començat aquesta setmana a fer proves PCR a tots els treballadors de presons. A Lleida, han donat positiu nou funcionaris i un intern (vegeu SEGRE de dijous).