L'Audiència es desentén del cas del Mosso acusat de falsificar justificats mèdics - El Gerió Digital L'Audiència es desentén del cas del Mosso acusat de falsificar justificats mèdics L'agent s'enfronta a una pena de 3 anys de presó i a pagar 7.200 euros de multa per falsificació de documents Dimecres, 24 d'abril de 2013 15:57h L'agent, Pedro José O. P., a la banqueta dels acusats de l'Audiència de Girona © ACN El judici contra el mosso que s'hauria dedicat a falsificar justificants mèdics per poder fer dies de festa no se celebrarà a l'Audiència. Aquest matí, la Secció Tercera s'ha declarat incompetent per jutjar l'afer i ha decidit retornar la causa als jutjats penals perquè siguin ells qui, en primera instància, dictin sentència. La decisió ha arribat quan ja estava tot a punt per celebrar la vista i l'agent ja s'havia assegut a la banqueta dels acusats. El motiu que ha exposat el tribunal per suspendre el judici és que, en els casos en què hi ha mossos implicats, l'Audiència els pot jutjar quan cometen el delicte en l'exercici de les seves funcions. Com que en aquest cas el mosso no hauria falsificat els justificants mentre treballava -i precisament ho hauria fet per no anar a la feina- la Secció Tercera ha conclòs que no era ella qui l'havia de jutjar. Tot i que tant el fiscal com l'advocat de la defensa han demanat que se celebrés la vista per una qüestió d'economia processal (ja hi havia tots els testimonis a fora esperant-se), la presidenta del tribunal, Fátima Ramírez, ho ha rebutjat. Segons la magistrada, si l'Audiència celebrés el judici, això podria provocar indefensió per a l'agent, perquè tindria menys opcions de presentar recurs en cas que se'l condemnés. Si l'afer es jutja d'entrada als jutjats, i l'acusat no està d'acord amb la sentència, pot presentar-hi recurs davant l'Audiència (i després, a instàncies superiors). Si la Secció Tercera jutgés el cas, però, aquest pas es perdria. 3 anys de presó i multa de 7.200 euros L'agent dels Mossos d'Esquadra acusat, amb TIP 8777, es trobava destinat a l'àrea de Trànsit entre els anys 2009 i 2011, quan hauria falsificat fins a tretze justificants de visita mèdica. Segons l'escrit d'acusacions del fiscal, amb aquest sistema el mosso va aconseguir faltar a la feina sense justificació 21 dies. Segons l'escrit d'acusació, el 'modus operandi' de l'agent sempre era el mateix. Anava al metge, que li donava el justificant de visita, i aleshores hi afegia per escrit suposades recomanacions que li feia el metge, com ara "24 hores de repòs" o "requereix repòs domiciliari de 48 hores". El fiscal l'acusa d'un delicte continuat de falsificació de document oficial i demana que el condemnin a 3 anys de presó. També sol·licita que l'inhabilitin per exercir com a agent dels Mossos d'Esquadra durant els anys de condemna. A més, l'acusació pública demana que el condemnin a pagar una multa de 7.200 euros. Demanen presó per a un mosso que va simular estar malalt


Inici > Pots mirar sense jutjar? Treball artístic i participatiu contra l’estigma El projecte es presentarà el divendres 14 de juny a les 17 h a la plaça de Maluquer i Salvador Una de les imatges del projecte Pots mirar sense jutjar? és un treball artístic i participatiu que forma part de les accions del Pla Local Antiestigma. La fotògrafa Beatriz Burgos ha retratat 9 persones que s’han ofert com a voluntàries per posar imatge a aquesta campanya. Burgos les ha fotografiat en un estudi des d’una mirada íntima i els ha proposat que mostrin l’estat emocional que més ha marcat els darrers anys de la seva vida. El resultat d’aquestes sessions fotogràfiques s’ha transformat, de la mà del dissenyador Roger Vergés, en un tòtem de 4 cares que mostrarà no només els retrats sinó també missatges com la dada de l’OMS que indica que 1 de cada 4 persones viu o viurà un problema de salut mental al llarg de la seva vida. Aquest projecte té com a finalitat generar consciència social, estimular el pensament crític i afavorir una nova mirada allunyada d’estereotips sobre els problemes de salut mental. La presentació del projecte es farà el divendres 14 de juny a les 17 h a la plaça de Maluquer i Salvador, l’espai on s’instal·larà per primer cop aquest tòtem i on s’hi estarà fins al 24 de juny. Després està previst que la campanya recorri diferents espais de la ciutat i també els instituts. • Del 25 de juny al 30 de juny: Centre Cívic Nord • De l’1 de juliol al 7 de juliol: Centre Cívic Can Bassa • Del 8 de juliol al 14 de juliol: Centre Cívic Jaume Oller • Del 15 de juliol al 21 de juliol: Centre Cívic Palou • Del 22 de juliol al 28 de juliol: Centre Cívic Can Gili • Del 29 de juliol al 15 de setembre: Roca Umbert. Fàbrica de les Arts (zona de la biblioteca) URL d'origen: http://www.granollers.cat/noticies/sala-de-premsa/pots-mirar-sense-jutjar-treball-art%C3%ADstic-i-participatiu-contra-l%E2%80%99estigma


Un Sant Medir de vuit | El Pati digital ← Torna la calçotada Xic Kick it to Brasil aterra a Catalunya → Un Sant Medir de vuit 12/03/2014 Deixa un comentari El passat diumenge es va celebrar la trobada de colles de Sant Medir, que reuneix a Castellers de Sants, Castellers de la Vila de Gràcia i Castellers de Sant Cugat, que enguany exercien d’amfitrions a la plaça d’en Coll de Sant Cugat. És la primera actuació de l’any pels de la camisa verda i la segona per les dues de Barcelona, que ja van actuar per Santa Eulàlia descarregant els primers castells de 7 de l’any. Els precedents deixaven el millor castell d’aquesta diada en el 2d7, descarregat per primer cop pels vallesans el 2011, i el 2012 i 2013 pels graciencs. El primer 3d8c de la temporada 2014 dels Castellers de Sant Cugat (Sant Cugat, 9/03/2014). Fotografia: Gausacs Obrien rondes els Castellers de Sant Cugat, que van optar pel 2d7 (castell que van descarregar 14 vegades el 2013) per començar l’actuació. A segona ronda, van apostatr fort i van atacar el 3d8. El castell va pujar ferm en tot moment fins l’aleta, deixant una carregada treballada però segura. En el moment de la sortida de la canalla, una rebrincada va descol·locar l’enxaneta, que va relliscar i es va endur tot el pom, deixant el primer 3d8 de l’any en carregat per despenjament, ja que el tronc va quedar dret fins a quints. La caiguda va fer rebaixar les pretensions i van apostat pel 4d7 per tancar les rondes, que van descarregat sense problemes. 4d8 dels Castellers de la Vila de Gràcia (Sant Cugat, 9/03/2014). Per la seva banda els Castellers de la Vila de Gràcia van descarregar el 2d7, el 4d8 i el 5d7 i els Borinots el 4d7a, 7d7 i 5d7. Actuació de nivell per ser a primers de març, amb uns Castellers de Cugat que no veuen recompensada l’aposta pels vuit pisos, tot i haver estat assajant durant més d’un mes per treure el 3d8 al mes de març i donant mostra que el tenen prou assajat, sumant-li un bon 2d7 que mostra corda per temps. Per la seva banda, els Castellers de la Vila de Gràcia s’han apuntat el primer 4d8 i el primer 2d7, engegant fort la temporada. I ,amb prou feines, amb una setmana d’assaigs, els Castellers de Sants ja han dut a plaça el 5d7 i el 7d7 amb la solvència de poder pujar-hi un pis aviat. 7d7 dels Borinots (Sant Cugat, 9/03/2014). Fotografia: Castellers de Sants Llegeix més a festa directe!cat


2013 0225. La Padània que parla de Catalunya - Gironès per la independència 2013 0225. La Padània que parla de Catalunya La Padània que parla de Catalunya A la Lliga Nord, que ara mira molt a Barcelona, li ha sortit un dur competidor: el còmic Beppe Grillo La Llombardia, on també se celebren eleccions regionals, serà peça clau de l'estabilitat italiana Neva a Milà i treu foc el volcà Etna a Sicília. Itàlia és un país allargat. Comença als Alps i acaba a 167 quilòmetres de la costa de Tunísia (illa de Lampedusa). Les valls alpines porten a una gran plana septentrional banyada, de ponent a llevant, pel riu Po. És una terra rica, embolcallada per la boira durant gairebé tot l'hivern. Baixant un esglaó, cap a Gènova, la península s'estreny, guiada per una robusta columna vertebral -els Apenins-, que arriba fins a l'estret de Messina, lloc on els homèrics situen Escil·la i Caribdis, dos perills molt difícils d'evitar. O l'un, o l'altre. (Ulisses va triar Escil·la i va perdre part de la tripulació). A Itàlia també mana la geografia política. De Nord a Sud. Aquesta és la cartografia dominant des de l'any 1861. La unificació va començar per dalt. La preponderància del Nord torna a ser present a les eleccions que avui conclouen. Els resultats septentrionals -especialment a la Llombardia- es consideren claus per a la configuració del Senat, cambra molt important per a l'estabilitat del futur govern. És una mica embolicat, però intentaré explicar-ho en poques línies. A Itàlia, la Cambra dels Diputats i el Senat tenen la mateixa importància. El primer ministre ha de tenir majoria a les dues cambres, formades per gairebé mil parlamentaris (630 diputats i 315 senadors). Així ho estableix la Constitució del 1948 -una de les més democràtiques d'Europa-, que reforça el Parlament com a centre de gravetat de la República, per evitar la reaparició del feixisme o de qualsevol altre tipus d'autoritarisme. Aquest era el mandat tot just acabada la guerra. La Constitució, tanmateix, no protegeix la llei electoral (cosa que sí que passa a Espanya), de manera que els italians ja han conegut diverses regles del joc. L'últim canvi, impulsat el 2004 per la majoria berlusconiana amb l'objectiu de complicar la vida als seus adversaris, és conegut com la llei Porcellum, ja que el seu ponent, el diputat de la Lliga Nord Roberto Calderoli, no va tenir inconvenient en qualificar-la de porcatta ("porqueria"). La Porcellum estableix que els senadors s'elegeixen en circumscripció regional amb premi de majoria. Llombardia i Sicília, les dues regions més grans del Nord i el Sud, van obtenir per tant un paper decisiu en l'estabilitat parlamentària. Fins ahir eren regions favorables al pol berlusconià. A les últimes eleccions regionals, però, Sicília es va inclinar per l'esquerra i pel moviment de Beppe Grillo. Queda per veure què passa a la Llombardia, la rica regió de Milà, on ahir i avui també es vota la presidència regional. A les ciutats mitjanes de la Llombardia va néixer la Lliga Nord, a finals dels anys setanta. I a Milà, l'empresari Silvio Berlusconi va fer el gran salt a la política el 1994, en veure com els jutges perseguien el seu amic i protector Bettino Craxi, socialista milanès. Estem parlant d'un dels centres neuràlgics del país. No hi ha canvi a Itàlia que no passi per Milà. La singular aliança de Berlusconi amb la Lliga Nord ha estat, per tant, un dels grans vectors dels últims vint anys. La llei electoral està feta a la seva mesura. En aquestes eleccions, tanmateix, els dos actors es troben en situació de dificultat. El temps els ha desgastat. La Lega Nord va emergir com a partit de protesta. La seva primera bandera va ser el peatge de l'autopista Milà-Varese, el més car d'Itàlia. Després van venir la reclamació autonomista, les camises verdes, la mitologia del riu Po, el discurs de la Padània independent i la fama d'Umberto Bossi a la política romana. El gran buit deixat per la Democràcia Cristiana al Nord el van ocupar Berlusconi i Bossi. El primer, amb un discurs nacionalpopulista (Forza Italia!); el segon, amb el crit "Roma lladre!" , especialment ben escoltat a les ciutats petites i mitjanes de l'arc prealpí on domina la microempresa i el treball autònom. La Lliga té en aquests moments la presidència del Piemont i del Vèneto, on és especialment forta. Si aconsegueix que el seu nou líder, Roberto Maroni, guanyi ara la presidència de la Llombardia (sempre amb el suport de Berlusconi), el Partit de la Padània, el Partit de la Pizzeria (el moviment va quallar en xerrades de pizzeria), tindria un significatiu control de les tres principals regions del Nord, com a contrapoder del Govern de Roma, possiblement en mans del centre esquerra. Encara que les regions italianes tenen menys competències que les autonomies espanyoles, l'eix Piemont-Llombardia-Vèneto amb mocador verd donaria peu a un discurs potent. Una Súpercatalunya. La Lliga no havia parlat tant de Catalunya com en aquestes eleccions. Hi ha un problema, tanmateix. El desgast. Fa un any, Bossi va haver de dimitir com a conseqüència d'un escàndol en les finances del partit. Al seu fill li agraden massa els cotxes cars. A ulls de molts dels seus antics votants, la Lliga s'ha convertit en un partit més, a la recerca de poder i càrrecs. Vint-i-tants anys després, el peatge Varese-Milà segueix essent molt car. Els de la camisa verda han fabricat molta retòrica, però no han portat grans canvis. I els acaba de sortir un perillós competidor: Beppe Grillo, amb un discurs semblant al de la primera Lliga -neteja, delimitar el poder dels partits, tornar el protagonisme a la gent, plantar cara als buròcrates de Brussel·les...- sense camisa de colors, sense diatribes contra els immigrants i sense independència de la Padània. Beppe Grillo, fill predilecte de la RAI, es dirigeix a tots els italians. És el nou heroi de l'italià emprenyat. (Roberto Maroni parla de Catalunya, però la Lliga continua sent un referent incòmode a Barcelona. Jordi Pujol mai no va voler rebre Bossi i encara que ERC es va interessar per la Padània als anys noranta, és probable que Artur Mas i Oriol Junqueras no portin mai camisa verda).


Pas a Pas: La Mola, Montcau i Castellsapera La Mola, Montcau i Castellsapera Excursió llarga pel Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac que ens ha permès aconseguir 4 cims mítics de la zona. Sortint de la Barata hem pujat per la carena fins a la Bauma de Sescorts per una via d'ascens fantàstica, lluny de les aglomeracions permanents d'aquesta zona. Al capdamunt de la carena, ens hem afegit a la processó que enfila el camí de la Mola, sostre comarcal del Vallès Occidental i objectiu principal de la ruta. Per continuar amb l'itinerari hem seguit l'autopista que porta fins al Coll d'Eres i hem pujat al Montcau, segon cim del dia. Ja de tornada, hem baixat fins al Coll d'Estenalles i hem continuat pel sector de la Serra de l'Obac, foça més tranquil. Per camins molt còmodes i seguint el GR 5 hem pujat al Turó de Tres Creus (cim de la llista dels 100 cims fins el desembre del 2012) i finalment ens hem arribat al cim de Castellsapera, un rocam impressionant que s'alça imponent i que crida especialment l'atenció. A partir d'aquí hem tornat per corriols un xic perdedors fins a la Barata. Punt de sortida: La Barata (633 metres) Punt d’arribada: La Barata (633 metres) Cims: La Mola, 1104 metres Montcau, 1057 metres Turó de Tres Creus, 930 metres Castellsapera, 939 metres Dificultat: Mitjana. Cal estar acostumat a caminar llargues distàncies amb desnivell acumulat important, ja que es superen els 1000 metres. Alguns trams del recorregut passen per terreny rocós, en el cas que estigui moll, es recomana molta prudència. El tram inicial de la ruta ja està descrit en una altra entrada del bloc, per tant, obviarem molts detalls. (Aquí) Comencem la ruta a la Barata, que a aquesta hora ja té l'aparcament ple de cotxes. Baixem fins a la Riera de les Arenes, que es pot creuar sense cap problema i seguim la pista en direcció a la Mola. Deixem la pista que porta a Can Pélecs i enllacem camp a través i fent una mica el senglar amb la pista que va a Can Garrigosa. Ara sí que comença la part més espectacular de l'ascens, seguint la carena. Punt on aprofitem per reagrupar-nos. És un tram molt entretingut amb alguna grimpada molt senzilla. Vist des de l'altra perspectiva. Però sobretot el que fa entretinguda aquesta carena són les vistes contínues que ofereix. Un zoom als cims per on passarem més tard. I ara sense zoom, per tenir una referència millor de la volta que farem. De moment, el que interessa és anar seguint carena amunt. Amb vistes cap a la Mola. El corriol és evident i fàcil de seguir en alguns trams... ...i s'enfila per la roca en altres punts. Tot plegat fa una combinació excel·lent. I així, sense adonar-nos-en, arribem a la Bauma de Sescorts. A partir d'aquí, hem de continuar un centenar de metres fins a enllaçar amb l'autopista que ve del Coll d'Estenalles a l'alçada del Morral del Drac. Encarem la part final de l'ascens a la Mola amb bones vistes cap a Montserrat. Amb Sant Llorenç del Munt a la vista, arribem al cim de la Mola. La Mola, 1104 metres. Sostre comarcal del vallès Occidental. Ens fem la foto de cim, d'esquerra a dreta: Tit, Xavi, Met i Marc. Una mostra de les vistes que ofereix aquest cim. Les imponents parets del sector oriental. La carena que seguirem tot seguit amb el Montcau al darrera. Unes vistes de la zona de Terrassa i Sabadell. Abans de marxar, ens fem la típica foto amb el santuari de Sant Llorenç del Munt. Marxem de la Mola i posem rumb al Montcau. Mica en mica deixem enrere la Mola. I continuem el camí fins al Coll d'Eres. A mesura que avancem per la carena, es pot contemplar millor la forma cònica del Montcau. Coll d'Eres, 942 metres. Encarem l'ascens directe al Montcau. Montcau, 1057 metres. On ens fem la corresponent foto de cim. La Mola, cim aconseguit fa una estona. Una panoràmica de la Serra de l'Obac, amb els dos propers objectius i la silueta de Montserrat tancant el paisatge. Baixem del Montcau, per la banda del Coll d'Estenalles. Coll d'Estenalles, 870 metres. En aquest punt en Met ens deixa perquè ha de complir amb les seves obligacions familiars i continuem per acabar el recorregut en Tit, en Xavi i un servidor. Marxem del coll, seguint el GR 5. La Serra de l'Obac és una altra història, lluny de les masificacions de la Mola i el Montcau. A part els camins no ofereixen massa desnivell i mostra unes grans vistes dels cims anteriors. Bona part del recorregut transcorre per camins amples i amb poc desnivell. Que ens porten, pràcticament sense esforç al Turó de Tres Creus. Turó de Tres Creus, 930 metres. Aquest cim formava part de la llista dels 100 cims fins el desembre del 2012 però amb l'última actualització l'han tret. És un cim bonic però potser la seva baixa es deu a la proximitat amb altres cims que també estan en aquesta llista, com el Castellsapera, el Montcau i la Mola. També ofereix unes bones vistes de Montserrat. En Xavi i en Tit també estan gaudint de les vistes. Abans de marxar ens fem la corresponent foto de cim. Per acabar la circular només ens falta el Castellsapera, molt proper. Ens hi anem acostant i passem per sota una gran roca. I finalment hem de fer una curta i senzilla grimpada per un pas estret on la roca molla i unes grans arrels relliscoses dificulten un xic l'ascens. Castellsapera, 939 metres. Les vistes que ofereix són molt semblants a les del cim anterior. Per tant, ens despedim de la Mola. Comencem el descens fins a la Barata. Baixem de l'altiplà que forma aquest cim i observem les seves roques imponents. Cal dir que aquest tram de baixada és molt perdedor, amb molts corriols i brut en alguns punts. Però poc a poc i corregint en algun punt les nostres passes, arribem a la carretera, que seguirem durant uns 200 metres fins al punt final de la ruta. Publicat per Marc a 15:26:00


CIRURGIA2018 - Envio Resums FORMULARI RESUMS METGES FORMULARI RESUMS INFERMERIA NORMATIVA ENVIO DE RESUMS METGES NORMATIVA ENVIO DE RESUMS INFERMERIA Els resums, d'un màxim de 400 paraules, es lliuraran de forma electrònica a través de la web de la Jornada amb el formulari que hi trobareu a la secció de «formulari per l'enviament de resums». L'estructura del resum es farà d'acord amb els apartats clàssics: Ni en el títol ni en el contingut del resum s'ha de mencionar o suggerir la procedència de l'estudi. No s'inclouran cites bibliogràfiques. Perquè una comunicació sigui acceptada caldrà que el primer autor o la persona de contacte estiguin inscrites a la Jornada. El termini d'admissió de resums de comunicacions és el dia 31 de Juliol 2018 Totes les comunicacions rebudes rebran confirmació de recepció per correu electrònic a l'adreça que s'indiqui. L'exposició de pòsters serà en format digital i ja s'indicaran les normes pertinents per a la seva presentació. El Comitè Organitzador es reserva el dret d'acceptar i decidir l'assignació de comunicacions (format oral, pòster o vídeo), així com recomanar el canvi de format de presentació (per exemple: canviar a format pòster algunes de les comunicacions orals). Un cop acceptat no es podrà variar cap de les informacions recollides en el full de resum. Els temes que s'acceptaran per a les comunicacions seran els que tinguin relació amb l'especialitat: Patologia de la mama Trauma i Cirurgia d’Urgències Paret abdominal i sutures La presentació del treball inclou l'acceptació de totes aquestes normes. Per poder presentar una Comunicació i/o Pòster és imprescindible que al menys el primer signant, estigui inscrit a la Jornada, un cop es comuniqui l'acceptació de la mateixa. Un mateix ponent no podrà defensar més d'un treball, encara que sí pot ser coautor d'altres. El número màxim d'autors serà de 6, identificats per primer i segon cognom i inicial del nom. (Exemple: Martínez López, J.M.; Fernández Ruiz, R.;...). Els interessats a participar hauran d'enviar prèviament el Resum del seu treball (oral o pòster), a www.jornadacirurgiamartorell.cat El resum tindrà un contingut aproximat de 400 paraules sense contar títol ni bibliografia). Estarà estructurat segons l'ordre habitual: introducció, objectius, material i mètode, resultats, conclusions i bibliografia. No es podran incloure ni gràfics, ni figures, ni taules. El termini d'enviament de resums finalitza el 10 de setembre de 2018 Un cop rebut,rebreu un correu electrònic de confirmació. Un cop avaluat el resum per part del comitè científic, se li notificarà l'acceptació o no del mateix, abans de l’19 de setembre de 2018, mitjançant correu electrònic. El Comitè Organitzador es reserva el dret d'acceptar i decidir l'assignació de comunicacions (format oral, pòster o vídeo), així com recomanar el canvi de format de presentació (per exemple: canviar a format pòster algunes de les comunicacions orals). Un cop acceptat no es podrà variar cap de les informacions recollides en el full de resum L'exposició de pòsters serà en format digital i ja s'indicaran les normes pertinents per a la seva presentació Els temes que s'acceptaran per a les comunicacions seran els que tinguin relació amb l'especialitat:


Ara i res (CD) – Mishima Inici / Discografia / Ara i res (CD) quantitat de Ara i res (CD) SKU: 05054197003738 Categoria: Discografia 01 . Una sola manera [duració 04:47’] 02 . S’haurà de fer de nit [duració 03:47’] 03 . Qui més estima [duració 03:32’] 04 . Menteix la primavera [duració 03:45’] 05 . No hi ha banda [duració 00:4’5] 06 . Posa’m més gin, David! [duració 03:08’] 07 . Jimi [duració 03:33’] 08 . L’or [duració 02:05’] 09 . Tot són preguntes [duració 02:22’] 10 . El tobogan [duració 02:27’] 11 . Hasta que lo miras [duració 03:06’] L'amor feliç (CD) L'aigua clara (CD FIRMAT) Esteu veient: Ara i res (CD) 10,00€


Un paratge modelat per la petjada humana » Firmas del día » Opinión » Menorca.info - Es diari Entre els plecs de la memòria | Els llocs de Forma Un paratge modelat per la petjada humana Adolf Sintes | 19/01/2012 Cap de Forma. En primer pla excavacions des Castellar, en segon terme coves de la necròpolis. - A. Sintes La presència humana en els paratges de Forma i Sargossam es remunta a la prehistòria, com revelen les nombroses restes arqueològiques trobades, i encara no del tot conegudes. No és gaire difícil trobar-hi ceràmica superficial talaiòtica, púnica o romana. A Forma Vell s’han trobat restes d’un presumpte assentament talaiòtic, un grup de quinze sepultures excavades a la roca i diferents hipogeus; a Formet Nou es coneix un hipogeu i restes d’estructures talaiòtiques; a Formet Vell un altre hipogeu, amb capades de moro. Però el jaciment més important fins ara, es troba dins la marina de Forma Nou, a llevant de la cala des Canutells, en el conegut Caparrot de Forma, situat entre sa Raconada d’en Quatre Rals i es Cap Gros. L’element central és el reducte des Castellar, un cap fortificat protegit per una doble murada de la part de terra. També s’ha de destacar la necròpolis d’hipogeus, fins a 31 coves d’enterrament que s’obren cap a la mar. Segons Lagarda(1), la seva cronologia aproximada podria ser del segle IV aC o una mica anterior. La presència humana ha estat constant sobre aquest territori, i amb ella la necessitat de defensar-se d’agressions externes a una contrada de fàcil accés des de la mar. És el cas de la torre i recinte defensiu de Sargossam Vell, que segons M. L. Serra podria ser del segle XIV(2), i de la torre de Forma Vell, avui escapçada. Una altra possible torre de guaita, del segle XVII, s’ha descobert a les excavacions duites a terme a la zona des Castellar de Forma Nou, erigida a partir de la pedra en sec d’altres construccions més antigues. Dels segles XVIII i XIX en coneixem la construcció o reforma dels Formes que, com escrivia la setmana passada, van adquirir aquest aire clàssic de les seves façanes i jardins. Del XIX també en tenim constància per les observacions apuntades per s’Arxiduc. Pagesos i missatges han modelat cada pam de terreny amb la seva activitat, per la inexistent mecanització i una producció de subsistència, fins fa una cinquantena d’anys hi treballaven un bon grapat d’homes a cada finca, als que, durant l’època de llaurar i segar, s’hi afegia qualque jornaler. Acabades les feines de l’era, feien net el sementer de l’any, deixant-lo ben eixermat i podat d’arbres. Les tanques havien d’estar el màxim d’aclarides abans de sembrar el blat. Com afirma en Pau Olives, de Santa Catalina, ses tanques eren com un jardí, veies ses parets aixecades i ben netes. El contracte de Santa Catalina o Sargossam Nou, convingut entre les germanes Elvira i Mercedes Biali i Bartomeu Olives l’agost de 1948, estableix que l’amitger haurà de menar els sementers nets de cards cigrells i altres males herbes, i que haurà de cavar almenys dues vegades cada any els figuerals, carxofars i horts de fruita. A més de sembrar anualment sis figueres “de cristià”. Arribat el santmiquelanadal, darrera el llaurador passava el cavador, si hi havia un ullastrell o una caramuixa els llevava, bens i porcs també feien molta feina: el porc es menjava l’olivó, i dins el llaurat, uns i altres menjaven herbes com la cama roja i la bleda borda. Per incentivar aquesta neteja, el mateix contracte estableix que el pagès podrà tallar, per al seu consum, la llenya de mata del sementer que s’hagi de sembrar cada any. En canvi, el “cap de ram” (d’ullastre) serà a mitges. El pagès també podia tallar la llenya d’obrar, la utilitzada per fer arades i barreres. De tant en tant l’arader hi passava un dia al lloc fent la seva feina. De dins la marina, els lloc que en tenien, en treien els porcs que feien quaranta quilos, després els duien a la soll i els engreixaven amb fulles i figues de moro i farina d’ordi. Durant la sega “l’amo” podia matar el bestiar oví necessari –generalment el més vell– per donar de menjar als esforçats missatges i segadors, com també durant els dies de tondre els bens. Per Pasqua i per Nadal tant en podien prendre pagesos com “senyors” a parts iguals, com es feia amb tots els fruits de la finca. L’amitger també es comprometia a dur al domicili dels propietaris les provisions o sumada una vegada per setmana: llet, fruites i verdures que hi hagués a cada estació. En el cas de Santa Catalina havia d’aportar a les propietàries una gallina per Pasqua, un capó per Nadal i dos galls dindis per Sant Joan. A més els corresponia una tercera part dels galls dindis que es criessin, au domèstica que atresora una llarga tradició en aquests paratges; s’Arxiduc, en el segle XIX, manifestava que són visibles en grans bandades, sobretot al sud de l’illa, prop de Forma, i que abans de Nadal se n’enviaven al senyor, qui generalment vivia a Ciutadella o Maó, consideració a part mereixen els 900 o 1.000, d’entre 4 i 6,50 kg, que eren exportats cada any a la Península. Com vam veure per les finques de Binidalí, un cop per setmana, alternativament, hi passava el carretó d’en Marc de s’Estany i en Rafel des Molinet, de les dues botigues de queviures de Sant Climent, als que les madones compraven sucre, oli, arròs, vianda... i poca cosa més. Aprofitaven fins a l’extenuació tots els recursos que donava la terra: pa, llet, formatge, patates, monyacos, ciurons, fruita, verdures, ametlles, caça, figues seques, sobrassades, botifarrons i ossos salats del porc. Una activitat “complementaria” de la pagesia d’aquests llocs durant la postguerra, afavorida per la orografia de la seva costa i les penúries econòmiques, va ser el contraban, principalment de tabac i cafè desembarcat a Binidalí, es Canutells, es Pouet, s’Olivarda o una altra raconada accessible. Molts pagesos i missatges van ser traginers nocturns d’embalums i sacs que podien pesar fins a seixanta quilos. No hi manquen els “secrets” o amagatalls en aquesta zona costanera de Sant Climent, molt sovint en els indrets més impensables –com correspon– i alguns amb una cabuda de més de 60 sacs. Tant n’hi havia ran del penyal, com dins la marina, un corral de les tanques, una cova o en el forat d’un “antigot” prehistòric. Però també al voltant de les cases, dins els hortals o els mateixos jardins, açò sí, dins clots ben tapats amb una llosa o una planxa de ferro tapada de terra i es trèvol ben rapat. També hi havia amagatalls ben dissimulats dins boers estables. En cas de necessitat, i per poc temps, n’arribaven a tenir dins les mateixes cases: ho van pujar dalt sa cambra petita, la vam tancar en clau i vam posar un armari davant sa porta. A un altre lloc van pujar un grapat de sacs de cafè dalt sa cambra amb el problema afegit de que s’havia banyat i l’havien d’eixugar, hi anava un home a treure’l al sol dins el figueral una estona cada dia. Així i tot, era una activitat de risc, la guàrdia civil els “estrenyia” per descobrir els secrets, encara que es podia donar el cas que hi fos bé damunt sense sospitar-ho. No poques vegades, els traginers van ser perseguits i tirotejats en aquesta zona, un d’ells va ser ferit a un pulmó el 1961 un poc més envant de les cases de Forma Vell i un altre va ser mort el 1962 a la cala des Canutells, en terrenys de Forma Nou, com vaig relatar en aquesta mateixa secció(3). Avui els traginers, els segadors amb la falç, els llauradors amb la colla, els cavadors de roques i les bugaderes ja són història, la nostra història. Actualment no hi queden amitgers en els set llocs que provarem de conèixer un per un els pròxims capítols; d’alguns es sembren els millors plans des d’altres llocs, es cria bestiar per carn, s’ha despertat un cert interès per les oliveres i també hi bruixola algun hortolà jubilat. El paisatge s’ha espesseït, els ullastres han guanyat un protagonisme que desconcerta els vells pagesos. (1) Ferran Lagarda, menorcaweb.net/arqueologia. (2) M. Lluïsa Serra, Revista de Menorca, 1962. (3) “Contraban i contrabandistes de postguerra”, diari “Menorca” febrer-març 2008.


Weblog de Miquel Soldevila: The IT Crowd - Les samarretes de Roy - Temporada 01 The IT Crowd - Les samarretes de Roy - Temporada 01 The IT Crowd és una sèrie britànica escrita pel director irlandés Graham Linehan i que s'emet per Channel 4. Hi ha dues temporades de 6 episodis ja produïdes, la primera de les quals es va emetre a principis de 2006 i la segona s'està emetent ara mateix havent-se fet públic el passat dia 7 de setembre el capítol 3. L'acció té lloc en les oficines d'una suposada corporació britànica en el centre de Londres. Es basa en la quotidianitat dels tres membres del Departament d'Informàtica (IT Department) situat en un soterrani esbojarrat. Els tres personatges principals són: Roy - Roy és un enginyer un poc gos que no para de menjar porqueries i llegir còmics. En cada episodi porta una samarreta diferent relacionada amb temàtica geek. Maurice Moss - Moss és el típic boig pels ordinadors i és un compendi de tots els comportaments característics d'aquest tipus de persones. És completament incapaç de fer les coses quotidianes més senzilles però amb els ordinadors és un geni. Jen Barber - Jen és la xica que entra en el Departament d'Informàtica mentit en el seu currículum i al final troba un lloc entre els altres dos com a encarregada de relacions públiques del departament. Menteix molt fàcilment. El tema d'aquest post, després d'introduir un poc la série, és recopilar les samarretes que porta Roy durant la primera temporada. S01E01 - "Yesterday's Jam" S01E02 - "Calamity Jen" S01E03 - "Fifty Fifty" S01E04 - "The Red Door" S01E05 - "The Haunting Of Bill Crouse" S01E06 - "Aunt Irma Visits" Anirem veient quines samarretes porta durant la segona temporada. Publicat per Miquel Soldevila a les 21:37 Etiquetes: geek, séries, tv 14 de set. 2007, 15:17:00


Oficina Tècnica de Seguretat - Ackcent Cybersecurity L’objectiu dels serveis de l’Oficina Tècnica de Seguretat (OTS) consisteix a proporcionar un suport integral al client, que inclou des de la formulació estratègica i el desenvolupament de normatives i polítiques de seguretat, fins a la seva implantació organitzada, estructurada i orientada a obtenir resultats. Tot això mitjançant les millors pràctiques de gestió a nivell internacional. Els serveis oferts per les OTS, per regla general, inclouen: Formulació de l’estratègia en ciberseguretat. Definició de plans directors. Desenvolupament i posada en marxa de polítiques i procediments de seguretat. Auditories de seguretat i revisions periòdiques d’aplicacions i sistemes, i de la seva configuració. Realització de projectes d’implantació de tecnologies de ciberseguretat. Seguiment d’accions per solucionar les debilitats detectades. Suport tècnic en projectes de migració i/o posada en marxa de nous serveis i infraestructures. Accions de millora dels nivells de seguretat del personal (formacions tècniques, sensibilització, simulacres, etc). Monitorització dels sistemes d’informació crítics, detecció d’alertes i gestió d’incidents. Els serveis d’arquitectura de seguretat ajuden a les empreses a dissenyar estratègies de ciberseguretat i a seleccionar solucions competitives per protegir els actius digitals d’amenaces avançades. En funció del nivell de ciberseguretat de cada client, Ackcent ofereix assessorament en el disseny i la implantació d’arquitectures de seguretat. A nivell tècnic, Ackcent classifica internament els elements d’arquitectura en: Preventius, que s’implementen per prevenir incidents i atacs de seguretat. De detecció, dissenyats per identificar atacs que hagin estat capaços d’eludir les mesures dissenyades en els elements d’arquitectura preventius. De resposta i anàlisi d’incidents, dissenyats per poder investigar i solucionar els problemes descoberts per les activitats de detecció. Predictius, que permeten a les organitzacions aprendre dels esdeveniments de seguretat mitjançant la monitorització continua per anticipar proactivament nous tipus d’atac. Ackcent ofereix suport tècnic i atenció permanent 24/7,i ofereix cobertura tècnica als clients per a garantir la necessària assistència per resoldre dubtes, consultes o ajustos que siguin necessaris quant a: Anàlisi de la informació proporcionada per les eines de seguretat instal·lades a client. Anàlisi de l’aplicabilitat de noves solucions i serveis apareguts al mercat. Revisió, discussió i treball conjunt amb el client sobre millores a considerar per la maduresa en seguretat. Transferència de coneixement especialitzat en relació a vulnerabilitats, intel·ligència d’amenaces, anàlisi d’incidents i anàlisi forense. Ackcent ofereix la seva àmplia experiència en serveis de consultoria i implantació de polítiques i procediments de seguretat a través d’un servei de suport funcional en relació a la definició i implantació de: Sistemes de Gestió de Seguretat de la Informació (SGSI). Sistemes de control (KPIs, registres, etc.) Estructura organitzativa de seguretat (personal intern, OTS, tercers, etc.) Programes de formació en matèria de seguretat de la informació, que inclouen la definició i implantació de formacions específiques (simulacions de phishing, formació tècnica, sessions de sensibilització, etc). Ackcent ofereix suport directiu especialitzat a partir d’un equip d’experts que acompanya els seus clients en la gestió de la ciberseguretat des d’un punt de vista estratègic. El servei es focalitza principalment en la consultoria, per analitzar i proposar millores en la planificació estratègica de la ciberseguretat i l’acompanyament directiu a la fase d’implantació. A nivell de prestació de serveis, Ackcent agrupa el servei d’assessorament CISO on Demand en dos nivells: Nivell estratègic: assessorament en govern i gestió estratègica de riscs: Proposta de millores de planificació de la ciberseguretat Suport continu en gestió del risc Nivell tàctic: assessorament tècnic en projectes de ciberseguretat: Supervisió de la qualitat dels projectes en curs Anàlisi de la viabilitat tècnica, solucions i noves tecnologies El govern i la gestió eficient i eficaç de seguretat en entorns empresarials requereix un enfocament holístic que tingui en compte els diversos components que interactuen entre sí. Els serveis de govern de la seguretat estan dissenyats per a assessorar els clients per assolir els objectius que s’estableixin a nivell estratègic quant a: Principis, política i marcs de treball Cultura, ètica i conducta Serveis, infraestructura i aplicacions Persones, habilitats i competències Plans de ciberseguretat Els plans de ciberseguretat dissenyen, executen i supervisen les pràctiques, els projectes i les capacitats de les organitzacions que controlen, protegeixen i milloren la seguretat de les dades i dels actius d’informació, i són conformes amb la direcció establerta pels òrgans de govern en matèria de ciberseguretat. Ackcent ofereix serveis de consultoria per definir i assessorar en el disseny de plans de ciberseguretat, orientats a assessorar els seus clients en la definició i implantació de: Mecanismes de seguretat i sistemes de control (KPIs, registres, etc). Estructures organitzatives de seguretat (personal intern, OTS, tercers, etc).


Hipopresius - TEMPSXTU Esport i lleure | Espai lúdic-esportiu a Sabadell, dedicat a millorar la nostra qualitat de vida finalitat d'atendre les seves consultes i remetre-li informació relacionada que pugui ser del seu interès. Atenent a la normativa vigent, VIN TEMPS PER TU SL informa que les dades seran conservades durant el termini estrictament necessari per complir amb els preceptes esmentats anteriorment. Mentre no ens comuniqui el contrari, entendrem que les seves dades no han estat modificades, que vostè es compromet a notificar-nos qualsevol variació i que tenim el seu consentiment per utilitzar-los per les finalitats esmentades. VIN TEMPS PER TU SL informa que procedirà a tractar les dades de manera lícita, lleial, transparent, adequada, pertinent, limitada, exacta i actualitzada. És per això que VIN TEMPS PER TU SL es compromet a adoptar totes les mesures raonables perquè aquests es suprimeixin o rectifiquin sense dilació quan siguin inexactes. D'acord amb els drets que li confereix l'la normativa vigent en protecció de dades podrà exercir els drets d'accés, rectificació, limitació de tractament, supressió, portabilitat i oposició al tractament de les seves dades de caràcter personal així com del consentiment prestat per al tractament dels mateixos, dirigint la seva petició a l'adreça postal indicada més amunt o al correu electrònic direccio@tempsxtu.com . Al seu torn, l'informem que pot contactar amb el Delegat de Protecció de Dades de VIN TEMPS PER TU SL, dirigint-se per escrit a l'adreça de correu info@tempsxtu.com o al telèfon 640 808 044. Podrà dirigir-se a l'Autoritat de Control competent per a presentar la reclamació que consideri oportuna. Amb enviament del formulari de recollida de dades vostè accepta la política de privacitat de VIN TEMPS PER TU SL.


El projecte Cerdanya Senderisme de Salut es presenta a Prada de Conflent - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central El projecte Cerdanya Senderisme de Salut es presenta a Prada de Conflent m. s.puigcerdà 17.08.2015 | 07:53 Jordi Pau Caballero, a dalt a la dreta, en una sortida del projecte arxiu particular La Cerdanya s'ha fet un forat a la programació de la Universitat Catalana d'Estiu que se celebrarà com és tradicional a Prada de Conflent. L'entitat Nordic Walking Pirineus hi presentarà el seu projecte de Cerdanya Senderisme de Salut en el marc del programa sobre Ciències de la Natura de la cita acadèmica. L'encarregat de presentar el projecte serà el responsable de l'entitat i impulsor de l'acció, Jordi Pau Caballero. Ho farà el dijous dia 20 entre les nou i dos quarts d'onze del matí amb el títol "Cerdanya, senderisme de salut: l'entorn com a actiu de salut". El curs en què es presentarà el projecte també inclou la participació d'experts com ara Martí Boada, que n'és el coordinador, Teresa Romanillos de l'Hospital de Sant Celoni, Rosar Maneja de la UAB i Jordi Serra-Cobo de la UB. El projecte Cerdanya Senderimse de Salut permet els turistes i veïns de la comarca pendre part en excursions guiades als entorns naturals de la vall i, alhora, rebre nocions de salut per part dels guies així com serveis que aporten les empreses col·laboradores.


Cuinateràpia: Galtes de porc al forn En primer lloc engeguem el forn a 180o que es vagi escalfant mentre preparem la carn. Ara rentem bé les galtes, els hi fem una creu al mig per tal que se’ns coguin be, les salpebrem i les posarem en una safata pel forn que hi haurem posat dues cullerades de llard i un bon raig d’oli d’oliva. Posem la safata a la meitat del forn que tindrem a la posició de forn i grill a 180o i deixarem que s’enrosseixin. Quan ja siguin rossetes els hi tirarem el got de vi ranci per sobre i tancarem el forn deixant que s’evapori un parell de minuts. Ara ja i podrem anar posant totes les verduretes que tindrem netes i tallades a trossos, ho salarem i taparem la safata amb paper d’alumini. Apagarem la posició del grill i deixarem engegat el forn a 160o, tancarem i deixarem fer, ben be una hora. Passat aquest temps traurem el papar d’alumini, donarem la volta a les galtes i a la verdureta, tornarem a tapar amb el paper d’alumini i ho deixarem una mitja horeta més al forn. Apagueu el forn i ja ho teniu a punt per servir. Ja veureu que meloses hauran quedat coent-se amb el seu propi suc. Que les gaudiu i bon profit. Ràdio Malgrat engega el IV Concurs de Receptes de ... Bunyols de la mama Pollastre al vinagre


Dani Salgado: “Marfil es creix sempre contra els grans” | Diari de Santa Coloma Dani Salgado: “Marfil es creix sempre contra els grans” Dani Salgado creu en les opcions de l'equip contra Inter I Foto: LNFS "Estem molt mentalitzats per donar el 200 per cent dissabte". "Qui no estigui motivat contra Inter Movistar s’ha de quedar a casa". 12/11/2013 - La referència ofensiva de Marfil Santa Coloma valora els darrers mals resultats de l’equip i adverteix que el vestuari està molt motivat per rebre al líder, Inter Movistar. Dani Salgado ens explica quin és el seu estat físic, després d’unes últimes setmanes molt exigents que el van obligar a parar a la Copa del Rei. El jugador de Santa Coloma, però, va tornar a estar disponible el passat cap de setmana contra el Jáen, i va marcar dos dels tres gols de Marfil. “Em trobo millor. Feia unes setmanes que arrossegava problemes i amb el doctor i el fisioterapeuta hem adoptat unes mesures per prevenir”, afirmava Salgado. El màxim golejador de l’equip de Xavi Passarrius valora també la bona trajectòria de la plantilla. “Estem amb les mateixes ganes de sempre. Crec que estem fent una primera volta molt bona, però sabem que jugar fora de casa és difícil. Estem molt mentalitzats per donar el 200 per cent dissabte”, apuntava el pivot. Dani Salgado ens enumerava també les causes de la derrota a Jaén (6-3). “Potser va ser un problema d’actitud o de no saber portar el partit quan ens vam veure per sota en el marcador”, reconeixia l’ariet colomenc, alhora que afirmava que els andalusos “van ser superiors”. De cara al proper partit de lliga contra Inter Movistar, el jugador de Santa Coloma té clar que Marfil “sempre es creix contra els equips grans i presenta batalla”. “Dissabte jugarem contra un rival que està intractable, però a casa hem de sumar tots els punts possibles per aconseguir ser a la Copa”, afegia Dani Salgado. El duel Marfil – Inter és un dels més atractius que es poden veure a l’actual Lliga Nacional de Futbol Sala. “Tothom vol jugar un partit així. No cal preparar-lo de forma diferent de la resta, perquè la motivació extra de rebre a Inter ens ha de fer anar al 200 per cent. Qui no estigui motivat en un dia així s’ha de quedar a casa”, ens assegurava Salgado. Per últim, la màxima referència ofensiva de Marfil adverteix de la dificultat que té superar a l’actual líder. “Com estem un sol segon fora del partit ens mataran. Hem d’estar ben mentalitzats per defensar bé als seus jugadors més hàbils en l’u contra u”, sentenciava Dani Salgado.


La primera Glòria que he escollit és el Josep Pratdesaba i Portabella. Josep Pratdesaba podríem dir que és el nostre representant a l’estranger. No vull dir fora de Vic, ni fora de Catalunya, sinó molt més enllà. El seu cognom va situar-se més enllà de l’atmosfera, en territori lunar, d’aquí la imatge. El cràter Pratdesaba fou una realitat l’any 1957. Vingué de la mà de la Societat Astronòmica Lunar Internacional. L’origen, però, es remunta uns anys enrere. En la dècada dels anys 1940-1950 es van popularitzar els telescopis miralls gràcies al fet que qualitativament estaven bé i eren més econòmics que no pas els telescopis refractors. La popularització d’aquest tipus de telescopis, naturalment, va motivar l’interès de molta gent pel satèl·lit natural de la Terra i feu que molta gent comencés a fer-hi observacions. La Societat Astronòmica Lunar Internacional, fent bona la dita que més hi veuen quatre ulls que no pas dos, ja va néixer amb aquest propòsit l’any 1956: donar l’empenta a l’estudi de la Lluna. Els observadors professionals havien notat alguna raresa en la superfície de la Lluna i era un bon moment per estimular la col·laboració entre professionals i aficionats a fi de realitzar estudis minuciosos mitjançant plaques fotogràfiques o dibuixos. El secretari de la Sociedad Astronómica de España y América, el barceloní Antoni Paluzié Borrell, esdevingué el primer secretari. Tant Pratdesaba com altres, fruit de l’amistat i passió que els unia, també s’hi va associar. Un dels estudis concrets que va potenciar la Societat Astronòmica Lunar Internacional fou el dels circs o cràters lunars que es veuen a l’horitzó de la Lluna, és a dir, en el límit visual que nosaltres en tenim. El fet que estiguin al límit visual, i a diferència dels que estan a la regió central, a aquests cràters no se’ls havia dedicat gaire atenció i requerien de més estudis. A conseqüència d’això mateix, els cràters no tenien cap nom i calia posar-los-en un. El secretari Paluzié va tenir la brillant idea de cercar uns quants candidats entre els seus col·legues. D’entre la llista proposada per Paluzié hi havia, precisament, el nom del Josep Pratdesaba entre altres. La proposta va ser acceptada i fou així com un cràter a la lluna va passar a ser conegut mundialment, i part de l’estranger si m’ho permeteu, com a cràter Pratdesaba. Val a dir que cap dels afortunats en va poder prendre possessió. D’acord amb el Nomenclàtor de nomenclatura planetària aprovat per la Unió Astronòmica Internacional, creiem haver localitzat aquest cràter amb el nom actual de Brisbane, situat al sud-est de la lluna (49°12′S 68°46′E). Disposa de 44.32 quilòmetres de diàmetre i de cinc satèl·lits: els Brisbane E, H, X, Y i Z. Les bones notícies no van durar gaire. A l’octubre d’aquell mateix any 1957 va començar l’era espacial, inaugurada pel llançament del primer Sputnik a l’entorn de la Terra. Aquest fou el tret de sortida perquè americans i russos combatessin per veure qui arribaria més lluny (metafòricament i literalment parlant). Al juliol de l’any següent, els americans van crear la NASA (National Aeronautics and Space Administration [‘Administració Nacional d'Aeronàutica i l'Espai’]). Una mesos més tard, pel gener del 1959, l’antiga URSS llançava la nau lunar Lunik I. Ja a partir de l’any 1960, els llançaments foren més regulars fins arribar al punt més àlgid del vint de juliol de l’any 1969, que és quan es va sentir la mítica frase de Neil Armstrong «aquest és un petit pas per a l'home, un gran salt per a la humanitat»: els astronautes Edwin Aldrin y Neil Armstrong van trepitjar per primera vegada la Lluna. Pas previ al de la Lluna, mai millor dit, americans i russos van poder fotografiar-la per tot arreu i d’aquesta manera van poder-la cartografiar perfectament. Lògicament, la precisió que van obtenir amb aquells reconeixements va eclipsar, i molt, les tasques fetes amb telescopis des de la Terra. Aleshores, la Unió Astronòmica Internacional va donar el vistiplau als americans perquè poguessin (re)batejar la superfície lunar com més els plagués. La determinació fou clara: només respectarien la nomenclatura que havia atorgat l’astrònom Jan Heweliusz en la seva obra Selenographia de l’any 1674. Així doncs, Pratdesaba va perdre el seu cràter. L’interès de Pratdesaba per l’astronomia va arribar-li quan tenia quinze anys. Més concretament, el vint-i-set de novembre. Aleshores es trobava a Barcelona i va poder veure la pluja de meteorits de l’any 1885, els Andromèdids. Val a dir que aquella pluja ens hauria impactat a tots nosaltres ja que contaren fins a 39.546 meteorits en quatre hores. Les seves primeres observacions astronòmiques les va fer amb un senzills prismàtics que provablement va agafar de la botiga del seu pare. Amb fotos de la plaça Major dels anys vint del segle passat tirades des de davant la Casa Comella, es pot observar el rètol publicitari de l’establiment a la banda est de la plaça. Llavors ja va tenir uns prismàtics més potents, muntats damunt d’un trípode, i després ja pogué ser una petita ullera. La cosa va anar evolucionant fins el 1909, que va estrenar el seu primer observatori. En fotos de la mateixa època, es pot veure una cúpula al sostre d’aquesta casa (casa Beuló), que correspon a aquest primer observatori. No era cap broma, sinó que, per fer-vos una idea, era similar a l’observatori de l’Ebre. Va estar actiu fins el 1916. Aleshores, ja en segones núpcies, el seu sogre li va fer una petició un tan curiosa: li va proposar que ell, amb la seva muller anessin a viure a la casa que tenia al carrer de l’Escola. A l’oferta s’hi va afegir el pare de Josep Pratdesaba, i l’observatori. Així doncs, es van mudar tots quatre. L’observatori de la plaça es va traslladar al carrer de l’Escola. Que avui encara es pot observar des del carrer mateix. Haureu vist al carrer de l’Escola un semicercle amb uns dibuixos rars. Josep Pratdesaba va fer pintar l’exterior de la cúpula de color negre i a sobre del negre, distribuïts pels dotze fusos horaris (un rellotge), les dotze constel·lacions zodiacals a través de les quals el Sol es projecta en el seu recorregut anual a l’entorn de la Terra: ♈(Àries), ♉(Taure), ♊(Bessons), ♋ (Cranc), ♌ (Lleó), ♍ (Verge), ♎ (Balança), ♏ (Escorpí), ♐(Sagitari), ♑ (Capricorn), ♒ (Aquari), i ♓ (Peixos). Fins aquí la breu història del vigatà que va tenir un cràter a la Lluna. Testimoniatge de Josep Pratdesaba i Portabella: Casa Pratdesaba 16 de desembre de 2021, a les 11:58 Molt bon escrit de Josep Pratdesaba. Si vols visitar la casa un dia, només ho has de dir. Carles Costa i Muntadas 21 de desembre de 2021, a les 18:31 Ostres! Oi tant!!!! Serà un autèntic plaer i luxe! Però a qui ho demano? Casa Pratdesaba 21 de desembre de 2021, a les 20:08 Em pots escriure a toniyllacatala@gmail.com i ens posem d'acord.


Signats els convenis de col·laboració entre l'Ajuntament i les comissions falleres en la prèvia dels dies grans Signament del conveni La Generalitat Valenciana ha atorgat a les Falles de Paiporta la consideració de Bé d'Interés Turístic Local. Després de la petició elevada per l'Ajuntament davant la secretaria autonòmica de Turisme el passat 8 de febrer, aquest divendres s'ha fet pública al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) la resolució favorable del President de la Generalitat, Ximo Puig, i el secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer. Les Falles de Paiporta quedaran inscrites en el Registre especial de festes, itineraris, publicacions i obres audiovisuals d'interés turístic de la Comunitat Valenciana. A més, la marca turística de la Comunitat Valenciana s'haurà d'incloure en la cartelleria i les comunicacions de les falles que es realitzen a partir d'ara. D'altra banda, les sis comissions falleres paiportines han acudit hui a l'Ajuntament per a signar els convenis de col·laboració amb el consistori. Representants de Plaça Cervantes; Jaume I, Sant Antoni i Adjacents; Verge dels Desamparats-Doctor Fleming i Adjacents; Mestre Serrano-Sant Francesc i Adjacents, i Avinguda Francesc Ciscar-Plaça de l'Església han rubricat els acords pels quals rebran 1.000 euros cadascuna per a portar a terme les seues activitats anuals. Per part de l'Ajuntament han signat els documents l'alcaldessa, Isabel Martín, i el regidor de Cultura, Alberto Torralba. Segons queda plasmat en el conveni, l'objecte de la subvenció és el foment de la cultura popular per mitjà de la festa valenciana més coneguda. El consistori col·labora d'aquesta forma en el funcionament i activitats generals de cada comissió fallera, amb el compromís d'aquestes de realitzar actes en benefici del veïnat, de forma gratuïta, festius i propis de la festa fallera durant l'any 2019.


La Volta a Catalunya tornarà a Mataró el proper 20 de març amb els millors ciclistes del món Esports // 13 de març - 15h La capital del Maresme acollirà la sortida de la segona etapa amb corredors de la talla d'Alejandro Valverde, Nairo Quintana o Marc Soler A les 13 h està previst que sigui la sortida des del Camí de la Geganta, a l’alçada de l’oficina de l’espai firal del nou Parc Central. Entre les 9.15 h i les 14 h, el Camí de la Geganta quedarà tallat al trànsit des del carrer dels Pirineus fins a l’avinguda del Corregiment. A les 13.15 h es reobrirà la circulació del recorregut, excepte al Camí de la Geganta que s’obrirà a les 14 h. Coincidint amb l'arribada de la primavera, Mataró viurà una cita esportiva que ja s'està convertint en un clàssic a la ciutat: la sortida d'una etapa de la Volta a Catalunya. Serà el proper 20 de març quan la 98a edició de la cursa, una de les més antigues del món, viurà el tret de sortida de la segona etapa de la competició. La Volta comptarà, de nou, amb un elenc de ciclistes espectacular, encapçalat per Alejandro Valverde, Nairo Quintana, Rigoberto Urán, Marc Soler, Pierre Rolland, Michael Woods i Antonio Pedrero, entre d'altres. Aquest dimarts s'ha presentat els detalls de la segona etapa amb sortida el dia 20 des del Parc Central de Mataró a les 13h. Des d'una hora abans, com ja ha passat en altres anys, els ciutadans podran veure els vehicles i els materials necessaris per aquest esdeveniment esportiu. Els ciclistes continuaran per la plaça d’Espanya, pujant pel passeig de Carles Padrós, avinguda del Velòdrom, carretera de Cirera, plaça de França i baixant per la Via Europa fins tornar a la plaça de Granollers. Enguany es fan dues voltes per aquest circuit interurbà, abans que els ciclistes marxin de la ciutat des de la plaça Granollers, ronda de Leopoldo O’Donnell, l’avinguda de Lluís Companys i carretera de Barcelona, direcció Valls, meta de la segona etapa.


Com utilitzar endolls de Burkina Faso a Israel Connectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Burkina Faso a Israel en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí . La tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Burkina Faso a Israel sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


El Tió, 18 de desembre | Projectes de custòdia fluvial El Tió, 18 de desembre Saps que amb 10 cèntims al dia pots ajudar a assegurar la continuïtat del Projecte Rius? Hi ha gent que opina que ara no és un bon moment per demanar que la gent es faci sòcia. Però nosaltres pensem que, precisament, si durant les crisis tots ens ajudem amb el que podem, més possibilitats hi ha de no perdre el que hem assolit en els últims anys. Si desaparegués el Projecte Rius seria molt trist per tots els socis, però també pels voluntaris que han participant en la iniciativa i creiem que seria una pèrdua per tota la societat. Per aquest motiu ara més que mai volem que més persones ens acompanyin com a socis. El socis aportem la nostra energia i il·lusions de moltes maneres. Alguns ens reunim en la junta directiva; uns altres participem en la revista Espiadimonis, escrivint, traduint o corregint articles; uns altres aportem els nostres coneixements naturalistes quan els grups tenen dubtes... El socis, a més, fem una aportació econòmica de 35 euros anual. És una aportació baixa perquè no sigui un obstacle per associar-se si una persona comparteix la nostra missió, les ganes de protegir i conservar el medi. Però aquests 10 cèntims al dia són molt importants per continuar endavant! This entry was posted on 18/12/2013 by Associació Hàbitats in Associació Hàbitats.


L'Encesa | Cap de Creus amb caiac -------------------------------------------------------------------------------- Els mariners que varen acudir per ajudar els nàufrags, guiats per la llum produïda per l’incendi observaren que, al voltant del vaixell en flames, el mar bullia de peixos, sans dubte atrets com ells per aquella llum impròpia d’una nit sense lluna. Algun pescador mes espavil.lat, va veure en aquell fet insòlit la oportunitat d’augmentar la rendibilitat de les seves pesqueres, i mans a l’obra, juntament amb el ferrer, munten una graella de ferro que anomenen “fester” a la popa d’un llagut, de tal manera que pugui suportar un foc de llenya a l’exterior de la barca, il•luminant les aigües, i es clar, sense cremar la barca. Costa de creure que un fet tan universal com es l’atracció del peix per la llum, fos aprofitat només pels pescadors del Cap de Creus, i hom podria pensar que la llegenda està mes basada en l’orgull de país que en el rigor històric, però el cert es que a El Port de la Selva, l’any 1884 hi havien 58 “companyies” que ocupaven entre 500 i 550 homes, xifra que avui ens sembla insòlita. Acabada la guerra civil, nomes quedaven actives 23 “companyies” i al voltant dels 200 pescadors dedicats a aquesta pesca. La petita barca portadora del “fester”, de la llum, navegava lentament per la badia, fins que el peix, generalment sardina, anxova, verat o calamar s’acosta encuriosit i envolta el prodigi. La barca s’enfila llavors, amb lentitud i silenci, per no trencar la màgia del moment i no espantar la pesca, cap a la cala triada. Mentrestant, la barca acompanyant envolta per fora tota la cala amb la xarxa, de manera que el peix quedi atrapat entre la xarxa i la costa. Llavors, quan tot l’escenari es envoltat per l’art, amb els seus dos extrems a la platja es el moment d’estirar. La barca portadora de la llum surt lentament del parany, i el peix comença a ser arrossegat lentament cap els companys, que des de terra estiren rítmicament de la xarxa, ara ja amb cridòria, fins que els reflexes platejats dels peix fan els seus darreres moviments sobre la platja. L’atmosfera havia de ser especial. Imaginem l’escena nocturna, il•luminada per la llum ballarina de les flames, la olor resinosa del fum de la teia de pi cremant, caliquenyos, botes de vi, petaques d’aiguardent, gorres i barretines, fages, peus descalços, converses en veu baixa, la remor del mar... La escena no pot ser mes evocadora d’un temps perdut, d’una època daurada de la relació home-entorn, relació presidida per la humilitat i el respecte. Res a veure amb la prepotència que impera avui dia, quan un vaixell congelador pot llençar al mar diàriament tones de peix mort, simplement perquè ells nomes es dediquen a una espècie concreta, i la resta es comercialment rebutjable. Llògicament aquesta prepotència en l’abús del recursos desprès ens passa factura en forma d’extinció d’espècies o canvi climàtic. A curt o llarg termini, els nostres fets tenen conseqüències... Més tard, el foc de teia es substituí per fonts d’il•luminació més potents, primer per la llum d’acetilè (carbur); després, per “Petromax”, a base de petroli o de gasolina; més endavant, per butà i, últimament, per electricitat. El principi d’aquesta evolució es simple: quanta més llum, més peix, i es que la pesca a l’encesa ha estat, i es, una modalitat de gran eficàcia i rendiment... ¿ ho serà ? Anònim 4 de novembre de 2016 a les 12:25 la pesca a l'encesa ja està documentada MOLT abans del 1800: la primera referència escrita és del segle XVI, concretament del 1562 gràcies a les Ordinacions pesqueres de Cadaqués, les lleis escrites que regulaven aquest tipus de pesca...


S'organitzen sessions informatives per explicar a la ciutadania els quatre eixos del Pla d'Actuació del Mandat 2016-2019 L'Ajuntament durà a terme els dies 29 i 30 de març i 5 i 6 d'abril diferents sessions informatives obertes a la ciutadania sobre el contingut del Pla d'Actuació del Mandat (PAM), document estratègic que defineix les línies d'actuació municipals pel període 2016-2019. Amb aquestes sessions, l'Equip de Govern (ICV-EUiA i PSC) vol donar a conèixer a la ciutadania els principals objectius i actuacions del mandat abans de la seva aprovació al ple municipal. En aquest sentit, al marge de les sessions informatives, la ciutadania també podrà fer comentaris sobre el PAM en aquest web fins al proper 12 d'abril. Construïm Sant Feliu, pam a pam" és el nom de la campanya impulsada per l'Ajuntament per presentar a la ciutadania els quatre eixos temàtics del PAM. L'anàlisi dels objectius i les accions de cada eix s'abordarà de manera individual en cadascuna de les sessions informatives programades. Així, el dimarts 29 de març, a les 19 h, tindrà lloc al Centre Cívic Mas Lluí la sessió centrada en com consolidar l'entorn urbà i natural, adequant-lo a les persones i les seves necessitats. En aquest àmbit, l'Equip de Govern preveu millorar la qualitat dels espais i equipaments de la ciutat, protegir els espais naturals de Collserola, el Parc Agrari i l'entorn del riu; millorar la xarxa de carrils bici i els recorreguts i freqüències del bus metropolità, o ampliar els horts socials, entre d'altres. El dimecres 30 de març, a les 20 h, es durà a terme al Centre Can Maginàs la sessió dedicada a les accions per impulsar el desenvolupament econòmic i el dret del treball. L'objectiu de l'Equip de Govern en aquest àmbit és reactivar l'economia local, fomentar l'emprenedoria i la innovació i millorar l'ocupabilitat. Algunes de les accions previstes són millorar les infraestructures i l'accessibilitat als polígons, potenciar el comerç i el turisme local i implantar una oficina d'atenció integral a les empreses. El dimarts 5 d'abril, a les 19 h, al saló de sessions de l'Ajuntament s'abordarà com aprofundir en un model obert i participatiu de govern. En aquest àmbit l'objectiu de l'Equip de Govern passa per promoure la participació i la corresponsabilitat de la ciutadania en la presa de decisions, incrementar els mecanismes de transparència i gestió pública, i gestionar els recursos econòmics amb contenció, rigor i sostenibilitat.


La URV, pilar de present i futur | Diari de Tarragona Los héroes de marzo ‘Factfulness’, el món va millor del que et penses La URV, pilar de present i futur Aquest coronavirus ens ha posat de manifest la importància de disposar d’un sistema de coneixement capaç d’aportar solucions en tots els àmbits esmentats en què ens està afectant 16 de Mayo de 2020 - 08:49 hs Estem vivint uns temps d’extraordinària incertesa. La Covid-19 ens ha colpejat de ple en tots els àmbits: el de la salut, el social, el de la convivència i l’econòmic, i ha posat a moltes persones enfront de situacions dramàtiques derivades de la malaltia. Ens ha submergit en uns temps de restriccions globals de mobilitat, de mesures de distanciament físic (prefereixo aquesta a l’expressió de distanciament social) que ens porten a adaptar-nos a noves formes de relacionar-nos. I no sabem el temps que viurem condicionats per la Covid-19. Aquest coronavirus ens ha mostrat amb tota la seva crueltat la importància de disposar d’un sistema sanitari robust. I també ens ha posat de manifest la importància de disposar d’un sistema de coneixement capaç d’aportar solucions en tots els àmbits esmentats en què ens està afectant. El conjunt de les universitats públiques catalanes, en el que està integrada la nostra Universitat Rovira i Virgili (URV), és part fonamental d’aquest sistema de coneixement. En elles s’integra la formació, la recerca, la innovació i, fruit de les seves activitats, la transferència de coneixement en benefici del desenvolupament social i econòmic de la societat que els acull. La URV, de la mateixa manera que la resta d’universitats, ha fet un gran esforç d’adaptació a la situació sobrevinguda de restriccions de mobilitat derivades de la pandèmia. L’adaptació ha estat ràpida i, al mateix temps, molt eficient. Contínuament s’han estat i s’estan atenent les dificultats i inconveniències derivades d’aquesta situació forçada. Des del Consell Social de la URV felicitem i ens enorgullim de tota la comunitat universitària per la seva capacitat d’adaptació gràcies a la qual es podrà finalitzar el present curs. Però tots sabem que queda molt per endavant. Ja ens espera el curs vinent i tot apunta que la Covid-19 ens vol seguir acompanyant i afectant fortament als comptes de la universitat. Una primera estimació d’aquesta afectació a la URV és de 6,5 milions d’euros (pel conjunt del sistema universitari públic català s’estima un impacte superior als 75,4 milions d’euros). Aquesta afectació vindria d’una reducció dels ingressos per, entre altres, una disminució d’estudiants internacionals a causa de les reduccions de mobilitat, i de més despeses derivades de la prevenció de riscos de la Covid-19 i l’adquisició de més recursos tecnològics per reforçar la formació a distància i el teletreball. Aquest impacte econòmic ha de ser compensat destinant-hi una part dels fons especials per a la reconstrucció del país després de la Covid-19. Si això no es fa, ens podem trobar amb la greu contradicció que es posava en relleu en el manifest dels consells socials de les universitats públiques catalanes publicat ahir divendres: menys formació superior i menys transferència de coneixement i de tecnologia amb el nostre entorn econòmic en un moment en què la formació i la transferència seran més necessàries que mai, si volem superar la crisi amb solidesa. Des de l’any 2012, la URV, igual que la resta d’universitats públiques catalanes, es va veure immersa en significatives reduccions de pressupost, tant ordinari com d’inversions. Malgrat les conseqüències derivades d’aquestes reduccions (en activitats, instal·lacions i polítiques restrictives de personal), la URV ha mantingut, i fins i tot incrementat, els seus posicionaments en els diferents rànquings universitaris mundials. És tota una mostra de l’excel·lent tasca que duu a terme la comunitat universitària. Un exemple recent, en l’àmbit estatal, és el seu posicionament en el rànquing de la Fundació CYD (Conocimiento y Desarrollo), que la situa en el setè lloc entre les cinquanta universitats públiques d’Espanya. És de destacar també que entre les deu primeres d’aquest rànquing, sis pertanyen al sistema universitari públic català. Però malgrat aquests bons resultats, les reduccions en el finançament de les universitats públiques catalanes han fet que actualment es situï en el 0,39% del PIB, quan països similars a Catalunya dins la Unió Europea estan en l’1%. Aquestes xifres ens tornen a donar una idea clara de l’excel·lent tasca i esforç duts a terme per la comunitat universitària. En els pressupostos de la Generalitat de l’any 2020, aprovats finalment el passat 24 d’abril, s’hauria de començar a revertir la situació de reduccions continuades de pressupost. Però cal destacar l’aprovació aquest passat 13 de maig, en plena crisi de la Covid-19, del Pacte Nacional per a la Societat del Coneixement (PN@SC). Un acord de país entre tots els estaments econòmics, socials i polítics de l’educació superior en què han participat els consells socials de les universitats. El Pacte, que s’ha treballat durant més d’un any, fixa la visió de futur de convergir amb l’Europa més avançada. Entre els seus objectius hi ha arribar a una despesa total en R+D a Catalunya del 2,12% del PIB en cinc anys i del 3% al 2030 (actualment és de l’1,52%). Per assolir-ho inclou l’increment progressiu i constant del finançament al conjunt de les universitats públiques des dels 880 milions d’euros actuals fins als 1.300 en cinc anys i els 1.600 al 2030. Però avançar en aquest projecte de país orientat a mitjà i llarg termini només ho podem fer si tenim els peus ben ancorats en el present. Per això és totalment necessari que a curt termini la Covid-19 no malmeti les finances de la URV i que les afectacions econòmiques que la pandèmia provoqui siguin compensades per una part dels fons especials per a la reconstrucció del país després de la Covid-19. El PN@SC és una aposta de futur que ens ha posat de manifest que no hem invertit prou en les universitats públiques catalanes com per ara permetre’ns no invertir-hi. Joan Pedrerol és president del Consell Social de la Universitat Rovira i Virgili


Creu Roja atén el doble de sense sostre a Girona en 2 anys i triplica actuacions - Diari de Girona Creu Roja atén el doble de sense sostre a Girona en 2 anys i triplica actuacions La crisi augmenta l'activitat de la Unitat d'Emergència Social, l'espai amb dutxa i bugaderia de la Jonquera i el mateix servei amb menjador a Palamós girona | pili turon 14.02.2015 | 07:48 La Unitat d ́Emergència Social de la Creu Roja a Girona, el 4 de febrer. aniol resclosa El nombre de persones sense sostre que la Creu Roja ha atès a Girona s'ha doblat en tan sols dos anys -han passat de 49 el 2012 a 99 el 2014- i les intervencions de la seva Unitat d'Emergència Social al carrer s'han triplicat -augmentant de 49 a 146-, quelcom que es deu al fet que les persones que no tenen llar han augmentat des que va començar la crisi econòmica. Les patrulles informatives i assistencials de la Creu Roja se centren, fonamentalment en la ciutat de Girona -es fan cada dimecres al vespre i també alguns matins-, però l'atenció de l'entitat humanitària als ciutadans afectats per situacions de pobresa també té projectes destacats a la Jonquera i a Palamós. Al municipi altempordanès, des del 2012 la Creu Roja hi gestiona un espai que ofereix un lloc on satisfer les necessitats higièniques, en el qual és possible dutxar-se o fer la bugada. Els seus usuaris són persones que hi arriben derivades pels Serveis Socials i que, majoritàriament, són immigrants, sense sostre, gent de pas o que han trobat alguna feina de temporada a França i es veuen obligats a viure uns dies al seu cotxe o en barraques. Des que la Creu Roja va crear aquest espai a la Jonquera, ha atès 92 persones, que han utilitzat el servei en 198 ocasions: 39 persones hi van recórrer l'any passat, 17 el 2013 i 36 el 2012 -la seva gran majoria són homes. A Palamós, el Servei d'Assistència Bàsica Immediata (SABI) també ofereix servei de bugaderia, dutxes i menjador. El SABI és un projecte social que desenvolupen conjuntament l'àrea municipal de Cooperació i Solidaritat de l'Ajuntament de Palamós, l'assemblea local de la Creu Roja i la Càritas parroquial, que també funciona des del 2012 i ha atès 99 persones: 49 l'any passat, 28 el 2013 i 22 el 2012; pel que fa al nombre total d'intervencions -és a dir, les vegades que s'ha utilitzat algun dels serveis que ofereix el SABI-, han estat 6.813 i la majoria, durant els últims dos anys. El creixement de les necessitats i, en conseqüència, de l'atenció donada per Creu Roja és global a Catalunya. Les seves Unitats d'Emergència Sòcial (UES), que ofereixen atenció a les persones sense llar, han duplicat el seu nombre d'intervencions, passant de 153 a 302 entre 2012 i 2014. La institució humanitària ha reforçat les seves intervencions amb aquest col·lectiu, a causa de l'augment de les pèrdues de llar que s'han produït des de l'inici de la crisi. Aquestes intervencions preveuen tant les actuacions que es fan durant les onades de fred -com la que va afectar Girona la primera setmana de febrer-, com els dispositius que s'organitzen regularment per fer el seguiment de les persones sense llar. Les UES estan formades per un equip que integra diferents disciplines com el treball social, l'assistència sanitària o la psicologia, entre d'altres. Una part molt important d'aquests equips la componen persones voluntàries, una cinquantena a Catalunya i prop de 2.000 arreu de l'Estat. Cafè, menjar, abric, materials d'higiene personal, atenció sanitària i escoltar les persones: aquestes són pautes que segueixen els membres d'aquestes unitats en la seva tasca de suport a les persones que viuen al carrer, tal com va remarcar la Creu Roja. A Catalunya, la Creu Roja compta amb UES a les ciutats de Tarragona, Lleida i Girona, mentre que, a Barcelona, la Creu Roja participa en el dispositiu municipal que s'activa quan hi ha onades de fred.


Parc del Valira i claustre modern - La Seu d'Urgell Medieval A finals del segle XX el creixement de la ciutat i la planificació urbanística van exigir l’execució de noves intervencions a l’entorn del riu Valira. Es tracta d’un parc fluvial, situat a la riba esquerra del riu Valira al seu pas per la Seu d’Urgell. Un dels seus elements més destacables és el claustre dissenyat per l’arquitecte urgellenc Lluís Racionero. Aquest claustre és una rèplica del claustre de la catedral de la Seu, amb un llenguatge actualitzat al segle XX, que es focalitza en els capitells on s’hi representen diverses fites de la història d’aquesta centúria. D’aquesta manera, els capitells esdevenen espais d’expressió que mostren referents contemporanis: actors, polítics, religiosos, futbolistes i científics, així com també els “monstres” encarnats en els dictadors del segle XX: Franco, Hitler i Mussolini. Tot plegat una història del segle XX tallada en pedra que es va inaugurar el 1990 i que va ser objecte depolèmiques per la inclusió dels dictadors. Parc del Valira i claustre modern Anterior: 2. Seminari Conciliar Següent: 4. Parc del Segre


▷ ⭐Definició de fagot⭐ - Significat, Exemples i Sinònims elcorrector.cat » Definició de fagot Definició de fagot ara pots trobar La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula fagot, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un text Veritable aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que veuràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil entendre què significa fagot. Instrument aeròfon de fusta, de llengüeta doble, format per un canó de més d’1 metre, plegat en forma de U, amb forats que es tapen els uns amb els dits i els altres amb claus. Músic que toca el fagot. ¿Cóm es diu fagot en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice fagot en catalán? Si vols saber com es diu en castellà fagot has de entendre que la seva traducció és fagot pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà. Exemples de com utilitzar fagot El programa es compon de ‘Ciranda de [...] set notes, per a fagot i quintet de corda’, [...] de Vila-Llops, i ‘Quintet de corda [...] en Sol major, Op. 77 ‘, de Dvorák. el grup d’instruments de fusta està format per la flauta, l’oboè, el clarinet i el fagot. En aquests 2 CDs, corresponents al llibre Música 6 ia la Guia del Mestre Música 6 de Cicle Superior d’Educació Primària, trobareu les audicions del curs, les danses i les diverses músiques per al treball d’educació d’oïda: dictats rítmics, d’entonació, melòdics, tímbrics, sentit tonal, etc., que pretenen oferir un suport tècnic i facilitar algunes tasques de difícil execució a la classe, per exemple un [...] dictat amb instruments diversos [...] (violoncel, clarinet, fagot , piano, etc.), la feina [...] sensorial del compàs, de la tonalitat, etc. Partitura general i 4 particel·les: flauta travessera, [...] oboè, clarinet en Sib i fagot. Els dos primers es celebren aquest mes de febrer, els dies 13 i 20. La [...] primera cita és amb un sextet format [...] per Gerardo Beltrán (fagot), Andreu Pol (violí), [.. .] Sebastià Pou (violí), Marta Alter [...] (viola), Felipe Temes (violoncel) i Wojciech Sobolewski (contrabaix). Nascuda a Reading el 1978, Sara Nixon va ser flautista al principi, però va anar al Royal Northern College [...] of Music per aprendre a tocar el fagot. Des de molt primerenca edat, Nathalie Stutzmann va cursar [...] estudis de piano, fagot, música de cambra [...] i direcció d’orquestra. Setena variació, per a fagot, del Quintet op. 43 El Consell General (des de l’esquerra): [...] Carmen Margarita Fagot, Nancy Durand, Kathleen [...] Conan, Hiroko Okui, Cath Lloyd. Per exemple, Fagot i Kavanagh (1993) [...] van descobrir que tant les mares com els pares declaraven que la seva experiència de [...] interacció amb nens que manifestaven un aferrament insegur era menys agradable i en tots dos casos es revelava 1 tendència a participar menys en la interacció amb nens de sexe masculí amb aferrament insegur: aquest és un factor que pot contribuir a explicar la major incidència de problemes de conducta en els homes. El 1986 va guanyar per [...] oposició la plaça de fagot solista de la Banda [...] Municipal de Barcelona, formació que ha dirigit en diverses ocasions. En les tres cançons De la cuca de llum al fènix i El conill [...] trobareu una línia de fagot o violoncel ad libitum [...] que, si disposeu d’instrumentista, [...] hauria de substituir la mateixa línia escrita al piano (llevat que us agradin molt les línies a l’uníson). L’obra s’estructura en quatre moviments i està escrita per a cor mixt, piano, [...] dues flautes, clarinet, fagot i quintet de corda. Nadala popular català arreglat per a cor de veus blanques a una ia dues veus, i [...] cor d’adolescents o adults a tres veus, amb acompanyament de piano, flauta travessera, [...] oboè, clarinet en Sib i fagot . El següent concert, dins del XXII Festival Internacional de la Mancomunitat del Pla de Mallorca, és el 16 d’agost a [...] l’església parroquial de Sencelles amb el duo format pel [...] prestigiós Gabor Meszaros (fagot) i Ireneusz Jagla (piano). Natural d’Alboraya (València), on inicia els estudis de [...] llenguatge musical i fagot, aviat va entrar en contacte [...] amb el món de les bandes, en [...] el que posseeix una àmplia experiència participant en nombrosos festivals i certàmens; més endavant va participar en classes als conservatoris Joaquín Rodrigo i José Iturbi, i en l’actualitat finalitza els seus estudis de Grau Mitjà al Conservatori del Liceu, on ha format part del Quartet de Fagots d’aquesta entitat, i amb el qual ha estrenat la seva obra tutte li formi. Mladi, per a flauta, [...] oboè, clarinet, clarinet baix, fagot i trompa Una vibració especial va ser la raó per la [...] que em vaig enamorar del fagot quan tenia 8 anys. Els candidats de fagot hauran de presentar [...] un programa obligatori que comprengui Aquesta obra sempre cal interpretar segons la seva publicacón [...] a la Verson original per a quintet o orquestra de corda, dues flautes, [...] clarinet en si bemoll, fagot, piano i cor ixt. A l’esquerra un [...] àngel toca una baixada (fagot) (extraordinàriament [...] similar a l’àngel de l’positiu de Coixtlahuaca), ia la [...] dreta un altre toca una viola de gamba (com en Tamazulapam ). ) I altres dues variables, un agut (oboè, violí, clarinet) i [...] un de greu (violoncel o fagot). 1 Bombardí, 1 Clarinet baix, 1 Clarinet en Mib, 1 [...] Clarinet en Sib, 1 Fagot, 1 Saxòfon baríton, [...] 1 Saxòfon soprano, 2 Flautes, 2 Oboès, [...] 2 saxos alts, 2 saxos tenors, 2 Trombons, 2 Trompes en Fa, 2 Trompetes, 2 Tubes, Caixa, Gong, Lira, Plats, timbales, Xilòfon Va néixer a Barcelona l’any 1950, i va iniciar els seus estudis musicals als deu anys [...] al Conservatori Superior de Música de Barcelona, on va cursar les [...] carreres de: piano, fagot, contrabaix i percussió. Baixos: Do, Sib (fagot, contrabaix, baix [...] elèctric, metalofón baix, timpani) I com a broma musical, en una cadència no escrita, quan [...] el registre se li fa al baríton massa greu, [...] deixa acabar pel fagot, al qual, per descomptat, [...] li plou un petó Sonata per a fagot i piano, op. 168 en sol major En cas de [...] no disposar de fagot, podeu provar [...] amb un altre instrument greu, millor si és de vent. La Capella Musical de Sevilla, trio [...] amb oboè, clarinet i fagot, grup de nens cantant [...] peces del segle XVIII, són els [...] que acompanyen el pas del Senyor del Perdó. Senyor President en exercici del Consell, hi ha un fragment en la [...] famosa melodia La meva pàtria de Smetana, al [...] que el violoncel i el fagot es remunten en un [...] crescendo des lúgubres profunditats a una nota agudíssima. Nonet per a violí, viola, violoncel, contrabaix, [...] flauta, oboè, clarinet, fagot i trompa, H. 374, a [...] fa major


Hunt's Castle Hotel Rockport (TX) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web Veure tots els 43 allotjaments a Rockport (TX). Hunt's Castle Hotel725 South Water Street, Rockport, Rockport (TX), Estats Units - Veure al mapaPuntuació dels comentaris5,9Basada en225comentarisHunt's Castle HotelVeure més fotos"We liked the location. The size of room was awesome!"AnonymousUnited StatesplatjaVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 7,3Veure al mapa7,3UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa Estudi Davant del Mar (Water Front Studio) Water Front Suite Sobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hunt's Castle Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Rockport (TX). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Hunt's Castle Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia, ascensor. L'ambient de Hunt's Castle Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, piscina exterior, pesca, esports d'aigua (no motoritzats), karaoke. Hunt's Castle Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Rockport (TX).Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióservei de planxaaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaTV satèl•lit/cableassecador de cabellforn microonesventiladorbalcó/terrassanevera Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més Allotjaments a Rockport (TX)


Projectat de cel·lulosa en equipament municipal de Barcelona — Biomarc 28 desembre, 2015 BiomarcEstalvi Energètic, Aïllament Tèrmic, Biomarc, Obres RealitzadesNo hi ha comentaris Estem encantats de participar en aquest projecte duent a terme el que millor sabem fer i venim fent des de fa més de 10 anys: aïllar tèrmicament habitatges i equipaments amb cel·lulosa. En el cas que us presentem, a més, té un valor afegit molt destacable. Es tracta del projecte de rehabilitació de l’edifici de l’antiga Cristalería Planell, establerta al barri de Les Corts, a Barcelona, el 1913. Biomarc -aleshores Ecomarc- s’ha encarregat d’executar l’aïllament tèrmic (i acústic en bona mesura gràcies a les propietats de la cel·lulosa) mitjançant el projectat de cel·lulosa. Es tracta d’un projecte de Harquitectes que convertirà l’antiga cristalleria del carrer Anglesola en “un equipament públic destinat a allotjar un centre de formació per a adults, una seu del consorci de normalització lingüística i un hotel d’entitats“. En qualsevol cas, us convidem a fer una ullada al projecte al web de Harquitectes per descobrir aspectes tan interessants com el control i la gestió de l’aire en condicions naturals a partir de l’ús de xemeneies solars i barrets amb efecte venturi. Tot un exercici d’arquitectura innovadora i sostenible també en l’ús i aprofitament de la llum. I la nostra aportació, si bé modesta en comparació, sí serveix per a almenys acreditar la nostra solvència en l’aïllament tèrmic d’habitatges i equipaments, ja siguin d’obra nova, ja construïda o projectes de rehabilitació com el que ens ocupa i que, ens va permetre emprar el projectat de cel·lulosa com a solució ideal. Tags: absorció acústica, aïllament tèrmic amb cel·lulosa, projectat de cel·lulosa Previous post Millora de l’aillament tèrmic a un habitatge de menys de 10 anys Next post Vuit consells per estalviar energia a casa 27 febrer, 2015 Biomarc


En la seva aposta decidida per potenciar i donar més protagonisme als seus museus al Baix Empordà –el Museu d’Escultura Can Mario de Palafrugell i el Museu de Fotografia del Palau Solterra a Torroella–, la Fundació Vila Casas ha presentat tres noves exposicions de fotografia: “Espais d’introspecció”, de Lluc Queralt, “Interseccions”, de Pilar Aymerich i Manel Armengol, i “Trilogía del alma”, de Soledad Córdoba, que s’inauguraran el proper dissabte 19 de juny a les 18 hores i es podran visitar del 20 de juny al 21 de novembre. L’acte ha comptat amb la presència d’Àlex Susanna, director artístic de la Fundació Vila Casas, els fotògrafs Lluc Queralt, Pilar Aymerich i Soledad Córdoba, així com de Glòria Bosch, comissària de la mostra “Espais d’introspecció”, i Natàlia Chocarro i Zara Fernández de Moya, comissàries de l’exposició “Trilogía del alma”. “Espais d’introspecció”, de Lluc Queralt “Espais d’introspecció” de Lluc Queralt (Tarragona, 1978), comissariada per Glòria Bosch, és molt més que una exposició de retrats d’artistes. Des de fa deu anys i des de la proximitat més invisible, Queralt va començar aquesta immersió interior que transita entre els instants atrapats per la càmera d’un poeta visual, un humanista que grata entre la creativitat i el silenci “l’essència d’allò viscut en aquests tallers desconeguts”, el reflex “dels qui els habiten”. I així va entrar en els espais de treball d’una cinquantena d’autors i autores de diferents generacions com, per exemple, Xavier Grau, Perejaume, Miquel Barceló, Masao Yamamoto, Jaume Plensa, Lita Cabellut, Ignasi Aballí, Stella Rahola i Lídia Masllorens, la majoria presents en la col·lecció de la Fundació Vila Casas. “Interseccions”, de Pilar Aymerich i Manel Armengol L’exposició és un diàleg entre els fotògrafs Pilar Aymerich (Barcelona, 1943) i Manel Armengol (Badalona, 1949). Recull més de 40 fotografies que posen de manifest que Aymerich i Armengol eren al mateix lloc, documentaven els mateixos moments i en alguna ocasió, fins i tot, escollien els mateixos protagonistes per a les seves fotografies. Anys més tard, amb l’extensa producció de tots dos damunt la taula, s’han trobat connexions entre fotografies –algunes força evidents i d’altres no tant– i la Fundació Vila Casas ha tornat a fer dialogar uns personatges que lluitaven per aconseguir un país més lliure i menys encotillat. D’esquerra a dreta, Natàlia Chocarro, Soledad Córdoba i Zara Fernández de Moya “Trilogía del alma”, de Soledad Córdoba Sublim, enigmàtic, poètic i espiritual són alguns dels qualificatius que poden definir el darrer treball de Soledad Córdoba (Avilés, 1977). Amb el títol “Trilogía del alma”, i a cura de Zara Fernández de Moya i Natàlia Chocarro, l’exposició planteja una bella i commovedora constel·lació de rituals –transcendència, renaixement i purificació–, que esdevenen un viatge introspectiu entorn de la condició humana i la natura. A través de la figura de la dona i les seves múltiples facetes, Córdoba elabora un treball reeixit que troba en el llenguatge multidisciplinari –fotografia, vídeo, instal·lació i dibuix– la seva màxima expressió. Així, mitjançant la força purificadora de l’aigua o l’energia de les pedres, que cobreixen literalment la nuesa d’un cost inert, l’artista explora els diferents estats de l’ànima i l’abisme que s’obre davant d’ells.


La veritat és que en política es poden veure coses molt extranyes, però aquesta mai l'hauria imaginat. Puc entendre que alguns usuaris que utilitzen bicicletes o patins com a mitjà de transport poden molestar als vianants degut la seva velocitat o perquè circulen sense parar compte... Però aquest problema no és resol prohibint el seu ús. Quant alguna cosa molesta no es soluciona el problema amb la prohibició. Aquesta és la mesura fàcil i incorrecta. No té més sentit vigilar qui en fa un mal ús? No és més adient sensibilitzar la gent per un ús adequat? Molt bona idea la de la pedalada i popular. 30 d’octubre de 2007 a les 20:10


Grup Xiruca i Forquilla: de desembre 2013 Aquest mes de desembre com ja és habitual per aquestes dates, el grup Xiruca i Forquilla ha volgut participar amb la marató de tv3, per aquest motiu l’excursió que ha fet és la caminada i esmorzar al mas Solers de Sant Climent organitzada pel consorci Aspres d’Empordà – l’Albera. On tota la recaptació de l’acte es destinava integrament a la Marató de TV3 d’enguany. Una excursió que s’iniciava en el nostre cas a les antigues escoles de Cantallops, i des d’allà pujant pel Terra Roig fins arribar al Mas Solers on ens trobaríem per esmorzar amb els nostres veïns de Capmany, Espolla i Sant Climent. L’esmorzar estava composat per: botifarra, xuia, mongetes, pa amb tomata, galetes, vi aigua i garnatxa. En aquests acte hi van participar més de 200 persones entre els quatre municipis. La 22a edició de La Marató de TV3, dedicada a les malalties neurodegeneratives, ha aconseguit un nou èxit de participació social i una recaptació de 9.550.109€. Aquesta és la xifra que indicava el marcador quan, a la 1.15 de la matinada, Núria Solé i Roger de Gràcia havien acomiadat el programa. La divulgació sobre les diferents malalties neurodegeneratives ha estat un punt clau en aquesta edició. Metges i especialistes han exposat els mecanismes que les provoquen i quines són les seves conseqüències. En aquest vessant divulgatiu han tingut un paper central; explicar conceptes com ara les connexions neuronals, l’adquisició i pèrdua de la memòria, la importància crucial d’un diagnòstic precoç o què produeix les malalties neuromusculars. La societat catalana ha protagonitzat un moviment participatiu de gran força. S’han fet més de 2.000 activitats populars per iniciativa d’entitats i col•lectius de tot tipus, que des de les 41 comarques catalanes han volgut sumar el seu esforç per impulsar la recerca en les malalties neurodegeneratives. La destinació dels fons recaptats en La Marató 2013 permetrà incidir directament en l’estudi en les malalties neurodegeneratives, mitjançant el finançament de projectes d’investigació. Publicat per XIRUCA I FORQUILLA a 16:06


La Romànic Extrem de Bianya rep el tercer premi a la millor cursa d'Espanya en la seva categoria - Garrotxa Digital La Vall de Bianya - Publicat a les 18.36 Comentaris tancats a La Romànic Extrem de Bianya rep el tercer premi a la millor cursa d’Espanya en la seva categoria La Romànic Extrem és una de les millors curses que s’organitzen a Espanya. El web runedia, un dels portals de curses de muntanya i asfalt més importants de l’estat, i gestionada pel diari esportiu ‘Mundo Deportivo’, així ho certifica. La cursa de la Vall de Bianya ha rebut el premi com a tercera millor en la categoria de ‘Millor Trail Mitja d’Espanya 2016‘, juntament amb la ‘Cirera Trail’ de Santa Coloma de Cervelló, al Baix Llobregat, i la ‘Rialp Matxicots-Mitja’ de Rialp, al Pallars Sobirà. El tècnic de l’Ajuntament de la Vall de Bianya i ànima d’aquesta cursa, David Darné, es mostra molt satisfet d’aquest reconeixement “perquè el dóna el mateix públic. Són els participants qui accedeixen al web i fan la valoració de la cursa”. En l’edició del 2016 han participat en les votacions de les curses espanyoles al voltant de 50.000 esportistes, una xifra molt respectable que atorga encara més notorietat al premi que rebrà la Romànic Extrem. “I per l’edició d’aquest 2017, que se celebrarà el proper 2 d’abril, ja s’han inscrit més de 300 persones”, ha apuntat Darné. Aquesta elevada participació és directament proporcional al seu èxit i a l’excel·lent valoració dels seus participants. En la passada edició, la quarta, s’hi van inscriure 700 corredors, el que la va convertir en una autèntica festa de l’atletisme de muntanya. Amb aquests primers quatre anys la Romànic Extrem s’ha consolidat com una de les curses de referència de la demarcació de Girona. *Jordi Roura i Roger Viñas guanyen la mitja i la marató de la Romànic Extrem 2016


La 55 Temporada de Teatre d'Andorra la Vella portarà obres com 'CAR/MEN' i 'Una Ilíada' Publicat 1/10/2019 20:47:06 +02:00CET La 55 Temporada de Teatre d'Andorra la Vella portarà al Principat sis espectacles entre octubre i gener, entre els que destaquen 'CAR/MEN', de la companyia Nois Mambo; 'Pagagnini 2', de la companyia Yllana, i 'Una Ilíada', un monòleg d'Eduard Farelo. El cicle s'ha presentat aquest dimarts i comptarà amb "la comèdia més hilarant i la profunditat del drama", ha destacat el Comú d'Andorra la Vella en un comunicat aquest dimarts. En aquesta ocasió, la Temporada, que des de 1993 s'organitza amb el Comú de Sant Julià de Lòria, presentarà sis espectacles "de primer nivell" entre el 9 d'octubre i el 6 de gener de 2020. La companyia Nois Mambo, encapçelada per Philippe Lafeuille, serà l'encarregada d'inaugurar la 55 Temporada el 9 d'octubre al Centre de Congressos d'Andorra la Vella, amb l'espectacle 'CAR/MEN', "la seva nova proposta que manté l'esperit picant que els caracteritza". L'obra, que arriba a la capital andorrana gràcies a la col·laboració de l'Ambaixada de França, "fa una revisió de la clàssica 'Carmen' combinant teatre, clown i cant", i la protagonitzen vuit ballarins i un cantant contratenor. La següent cita del cicle serà el 24 d'octubre en Sant Julià de Lòria amb 'L'habitació del costat', un muntatge que s'ambienta en la segona meitat del segle XIX als afores de Nova York i que tracta la de la sexualitat des de diferents vessants. L'aposta d'Andorra la Vella pel drama arribarà el 14 de novembre al Teatre Comunal amb 'Una Ilíada', un monòleg protagonitzat per Eduard Farelo "sobre l'atracció humana per la violència, la destrucció i el caos, que reinventa en clàssic d'Homer i ho porta cap a temps presents". El 28, 29 i 30 de novembre serà el torn d'una de les produccions locals: la companyia És grata presentarà l'espectacle 'Nues', una comèdia al voltant del cinema, l'èxit i les relacions de parella. La companyia Yllana arribarà a la capital andorrana el dia 4 de desembre amb la segona part de l'espectacle 'Pagagnini', que ha girat durant 12 anys de forma ininterrompuda. Tancaran la Temporada de Teatre 'Els Pastorets', espectacle que es podrà veure els dies 26 i 28 de desembre i 4 i 6 de gener, i que sumarà a més d'un centenar d'actors i artistes en aquesta 26 edició. Durant la presentació del cicle, la cònsol major d'Andorra la Vella, Conxita Marsol, i el conseller de Cultura de Sant Julià de Lòria, Josep Lluís Donsión, han destacat les sinergies conjuntes per presentar una temporada que "ofereix un ampli ventall de formats".