Albert Castellanos: L'energia per a un nou país L'energia per a un nou país El passat divendres 29 d'abril la Fundació Josep Irla va presentar l'estudi elaborat per Sergio Ugarte i Monique Voogt "Un nou mercat energètic per a un nou país". El tema de l'estudi no està escollit a l'atzar: el mercat energètic espanyol és un sector paradigmàtic en la mesura que il·lustra com un sector estratègic de la nostra economia es regula sense aparentment tenir en compte els interessos de la majoria de la població i de les nostres empreses. Poder construir un nou país no només ens dóna l'oportunitat de sortir d'un model que no ens agrada sinó que també ens planteja el repte polític de proposar-ne un de nou. I aquest informe ho fa, al meu entendre, d'una manera exemplar: construint la proposta sobre els cinc principis que haurien de regir un model energètic ideal. Aquest plantejament - resumit a la taula 11 de la publicació - ens permet distanciar-nos d'una aproximació basada en els canvis marginals respecte el model actual i, a la vegada, intentar deslliurar-nos d'apriorismes poc fonamentats. D'aquesta arquitectura argumental que serveix per ordenar les dades i conceptes que apareixen a l'informe, hi ha dos aspectes que em semblen particularment rellevants. El primer és el de garantir la llibertat d'elecció del consumidor. Una condició absolutament imprescindible - tot i que evidentment no suficient - per a garantir la qualitat d'una democràcia en un règim de lliure mercat és l'empoderament real del consumidor. Aquest empoderament difícilment serà del tot efectiu sense un marc regulador que faciliti l'autoproducció d'energia i un sistema integrat però totalment descentralitzat. Un enfoc radicalment liberal i a la vegada republicà: lliure competència democratització del procés productiu. O és que preferim abandonar les bondats del terme liberal per culpa d'aquells que n'han pervertit el seu ús? El segon d'aquests aspectes és el que es refereix a la gestió de la transició, que és present en el tractament de les centrals nuclears, la gestió del dèficit tarifari i a totes aquelles restriccions derivades del mercat energètic actual. Construirem un nou país i un nou mercat energètic però no partim de zero: és desitjable no basar la nostra producció energètica en les nuclears però, què en fem de les actuals? Quina part del dèficit tarifari hauria d'assumir la Catalunya estat i com l'hauríem de repercutir? L'informe, tot i que sense entrar en molta profunditat, apunta algun dels aspectes que hauran d'ocupar els primers llocs de l'agenda energètica del nou país. Aprofundir en el detall d'aquesta agenda és políticament molt rellevant ja que implicarà començar a pensar i a planificar com un estat, amb tota la complexitat i contradiccions que això implica. En definitiva, entrar en l'etapa nacionalment adulta per la qual estem cridats. Publicat per Albert Castellanos Maduell a 23:55 Josep Ma Puigibet i Mestre ha dit... Com a punt d inici és cun començament, es evident que l energia nuclear és buna font de transició cap a les energies netes. Jeremy Rifclin en la sdva tertúlia al smart city congrés fa uns 4 anys, va fer enfasi que som un dels països més ben posicionats a començar una transició cap a les energies renovables i per això cal aprofitar els propers 50 anys amb un preu de l enetgia fòssil relativament barat per iniciarci contruir aquesta transició basada amb varis factor, el primer estalvi i reducció del consum energètic. A l meva epoca com alcalde vam contruir l escola bressol més eficient d Espanya i Catalunya inuna de les més eficients de l Unió Europea, junt ambbun alltre edidfici solar i el primer municipi de la provincia de Tarragona de canviar tot l enllumenat per alta eficiència reduint el consum en un 70%. Es per aixo wue un model energètic d un nou país de cap de les maneres pot començar amb el lliure mercat ( que no existeix ). Ha de basar-se ambbun full molt més ampli de cara un futur i les seves generacions, aquestes inversions imprescindibles implican l indepèndencia energètica a mig termini i una font d i+d, en benefici de la comunitat. Cal una transformació social de l energia desde el consumidor, les administracions i sobretot normativament per les noves construccions a construir, tant públiques com privades. Normativa que des de el punt de vista d eficiència energètica ha de ser majúscul optimitzant el consum i el confort del ciutadà, i a la vegada flaxible per adaptar-se als canvis que és succeeix a nivells exponencials. Per això l anàlisi ha de ser més profund i llarg per contruir una nova societat dins d un món global hem de ser capaços de trencar paradigmes, a la Bisbal vam fer-ho,mun poblet petit i a nivel d ecologia pioner a Catalunya i Unió Europea, un model a seguir i millorar. respecte a la producció i comercialització una intervenció del Govetn, és necessari en un principi per un nou país, si volem una projecció al futur. 1 de maig de 2016 a les 21:17 Com a punt d inici és un començament, es evident que l energia nuclear és bona font de transició cap a les energies netes. Jeremy Rifklin en la seva tertúlia al Smart City congrés fa uns 4 anys, va fer énfasi que som un dels països més ben posicionats a començar una transició cap a les energies renovables, i per això cal aprofitar els propers 50 anys amb un preu de l energía fòssil relativament barat per iniciar i contruir aquesta transició basada amb varis factors, el primer estalvi i reducció del consum energètic. A l meva època com alcalde vam contruir l escola bressol més eficient d Espanya i Catalunya, i una de les més eficients de l Unió Europea, junt amb un altre edifici solar i el primer municipi de la provincia de Tarragona de canviar tot l enllumenat per alta eficiència reduint el consum en un 70%. Es per aixo que un model energètic d un nou país de cap de les maneres pot començar amb el lliure mercat ( que no existeix ). Ha de basar-se amb un full molt més ampli de cara un futur i les seves generacions, aquestes inversions imprescindibles implican l indepèndencia energètica a mig termini i una font d i+d, en benefici de la comunitat. Normativa que des de el punt de vista d eficiència energètica ha de ser majúscul optimitzant el consum i el confort del ciutadà, i a la vegada flexible per adaptar-se als canvis que és succeeix a nivells exponencials. Per això l anàlisi ha de ser més profund i llarg per contruir una nova societat dins d un món global hem de ser capaços de trencar paradigmes, a la Bisbal vam fer-ho, un poblet petit i a nivel d ecologia pioner a Catalunya i Unió Europea, un model a seguir i millorar. respecte a la producció i comercialització una intervenció del Govern, és necessari en un principi per un nou país, si volem una projecció al futur. 1 de maig de 2016 a les 21:23


Més de 3.500 persones passen pels tres escenaris de l'Altacústic | Diari de Tarragona Més de 3.500 persones passen pels tres escenaris de l'Altacústic El Festival de Música Independent i de Petit Format d'Altafulla es consolida i es conforma com a marca dins el panorama musical català 20 de Julio de 2015 - 09:05 hs El grup Satèl·lit en la seva actuació al festival. Foto: CEDIDA És molt difícil esdevenir un clàssic de l’estiu amb només dos anys d’existència. És el que ha aconseguit l’Altacústic, el Festival de Música Independent i de Petit Format d’Altafulla, després de consolidar aquest projecte aquest cap de setmana. Des de divendres i fins diumenge, han estat tres dies on la Vila Closa del municipi ha gaudit d’un exitós espectacle de música en directe en forma d’una desena de concerts, i més de 3.500 persones que han omplert els tres escenaris del festival tant les escales del Carrer Nou com de La Placeta i la Plaça del Pou. D’aquesta manera, augmenta en més de mil, els espectadors de la primera edició. El regidor de Cultura a l’Ajuntament d’Altafulla, Jordi Molinera, ha fet una valoració molt positiva de la segona edició d’aquest Altacústic que ha tornat a tenir “una molt bona acceptació per part del públic i dels més entesos en aquest tipus de festival”. Ha estat un certamen molt marcat per l’impacte de la música local en racons més que especials: els escenaris de la Plaça del Pou, la Placeta i l’Estrella, al carrer Nou. Els altafullencs Òscar i Maria Vidal van ser els encarregats d’obrir l’esdeveniment divendres a la tarda, i a continuació van sonar els acords de Nico Roig, Copa Lotus, els també altafullencs Satèl·lit, que estrenaven el seu àlbum “Aeroports” a casa, i Qu4rt Pr1mera. Al vespre de dissabte es van poder escoltar la veu i els ritmes de Núria Graham, Ferran Palau, Pearson, Nyandú i Es Declivi, i diumenge va ser el torn de l’única actuació de pagament de tot el festival: la del solsonenc Roger Mas. El cantautor va ser l’encarregat de tancar el festival a les escales del carrer Nou i el fet de pagar entrada no va ser cap impediment perquè el públic fes petit l’espai de l’Escenari Estrella. Molinera ha valorat també molt positivament que el certamen doni peu a promeses musicals que han omplert l’escenari tant com altres artistes més reconeguts en el panorama musical català. La mostra s’ha ampliat a un dia més que en la seva primera edició, ara fa un any. Per Molinera, l’Altacústic “enriqueix l'oferta musical de l'estiu a Altafulla”. A través de l'experiència de la primera edició, l’Altacústic atreu a músics i públic de tot el territori català, “amants de la música no comercial i del país”. Precisament la revista Enderrock l’ha catalogat com un dels certàmens en més “encant” en aquestes dates als Països Catalans. Segons Molinera, “l’any passat es va crear una marca i enguany l’hem consolidat”. Una marca que ha esdevingut un èxit absolut i que ha portat la millor música no comercial dels països catalans als racons més màgics d’Altafulla. L’organització ja treballa en la propera edició, mentre que la regidoria de Cultura ja ho té tot apunt per encarar el 28è Festival Internacional de Música d’Altafulla, que començarà el 5 d’agost amb la música vienesa de la mezzosoprano Rita Schneider i el pianista Robert Lehrbaumer. La mostra de música clàssica i veus s’allargarà fins el 22 d’agost, amb un total de sis concerts, tres de cambra i tres més de veus.


Per al verat marinat: 1 verat de 400 gr 200ml de vinagre de arròs 100gr Sal marina 30 gr d'avocat Per a l'escabetx de sardines 2 sardines de 100gr 50ml vinagre de poma Q/S pebre negre en gra 15 gr de cogombre a tires 15 gr de pastanaga a tires Per als seitons en vinagre 200ml vinagre de vi blanc 10gr all picat 5gr julivert picat 15ml vinagre de poma Per a les gambes "al ajillo" 8 Gambes de 60gr 20 ml oli d'oliva 2 gr de pebre Per al nigiri de salmó 150 de suprema de Salmó Per a l'arròs del sushi 300gr d'arròs de sushi Realitzarem un sushi japonès barrejant elements de la cuina espanyola y japonesa Es molt important que els ingredients que comprem que hagin de ser marinats, crus o cuits en un àcid, es congelin a -20oC durant un mínim de 48 hores, per prevenir la anisakiasis Es realitzarà una fusió de 3 tipus de peça de sushi inspirat en la cuina castellana i 2 tipus de peça de sushi de la cuina japonesa Necesitarem dues gambes de 60 gr per ració Netegem les cambes retiran la closca, el cap i els budells. Sofregim durant 10 minuts en uns 20 ml d'oli els alls tallats a làmines juntament amb la guindilla tallada a brunoisse, per aromatitzar-lo, tenint en compte de no cremar els alls Cuinem les gambes amb la guindilla i els alls, aquestes agafaran el sabor de l'oli aromatitzat. Una vegada cuita retirem i reservem, per a formar el nigiri s'explicarà una vegada s'expliqui com cuinar l'arròs Es necesitaran dos lloms de seitó per ració Es retira el cap, la espina central, la cua i els budells. En un recipient afegim els seitons, els cobrim amb aigua freda i els deixem dessagnar unes dues hores. Una vegada dessagnats els afegim en un recipient i els cobrim amb el vinagre, els deixem cuinar entre 1 i 2 hores fins que els filets estiguin blanquinosos. Una vegada cuits assequem el excés de vinagre. Es realitza una picada d'all i julivert. Seguidament realitzem una vinagreta amb oli i vinagre i afegim la picada. Cobrim els seitons amb la vinagreta. Reservar. Per al maki de sardina en escabetx es necessitaran dos filets de sardina per a dues racions. Filetejem les sardines retirant els budells, la espina central, el cap i la cua. Realitzem un escabetx amb l'oli, el vi blanc, el vinagre, el pebre, els alls, la farigola i el romaní. Cuinem les sardines dins l'escabetx a foc baix, per evitar la fritura, uns 10 minuts. Retirem les sardines i retirem l'excés d'oli. Reservar. Per a quatre racions del maki de verat necesitarem un verat sencer de uns 400gr Filetejem el verat retirant el cap, la espina central, les aletes, la cua i la ventresca. Amb l'ajut d'unes pinces retirar les espines centrals adherides a la carn. Es marinen els filets en sal marina durant una hora Es renten rapidament amb aigua freda per a retirar la sal Marinar els filets de verat en vinagre i mirin unes 3 o 4 hores Una vegada marinada, retirem amb l'ajut d'una puntilla el recobriment de la pell començant per la zona propera al cap, ja que conté bactèries. Reservar Retirem la pell del salmó Tallem del salmó unes fulles de 3mm de gruix i de 3x6cm de amplada i llargada aproximadament, es necessitaran dues per ració Per a cuinar l'arròs del sushi es molt important rentar-lo per a que perdi el midó. S'haura de rentar tantes vegades com sigui necessari fins que l'aigua del rentat sigui transparent. Per a cuinar l'arròs del sushi es segueix una proporció de 3 parts d'arròs per 4 d'aigua, es a dir, s'utilitzarà 300 gr d'arròs i 400 d'aigua. La coció es realitzarà sempre tapada i es courà 5 minuts a foc alt, 10 minuts a foc baix i en 5 i 10 minuts de repós. Un cop cuit es molt important extendre'l i refredar-ho per tallar la cocció. Utilitzant una espàtula o una cullera gran, s'afegeix una mica de vinagre d'arrós i mirin per a donar-li el gust caracteristic. Per al maki de sardina en escabetx, en una esterilla de sushi, estirem una fulla d'alga nori amb la part rugosa a sobre i cobrim l'alga amb arròs, molt important no apretar-lo, al mitg afegim la pastanaga, el cogombre i la sardina. Enrotllar fins a tenir un "rulo" i es talla a rodanxes de 1,5 cm Maki de sardina en escabetx, cogombre i pastanaga Per al maki de verat, cobrim la esterilla amb paper film i estirem arròs, a sobre hi estirem una fulla d'alga nori tallada per la meitat i a sobre l'advocat. Enrotllem l'arròs i afegim a sobre el filet de verat, amb l'ajut de la esterilla apretem el filet contra l'arròs, es talla el maki en trossos de 1,5 cm. Maki de verat marinat amb avocat Per formar els nigiris realitzarem una "croqueta" amb l'arrós i cobrirem amb el salmó per a fer els nigiris de salmó, i amb la gamba, a la que es realitza un tall en tota la part inferior per a poder obrir-la. Per al nigiri de seitó en vinagre afegim el seitó a dalt i enrotllem una tira d'alga nori el seitó i l'arròs. Nigiri de gambas "al ajillo" Nigiri de seitó en vinagre Acabem amb una mica de wasabi i salsa de soja per acompanyar al sushi


5 maneres d'optimitzar per SEO el contingut del teu blog / 5 maneres d'optimitzar per SEO el contingut del teu blog Si a més d'una botiga online tens un blog de marca, sabràs que hi ha una sèrie de pautes que et convé seguir per tal que el teu blog tingui èxit. Algunes d'aquestes pautes són publicar formats efectius, escriure continguts de valor, planificar per endavant la publicació dels continguts i optimitzar per SEO tots els teus posts. Si això del calendari de publicació ho portes genial i tens claríssim quins formats i idees funcionen millor per al teu públic, és moment de posar totes les teves energies en l'optimització per SEO dels continguts del teu blog. Avui compartim amb tu 5 maneres fàcils i ràpides de fer-ho, perquè tot el que publiques sigui atractiu no només per als teus usuaris sinó també per a Google. 1. Optimitzar per SEO: ús de la paraula clau Tot post ha de tenir per objectiu treballar una paraula clau concreta. Si bé és cert que el contingut ha de ser interessant, estar ben escrit i aportar valor a l'usuari, no hem de perdre de vista que l'objectiu secundari d'un blog de marca és millorar el SEO de la pàgina. Per això, primer cal definir les paraules clau a treballar. Per a fer-ho, el millor és deixar-se assessorar per un bon professional del SEO que dugui a terme una keyword research exhaustiva i ens indiqui per quines paraules clau apostar. I segon, un cop tinguem clares les nostres paraules clau, és qüestió d'inventar un contingut creativament interessant i eficaç per a treballar cadascun d'aquests keywords i ajudar a millorar el seu posicionament. Una manera d'optimitzar per SEO el contingut d'un blog de marca és incloure la paraula clau a treballar en cada post en diversos llocs, a saber: Contingut (és a dir, al llarg de tot el post) Idealment, la nostra paraula clau ha d'aparèixer en tots aquests llocs. Malgrat tot, tinguem en compte que cal no passar-se incloent el keyword en el contingut ja que Google pot penalitzar-nos per keyword stuffing. L'ideal és que la paraula clau aparegui en el contingut unes 3-4 vegades com a màxim, i que sempre ho faci amb sentit, és a dir, que el text no sembli una excusa creada per inserir la paraula clau, sinó que propicïi naturalment la inserció d'aquesta paraula clau com a única opció expressiva. Sembla fàcil però de vegades no ho és, cal ser creatius! 2. Optimitzar per SEO: optimitzar les fotos Un dels errors més freqüents a l'hora de publicar en un blog de marca és no optimitzar les imatges que utilitzem per il·lustrar els textos. Això ralenteix la càrrega de la pàgina i pot donar lloc a un increment dramàtic de la taxa d'abandonament, és a dir, sense voler podem fer que l'usuari marxi de la pàgina abans d'accedir al contingut per pura impaciència. La solució? Optimitzar sempre totes les fotos, assignant-les una mida màxima que coincideixi amb –o sigui menor que – la mida màxima d'imatges que suporta la plantilla i, si pot ser, convertint-les a format .png, ja que comprimeix millor i a més no perd ressolució ni en navegadors ni en xarxes socials. Recorda que la millora de la velocitat de pàgina és una de les tasques essencials del SEO on page, i el pes de les fotos hi té molt a veure. 3. Optimitzar per SEO: enllaços interns Potser has sentit alguna vegada que és recomanable que en cada post incloguis un mínim de 2 enllaços interns a altres continguts del teu propi blog o botiga online. Amb això, el que estàs fent és donar-li autoritat als teus propis continguts davant de Google, i si a més l'enllaç ve d'un post molt popular o amb molta autoritat, li estàs transmetent la força d'aquest post d'autoritat als altres continguts propis als quals enllaces. Com que d'entrada no pots saber la força que tindrà un post, el recomanable és que sempre procuris incloure enllaços a continguts propis per si de cas; i si perceps que un post teu és molt popular però no inclou enllaços interns, repassa'l i afegeix-los-hi per transmetre força a altres continguts del teu blog. 4. Optimitzar per SEO: utilitza eines de control del SEO La majoria de plataformes per crear blogs, inclosa la d’Oleoshop, ofereixen eines o plugins que ens permeten optimitzar per SEO les URLs i redactar meta-títols i meta-descripcions, i en ocasions fins i tot controlar que el SEO global del post s'estigui treballant bé segons la paraula clau escollida. Si la teva plataforma compta amb plugins o eines similars, no escatimis i instal·la-te-les, són de gran ajuda a l'hora d'optimitzar per SEO de manera ràpida, fàcil i efectiva tots aquests paràmetres tan importants. 5. Optimitzar per SEO: etiqueta i categoritza bé Una altra de les tasques fonamentals del SEO on page és proporcionar a l'usuari una bona arquitectura de navegació per tal que pugui trobar fàcilment el que busca. De manera que posar els teus continguts a les categories adequades i etiquetar-los amb encert no és només una manera d'ordenar els teus continguts, sinó també una manera d'optimitzar per SEO els teus posts. En aquest sentit, et recomanem què dissenyis la teva estructura de categories i etiquetes per endavant, si pot ser abans de començar a escriure el primer post. Youtube per a negocis: et convé tenir un canal? Youtube per a negocis de qualsevol grandària pot ser una oportunitat de marketing. És el teu cas? T'expliquem per què et pot convenir tenir un canal. Cas d'èxit eCommerce: la història de Blue Banana Com poden dos nois, gairebé adolescents, convertir-se en amos d'una de les marques del moment? Aquesta és la història de Blue Banana.


Diblogacions: De putes i lladres. Dos dels “oficis” (gastarem la paraula ofici a falta d’una millor) més mal mirats són el de lladre i puta. Però com sempre, i com en tot a la vida, i han classes també amb aquests “oficis”. Començaré per les putes ja que és més evident. Al hora de tractar aquest classificació parlem de putes que lliurement trien ser putes i que són la majoria malgrat que les talibans feministes diuen que no, deixant fora a les putes forçades que hi havent-ne moltes, qualsevol xifra és massa, perquè aquestes no són putes si no esclaves. A la prostitució ens trobem que: a) Hi han putes de carrer que solen ser considerades les de més baixa estova, cobren més barat, solen anar rodejades de xulos, etc.; b) Hi han putes de puticlubs de carretera, que estan un escalonet per dalt de les de carrer; c) Hi han putes que treballen a pisos, dones discretes que solen passar més desapercebudes; d) Les hi ha que treballen a salons de massatges o “spa”, llocs amb més “glamour” que els puticlubs; e) Hi putes de luxe, es fan “escort”, paraula que significa escorta o acompanyant i que és un eufemisme per a les putes de luxe, ja que aquestes solen ser dones més refinades i que “saben estar” a qualsevol lloc i acompanyen a gent de molts diners. Per això, no poden dir-se putes, ells van amb gent distingida que no va de putes. Hom pot pensar que ahí hem acabat, que ja no hi han més putes. Però es clar que hi han més, aquestes són les putes honrades, les que diuen: “jo per follar vull... (tants) €”. Però hi han moltes dones que ningú les tracta de putes i ho són molt més que aquestes. Parle de les que no diuen “jo cobre tant” però no “ixen” amb ningú que no tinga “peles”; aquelles que no més van al darrere d’un home amb diners per casar-se; o, d’aquelles que follen amb gent famosa i desprès es passen la vida contant-ho, amb diners per davant, als platons de televisió; les que es follen al seu cap a la feina per ascendir, etc. Es a dir, aquella dona que viu de la seua figa més que de qualsevol altra activitat professional. Aquestes són putes falses, no deixen clar que és el que volen abans de follar, malgrat això ningú les reconeix com a tals. Amb els lladres passa el mateix. Dins del món dels lladres. La paraula lladre es gasta per a tots aquells que agafen diners que són d’ells, siga que roben o que furten. Ací trobaríem: 1) Hi ha lladres que furten perquè passen gana, furt famèlic se’n diu, aquests no són pròpiament lladres, i si es demostra que el furt és famèlic no hi ha responsabilitat penal; 2) Hi ha cleptòmans, que estan considerats com malalts. 3) Hi ha lladres que furten i roben perquè tenen addiccions, són ionquis, ludòpates, etc., i no volen treballar per pagar-se-les o tenen prou amb el jornal; 4) Hi ha lladres que fan una forma de vida amb el furt i robatori, vivint exclusivament de furtar o robar, o complementant els ingressos fent de lladres. Però tots no actuen de la mateixa forma. Uns fan ús de la violència o les amenaces; d’altres només fan ús de la força a les coses (com el butroners, o el que entren a les cases quan no hi ha ningú, etc.); i finalment, hi ha qui utilitza l’enginy i l’engany, els estafadors. Aquests són lladres coneguts, reconeguts i declarats. Aquest són tots els lladres? Òbviament, no. Hi ha lladres que vesteixen d’etiqueta, que tenen llocs “de responsabilitat”; que ha estudiat a les millors Universitats i els millors màsters; gent que seu al consell d’administració de grans empreses multinacionals o bancs; lladres que arriben a fer lleis a la seua mesura o inclouen a gent de la seua “colla” al Tribunal Suprem de l’Estat espanyol. També hi ha lladres que són consellers de Comunitats Autònomes, alguns d’eixos s’atreveixen a robar diners destinats als ERE pels treballadors i es diuen de partits d’esquerres; fins i tot, hi ha lladres que han presidit Comunitats Autònomes. Hi ha lladres a la política que tot i ser evident que són lladres, la gent (imbècil) els vota. Lladres que es vesteixen de glamour com les putes de luxe i a qui a ningú anomena lladres. Però, ho són. I hi ha també còmplices dels lladres que fan política i lleis per beneficiar als lladres i tapar als lladres dels seus partits. El tema dels lladres és ben curiós mireu el que ha passat aquests dies enrere. Fa uns dies van detenir una colla de lladres que es dedicaven al “butró” (a furtar de caixes forts sobre tot). El jutge va decidir que no hi havia motius per enviar-los a presó, tot i que són sospitosos de molts robatoris. La policia, la... Cristina Cifuentes i l’extrema-dreta mediàtica, han posat el crit al cel, què com és possible que lladres tan dolents no vagen a la pressó amb l’alarma social que ha causat aquest cas. Però, dels lladres de Gürtel, dels ERE, de les preferents, de la CAM, del Banc de València, Bankia, Caixa Galicia... ningú d’aquests ha estat ni tan sols investigats i hi ha un vel de silenci, silenci acusador però silenci. És més, els “(des)Gobiernos de España ” del PP$x€ tot el que fa es traure’ls les castanyes del foc, encubrir-los encara que hi haja de putejar als estafats de les preferents, encara que hi haja que indultar-los una vegada condemnats, o donar-los jubilacions milionàries. Serà que aquests no són lladres. Són... com les “escorts”, no es poden dir lladres, hi ha que tractar-los “d’homes de negocis” i “polítics respectables”. Publicado por Fem Diblogacions. en 17:42 Etiquetas: bancs, corrupció, diners, empresaris, home de negocis, lladres, preferents, putes, robar


Pep Sánchez: «Torno a competir per fer un homenatge a Andreu Vivó» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central Pep Sánchez: «Torno a competir per fer un homenatge a Andreu Vivó» El navarclí destaca la feina de l ́Egiba a l ́hora de promocionar la gimnàstica arreu del territori pol deig | manresa 27.03.2017 | 00:18 Sánchez va vèncer la primera fase de la Copa Catalunya en promoció 5 Arxiu Pep Sánchez, un navarclí de 43 anys que treballa com a director i professor d ́Educació Física a l ́institut de Navarcles, viu la segona etapa en la gimnàstica, esport en què es va reenganxar fa tres anys. Fa poc temps va decidir tornar a competir, i en el seu primer campionat, la primera fase de la Copa Catalunya, que es va fer el cap de setmana del 4 i 5 de març a Salt, es va endur la victòria en la categoria de promoció 5 (la màxima categoria d ́aficionats), contra rivals bastant més joves que ell. Ara, el seu proper repte és prendre part en les tres properes fases de la Copa i fer uns exercicis dignes. Quan es va iniciar en el món de la gimnàstica artística? Vaig començar al Gimbe quan tenia set o vuit anys sota les ordres de Martí Besora. Hi vaig ser fins als 14 anys, entrenant-me i competint fins al nivell estatal, però en aquella època o anaves a un Centre d ́Alt Rendiment o havies de plegar, no podies fer gimnàstica com a afició. Jo vaig optar per la segona opció, ja que no volia dedicar tantes hores de la meva vida a aquest esport. Però fa tres anys t ́hi vas tornar a enganxar. Què et va motivar a fer aquest pas? Va començar a sorgir quan vaig anar a l ́Egiba per apuntar-hi el meu fill petit, i llavors em va tornar a venir ganes. Ho vaig comentar amb Xavi Casimiro i Lluís Márquez i em van dir que hi havia un grup d ́adults. Llavors vaig decidir tornar-me a apuntar. Et va costar tornar a recuperar un bon nivell? No gaire, a mesura que m ́entrenava m ́acostava al nivell que tenia quan era petit. Al cap i a la fi és com anar en bicicleta, amb el temps no perds la tècnica, sinó que has de recuperar la forma. I fa poc vas prendre la decisió de tornar a competir... A l ́inici em feia respecte i no m ́hi veia, però al final els tècnics em van convèncer i vaig començar a preparar els exercicis. I en el primer campionat ja et vas endur la victòria en promoció 5. T ́ho esperaves? No tenia ni idea del nivell dels meus rivals, però els nois de l ́Egiba, que són més experts en competicions, van veure els meus exercicis i em van dir que tenia possibilitats. Com et vas preparar per a la competició? Els entrenaments me ́ls organitzo jo i vaig a l ́Egiba quan puc, però vull destacar les facilitats que em dóna el club per poder-me exercitar quan em va bé. Les setmanes abans de la Copa em vaig entrenar dos dies per setmana en sessions de poc més d ́una hora. Dels sis aparells de la gimnàstica, quin és el teu fort? I el que has de millorar més? L ́aparell en el qual puc destacar més és en anelles, ja que puc fer elements de força que, al mateix temps, als joves els costa més d ́executar. En canvi, el que em costa més de millorar és en cavall amb arcs. Quan acabis la Copa Catalunya al juny, tens la intenció de seguir competint? Encara no m ́ho he plantejat, i quan arribi el moment ja veuré si tinc ganes de competir o no. En tot cas, continuaré entrenant-me i fent gimnàstica fins que el cos em digui prou. Creus que la gimnàstica és un esport prou reconegut entre la societat? Crec que encara hi ha gent que es confon i no associa la gimnàstica amb els aparells, sinó amb altres coses. Tot i això, crec que és un esport accessible per a tothom, i a més clubs com l ́Egiba estan ajudant molt a promocionar-lo al nostre territori gràcies a aspectes com la millora en la qualitat de les instal·lacions. Quines han estat les persones clau en la teva carrera com a gimnasta? Principalment n ́hi ha hagut dues: Andreu Vivó i Martí Besora. L ́Andreu va ser un dels motius pels quals vaig tornar a competir, vull fer-li un homenatge. D ́altra banda, el Martí va ser el meu entrenador i vaig aprendre molt d ́ell, li estic molt agraït.


Villa Podere Della Bruciata Chiusi Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Località Caselle Basse 26, Chiusi, Chiusi, Itàlia, 53043 - Veure al mapa Més informació sobre Villa Podere Della Bruciata Per als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Chiusi, Villa Podere Della Bruciata és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Villa Podere Della Bruciata, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, jardí. Villa Podere Della Bruciata és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Chiusi.


La ciència ciutadana arriba als bars de Blanes per tercer any consecutiu La 5a edició del Pint of Science 2019, el festival de divulgació científica que proposa una trobada als bars entre públic i investigadors i investigadores, arriba els dies 20, 21 i 22 de maig a 73 ciutats de l’estat. A Blanes ho farà per 3r any consecutiu de la mà del CEAB. Que la contaminació de l’aire és perjudicial per la nostra salut no és pas nou. No és res que no sapiguem. Recentment, estan apareixent estudis que mostren que darrere els gasos que emeten els cotxes i la indústria, hi ha un augment de la incidència de determinades malalties com l’Alzheimer. Llavors, quin efecte pot tenir i com s’enfronta el nostre cervell a la contaminació? En aquesta 3a edició, hem convidat a la Marta Crous, biòloga i investigadora en epidemiologia a l’institut de recerca de la Fundació Pasqual Maragall, perquè ens parli de l’impacte que pot tenir la contaminació atmosfèrica en l’estructura del cervell i el seu bon rendiment. Ens explicarà com estudien aquest fenomen i com la recerca més actual està treballant per prevenir l’Alzheimer. La xerrada es farà el dia 20 de maig a les 8 del vespre, al Bar Mediterrani de Blanes. Però no només tindrem a la Marta. El segon dia commemorarem una data molt especial. I és que es compleixen 150 anys de la Taula Periòdica, el sistema creat el 1869 que ordena tots els elements químics coneguts. La Taula Periòdica s’ha convertit en una icona de la ciència i la cultura, i la taula en si segueix sent el cor de la química que coneixem avui dia. També intervindrà en Jordi Pagès i Elena Díaz, que ens parlaran del carboni. Concretament, del carboni blau. El carboni forma part del diòxid de carboni, un dels gasos d’efecte hivernacle que estan provocant l’augment de la temperatura de la Terra. És per això, que els interessa tan estudiar-lo, sobretot els ecosistemes que són capaços de capturar-lo i retenir-lo, com són les praderies de plantes marines, que retenen el que es coneix com a Carboni Blau. La Iosune Uriz, la nostra investigadora més veterana, ens parlarà del paper del calci per la vida de les esponges, un dels animals més antics del món. Sinó el que més. I ho farà explicant-nos com han trobat aquests resultats recentment des de que van observar uns peculiars fenòmens als anys 80. Per últim, l’Anna Lupon ens obrirà els ulls a la problemàtica del nitrogen, un element escàs però indispensable per a les plantes, i que degut a l’ús abusiu de fertilitzants està contaminant els rius i costes de tot el planeta. I per acabar, el 22 de maig a les 8 del vespre altre cop al Bar Mediterrani, l’Enric Sagristà i en Xavier Romera ens desmuntaran els mites sobre el riu Tordera. Durant anys, algunes idees errònies sobre el seu funcionament han anat calant en el coneixement que creiem tenir sobre el riu. Però és la ciència, unida a la història i al coneixement naturalista, el què aporta les evidències que responen a totes les preguntes: com per exemple, per què a l’estiu la Tordera no porta aigua o quin és el seu estat de conservació. De ben segur serà una xerrada ben interessant. Així que els propers dies 20, 21 i 22 de maig a les 8 del vespre, teniu una cita amb la ciència als bars de Blanes. Us hi esperem!! Comunicat Pint of Science 2019 comunicacio@ceab.csic.es – 972 336 101 Article anteriorPint of Science 2019 arriba a Blanes


Alonso torna a exhibir-se 27 setembre 2020 13:36 El pilot asturià aconsegueix la sisena «pole» de l'any per davant del seu company Fisichella Josep Maria Sastre | 16 octubre 2005 El pilot asturià Fernando Alonso (Renault) aconseguí ahir la seva sisena pole de l'any en el Gran Premi de la Xina, darrera prova del Mundial que es disputa avui, en una sessió de qualificació en la qual els Renault coparen la primera fila de la graella de sortida. L'espanyol, el flamant campió del món, superà el seu company d'equip Giancarlo Fisichella per tres dècimes de segon en una sessió en la qual l'escuderia francesa guanyà la partida a McLaren, el seu gran rival en la lluita pel Mundial de Constructors. Sembla que Kimi Raikkonen, que quedà tercer, duia més benzina que l'espanyol. Per la seva banda, Pablo Montoya quedà cinquè. Alonso, que havia rodat molt aviat en les sessions d'entrenaments matinals, en les quals fou quart i tercer, sortí a gran velocitat en la sessió de classificació i no tingué cap problema per millorar els registres del britànic Jenson Button (BAR-Honda), el més ràpid fins llavors. La volta d'Alonso fou gairebé perfecta, tot i les dificultats que presenta el circuit xinès, amb la primera corba com a punt més crític, i que els pilots encaren per una banda diferent cada vegada. Darrere l'asturià, només quedaven per sortir a la pista el seu company Fisichella i Raikkonen, però cap dels dos no fou capaç de rebaixar el seu temps. El finlandès cometé algunes errades, de manera especial en la primera volta, i s'hagué de conformar amb un tercer lloc que resultà amarg per a la seva esquderia, sobretot després d'haver dominat amb claredat les sessions lliures. Button obtingué el quart lloc per davant de l'altre McLaren, el de Montoya, mentre que Michael Schumacher (Ferrari) quedà en sisena posició i el seu company d'equip, Rubens Barrichello, en vuitena. A la recerca del seu setè triomf de l'any, Fernando Alonso viurà avui un duel apassionant per la victòria amb Raikkonen, ja que tots dos s'hi juguen el Mundial de Constructors, un títol que en el cas del finlandès pot ser molt important o servir-li de compensació.


Edició Migdia - Aragonès s'obre a reformar el delicte de sedició Edició Migdia - 21 setembre 2020 El vicepresident del govern i líder d'Esquerra Republicana, Pere Aragonès, ha defensat l'amnistia com la solució al problema polític català, però s'ha obert a la possiblitat de donar suport a una reforma del codi penal que suposi la modificació del delicte de sedició. Per a Pere Aragonés només seria una solució parcial. En les darreres 24 hores de nou quasi un miler de nous positius. 989 dels quals 949 confirmats per PCR i s'han registrat 11 noves defuncions. Hi ha 34 ingressos hospitalaris més, fins a un total de 788 persones ingressades, de les quals 134 a les unitats de cures intensives, 10 més que ahir. Puja gairebé 6 punts el risc de rebrot i la velocitat de transmissió arriba a la barrera de l'1. Experts en sanitat han presentat avui al govern un document amb mesures per transformar el sistema sanitari públic de salut. Una inversió de 5mil milions en 5 anys, una major integració del model assistencial, més recerca i innovació són algunes de les propostes. Concentració dels MIR davant del departament de salut en el primer dels tres dies de vaga per reclamar millores formatives i laborals. I Fira de Barcelona que ha recuperat l'activitat presencial amb el Saló d'Ocupació i el Biz-Barcelona. Ambdós salons compten amb estrictes mesures anticovid. Des d'avui i fins dimecres, esperen aplegar fins a 10 mil visitants. ver más sobre "Edició Migdia - Aragonès s'obre a reformar el delicte de sedició" ver menos sobre "Edició Migdia - Aragonès s'obre a reformar el delicte de sedició"


Fa uns dies, escoltava a RAC1 un debat animat sobre els temes de discussió més habituals en les sobretaules nadalenques. Els tertulians comentaven que, en el seu cas, els reptes laborals, els àpats i la política –l’assemblea de la CUP protagonitza converses enceses de les quals és complicat sortir-ne amb vida- eren algunes de les qüestions més comentades. Tot plegat, fantàstic: reunions entranyables, plats exquisits i plans de futur envejables. Una vegada més, entre tantes altres ocasions, que fullejo revistes o bado davant de la televisió, em vaig preguntar: a qui s’adreça exactament aquesta gent? No cal parlar de refugiats, ancians abandonats, infants maltractats o persones que malviuen al carrer per denunciar l’exclusió terrible que promouen aquestes Festes perquè cada cop són més amplis els sectors de la població que se’n senten al marge. A diferència dels debats radiofònics, en els consultoris dels psicòlegs hi apareixen temes recurrents, ben allunyats de les omnipresents referències a la família feliç, estretament lligades al consumisme, amb les quals ens saturen els mitjans. Les persones -per posar només uns quants exemples-, que han sofert una ruptura sentimental dolorosa o no podran veure els fills perquè són a l’estranger, no se senten representades enlloc i poden arribar a creure, de forma completament equivocada, que la seva situació vital és disfuncional. A sota de le estovalles, hi batega la mort. Durant el Nadal o el Cap d'Any, es fa present de forma particularment profunda l’absència dels éssers estimats, de la mateixa manera que s’intensifica el temor a la nostra pròpia finitud. En la majoria de reunions parlar-ne és un tabú i per això es bandeja ràpidament la memòria dels difunts, tot introduint qualsevol anècdota que ens estalviï el mal tràngol d’haver d’evocar el sofriment, la decadència i desaparició d'aquest món. Òbviament, la manca d’acceptació no fa pas desaparèixer la desagradable realitat sinó que provoca que l’angoixa s’accentuï. Paradoxalment, l’estratègia de negació que suposadament ens hauria de permetre gaudir de la celebració es converteix en un impediment per assaborir-la amb vertadera plenitud. Ben conscients d’aquesta tendència contranatural, han sorgit impulsors d’iniciatives com Death Café –del qual ja hem parlat en aquest blog-, Modern Loss o The Dinner Party. Es tracta de trobades en les quals es despatologitza el dol i és possible conversar tranquil·lament de com enfocar la vida després d’una pèrdua, per més devastadora que hagi estat. Cap dels presents suggerirà subtilment que interrompis el discurs ni marginarà l’altre pel fet de generar un clima de tensió indesitjable. El resultat d’aquestes propostes ha estat tan favorable que nombrosos assistents han declarat que l’experiència els ha ajudat a superar el terror crònic a la malaltia i la mort. Allò patològic, doncs, no és pas la inevitable pèrdua ni la reacció de sofriment que l’acompanya –quelcom perfectament normal- sinó la manca d’espais on poder compartir el desconsol. Més enllà d’aplaudir aquestes iniciatives concretes cal que ens preguntem quina mena de societat hem construït, en la qual se’ns convida a esborrar l’empatia vers el sofriment aliè i se’ns exhorta a passar pàgina de la pena, quant abans millor. Si no superes ràpidament les suposades “fases del dol” de Kübler Ross deu voler dir que ets dèbil o t'has abandonat i el pes de la culpa recaurà novament sobre les teves espatlles. No importa la mena de vincle que vas establir ni les històries que vas teixir conjuntament amb la persona que ja no hi és. Cal que recorris les diferents etapes sense mirar enrere, com si pedalegessis per guanyar el Tour de França. L’última cosa que ens faltaria ara és que sortís una aplicació pel mòbil, com la famosa “Noche de Paz” però, aquesta vegada, en comptes de desviar l’atenció de l’actualitat, ens convidaria a eliminar de la conversa qualsevol referència al patiment. Poca broma, de segur que tindria un èxit aclaparador. envelliment mitjans mort parella trauma valors


Jonas Björkman: "Menys enemics al padel" benvinguda / A les notícies / Jonas Björkman: ”Menys enemics al padel" A les notíciesNOTÍCIESNotícies internacionalsInternationaleentrevistes Lorenzo Lecci Lopez Febrer 26 2021 Febrer 26 2021 Jonas Björkman, una antiga figura del tennis sueca, serà la capità de la selecció sueca de padel. Padel Magazine es troba amb ell per debatre sobre la seva nova posició i les seves ambicions al padel. Capità de l’equip suec Franck Binisti: Ens pots explicar com vas arribar a la capitania de la selecció nacional de padel Suec? Jonas Björkman:“Va passar per sorpresa fa dues setmanes. Fa cinc anys, vam llançar la nostra cadena de clubs de padel PDL. Per tant, he estat molt compromès amb el nostre negoci durant els darrers cinc anys a mesura que creixem. Vaig començar a jugar uns quants tornejos i a passar-m’ho bé ”. “Fa quatre setmanes, vaig rebre una trucada de la federació per oferir-me aquest càrrec. El motiu principal és que van preguntar als primers 20 jugadors i el meu nom va sorgir més. Va ser decisiu per a mi i espero poder aportar-hi la meva experiència de tennis ”. Franck Binisti: Tens una explicació de la magnitud del padel a Suècia ? Jonas Björkman :"És increible. Crec que és un boom similar al que va viure Espanya abans. El factor clau va ser el gran nombre de viatgers suecs que el van descobrir. Vam poder despertar la curiositat de la gent quan vam implementar el padel a Suècia. Quan comences a jugar, progresses i et diverteixes ràpidament ". “Al tennis és molt més difícil aprendre a jugar, mentre que al tennis padel, només cal agafar la raqueta i divertir-se ”. Franck Binisti: al tennis, eres un especialista en dobles, això hauria d’ajudar-te padel, no és això? Jonas Björkman:"Crec que sí. A més, era un jugador molt ofensiu en individuals, i estava pujant molt a la xarxa. La meva força en individuals em va permetre convertir-me en el jugador de dobles en què m’he convertit. A padel, per a salvatges i mitges, era més fàcil. La tasca més difícil ha estat fer-ho deixeu que la pilota reboti contra el vidre. Al tennis, si la pilota passa, el punt s’ha acabat. Jo solia tocar un “padel-tennis ”, però ara puc dir que jugo padel ! " Franck Binisti: La teva aventura al padel va començar amb la vostra inversió. Voleu continuar invertint? Jonas Björkman:"Tenim 35 centres PDL obert ara mateix. Obrirem molts més aquest any, inclòs un Centre PDL a Zuric. També comencem per la Norvège, i els centres obriran a finals d’aquest any ”. Franck Binisti: També inverteix en tennis, o només en padel ? Jonas Björkman :“No he fet cap inversió en tennis. M'encanta aquest esport, sóc comentarista a Eurosport. La meva passió continua sent el tennis, però el padel em permet tornar a jugar. S’ha convertit en un negoci, perquè hi ha grans oportunitats." "Vull transmetre la meva experiència" Franck Binisti: Us podem imaginar com a jugador de la selecció nacional de padel ? Jonas Björkman :"No ho crec. No és just que estigui a l’equip, sóc massa vell. El meu nivell probablement sigui prou bo si em preparo. Però prefereixo en la meva nova posició transmetre a la nova generació jugadors de padel". Franck Binisti: Has guanyat la Copa Davis tres vegades. És un objectiu per a vosaltres ser el capità de la selecció nacional de tennis? Jonas Björkman : "No més ara. Després de la meva carrera professional, era una possibilitat, però mai no m’ho van oferir. Vaig ser capità ajudant durant un any. Ara, ja no ho busco, prefereixo fer-ho al padel perquè és un esport nou. A més, ara estic molt ocupat ”. "Més socis, menys enemics" Franck Binisti: Quins objectius teniu amb la selecció sueca? Jonas Björkman:"Pel que fa al campionats europeus, Crec que tot dependrà de si participarà Espanya o no. Si juguen, el nostre objectiu serà ser-ho entre el 2n i el 4t lloc. Pel que fa al denegador de l’euro, Suècia va quedar tercera. "Pel que fa al Campionats del Món, volem estar al top 8". Franck Binisti: Probablement tornarem a tenir dos Campionats d’Europa aquest any. Què opines d’aquesta situació? A quin campionat europeu anirà Suècia? Jonas Björkman : “Crec que no és bo per al nostre esport. Si l’esport vol créixer internacionalment, necessitem més associacions entre federacions. És la mateixa situació entreAPT i el WPT. No podeu tenir organitzacions que lluiten. Hem de trobar una manera de treballar junts per fer créixer padel. Cal pensar a llarg termini i no a curt termini. Crec que necessitem més socis i menys enemics ”. “Com a tennista, Em sorprèn aquesta situació. Suècia no anirà per dos euros. Encara no sé a quin anirem, però la federació sí que ho sap i me ho comunicarà. Probablement ho descobriré la setmana vinent ”. Mireu l'entrevista en vídeo que hi ha a continuació: Jonas Björkmancamussa Padel


l'Ajuntament continua actuant vers la problemàtica generada per Paperera de Sarrià > Ajuntament de Sarrià de Ter Les actuacions de l'ajuntament de Sarrià de Ter vers la problemàtica generada per la Paperera de Sarrià no s'aturen i, conseqüentment, es continua treballant des de diferents fronts per l'assoliment d'un únic objectiu, acabar amb les molèsties que des de la posada en marxa de la fàbrica, el poble ha anat patint. Respecte a les qüestions de sorolls, i arrel del Pla de Sorolls presentat per l'Empresa i aprovat per l'Ajuntament amb el vist-i-plau tècnic del departament de Qualitat Ambiental de la Generalitat, la Comissió de Seguiment i Control, formada per representants interns i externes del propi Ajuntament, de l'Empresa i de la Generalitat, continuem fent reunions mensuals de seguiment i control, de les actuacions previstes en el Pla. En aquests moments el Pla s'està executant segons la calendari aprovat, i fins i tot, hi ha una gran part de les actuacions que s'han avançat respecte al previst. Recordem que la finalització del mateix està prevista el febrer del 2020. Pel que fa a les olors generades pel procés productiu de l'Empresa, l'Ajuntament els va instar a redactar un Pla de Gestió d'Olors, el qual en ser presentat, no va satisfer, sota criteri tècnic, els indicadors i la planificació de les accions que realment se'ls estava demanant. Per aquest motiu, se'ls va requerir oficialment una nova proposta de Pla de Gestió d'Olors, el qual es va rebre la setmana passada, i actualment està essent revisat pels tècnics interns municipals i pels tècnics de l'empresa assessora contractada per l'Ajuntament. L'Empresa però, a l'espera de la decisió municipal, ja ha començat a implantar les accions contemplades en el Pla, a fi de no aturar cap actuació que pugui afavorir l'eliminació de les olors. També, i en paral·lel a aquestes actuacions, l'equip municipal s'ha reunit amb representants de l'Agència de Salut Pública de Catalunya, alhora que se'ls hi ha requerit oficialment que intervinguin en el control i possibles conseqüències d'afectació en la salut de les persones de Sarrià, alhora que han continuat els contactes amb la directora del CAP de Sarrià, per conèixer de forma immediata si es produís alguna afectació en la salut que pogués estar relacionada amb l'activitat de la fàbrica. Amb la finalitat de gestionar totes les accions que es porten a terme, així com prendre les decisions més encertades, es treballa des de fa mesos a través d'una Comissió de Treball Interna, formada pels polítics responsables, els tècnics interns de les àrees de Secretaria, Activitats, Urbanisme, Medi Ambient i Promoció Econòmica, així com amb dos assessors jurídics externs. Per altra banda, continua el treball de pressió cap als responsables de diferents departaments de la Generalitat, perquè compleixin amb les seves competències. En aquest sentit, s'ha requerit a la Generalitat que tingui per personat a l'Ajuntament en l'expedient de renovació de l'autorització ambiental integrada. De la mateixa manera, s'ha posat en coneixement del Departament de Territori i Sostenibilitat, aquells aspectes que han d'incloure's o ser tinguts en compte per a la renovació d'aquesta autorització. Entre d'altres, que s'inspeccioni la instal·lació i es comprovin els usos que es realitzen del tanc d'emergències (depuració), que constitueix un dels focus d'emissió de males olors més importants. A més a més, d'això, també se'ls ha requerit un informe jurídic de clarificació de competències, perquè des de l'Ajuntament entenem que la Generalitat no està complint correctament amb les que té assignades. L'equip de Govern municipal d'Esquerra Republicana de Catalunya, s'adhereix a la mobilització conjunta entre tots els partits polítics amb representació municipal, i la Plataforma Prou, del proper dia 23 de juliol davant de l'empresa Paperera de Sarrià.


1 de octubre de 2019 (13:48 CET) Dissabte passat 28 de setembre, les Festes Patronals de Llíria 2019 van viure l'esdeveniment musical més esperat. Per cinqué any consecutiu, el consistori prepara un concert d'allò més especial, en el qual s'uneix la música simfònica amb una banda de pop-rock. Ja han passat per l'escenari de la Plaça Major de Llíria diferents grups que van tocar amb les bandes simfòniques de la localitat, com Botifarra o Celtas Cortos. En aquest cas, ha sigut el torn de l'excèntric grup valencià, Bajoqueta Rock, que ha tingut l'oportunitat de comptar amb la Banda Unió Musical de Llíria en una nit que mai oblidaran. El grup, nascut en 1988 en Riba-Roja del Túria, és conegut per incloure cançons populars valencianes i festives al seu repertori, sempre amb humor i amb referències a les seues arrels. Durant el concert es van poder escoltar les cançons típiques de Bajoqueta Rock, amb el component de la banda de música, però també "serà una cosa especial", ens va explicar el vocalista, Paco Lluís. Va ser un concert ple de sorpreses, amb bromes, disfresses i la participació activa dels músics de la Banda Unió Musical. El mateix trompetista del grup, Miguel Àngel Moreno, ha batejat a aquest concert com "Bajoqueta Simfònica". Manolo Civera, alcalde de Llíria, tampoc va voler perdre's aquesta cita tan especial, i va aprofitar per a fer un balanç positiu de les Festes de Sant Miquel aquest 2019, en el qual els veïns i veïnes han omplit els carrers per a no perdre's els diferents esdeveniments que s'han preparat, tant festius com religiosos. Aquests dies s'ha pogut gaudir a Llíria de la fira, del concert de Bandes, els actes taurins o l'esperada Baixà, en la qual desplacen a la imatge de Sant Miquel fins a l'Església de l'Asunción. Per part seua, el director de Unió Musical de Llíria, Pablo Marqués, ha confessat que ha sigut tot un plaer preparar i tocar en aquest concert al costat de la banda de rock, encara que té un gran treball darrere. "Ja és la segona experiència que tenim amb un grup de rock", ha confessat a València Extra "és tot un repte perquè és un canvi de llenguatge i de sonoritat".


Els pagesos afectats per l'incendi de la Ribera d'Ebre reclamen ajuts econòmics urgents i a fons perdut | Aguaita.cat Els pagesos afectats per l'incendi de la Ribera d'Ebre reclamen ajuts econòmics urgents i a fons perdut per Aguaita.cat, 3 de juliol de 2019 a les 08:52 | Aragonès i Jordà, per la seua banda, s'han compromès ha crear una oficina tècnica sobre el terreny que centralitze les peticions. "Fora burocràcia i segurament voldrà dir que hem d'enviar pèrits ja, perquè si podem fer-ho en dos setmanes no siguen tres i hem de ser capaços de personalitzar cada cas", ha assegurat la consellera. "Les línies de suport que puguen haver-hi, han de ser amb la menys paperassa possible", ha afegit Aragonès. Els pagesos, ramaders i altres afectats pel foc de la Ribera d'Ebre han pogut traslladar totes les seues inquietuds i peticions al Govern. "Proposta en ferm no n'hi ha cap però se'ns ha vingut a escoltar. Veurem com acaba tot però d'entrada ho considerem una cosa positiva", ha remarcat Pau Ciuraneta, pagès de la Palma d'Ebre. Més organització, ampliar les zones de reg de suport, menys burocràcia, ajuts econòmics urgents, gestionar els boscos cremats perquè no es convertisquen "en zones desèrtiques", ampliar dels ajuts de les zones desfavorides, rebaixar els mòduls de la renda, les PAC o debatre si convé declarar zona catastròfica l'espai afectat pel foc, són moltes de les altres actuacions que s'han traslladat al Govern. Sense ajuts directes, se senten venuts i abandonats en mans de bancs i entitats que consideren "voltors". "Si no es dona diners a fons perdut i hem d'anar a reclamar a entitats bancàries diners que hem de tornar, no hi haurà cap pagès que això ho agafe perquè saben que, no només ens pengem nosaltres, sinó que pengem a les generacions que vindran darrera perquè no continuaran", ha lamentat. De fet, Prunera reconeix que ha treballat perquè els seus fills busquen professions alternatives a la seua. "Jo sabia que portava una droga a la vena que no volia transmetre als meus fills perquè no volia que passessen una vida igual d'amargada com la que he passat jo", ha sentenciat. Els Bombers segueixen treballant a l'incendi de la Ribera d'Ebre per evitar represes Medi ambient, incendi de l'Ebre, incendi, Ebre, Ribera d'Ebre, ajuts econòmics


Una sèrie documental vol visibilitzar les lluites comunitàries de La Mina - comunicació21 Una sèrie documental vol visibilitzar les lluites comunitàries de La Mina Redacció|2019-05-24T13:50:33+02:0024 maig 2019|Comunicació21 Montse Pujol és la protagonista del primer capítol. Neix Claroscuro, una sèrie documental que vol mostrar els contrastos dels barris catalans. El capítol pilot d’aquest projecte està centrat en La Mina, concretament en l’Arxiu Històric, des d’on han rescatat la història del projecte comunitari que durant els anys 80 i 90 es va dedicar a l’alfabetització i educació dels col·lectius més vulnerables del barri. “Volíem donar una visió diferent de La Mina, un barri amb molts estigmes i prejudicis, a través de la visibilització d’una acció comunitària que va revolucionar la manera d’alfabetitzar la gent gran d’aquell temps”, assenyala a Línia Nord la coproductora de la sèrie, Laia Capellas. Claroscuro entrevista els protagonistes d’aquell singular projecte, impulsat pel Col·lectiu d’Alfabetització de La Mina l’any 1982, de la mà d’una de les seves impulsores i coordinadores, Montse Pujol. La idea de la sèrie va sorgir d’un grup de cinc estudiants de Comunicació Audiovisual de la Universitat de Barcelona, als quals se’ls va proposar fer un documental sobre l’Arxiu Històric del Camp de la Bota. Arran d’això, però, van optar per fer una sèrie que mostrés la naturalesa binària dels barris de les grans ciutats. De moment, en aquesta primera temporada se centraran en La Mina, però volen estendre-ho a altres barris. “És complicat gravar al barri, perquè sempre que venen les càmeres és per parlar de les coses dolentes. La gent té ganes de visibilitzar la part positiva del barri”, explica Capellas. El capítol pilot s’estrena el pròxim dijous al Campus Diagonal-Besòs de la Universitat Politècnica de Catalunya. Article publicat a Línia Nord edició Barcelonès Nord. Les cookies són petits arxius de text que s'envien al teu dispositiu quan visites un lloc web. Les galetes són retornades a la pàgina web d'origen cada cop que la visites o a un altre lloc web que les reconeix. Les cookies actuen com un record


Entrenaments Torre Mossèn Homs - Terrassa: Castellarnau, a refrescar-se Tot amb mesura sembla que pot afavorir i reposar forma part de l’entrenament i moltes i molts Mossenaires, quan arriba l’agost fa festa de mossenejar, per la qual cosa hem estat menys que d’altres vegades i ens sap greu que als primers compassos de l’entrenament, la Txell ha fet una bona ensopegada i amb força rascades a la pell i sagnants. Ens ha sabut molt de greu i des d’aquí esperem que ja es trobi recuperada per al proper dissabte. La Cinta ha anat amb ella i li ha fet companyia. L’entrenament hem anunciat que era a Castellarnau, per aprofitar els racons d’ombre, ara que fa calor i la font que ens donarà força i ens hidrata per a la tornada. Entrenament en el que la bandera i de forma voluntària ens l’ha dut en Martí, que ha més al vídeo el podeu sentir com llegeix als Mossenaires d’honor d’altres anys. Us desitgem que estigue gaudint de l’estiu i si dissabte no teniu res millor a fer, que treieu el cap per Torre Mossèn Homs. Ens hi veiem!! Martí Roca , s’ofereix a portar la bandera Mossenaire. Gràcies!! En Martí, està preparant la Matagalls que va fer fa molts anys, i ha vingut corrent de casa Aviat sortirem, i avui en som pocs Marc, Carmelo, Carlos, Txell, Cinta, Ferran, Anna, Ismael, Martí, La Mola I avui, la Txell ha ensopegat passats uns metres i ha hagut de retornar cap al camp base, on hi ha anat acompanya per la Cinta. Esperem que no hagi estat molt greu. Reagrupaments amb l’Anna i en Ferran En Martí i l’Anna, amb Torrebonica al fons... ah, i en Ismael Ismael del Rosal Hernández I així de gentil i amable ha estat el nostre bandera, en Marti, obrint la tanca al pas d’en Ferran. Quina traça!! Falta la Txell i la Cinta, que per caiguda de la primera no ha vingut tampoc la segona I als plans de Can Canya, una representacií Mossenaire, que quasi ens podem tapar tots amb la bandera Moment d’endreçar la bandera amb en Martí i en Marc I a Castellanarnau fem una refrescada amb en Martí i l’Anna En Carmelo refrescant-se El Chist del Carmelo Fa una bona colla d’anys que nes creuem molts dissabtes. Ara no sé el nom. Quina sorpresa!!!, ens trobem en Paco, un vell amic I aquelles casualitats, que fan que amb en Ferran, en Paco hi va estudiar en diferents èpoques i llocs. Molta il·lusió!! Vinga Paco, que encara no ets Mossenaire. Anima’t d’una vegada!! I anava fent esport amb la seva parella, l’Azucena. I al camp base, ens fem la darrera fotografia de record, on hi ha la Cinta, que havia acompanyat a la Txell, que ens ha caigut. Esperem hores d’ara estigui recuperada. I res més, que us esperem el proper dissabte. Serem pocs, però ben avinguts!! veure video https://youtu.be/Ri8279ZL050 veure circuit https://www.strava.com/activities/2639128747


El Congrés de l’Alcúdia, un referent en la formació dels mestres valencians | Escola Gavina El Congrés de l’Alcúdia, un referent en la formació dels mestres valencians Jornades Amesti: "infància, l'essència de la vida" El 16 de setembre farem la festa de la nevereta 07/09/2016 Loli Company El IX Congrés de l’Alcúdia, Josep Lluís Bausset, es farà durant els dies 22, 23 i 24 de setembre a la casa de la Cultura. Amb poc de temps s’ha convertit en un referent per als mestres amb aquell esperit de l’encontre, la formació i el debat pedagògic. Entre més organitzadors hi ha l’Ajuntament de l’Alcúdia, els mestres de la Ribera, la Fundació Bromera, Comissions Obreres i la Universitat de València. El títol d’enguany és “Educació, l’energia que es crea”. Sobre una estructura de ponències i debat, els tres dies de l’Alcúdia aplega més de quatre-cents mestres del país que cada any cerquen aquesta cita com un punt d’inici al curs escolar. Entre les ponents d’enguany, hi haurà Carme Agulló, Anna López, Pablo Fernández, Ana Maria Colás, José Saturnino Martínez i Maria Esther... I les ponències amb títol -Les dones que ens falten: anàlisi de l’exclusió de les dones en els comntinuts de secundària, -mestres i escola: entre la femineïtat i feminisme, -paradoxes de la crisi i desigualtat d’oportunitats, -com construir escoles emocionalment intel·ligents... Si en voleu saber més, visiteu la pàgina del congrés ací


Dones_i_2010: ACTIC: una nova acreditació de la formació digital La Generalitat de Catalunya ha creat l'Acreditació de Competències en Tecnologies de la Informació i la Comunicació. Es tracta d'una prova (un examen) que acredita els coneixements d'una persona en matèria de noves tecnologies.Un cop es supera la prova (oberta a persones majors de 16 anys), la Generalitat expedeix un certificat oficial que es podrà presentar a qualsevol administració o empresa privada. L'ACTIC acredita l'adquisició de competències; és a dir, la combinació de coneixements, habilitats i actitud que les persones despleguen en situacions reals per assolir uns objectius determinats. Els objectius finals de la seva posada en marxa passen per la millora qualitativa en l'ús de les TIC, la homogeneïtzació de les competències dins del mercat de treball o l'increment de la cohesió digital. A la pàgina web de l'ACTIC, trobareu molta més informació i podeu consultar alguns dels materials formatius ja disponibles. ◄ Recursos per anar compartint Salta a... Salta a... Fòrum de notícies. Fòrum de les preguntes i les respostes Fòrum social - espai de cafeteria Què és i què pretén el programa ENDE Visita la pàgina web (bloc) de la formació ENDE La proposta formativa L'equip informàtic L'equip docent SOS ENDE!!! Entrem a l'aula virtual Necessites un compte de correu electrònic??? El fòrum de la presentació virtual!!! Quatre consells per als debats virtuals Completem la nostra "carta de presentació" Portals laborals, la cerca de feina per Internet Les compres en línia La banca electrònica El Teletreball: què és i tipologies Demanar hora al metge des d'Internet L'administració electrònica Fòrum voluntari: recursos per a entitats de dones Crear un bloc amb Blogspot Detall de l'activitat 4: explica quin bloc has creat Grups de discussió, fòrums i llistes de correu web Un compte de correu electrònic... amb Gmail, per exemple La Viquipèdia, un wiki de grans dimensions Participar a xerrades en línia (xats) Fòrum grupal: comentem les notícies d'aquest mes Activitat voluntària: Subscripcions i butlletins electrònics Ofimàtica per a la gestió, l'administració i la comunicació Directoris, cercadors i alguns consells per a facilitar les cerques d'informació. Recursos per anar compartint Fòrum grupal: les possibilitats de les TIC i Internet Publicar en un bloc: text, imatges, vídeos... Visita els blocs de les DONES ENDE!!! Fòrum d'avaluació Fòrum grupal: les possibilitats de les TIC i Internet ►


maig | 2019 | El net del tio Pipo Tocant a les portes del cel... (II) Publicat el 31 de maig de 2019 per Àngel Cano Mateu Si fa quatre anys vaig anar a buscar-los per a donar-los la bona notícia, és just que ara hi torne -hi torne constantment, ells ho saben, però hui té la seua importància-, per comentar-los que res no ha anat com esperàvem. Després de la salutació al porter Pere, amb qui he aconseguit forjar una mínima amistat, i que em dirigeix una mirada còmplice i uns colpets a l’esquena d’ànim, seguisc el corredor, fins arribar-hi. Sé que hi són perquè a mitjan passadís ja olorava el caliquenyo d’ell i escoltava la melodia taral·lejada per ella. En realitat, és una bajanada comentar-los el cap de setmana, perquè ells ho veuen tot, però així tenim una excusa per a xarrar. M’abracen i em besen; els abrace i els bese, i comentem el Barça, i les eleccions, i un determinat contrast temporal de dos escenaris diferents, un que hauria pogut recórrer, i el que estic recorrent. No, el cap de setmana passat no ha estat gens positiu en cap aspecte; en cap, els insistisc, malgrat que, en realitat, el comentari sobre el partit de futbol ha estat per, irònicament, restar-hi transcendència. I se’m queden mirant, i esclaten a riure tots dos. Segur?, diu ell mentre s’alça i deixa l’Sport a la tauleta. Pensa-ho bé, em fa una picada d’ullet ella, i torna a recolzar el cap sobre la mà. Créixer, Àngel, créixer: això és allò positiu; ha calgut que tot t’explotara en la cara alhora perquè t’indagares. Eres el mateix que dijous de vesprada?, tira la cendra. No, no respongues ara; a la nit, quan aquell insomni que se t’arrapa aparega, etziba abans de beure orxata. Ens quedem en silenci una estona. El vell porter Pere hi entra i m’indica, amb una ganyota que denota que, en realitat, li sap greu fer-ho, però que és el que li manen des de dalt, que me n’he d’anar, que altres nets també volen parlar amb els seus avis. No tinc ganes de portar-li la contrària i obeïsc. Els torne a abraçar i a besar, i els dic que els estime moltíssim. Créixer, Àngel; tornaràs i tornarem a per tot, fes-me cas. L’evolució és això, i hui saps més que dijous passat. Canvia la perspectiva. Els somric, perquè vegen que, almenys, els escolte, i m’acomiade fins al pròxim dia. Soc escèptic, no s’hi pot fer més. Engegue el cotxe i, com fa quatre anys, un Bob Dylan nostàlgic m’acompanya en el païment...


Béns comunitaris per la sostenibilitat de la vida - Created by pep valenzuela - In category: Destacats, Món cooperatiu, Treball / Economia - Tagged with: béns comuns, Coop57, persones, serveis financers ètics i solidaris, sostenibilitat, vida - malarrassa - El periòdic independent i de distribució gratuïta de Terrassa You are here: Home / Destacats / Món cooperatiu / Treball / Economia / Béns comunitaris per la sostenibilitat de la vida Béns comunitaris per la sostenibilitat de la vida Béns comunitaris per la sostenibilitat de la vida (Editorial – Butlletí 36, 1r semestre 2019) Augment de les desigualtats socials. Empobriment d’una majoria i enriquiment d’una selecta minoria. Emergència climàtica. Nova bombolla immobiliària. Criminalització de la pobresa i persecució de persones migrants. Gentrificació i turistificació de centres urbans i creixent despoblament dels entorns rurals. Són només alguns dels efectes d’un sistema econòmic i social basat en l’apropiació privada, en mans d’una minoria, de la riquesa i dels recursos naturals. Un model de producció i consum extractivista que mercantilitza tot allò que pot per continuar retroalimentant la maximització de beneficis de molt poques persones a càrrec de la majoria i de la degradació dels ecosistemes naturals. Un capitalisme del segle XXI que, com exposa el manifest de la Vaga Mundial pel Clima, “posa en risc la nostra supervivència i impacta de forma injusta especialment en les poblacions més pobres i vulnerables del món”. Davant la mercantilització dels béns i dels recursos i la precarització de la vida, no queda altra opció que continuar treballant per construir una alternativa que posi al centre garantir la sostenibilitat de la vida i del planeta. Una alternativa que des de fa anys està promovent una economia social i solidària orientada a satisfer col·lectivament les necessitats de les persones, aplicant criteris d’equitat en la distribució de la riquesa generada, funcionant amb pràctiques democràtiques i participatives, i procurant la preservació dels ecosistemes naturals que estan a la base de la reproducció de la vida. Una vida que, com es posa en relleu des dels feminismes, valgui la pena ser viscuda. Per poder edificar a la pràctica aquest model alternatiu al capitalisme depredador, és necessari trencar amb les lògiques que el sostenen, recuperant i enfortint dinàmiques i pràctiques comunitàries fonamentades en l’interès col·lectiu i els lligams de suport mutu. Que posin en comú els béns i recursos, fomentant el seu ús comunal i cooperatiu, i impedint la seva mercantilització. Que redefineixin què entenem com a públic i ho vinculin a la comunitat, empoderant-la. Que construeixi relacions econòmiques des de sota i des de xarxes comunitàries, cooperatives, autogestionàries i mutualistes. En aquesta dinàmica, és fonamental desenvolupar experiències que posin els recursos bàsics en poder de la comunitat, que treguin aquests béns del mercat mitjançant propietats comunitàries que preservin el seu ús col·lectiu. Aigua, energia, transport, sòl, habitatge, finques i ecosistemes rurals... No podem deixar-ho en mans d’un mercat especulatiu: ens n’hem de reapropiar i administrar-los en benefici de la comunitat, preservant-los per les futures generacions. Per donar suport a aquesta socialització comunitària de béns i recursos bàsics, hem de continuar innovant, generant noves respostes i creant noves eines col·lectives i cooperatives, evitant que el finançament de les inversions necessàries per preservar els béns comunitaris sigui un escull insalvable, demostrant a la pràctica que és possible construir solucions que respectin la seva propietat i ús col·lectiu. Constatar que és factible desenvolupar zones rurals autònomes i comunitàries, i xarxes de custòdia dels barris per protegir-los de processos especulatius. Demostrar que la gestió col·lectiva i cooperativa de subministraments bàsics és una utopia realitzable, que podem desconnectar-nos de corporacions transnacionals oligopolistes. I fer-ho reforçant els vincles comunitaris i de suport mutu, fomentant la solidaritat i la cooperació. Garantint la sostenibilitat de la vida i del planeta. In : Destacats, Món cooperatiu, Treball / Economia Rescatar les persones, els treballs i els salaris’ CCOO, UGT, USOC i entitats socials convoquen gran mobilització arreu del país 27-06, Terrassa, Plaça Lluís Companys, 10.30 h [Jordi Ballart] La crisi de les nostres vides [Isaac Albert] Comerç i vida


Els experts apunten que noves formes de cooperació poden facilitar la nova vida al camp sense dependència de les ciutats - Garrotxa Digital Comentaris tancats a Els experts apunten que noves formes de cooperació poden facilitar la nova vida al camp sense dependència de les ciutats Aquest dimecres al programa Pros i Congrés d’Olot Televisió va posar-se a debat els balanços que fan que cada cop més persones considerin abandonar les ciutats per anar a viure als pobles. S’hi van posar sobre la taula conceptes com el de nova neoruralitat de l’exdirector de l’observatori del Paisatge de Catalunya, Joan Noguer, o el concepte d’innovació social, per solucionar qualsevol repte sense dependre dels centres urbans, a través de la cooperació; noves eines per entomar l’aventura de tornar al camp. Jordi de San Eugenio, geògraf, periodista i professor de la UVic: La nova neoruralitat és que hi ha, en general, una posada en dubte de les relacions que històricament s’han establert entre l’espaiu urbà i l’espai rural. També hi ha una nova forma de territorialitat. Què vol dir? Que es produeix un canvi en la percepció de les relacions que s’estableixen entre les persones i el seu entorn biosocial, com l’anomena Joan Nogué. Alfred Vernis, professor institut innovació soicial ESADE-URL: La idea de la innovació social és co-crear, i no pensar que vindrà la gent de Girona o de Vic a resoldre el repte. Agustí Llop, alcalde de Riudaura: Tenim molta cosa a dir els municipis, més enllà de la capital de comarca. Crec més que ens hem de posar d’acord els muncipis per intentar fer polítiques comarcals. Frank Muller. membre d’Ecoxarxa Garrotxa: Els preus d’una finca depèn de la qualitat de la terra, de la inclinació, de l’accés a l’aigua, del bosc... Ara el preu no es fa amb tot això, es fa amb l’especulació, amb l’alt potencial adquisitiu d’una gent que ve aquí per comprar-se una casa de pagès, per venir tres cops a l’any.


Més subvencions | Ajuntament d'Amposta Inici L’Ajuntament Grups municipals Esquerra d’Amposta - Acord Municipal (EA-AM) opina Més subvencions La recuperaciÃ3 de l’arc gÃ2tic de la faÃ§ana fluvial, la rehabilitaciÃ3 de la coberta del Mercat Municipal, els programes impulsats des de PolÃtiques Actives d’OcupaciÃ3 o les actuacions incloses dins el Pla del Foment del Turisme. SÃ3n nomÃ©s quatre exemples de tot allÃ2 que l’Ajuntament d’Amposta pot realitzar grÃ cies a les subvencions atorgades des d’administracions pÃobliques superiors. No ens n’amaguem. Si l’equip de govern d’Esquerra d’Amposta pot tirar endavant alguns dels projectes que es tiren endavant Ã©s grÃ cies a aquests recursos econÃ2mics que arriben des de la Generalitat de Catalunya, des de la DiputaciÃ3 de Tarragona, des de la UniÃ3 Europea i, en alguns casos, tambÃ© des del govern de l’Estat. Sense aquests recursos econÃ2mics, seria difÃcil poder executar tot el que actualment s’estÃ executant. De fet, al 2017, l’Ajuntament d’Amposta va rebre uns ingressos de prop de 8,4 milions d’euros en subvencions. Una xifra que Ã©s molt remarcable dins un pressupost que superava lleument els 21 milions d’euros. I encara Ã©s mÃ©s destacable si tenim en compte que aquesta xifra representa 2,3 milions d’euros mÃ©s que el que es va ingressar l’any 2015 en aquest concepte o 2,7 milions que al 2014. El motiu mÃ©s important que hi ha darrera aquesta increment d’ingressos als capÃtols 4 i 7 del pressupost Ã©s la bona gestiÃ3 feta des de l’equip de govern d’Esquerra d’Amposta, que en la seva polÃtica de maximitzar l’eficiÃ ̈ncia dels recursos, ha apostat perquÃ ̈ l’Ajuntament s’aculli a quantes mÃ©s subvencions millor, moltes de les quals no s’havia optat mai abans, malgrat haver-ho pogut fer. AixÃ, tant els regidors i regidores com els i les tÃ ̈cniques de totes les Ã rees, han sumat esforÃ§os per poder presentar els millors projectes a totes les ajudes possibles. AixÃ2 s’ha traduÃ ̄t en aquest increment de recursos que les administracions superiors inverteixen a la nostra ciutat i que reverteixen, al final, sobre tots els ampostins i ampostines. I a mÃ©s, es fa de forma acurada per poder optar sempre al mÃ xim import possible. Un exemple molt clar: les 14 actuacions incloses al pla per al foment territorial del turisme al terme municipal d’Amposta. Aquest projecte, de mÃ©s de 850.000 euros, ha rebut una subvenciÃ3 de 350.000 euros per part de la Generalitat de Catalunya dins dels ajuts finanÃ§ats grÃ cies als ingressos de l’Impost sobre les estades en establiments turÃstics (IEET). La memÃ2ria presentada per l’Ajuntament d’Amposta va ser, a mÃ©s, la que va obtenir mÃ©s puntuaciÃ3 de tot el paÃs. Des d’Esquerra d’Amposta creiem que Ã©s aixÃ com es fan les coses. Amb rigor i seriositat, mirant sempre el benefici de la ciutadania i per poder traure al mÃ xim rendiment als recursos dels quals disposem. Aquesta polÃtica de maximitzar totes aquelles subvencions que tenen disponibles els altres ens pÃoblics, en altres qÃ1⁄4estions, com la gestiÃ3 eficient de l’Ajuntament, ens permet baixar els impostos i alhora tirar endavant tot un seguit de projectes per tal de millorar la nostra ciutat.


El PSIB-PSOE se suma a la commemoració del Dia d’Europa encoratjant els ciutadans a participar de manera activa en el debat sobre el futur de la Unió – psibpsoe El PSIB-PSOE se suma a la commemoració del Dia d’Europa encoratjant els ciutadans a participar de manera activa en el debat sobre el futur de la Unió Alícia Homs i Pere Joan Pons han qualificat de “fonamental” la Conferència Sobre el Futur d’Europa per definir quina Europa post pandèmia volem El PSIB-PSOE se suma a la commemoració del Dia d’Europa, que se celebra cada 9 de maig, animant els ciutadans de Balears a participar de manera activa en el debat sobre la Unió Europea post pandèmia que volem i que s’obre amb la posada en marxa de la Conferència sobre el Futur d’Europa, un esdeveniment que tant l’eurodiputada del PSIB-PSOE, Alícia Homs, com el diputat al Congrés, Pere Joan Pons, han qualificat de “fonamental”. “A través d’aquesta conferència tenim l’oportunitat d’aconseguir una Europa més solidària i més social”, ha exposat Homs, cridant a una participació massiva en aquest procés, ja que “per posar realment les bases del futur de la Unió, hi hem de participar tots i totes; si som prou els ciutadans que demanam canvis, les institucions no ens podran ignorar”. En aquest sentit, l’eurodiputada ha fet una crida especial als joves, alertant que “som la generació que més es juga”. “La UE pot fer molt més per reduir l’atur juvenil, acabar amb la precarietat laboral i garantir l’accés a l’habitatge. És per això que aquesta conferència és una oportunitat per a nosaltres”. Per la seva banda, Pons, que també serà el portaveu socialista a la Ponència del Congrés encarregarà de preparar aquesta Conferència sobre el Futur d’Europa, ha posat de relleu que es tracta d’una fita “fonamental per al futur de la Unió i de tot el nostre continent”. Així, Pons ha cridat a la participació dels ciutadans “de tots els racons d’Europa” per debatre sobre l’Europa post-Covid que volem, “una Europa de la salut, solidària, molt més participativa, amb més autonomia estratègica i, sobretot, una Europa dels ciutadans”. Una resposta a la crisi molt diferent de l’anterior Els dos parlamentaris també han volgut destacar, amb motiu d’aquest Dia d’Europa, “la resposta solidària” a la crisi de la Covid-19 dels governs i les institucions europees, una “resposta que no s’havia donat mai abans”, amb un Pla de Recuperació que també tendrà un gran impacte per a les Illes Balears”, ha emfasitzat Pons. Respecte d’això, Homs ha ressaltat que “a la fi i després de més de deu anys de paràlisi, els governs i les institucions europees es varen saber posar d’acord per donar una resposta conjunta des de la solidaritat a la crisi”, la qual cosa també ha permès “donar un impuls a la integració europea gràcies al pacte de recuperació”. Pel que fa a la mobilitat i la reobertura segura al turisme, Homs ha reivindicat que les Illes Balears hagin “fet els deures” mantenint una incidència baixa. “Estam en condicions de tenir temporada turística i ara necessita l’ajuda d’Europa amb un Certificat Covid que ha d’arribar tan aviat com sigui possible”. Finalment, tant Homs com Pons han posat l’accent en el paper d’Europa en la transformació productiva i social de les Illes Balears, a través dels fons Next Generation, però també en la protecció dels treballadors i la reactivació econòmica. “Gràcies al programa SURE, a les Balears hem estat capaços de mantenir els ERTO i evitar els ERO que van protagonitzar l’anterior crisi gestionada pel Partit Popular”. Suport des de les institucions municipals Així mateix, els socialistes també han impulsat mocions en els ajuntaments de les illes perquè se sumin a aquesta celebració del Dia d’Europa en les quals s’insta els consistoris a fer visible aquest suport hissant la bandera de la Unió Europea i il·luminant de color blau els edificis municipals o monuments rellevants durant la nit del 9 de maig. També se’ls demana que fomentin que els ciutadans participin en aquesta Conferència Sobre el Futur d’Europa a través de conferències o altres esdeveniments participatius. Aina Escalas 09/05/2021 Pròxim\tEl PSIB-PSOE defensa les mesures sanitàries per salvar vides, no posar en perill la vacunació i mantenir-nos com una destinació segura


Nadia Tolokónnikova, drets civils i polítics, Rússia – 7agen Nadia Tolokónnikova, drets civils i polítics, Rússia Activista: Nadezhda Tolokónnikova Àmbit: Drets civils i polítics Naixement: Norlisk (Rússia), 1989 Tolokónnikova va ser la fundadora del grup punk-rock Pussy Riot, que amb les seves actuacions provocadores i de protesta expressa el refús dels activistes civils russos contra el règim autoritari de Vladimir Putin, al poder des de l’any 2000 (amb un president titella durant quatre anys). Pussy Riot planteja temes polítics en els seus temes: feminisme, llibertat d’expressió, drets LGTB, denúncia de la corrupció... El 2012, arran d’una actuació de Pussy Riot no autoritzada a la catedral de Crist Salvador de Moscou, Tolokónnikova i dues membres més de Pussy Riot van ser arrestades i condemnades a dos anys de presó per vandalisme i incitació a l’odi. Durant el captiveri van patir maltractaments, però no van renunciar al compromís i a l’activisme. Eren preses polítiques: Amnistia Internacional les va considerar preses de consciència, i Human Rights Watch els va expressar el seu suport. Van ser alliberades el desembre de 2013 amb motiu d’una amnistia que celebrava els vint anys de la constitució russa. Aquesta estudiant de filosofia s’ha mantingut en la primera línia de les protestes contra l’autoritarisme de Putin. En un article publicat a ‘The New York Times’ el setembre de 2020 i traduït al diaria ‘Ara’, escriu: “El nostre president acaba de canviar la llei, així que pot quedar-se al poder fins al 2036, però el seu programa de repressió no va començar de manera tan descarada. Tot això passava per parts, a poc a poc, amb accions petites. I cadascuna podia semblar benigna d’entrada, potser dolenta, però no letal. T’enfadaves, potser et manifestaves, però continuaves amb la teva vida. La promesa de la nostra democràcia s’anava fent miques a poc a poc: nomenaments de vells companys corruptes, aprovació d’ordres presidencials, accions concretes, aprovació de lleis, falsejament de vots. Passava lentament, de manera intermitent; tant, que de vegades no vèiem que era ininterrompudament. L’autocràcia entrava d’amagat, com la covarda que és” (traducció d’Andreu Gomila). Un avís per a tothom.


Poble de Coco | One Piece Català Wiki | Fandom in: Pobles, Llocs de les Illes Konomi Capítol 70; Episodi 32 Coco és un poble situat a les Illes Conomi. És on la Nami i la seva germana Nojiko van créixer amb la Bell-mère. El poble és també el lloc més proper a Arlong Park i és aquí on la majoria dels personatges importants de la saga hi viuen, incloent-hi la Nami. Quan els Pirates del Barret de Palla van arribar, estava perillosament a prop de ser destruït com el poble del costat, Gosa. Quan l'Arlong va ser derrotat, aquest poble va ser el lloc de la celebració per la derrota de l'home-peix. 1.1 Els mandariners de la Bell-mère Els mandariners de la Bell-mère El carrer principal de Coco Els mandarines es troben a la casa de la Bell-mère. Era propietat d'ella, se'n feia càrrec i de vegades cuinava amb elles (com per exemple salsa de mandarina). Ella i les seves dues filles es guanyaven la vida gràcies a elles. Després de que la Bell-mère va morir, els mandariners eren cura de la Nami i la Nojiko. La Nami hi va amagar els diners que robava allà (93 milions ). Més tard el Capità Rat, comprat per l'Arlong ho va saquejar tot de dalt a baix per trobar els diners. Quan la Nami va marxar, va agafar tres mandariners com a record de la seva mare. Els mandariners estan actualment sota la cura de la Nojiko. És on la Nami, de petita, robava llibres de navegació per aprendre a fer mapes. Els ciutadans de Coco Segons Rurubu One Piece, el Poble de Coco està inspirat en Indonèsia. Cocoyashi es la paraula japonesa per coco.


Els desallotjats de la nau de Badalona: «Hem passat aquesta nit gelats de fred i amb tot just cinc o sis mantes per a tothom» Acampada al carrer Més de 30 persones estan acampades en una esplanada davant de l’antiga fàbrica en espera d’una solució real per a la seva dramàtica situació. «Som aquí perquè encara no sabem on anar i ni serveis socials, ni Càritas, ni ningú ens dona una resposta», comenta el Jon, un jove guineà de 27 anys 14 de de gener del 2022. Actualitzada 15 de de gener del 2022 a les 10:43 Entre cartrons, mantes i edredons. Així han passat aquesta gèlida matinada de divendres una trentena d’immigrants subsaharians desallotjats el matí anterior d’una nau del barri del Gorg, a Badalona. Aquest matí molts d’ells seguien allà, davant de la nau desallotjada, on han muntat una acampada, escalfant-se amb les poques mantes que tenien. Alguns veïns s’han acostat a portar-los menjar i mantes, però els afectats exigeixen una solució real. A l’esplanada de la plaça del Cotonifici, la situació és dramàtica. Més de 30 persones han acampat allà sense saber quant temps seran al carrer. «No tenim resposta per part de ningú i no podem fer-hi res. Serveis socials ens ha dit que no tenen res per oferir-nos i només ens queda el carrer, passar fred i estar en aquesta situació. Tothom mira cap a un altre costat i nosaltres som persones. Aquesta nit ha fet molt fred i no hem pogut ni dormir. Ara, entre el sol, les mantes i la foguera podem aguantar, però aquesta nit serà igual o pitjor que l’anterior i no podem viure així», explica l’Ibrahim, de 26 anys, amb un cafè entre les mans que no vol que s’acabi per poder mantenir la calor una estona més. Al seu costat, Riz Arman, nigerià de 25 anys, denuncia la seva situació i com se’ls ha abandonat per part de les institucions. «Ens han fet fora enmig d’una onada de fred i d’una pandèmia. Nosaltres vam demanar sisplau quedar-nos més per poder sortir quan arribés l’estiu. No sabem si estem sans, si estem malalts, no tenim papers, no tenim feina, no tenim on dormir, no tenim res. Som aquí, al carrer junts, perquè no ens queda res més que nosaltres. No hi ha hagut negociació, directament tots fora... Per a nosaltres era la nostra casa. No me’n vaig anar de Nigèria per viure així, vaig venir aquí a guanyar-me la vida i a tenir una vida millor que al meu país». Música per oblidar l’infern Entre mantes i cançons reivindicaven aquest matí els seus drets i denunciaven la situació en la qual s’han vist de la nit al dia. Ansu Mani, guineà de 29 anys, intentava treure un somriure als seus companys mentre tocava cançons amb típics ritmes africans. «Si no tenim res, almenys que puguem cantar tots junts i passar una bona estona», deia mentre posava lletres de protesta a les melodies que tocava amb la seva guitarra. A d’altres, en canvi, ni la música els podia fer oblidar l’infern que estan vivint. «Jo abans tenia una vida i tenia papers. Tinc dos fills que viuen aquí a Espanya que no veig des de fa anys perquè no vull que sàpiguen la situació en la qual es troba el seu pare, però ahir em van veure a la televisió. Quan et caduquen els papers, si és que els aconsegueixes, és quan comença l’infern», explica el Leo, nigerià de 45 anys, entre llàgrimes mentre sosté una cervesa. «Ningú vol viure en aquestes condicions, perquè viure allà dins no era viure, era malviure, però ara estem pitjor. Hem passat aquesta nit gelats de fred i amb tot just cinc o sis mantes per a tothom. Dels gairebé 100 que érem allà dins, hem dormit aquí davant uns 30. La resta són en altres zones, dormint al carrer també o en cases d’alguns companys que abans vivien aquí, però tots no hi cabem». El Jon, guineà, lamenta la incertesa de no saber què passarà amb ells. «Ningú aquí ha dormit aquesta nit. Hem estat ajaguts, però no hem pogut dormir. Som aquí perquè encara no sabem on anar i ni serveis socials, ni Càritas, ni ningú ens dona una resposta. Nosaltres no tenim res aquí, ni família ni res; només ens tenim a nosaltres i al final som una espècie de família. La nit ha sigut terrorífica, semblava que teníem forats a les mantes i hem dormit amuntegats per poder donar-nos una mica més de calor. Només demanàvem quedar-nos tres mesos més allà dins per no quedar-nos al carrer a l’hivern amb el fred que està fent. Les condicions eren inhumanes, però aquí fora són pitjors encara», explica. L’Ajuntament de Badalona, mentrestant, assegura haver negociat amb la Sareb, la propietària de la nau, per poder arribar a un acord i a una solució per a aquestes persones. A més confirmen haver treballat amb serveis socials i amb la Generalitat per intentar buscar una solució al problema ja que, consideren, no afecta únicament la seva ciutat, sinó tot l’àrea metropolitana. De moment, encara no han arribat a cap acord, però asseguren que continuen treballant en les negociacions per poder trobar una solució al més aviat possible. De moment s’ha informat els afectats que poden anar a serveis socials a demanar ajuda, però des d’ahir només hi han acudit set persones. Per això, aquest matí, serveis socials s’ha dirigit a la plaça del Cotonifici, per parlar amb ells directament i a poc a poc anar encaminant la situació i trobar una solució al problema. Carles Sagués, president de la Plataforma Sant Roc Som Badalona, assegura que l’actuació no ha sigut suficient. «Si viure en una nau és dolent, viure al carrer és pitjor. Des de la nostra plataforma demanem alternatives per a una regulació laboral i de vivenda d’aquestes persones i la resposta per part de l’ajuntament de moment no ha sigut adequada. El desallotjament no s’havia d’haver produït sense abans una solució. És cert que donar un pis a cada un d’ells és impossible, ja que no hi ha vivenda social per a tot el món, però sí que s’havien d’haver pres mesures perquè aquesta situació és inhumana».


Traslladen arbres i mobiliari urbà per les obres d’Olesa – La Bústia Traslladen arbres i mobiliari urbà per les obres d’Olesa Per Redacció / La Bústia 13 de febrer de 2019 a les 12:00 0 581 Visites Les espècies de la plaça de l’Oli s’han portat a l’aparcament dissuasiu de La Central Les obres de remodelació de l’avinguda Francesc Macià, que també abracen la plaça de Catalunya i la plaça de l’Oli, han obligat al trasllat de les palmeres i arbres que hi havia en aquests dos espais emblemàtics. Segons ha informat la regidoria d’Obres, els arbres de la plaça de l’Oli s’han traslladat a l’aparcament dissuassiu que s’ha creat al barri de la Central, i les palmeres que hi havia a la plaça de Catalunya s’han traslladat a la rambla dels Closos, on hi havia espècimens idèntics que havien mort en el lateral de la rambla deixant espais buits. Pel que fa al mobiliari (bancs prefabricats) d’aquests dos espais, es guardarà per reciclar en un altre entorn, i els fanals serviran de recanvi per quan facin falta. També s’està estudiant reutilitzar les torres de projectors de llum en espais esportius o el nou aparcament dissuasori. Quant a la plaça de les Fonts, s’estan fent treballs de reordenació del mobiliari urbà, una actuació molt reclamada pels veïns de la zona. De fet, l’actuació s’ha fet d’acord amb l’Associació de Veïns del Casc Antic, que durant la passada Mostra d’Entitats va organitzar una votació entre els veïns i veïnes del barri. Fruït d’aquest procés participatiu s’han engegat un seguit de canvis que pretenen millora l’entorn de la plaça, inclòs l’arbrat, enllumenat i el mobiliari. Amb aquests objectiu, s’han retirat les jardineres de fusta amb arbustos i flors que hi havia a la plaça de les Fonts, i s’han traslladat fins a l’entorn de l’antiga caserna de la Guàrdia Civil, al barri de Sant Bernat, que ha esdevingut un edifici de pisos socials. A canvi, es plantaran liquidàmbers, la mateixa espècia que hi ha plantada a la placeta de Joan Povill. També es col·locarà a la plaça nou enllumenat. Ciutadans es presenta a gairebé tots els municipis


viurealspirineus 19:29 27/11/21 El Primer Secretari de la Federació del PSC, Òscar Ordeig, n’ha destacat la trajectòria en defensa del Pallars i el Pirineu alcalde pallars francesc mor borrell Salàs Francesc Borrell amb el president Montilla a les Botigues-Museu de Salàs L'alcalde de Salàs de Pallars, Francesc Borrell i Grau, ha mort aquest dissabte. Borràs era batlle del municipi pirinenc del Pallars Jussà des del 2003 –actualment per Compromís per Salàs- i es tractava d'un dels polítics pirinencs amb més trajectòria. El Primer Secretari de la Federació de les Comarques de Lleida, Pirineu i Aran, Òscar Ordeig, ha destacat “la llarga trajectòria de Borrell en la defensa del Pallars i del Pirineu. La seva tasca durant 18 anys al capdavant de l’Ajuntament de Salàs és el més clar llegat de la seva trajectòria política i de la petjada que deixa pels veïns i veïnes de Salàs i de tota la comarca”. En aquest sentit, la Primera Secretària de l’Agrupació de Compromís x Tremp, Sílvia Romero, ha recordat que “Borrell va ser l’impulsor de la Diada de Commemoració de la Fira de Bestiar i de la creació de les Botigues Museu de Salàs, iniciatives cabdals per a l’impuls turístic i cultural del municipi i la comarca”. L’Executiva del PSC de les Comarques de Lleida, Pirineu i Aran trasllada el seu condol a la família, amics i amigues i veïns i veïnes de Salàs. "Ens ha deixat Francesc Borrell, company, alcalde de Salàs de Pallars i un gran defensor del socialisme i del Pallars i el Pirineu. El meu sentit condol als seus familiars i amistats", ha piulat el líder del PSC-Units, Salvador Illa.


Maple Spring B&B Yilan Taiwan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA No.472, Shuijing 3rd Rd.,, Municipi de Dongshan, Yilan, Taiwan, 269 - Veure al mapa Té alguna pregunta per a Maple Spring B&B? Barri Municipi de Dongshan Municipi de Wujie Toucheng Township Toucheng Township Municipi de Wujie Municipi de Dongshan Més informació sobre Maple Spring B&B Ideal tant per a la diversió com per al relax, Maple Spring B&B es troba a la zona de Municipi de Dongshan de la ciutat de Yilan. Situat només a 8miles del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Lotung, Luodong Xing'an Temple, Parc d'Esports Luodong. Maple Spring B&B ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. 8 habitacions que es distribueixen sobre 2 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina (infantil), jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Maple Spring B&B no troba competidors en cap categoria. Distància des del centre de la ciutat: 8miles Comentaris d'Agoda (53)Comentaris de Booking.com (32) Tots els tipus de viatgers (53)Parelles (24)Viatgers en solitari (8)Famílies amb infants petits (13)Famílies amb infants grans (3)Grups (5)