text: A l’hora d’enquadrar una fotografia és molt útil dominar els conceptes bàsics de perspectiva que ens permetran variar ràpidament les ‘línies’ o fugues de la nostra composició, sense haver de recórrer a un atzar improvisat que ves a saber quan temps ens farà perdre i si ens permetrà finalment aconseguir allò que volem. No pretenc explicar com fer perspectives sinó simplement donar quatre consells pràctics per saber com ens hem de moure per variar les fugues de l’escena segons la nostra voluntat. Tot i que en qualsevol perspectiva hi ha tants punts de fuga com direccions no frontals, si simplifiquem a la terna tridimensional X,Y, Z tindrem com a màxim 3 punts de fuga principals, un per cada una d’aquestes direccions ortogonals. Per això, diferenciarem tres tipus bàsics de perspectiva depenent del número de punts de fuga: la perspectiva frontal (1 punt de fuga), la perspectiva angulada (2 punts de fuga) i la perspectiva de quadre oblic (3 punts de fuga). I veurem com les podem variar amb senzills criteris de desplaçament del punt de vista i la visual principal. Recordem que el punt de vista és on col·loquem la càmera i la visual principal és l’eix descrit pel punt de vista i el punt on apuntem amb el centre del nostre visor. Perspectiva frontal (1 punt de fuga) La perspectiva frontal conté un únic punt de fuga principal on fuguen tots els plans paral·lels a la visual principal. S’aconsegueix mantenint aquesta totalment horitzontal i apuntant perpendicularment a un pla frontal, així tant aquest pla frontal com tots el que li siguin paral·lels mostraran tan les verticals com les horitzontals sense fuga. La figura A permet comprovar com varia la perspectiva si ens apropem o ens apartem de l’objecte. Quan ens apropem (esquerra) dramatitzem les fugues permetent forçar l’efecte al màxim aproximant-nos encara més utilitzant un gran angular, i quan ens allunyem (dreta) es suavitzen les inclinacions de les fugues i apareix la coneguda “compressió de la perspectiva” sobre la qual versava aquest altre article. A la figura B podem observar l’efecte de desplaçar-nos lateralment. Així aconseguirem variar les fugues de profunditat cap una banda o altra i es veu com es pot exagerar a mesura que augmentem aquest desplaçament (dreta). La figura C mostra el què passa si el desplaçament és vertical. Evidentment només podem veure la part superior enlairant-nos per sobre l’objecte (esquerra), i podem augmentar la inclinació de les fugues superiors abaixant al màxim el punt de vista a ras de terra (dreta). Fixeu-vos però, que si només desplacem el punt de vista però mantenint sempre constant la direcció de la visual principal, el pla frontal principal sempre manté intactes les verticals i les horitzontals totalment perpendiculars entre elles i sense fugar-ne cap. Perspectiva angulada (2 punts de fuga) La perspectiva angulada presenta dos punts de fuga principals i apareix quan girem la visual principal de tal manera que deixa de ser ortogonal al pla frontal. En aquest cas les úniques línies que no fuguen són les verticals. Les línies paral·les a l’eix X fuguen a un punt i les paral·leles a l’eix Y a l’altre. A la figura D veiem com determinem quina serà la cara que volem donar-li més importància. Com més ens acostem a l’ortogonalitat de la visual principal respecte una cara, aquesta tindrà unes fugues més suaus i agafarà més dimensió respecte la seva cara perpendicular, més amagada i amb fugues molt més pronunciades. La figura E combina el moviment de rotació de la visual principal de la figura D amb el desplaçament vertical de la figura C. Però sempre tenim dos punts de fuga sense que cap d’aquests moviments provoqui l’aparició d’un tercer. Perspectiva de quadre oblic (3 punts de fuga) La perspectiva de quadre oblic disposa de tres punts de fuga on hi conflueixen respectivament les línies paral·leles als eixos X, Y i Z. S’aconsegueix inclinant la visual principal, deixant de mantenir la seva horitzontalitat amb el terra que havíem mantingut fins ara. A la figura F es mostra el resultat d’inclinar la visual principal cap avall (esquerra) i que s’anomena picat, i l’efecte de fer-ho cap amunt (dreta) aconseguint el que es coneix com a contrapicat. El picat fuga les verticals cap a un punt inferior i el contrapicat cap a un punt de fuga superior. Us recomano que practiqueu aquests moviments enquadrant amb la càmera o, fins i tot, a simple vista. I quan cregueu que les ‘línies’ no tenen prou força als enquadraments penseu quin d’aquests moviments és el necessari abans de fer-ho per tempteig, i veureu que amb poc temps serà una cosa totalment instintiva.


source: fineweb

text: Aquest cap de setmana un euro de cada entrada de l'exposició Thyssen es destinarà a la causa L'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols junt amb l'empresa Hard And Web (www.hardandweb.com) ha iniciat aquest dimecres 25 de juliol una campanya per recaptar diners per contribuir a reforestar, en la mesura que es pugui, la zona cremada pel virulent incendi de l'Alt Empordà dels darrers dies. La campanya es fa fonamentalment a través d'internet i les xarxes socials, i compta amb el suport tècnic de l'empresa informàtica Hard And Web, la qual ha elaborat un portal informatiu. A través del domini www.focemporda.com o a través de la pàgina web municipal, www.guixols.cat, es podrà accedir a un menú en el qual es poden realitzar aportacions econòmiques a un compte corrent obert per a tal efecte, del qual l'Ajuntament n'és el dipositari fins que faci la donació. La dotació íntegra que es recapti anirà a ajudar la zona afectada, contribuint a la reforestació dels boscos i zones destruïdes per les flames. Les aportacions també arribaran per vies indirectes. Així, aquest cap de setmana (28 i 29 de juliol) l'Ajuntament destinarà un euro de cada entrada venuda en l'exposició de la col.lecció Carmen Thyssen a Sant Feliu al Monestir (dels sis que val l'entrada normal) que seran afegits al total destinat a comprar arbres o vegetació que permetin contribuir a la reforestació danyada. En paral.lel, el consistori guixolenc es planteja fer altres accions: ara que arriba la Festa Major local es vol buscar algun tipus d'iniciativa per contribuir a recaptar diners, i també es vol crear algun tipus d'iniciativa vinculada al Festival Internacional de la Porta Ferrada, com per exemple, crear una Fila Zero solidària en alguna de les actuacions, o fins i tot organitzar un concert solidari. |< Anterior||Següent >|


text: - Hotel - Allotjament - Bodes i Banquets - Grups i Esdeveniments - Serveis - Ofertes i Packs Senti la brisa marina des de l’esplèndida terrassa privada per esdeveniments i celebracions, Marbel·lium, el mirador de Sitges. Situat a la vuitena planta, entre el cel i el mar, un racó de pau i tranquil·litat amb vistes panoràmiques de Sitges i la Mar Mediterrània. Un espai únic per als seus aperitius, un entorn exclusiu per a la celebració de noces civils i cerimònies íntimes,... Un nou concepte i una sensació única, inassolible a qualsevol altre lloc.


text: Andrés Naya Durant les últimes dècades del segle passat les lluites veïnals per l’habitatge van ser una constant a Barcelona. Any rere any les van protagonitzar diversos col•lectius veïnals, en moltes ocasions els sectors populars, els més pobres, i milers de persones que arribaven del camp a la ciutat buscant feina, aixopluc i dignitat. La lluita per l’habitatge és una lluita diversa, amb molts matisos i diferències en els objectius o reivindicacions que es plantegen. Els conflictes tenen com a punt de partida el no tenir possibilitat d’accedir a un habitatge o, per a aquells que ja en tenen, el fet que els habitatges no reuneixin unes condicions mínimes d’habitabilitat. També són diverses les formes de plantejar-les, des de les minoritàries en què una comissió es reunia amb l’administració responsable i formulaven les reivindicacions, fins a la mobilització de milers de persones que es manifestaven pacíficament o tallaven les autopistes. Recollides de signatures, exposicions, festivals de música, al•legacions als plans, i en altres ocasions més radicalitat com tancaments de dia i nit en el Patronat Municipal o l’ocupació d’habitatges buits. En no poques ocasions els enfrontaments amb la policia van ser durs, la repressió constant, les detencions podien acabar amb multes i fins i tot amb importants condemnes, fins arribar al tancament de l’associació de veïns per ordre governativa El dret a l’habitatge afecta molts altres drets. El fet de viure en un habitatge en condicions indignes té conseqüències importants en la vida de les persones. Els drets a la intimitat,la salut i l’educació es veuen afectats en una direcció o altra. Les relacions que es poden establir entre homes i dones, nens i avis són molt diferents. No poques vegades després del conflicte per un habitatge, es fa un pas important, com és fundar una associació de veïns o crear un nivell superior d’organització del veïnat. En el llibre Barcelona en lluita Oriol Serrano manifesta que “el primer fet que va aglutinar la Coordinadora de Sant Antoni va ser l’explosió del carrer Ladrilleros”. Vet aquí un repàs no exhaustiu de les lluites per l’habitatge que ha protagonitzat el moviment veïnal de Barcelona, ordenades temàticament. Barraquisme per eradicar Les immigracions dels anys cinquanta i seixanta van donar pas a suburbis nous amb milers i milers de barraques autoconstruïdes clandestinament de nit. Andalusos, extremenys, gallecs, els “sense papers” d’aquella època, sense un lloc per viure, sense feina, corrien el risc de ser retornats al lloc d’origen. El 1965 segons el diari La Vanguardia, a Barcelona hi havia 6.400 barraques. Hi vivien milers de ciutadans amuntegats, envoltats de brutícia, sense llum ni aigua corrent, sense clavegueres, amb els carrers sense asfaltar. Les primeres lluites van tenir com a reivindicació principal la millora de les seves condicions de vida. El 1971 els barraquistes de Sant Pau es varen queixar reiteradament a l’Ajuntament. Al juliol de 1973 els veïns i veïnes de Torre Baró van tallar en diverses ocasions la carretera de Puigcerdà reclamant “aigua per al barri”. Els enfrontaments amb la policia van ser duríssims. L’any següent els veïns del combatiu barri del Carmel reivindicaven també aigua i llum. Reivindicacions elementals que van trigar mesos en ser cobertes. Una constant de l’Ajuntament era l’elaboració i actualització permanent d’un Pla d’Eradicació del barraquisme, que mai s’acabava. Les principals actuacions es van dur a terme per ocultar una realitat molesta en els moments en què se celebraven esdeveniments internacionals: el 1929 abans de l’Exposició Universal, es construeixen les Cases Barates on s’ubiquen els barraquistes de Montjuïc. Els habitatges del Governador es van fer amb motiu del Congrés Eucarístic, el 1952, per albergar els barraquistes de la Diagonal. La doble moral dels governants marcava les línies d’actuació. Un llarg camí, en el qual la lluita dels barraquistes i les associacions de veïns van ser intenses i constants. A tall d’exemple: a Can Tunis l’any 1972 el pla d’eradicació ofereix 120 pisos a la Mina per un preu elevat i la construcció de barracots. Els veïns no ho accepten i hi ha forts enfrontaments amb la policia quan ensorra un barracot amb gent a dins, No s’accepten els pisos perquè el barri, recollint l’acord d’una trobada de comissions de barri celebrada clandestinament l’abril de 1972, va aprovar que la reivindicació d’habitatges havia de garantir pisos a la zona on es vivia amb un lloguer que no superés el 10% del salari base. Aquesta reivindicació es va estendre a la majoria de nuclis de barraques existents. Al Carmel la reivindicació es planteja el 1972. Després de dos anys i de moltes pressions, portarien a la Mina els barraquistes de Sant Pau. Va ser un goteig constant de trasllats fins al 1990, quan es van traslladar a Can Carreras els darrers barraquistes de Francesc Alegre.18 anys van trigar a desaparèixer les barraques del Carmel. El 1983, deu anys després d’una lluita encapçalada per l’AV i els barraquistes del Pla de Santa Engràcia, al barri de Prosperitat es van aconseguir pisos a Renfe-Meridiana. Per agilitar el procés es van veure obligats a segrestar tres cops un autobús municipal. El 1978 l’associació de veïns de Joan Maragall al Guinardó va organitzar un concurs de fotografies per eradicar les barraques. Ho aconseguirien uns anys després. El 1989 van desaparèixer a Sant Martí les darreres barraques de la Perona i el Camp de la Bota. En algunes ocasions els col•lectius de veïns han plantejat l’eradicació del barraquisme per altres interessos, com va passar el 1982 al Maresme, quan el barri es va oposar a la construcció de 72 habitatges per als habitants de les barraques de la Perona perquè el solar estava reivindicat per a equipament. “No volem més misèria on ja n ’hi ha massa”. El 1989 a Sant Martí hi va haver manifestacions amb un cert rerafons racista contra els barraquistes de la Perona, als quals es culpabilitzava de la inseguretat al barri. Esquerdes per vials i metros El gran creixement de la ciutat, la necessitat de garantir els recorreguts obligatoris com anar de casa a la feina, van fer que es donés un gran impuls a la construcció de diverses infraestructures relacionades amb la mobilitat. La construcció del metro, sense cap estudi d’impacte i per sota d’uns habitatges moltes vegades fràgils, va afectar greument molts edificis i va caldre lluitar perquè els arreglessin tapant les esquerdes, reforçant les cases, i per aconseguir que les condicions del reallotjament dels afectats fossin justes. Els veïns del carrer Gran de Sant Andreu (1967), els del carrer Joan Güell a les Corts (1971), dos anys després al Carmel, al Guinardó, al Turó de la Peira, etc. Enguany les obres del metro han produït enfonsaments importants al Carmel. Han afectat centenars d’habitatges i més de mil veïns i veïnes. Sis mesos després més de 600 persones encara són fora de casa. Però la defensa de l’habitatge també ha anat molt lligada als efectes col•laterals que produïen la construcció d’altres infraestructures. Contra les expropiacions de l’Avinguda Garcia Morato el 1968 al Casc Antic. A principis dels 70 el barri de la Guineueta Vella, afectat per la Ronda de Dalt, va reivindicar pisos a la zona i els va aconseguir per a les seves 32 famílies afectades. L’associació de veïns va portar a terme un control exhaustiu de les obres. El 1974 l’associació de veïns de Sarrià va exigir millors condicions per als habitatges expropiats a l’hora de fer el túnel de Vallvidrera. El 1975, al barri de Sants, els 800 habitatges afectats per les obres del primer cinturó van exigir reduir-ne l’impacte fent-lo subterrani i demanant habitatges a la zona per als que perdien el seu. Al Guinardó després de molts anys de pressions, van aconseguir que els habitatges afectats pel primer cinturó es reduïssin de 517 a 109. Pel Nadal de 1988 es va dinamitar el bloc fantasma de Nou Barris afectat per la ronda de dalt. Els veïns expropiats van ser maltractats i colpejats pels antidisturbis de la Guàrdia Urbana. Les indemnitzacions van ser en molts casos injustes. Actualment, al barri del Poblenou s’estan buscant solucions per a les esquerdes i vibracions que provoca el funcionament de la línia 4 del metro, com també a Taxonera i el Carmel a causa de l’ampliació de la línia 5. Plans amenaçadors Els plans parcials que s’aprovaven es sotmetien als interessos dels especuladors i augmentaven els nivells d’edificabilitat; pel contrari no preveien la construcció d’habitatges que calia fer i, alhora, amenaçaven amb enderrocar-ne molts. Fins al 1971 s’havien aprovat 41 plans que modificaven el pla comarcal del 1953, instruments del porciolisme per desplegar una fortíssima especulació. En la mateixa línia el 1976 es va aprovar el Pla General Metropolità que, com veurem més endavant, ha estat modificat en centenars d’ocasions. Aquí veureu algunes de les situacions produïdes: El 1969 el pla parcial de Nou Barris preveia l’enderrocament de 4.370 habitatges. Els veïns s’hi van oposar, van crear una plataforma que agrupava les seves reivindicacions i van dur a terme innombrables mobilitzacions, la més coneguda va ser l’ocupació del ple de l’Ajuntament. El pla va ser paralitzat. El pla de la muntanya de Montjuïc afectava l’habitatge de 1.800 famílies i no en preveia la reubicació a la zona. Es va plantejar de fer el 1982 una altra Exposició Universal. La recollida de 500 firmes contràries al pla i diverses mobilitzacions el van sentenciar i el pla va ser anul•lat. Can Clos va reivindicar que la remodelació del barri no expulsés els veïns i que els 108 pisos nous a construir fossin al barri. El 1989 els veïns del carrer Pi i Ferrer al barri de Porta reivindicaren habitatges a la zona. L’any després, amb motiu de la mastodòntica reconstrucció del Liceu, els veïns van ser compensats injustament, van ser expulsats del barri. Fins al 1992 no van començar a remodelar els habitatges del Governador, al barri de Verdum, que portaven anys i panys reivindicant. Encara no s’han acabat les obres tot i que es van marcar un termini de vuit anys. Procivesa va ser denunciada el 1994 per la seva política d’expropiacions.300 veïns es van manifestar; l’any després l’associació de veïns de Poblenou va aconseguir desafectar 400 habitatges construïts als anys 60 als voltants del nus de les Glòries. L’any 2002 al districte de les Corts es lluità per aconseguir un reallotjament digne per als veïns afectats de la Colònia Güell. A principis dels anys 80 es van impulsar a diversos barris (Carmel, Casc Antic, Nou Barris, la Verneda, etc.) els anomenats Plans Populars que incorporaven les reivindicacions relacionades amb l’habitatge tant pel que fa a necessitats com a la reubicació dels afectats. Una de les assignatures pendents de la Barcelona Olímpica és l’habitatge. El Pla Urbanístic de la Villa Olímpica va aprovar la construcció de més de mil habitatges en sòl qualificat, en un 50%, de zona verda. L’empresa pública VOSA va expropiar, comprar i urbanitzar el terreny. Ho va deixar tot preparat perquè s’edifiquessin els nous habitatges, naturalment privats. Gràcies a les obres fetes amb diners públics les immobiliàries van treure unes altíssimes plusvalues. Una Plataforma d’entitats, associacions i sindicats va reivindicar que el 40% dels habitatges fossin de propietat pública i que després dels Jocs Olímpics, es lloguessin. Es va dur a terme una campanya que va finalitzar en una manifestació. Pasqual Maragall es va comprometre a dedicar-hi un 25%. Després no ho va complir. En el període d’expropiació, l’associació de veïns de Poblenou i els afectats van haver de lluitar molt per aconseguir unes indemnitzacions mitjanament justes. En aquest mateix barri, el 1990,es van presentar al•legacions i es va denunciar públicament la modificació del PGM del sector Diagonal-Poblenou. S’exigia que el 30% de la nova edificació fos habitatge social. En els últims temps, l’AV del Poblenou ha aconseguit que la totalitat dels 4.000 habitatges que es construiran al 22@siguin de protecció. Corrupcions i estafes A la nostra ciutat el poder polític i el poder econòmic es relacionaven amb llibertat total quan les llibertats no existien. La legislació permetia a una empresa construir blocs d’habitatges i després dissoldre la societat per, de pas, dissoldre les responsabilitats front als compradors dels habitatges. Ens referirem als gestors de cooperatives, franquistes molts d’ells, o a les petites i mitjanes empreses que podien estafar amb impunitat total. Cobraven “entrades” de pisos inexistents, no donaven papers ni documents. Hipotecaven les obres i desapareixien sense acabar-les. Als compradors els imposaven unes condicions molt dures: l’impagament de dues mensualitats anul•lava tots els drets i perdien els diners ingressats. Les estafes van ser molt nombroses. Enfront de la impossibilitat de relacionar-les, volem recordar-ne algunes: - 1964. En el barri de Prosperitat s’ocupen els pisos de la Cooperativa Saica pels seus incompliments. Anys després s’ocuparien els baixos d’un edifici inacabat en el Pla de Santa Engràcia el promotor del qual va fugir a Amèrica amb els diners cobrats. -1974. La cooperativa “Mare de Déu de Núria” dels treballadors de SEAT comet nombroses irregularitats i 62 famílies ocupen els espais que han de convertir-se en els seus habitatges. L’any següent 50 famílies més s ’afegeixen als ocupants. Se’n legalitza la situació. -1975. A Trinitat Vella la immobiliària “Firosa” que construïa l’edifici conegut com el bloc del Comandant, va suspendre els pagaments i abandona l’obra.10 famílies ocupen pisos i amb el suport de l’associació de veïns se’n legalitza l’ocupació. Construccions defectuoses Als anys 50 i 60 es van construir milers i milers d’habitatges i es van construir amb pocs materials i de pèssima qualitat. Pràcticament des del primer dia els problemes van ser molts: goteres, filtracions d’aigua, humitats, mal estat de les instal•lacions elèctriques, de les canonades d’aigua que es reventaven sovint, mal estat de les façanes, de les escales i dels terrats. L’Obra Sindical del Hogar va construir 33.000 habitatges a Catalunya, sis polígons a Barcelona. El 1971 es van presentar les primeres reivindicacions per arreglar deterioraments a Nou Barris, van continuar de forma aïllada als altres barris fins que l’any següent es van coordinar a nivell de Catalunya. El 1972 l’Obra presenta un augment de la quota de conservació, que de 50 passava a 202 pessetes. Portaven 17 anys pagant i el manteniment dels habitatges havia estat nul. Les assemblees van decidir no pagar l’augment. Va ser una lluita llarga. Amb la col•laboració del grup Butifarra es va publicar un TBO divulgatiu. Una exposició que es va instal•lar a Verdum però va quedar clausurada violentament per la Guàrdia Civil. Amb mesures de pressió i vaga de lloguers, les obres van començar el 1977. Els llogaters no van acceptar les escriptures de propietat fins que els habitatges van estar rehabilitats. Els habitatges de l’Obra Sindical del Hogar van ser transferits a Adigsa de la Generalitat. Fins al 1979, any de les primeres eleccions municipals, el Patronat Municipal de l’Habitatge havia construït en els seus cinquanta anys d’existència,23.000 habitatges. Una de les primeres actuacions del patronat va ser les anomenades Cases Barates que, després de moltes reivindicacions, han estat remodelats de nou tots els polígons llevat del de Can Peguera, que es rehabilitarà properament. Una altra de les lluites importants va ser al Barri Besòs. Era l’any 1977 quan diversos blocs es van esquerdar i amenaçaven de caure. Manifestacions convocades al crit de “vecino baja,tu piso se te raja” van arribar a aglutinar fins a 6.000 veïns. L’ocupació dels despatxos del Patronat durant quasi quinze dies es va fer de manera pública i notòria, i li van exigir l’enderrocament d’un bloc i l’arreglo dels restants. Els tècnics van diagnosticar que la construcció dels 26 blocs era molt dolenta i que calia reforçar-los. També al barri de la Pau s’havien esfondrat els baixos del bloc 45 i tres persones n’havien resultat ferides. El 1986 els veïns de Renfe-Meridiana, a Nou Barris, van començar una llarga lluita per millorar els seus blocs. La forma de construir dels anys 60 també va afectar els habitatges fets per la iniciativa privada. Aquells anys el govern no controlava ni les llicències, ni plànols, ni materials utilitzats. De les moltes lluites existents n’assenyalarem dues: Maresme i Ciutat Meridiana. A principis del anys 70 al barri de Maresme hi va haver fortes protestes per les deficiències d’uns habitatges que havia construït Construcciones Horizontales S.L. Els veïns van denunciar com a delinqüents el banquer Jaume Castell, el constructor Josep M a Figueras i l’alcalde Porcioles. Els veïns i veïnes de Ciutat Meridiana, des del primer dia d’habitar als seus pisos, es van trobar que viurien entre humitats i les conseqüències que això suposava per a la seva salut. Els terrenys que ocupava el barri havien estat desestimats anteriorment per construir-hi un cementiri, perquè eren molt humits. La lluita seria llarga i els arreglos van arribar amb un retard excessiu. El drama de l’aluminosi El 1990 s’esfondrà un edifici al Turó de la Peira i va morir una veïna. Apareix l’aluminosi. Un ciment assassí, que a França havia estat prohibit i aquí s’havia utilitzat massivament. A Barcelona es van censar 13.278 habitatges aluminòtics a trenta barris. La lluita per aconseguir ajudes i rehabilitar els pisos va ser, i encara és, llarga. Avui,15 anys després d’aquell accident, queden pendents de rehabilitar milers d’habitatges. La lluita, encapçalada pel Turó de la Peira, va generar desenes i desenes d’actes de protesta. Destaca la lluita del barri de Trinitat Nova, que en el moment de la remodelació va plantejar la importància de construir un barri sostenible. El 1992 va començar la lluita per rehabilitar els coneguts habitatges del Tèxtil al barri de Sant Martí. Tenien també greus dèficits estructurals. Els esdeveniments recents al barri del Carmel són l’expressió que el veïnat continua pagant molt car les formes de construir dels anys 60.A principis d’any a casa nostra onze barris tenien, per una raó o una altra, les seves cases esquerdades. L’objectiu de tots els afectats és que els responsables ho arreglin. Habitatges que no es volen Entre els conflictes més importants d ’aquests primers anys del segle XXI destaca l’oposició veïnal a les grans operacions urbanístiques que tenen un alt component especulatiu. S’ha modificat per la porta del darrere el Pla General Metropolità practicant un urbanisme confabulat i duent a terme un intercanvi de cromos que paguem ben car. Dos exemples molt clars són el “pelotazo” urbanístic portat a terme pel RCD Espanyol i el congelat projecte Barça 2000 que 5 anys després continua amenaçant. De res no van servir les denúncies presentades contra el projecte especulatiu de Diagonal Mar. Una iniciativa privada imposada a l’Ajuntament que situa altes torres d’habitatges al mig del Parc, hipotecant-lo. Altres lluites són les de Myrurgia, a la Sagrada Família, i la defensa de Can Mas Deu per no permetre que s’hi facin els apartaments d ’alt nivell previstos. La negativa a diferents barris de donar suport al projecte HJ10,que suposa construir habitatges per a joves a canvi de perdre milers de metres quadrats de sòl qualificat d’equipaments. Per acabar aquest inventari volem destacar dels darrers temps la celebració del primer congrés català pel dret a un habitatge digne, que va arribar a la conclusió fonamental de la imperiosa necessitat de construir habitatges socials per als sectors més vulnerables ja que els dèficits són molt alts. Fa uns mesos el Fòrum Veïnal Barcelonès exigia una moratòria en la venda de sòl públic, perquè avui l’habitatge continua sent l’assignatura pendent. Demà...ja ho veurem.


text: Alfredo Ignacio Astiz (Mar del Plata, 8 de novembre de 1951) és un ex-Capità de Fragata de l'Armada Argentina, veterà de la Guerra de les Malvines i condemnat per distints països per la seva actuació amb el Grupo de Tareas 332 de l'ESMA durant l'autoanomenat Procés de Reorganització Nacional, la dictadura militar que governà l'Argentina des de 1976 fins a les darreries de 1983. Amb la seva tasca d'infiltració i espionatge dels grups de drets humans, es va convertir en un dels personatges paradigmàtics de l'accionar repressiu de l'última dictadura a l'Argentina.


text: El múscul piramidal de l'abdomen (musculus pyramidalis) és un múscul que es troba a la part anteroinferior de l'abdomen, davant del recte major de l'abdomen. És aplanat, triangular, amb un vèrtex superior. Està absent en un 20 per cent de les persones. Pot estar absent en un o en ambdós costats i, llavors, l'extrem inferior del múscul recte major de l'abdomen incrementa proporcionalment la seva grandària.[2] El seu origen està en el pubis i s'insereix en la línia alba, contribuint a mantenir-la en tensió. Tanmateix, la seva funció està poc clara. L'innerven els nervis intercostals i abdominogenitals.


text: Des de Boooooom ens diuen que You Gotta Fight for your right (to party) ja té una segona part. Es tracta d’un curtmetratge recentment estrenat a Sundance anomenat ‘Fight for Your Right Revisited‘ d’Adam Yauch, que narra les aventures dels personatges del videoclip de 1986 dels Beastie Boys, centrant-se en els fets posteriors. Al càsting hi ha noms com Elijah Wood o Jack Black. De moment us deixem el video musical original, de 1986, fins a que podem vore el curt.


text: Amb aquesta eina online podrem crear gravacions de la nostra pantalla d'una forma fàcil per després fer un videotutorial. El seu funcionament és molt senzill i no cal donar-se d'alta... només clicant el botó "record" i podrem fer les nostres gravacions (necessitem el Java). Un cop feta la gravació tenim diferents opcions: podrem compartir el vídeo des d'un enllaç, obtenir el codi per inserir en la nostra pròpia web o blog, descarregar-lo en format Mp4 o publicar directament a YouTube. Un videotutorial pot ajudar:


text: Quasi tot bon català sap que va passar l’11 de setembre de 1714 a Barcelona, i les conseqüències polítiques que se’n derivaren. Ara bé, no tothom en sap les causes i molt menys les circumstàncies que van envoltar aquell fet. Alfred Bosch ha escrit una novel·la històrica basada en les aventures i desventures del jove anglès, Jonh Sinclair, personatge típic de l’època barroca. No és un tractat històric científic, està clar, però segurament ens hi aproparà. En un extens relat cronològic dels equilibris polítics de l’Europa del segle XVIII, en que es situa la Guerra de Successió, l’autor hi destaca dos protagonistes, el propi Sinclair i la ciutat de Barcelona, ambdós subjectes, amb interessos paral·lels, acaben unint els seus destins. Alfred Bosch barreja personatges històrics reals amb altres purament ficticis, per explicar al lector unes condicions polítiques i el clima social en que es desenvolupen els fets. Un home que passa de la joventut a la maduresa i de la frivolitat al compromís, una ciutat que reafirma la seva identitat i una gent que canvia el seu concepte de súbdit pel de ciutadà. De l’autor he llegit L’Atles furtiu i Les set aromes de món, amb totes dues obres he de dir que he gaudit del bon ofici de qui les ha escrit.


text: Perfect Dark |Desenvolupador:||Rare| |Publicador:||Nintendo| |Gèneres:||Videojoc d'acció en primera persona| |Modes:||Un jugador, multijugador (d'un a quatre jugadores), fins vuit jugadors controlats per ordinador| |Qualificació:||ESRB: Mature (M) (per sang i violència animada)| |Plataformes:||Nintendo 64| |Format:||(32MB) Nintendo 64 Cartutx| |Dispositius d'entrada:||Control Nintendo 64, Controller Pak, Transfer Pak. Expansion Pak per les característiques completes. Rumble Pak opcional.| Perfect Dark (パーフェクト・ダーク en Japó) és un videojoc d'acció en primera persona per a la consola Nintendo 64, desenvolupat i publicat per Rareware. En Perfect Dark, els jugadors prenen el paper de l'agent Joanna Dark de l'Institut Carrington. Perfect Dark és descrit sovint com una "seqüela espiritual" de GoldenEye 007, un joc desenvolupat per Rare en 1997. Ja que malgrat no contar amb la llicència de James Bond, els estils de joc són molt similars, i el motor de joc és una versió millorada. Perfect Dark es va publicar el 22 de maig de 2000, massa vesprada per a l'esperança de vida de la Nintendo 64, i potser per estiga motiu no va tenir el mateix impacte que el seu predecessor a pesar de ser superior en molts aspectes. Algunes de les millores són la inclusió d'una mode secundari a quasi totes les armes, la possibilitat de saltar d'algunes cartel·les, un sistema d'il·luminació més avançat (que permet que el foc dels tirs il·lumine les habitacions) i la capacitat de desarmar guàrdies o disparar les seues armes fora de les seues mans. La inclusió de simulants controlats per l'ordinador de diferents nivells de dificultat va ser altra millora respecte al seu predecessor. Igual que en GoldenEye, els caps dels enemics són triades aleatòriament en la càrrega del nivell, però ara l'altura dels enemics també canvia. Game Boy Color també titulat Perfect Dark es va publicar el mateix trimestre. Ambdós jocs podien intercanviar informació mitjançant l'ús del Transfer Pak. No obstant això, la versió de Game Boy no guarda moltes semblances amb l'original. Taula de continguts Un jugador[modifica | modifica el codi] En el mode "Missions Solament" existeixen quatre nivells distints de dificultat: - Agent - és el grau més fàcil, equivalent a Agent en GoldenEye. - Agent especial - amb dificultat mitjana, equivalent a Secret Agent. - Agent Perfecte - dificultat alta, equivalent a 007 Agent. - Foscor Perfecta - dificultat personalitzable, equivalent a 007 Agent. Només s'activa després de superar el joc en mode Agent Perfecte. A més del mode "Missions Solament" existeix el mode "Co-Operatiu", on dos jugadors poden completar les mateixes missions junts, un com Joanna Dark i altre com Velvet Dark (o un personatge diferent, en cas d'haver-lo desbloquejat). Perfect Dark també va incloure una variació del concepte co-operatiu que en el 2005 encara no s'ha tornat a veure en altres jocs: "Contra-Operatiu". En el mode contra-operatiu, un jugador pren el paper de Joanna Dark mentre l'altre juga com un enemic aleatori (un guàrdia, un soldat, etc.). Joanna ha de completar els seus objectius normalment, mentre els seus enemics han d'intentar eliminar-la abans que ho aconseguisca. Els enemics controlats pel jugador tenen menys vida que Joanna, però a canvi compten amb la capacitat de reencarnar-se mentre queden enemics en el nivell, "saltant" entre cossos d'un manera semblant als Agents de Matrix. A pesar d'aquesta innovació, alguns jugadors es queixen dels problemes d'alentiment que pateix el joc. La Història[modifica | modifica el codi] En l'any 2023, una jove agent secreta de l'Institut Carrington (Joanna Dark) és enviada als laboratoris de la multinacional dataDyne, competència de l'Institut, per a rescatar a un científic cridat Dr. Caroll. Aquest havia posat objeccions a unes accions "moralment dubtoses" en les quals estava ocupada la companyia, i dataDyne estava planejant "reestructurar-lo mentalment" perquè trobara ètic el treball. El Dr. Caroll va contactar amb l'institut perquè li ajudaren a escapar. Quan Joanna assoleix accedir al complex de laboratoris amagat baix del gratacel de dataDyne i troba al Doctor, descobrix que aquest en realitat és una màquina dotada d'intel·ligència artificial. L'endemà passat, mentre Daniel Carrington (fundador de l'Institut) i la IA es troben reunits en la vila privada de Carrington parlant sobre el que la IA sap, la vila és atacada per tropes de dataDyne. Carrington és pres com ostatge i el Dr. Caroll és retornat a les mans de dataDyne. Després de rescatar a Daniel, Joanna viatja a Chicago, on grava una reunió entre Cassandra de Vries (directora de dataDyne), Trent Easton (director de l'Agència Nacional de Seguretat) i un escandinau que es fa cridar Mr. Blonde. Planegen reemplaçar al President dels Estats Units per un clon. Joanna també recupera la "matriu emocional" de la IA, encara que el maquinari del Dr. Caroll està en una ubicació més segura. Encara que preocupat per açò, Carrington envia a Joanna a l'Àrea 51, on diversos membres de la raça Maian han estat capturats (els Maian són els típics extraterrestres grisos). Aquest descobriment causa un menut xoc a Joanna. És llavors quan troba a el Protector Un dels Ambaixadors Maian en la Terra, que es diu a si mateix Elvis. Jonathan, altre agent de Carrington, els ajuda a escapar de les instal·lacions. En aquest punt del joc, els jugadors poden decidir si Jonathan sobreviu de la fugida o no. Una nau espacial Maian amagada en un hangar és massa estreta per a dur més de dues passatgers. Un dels agents (Joanna o Jonathan) haurà d'utilitzar una aeromoto per a escapar, però això comporta un gran risc. Si el jugador es va en la nau Maian, Jonathan no tindrà èxit en la seua fugida. No obstant això, el jugador pot triar escapar amb l'aeromoto, salvant la vida a Jonathan en canvi d'una dificultat major. Després de la missió en l'Àrea 51, Joanna descobreix que dataDyne ha fet un tracte amb els Skedar, una bel·ligerant raça de guerrers extraterrestres, enemics declarats dels Maian. Els Skedar donaran a dataDyne tecnologia suficient com per a convertir-se en la primera empresa armamentística del planeta. A canvi, dataDyne ha de construir una entitat dotada de IA amb habilitats lingüístiques i capacitat per a desxifrar contrasenyes (el Dr. Caroll). Els Skedar planegen accedir a una antiga nau biònica submergida en el Oceà Pacífic que compta amb una arma poderosa. A causa de la profunditat d'aquesta nau, dataDyne decideix que seria necessari el Pelagic II, un vaixell submarí d'investigació a alta profunditat. El Pelagic II és propietat de la Marina Americana, pel que es fa necessària una aprovació del President per al seu ús. Amb l'ajuda de Easton, planegen assassinar-li i reemplaçar-li amb el clon abans esmentat. Joanna ha de protegir al President, de les tropes de Trent Easton, així com de diversos agents Skedar disfressats d'humans (més concretament d'escandinaus rossos). Se li assigna la tasca d'infiltrar-se en una base aèria en Alaska i en el Air Force One, on el President espera abans de volar a una important reunió en Oslo, Noruega. Disfressada de hostessa, s'acosta al President i li mostra un enregistrament de la reunió de Chicago. Moments després, una nau Skedar s'uneix a l'avió i comença un tiroteig. Joanna escorta al President a una càpsula de fugida, i usa un explosiu per a destruir el tub que fa d'unió amb la nau. El tub resulta solament danyat, i al fallar les armes de la seua nau, Elvis es veu forçat a usar la seua nau per a seccionar el tub, causant l'aterratge d'emergència de totes les màquines implicades. Perduda a la meitat d'Alaska, Joanna es recupera al costat del lloc de l'impacte de l'avió i descobrix que la zona està plagada de sequaços de Trent i agents Skedar. Troba la càpsula d'escape del President i activa un senyal de ràdio per a demanar ajuda. Llavors Joanna es desfà del clon i de la nau Skedar, que estava emetent un inhibidor de senyal. Després, Joanna estàlvia al president i li duu amb Elvis, que havia aterrat en altre lloc. Entones resisteixen fins que arriba l'ajuda. Mentrestant, Mr. Blonde li diu a Trent que ja no li necessita pel seu fracàs, li revela la seua veritable forma i li assassina. En un moviment desesperat, dataDyne i els Skedar prenen el Pelagic II per la força abans que el President puga tornar i ordenar assegurar la nau. Elvis i Joanna prenen el control de la nau, però els Skedar aconsegueixen accedir a la nau biònica. Després de lluitar contra les defenses de dataDyne, els Skedar i la pròpia nau, troben a la IA. Està desxifrant codis perquè els Skedar puguen prendre el control de la poderosa arma de la nau, capaç de destruir la forces nuclears que mantenen units els àtoms. Els Skedar planegen provar l'arma en la Terra, una vegada que hagen abandonat el planeta, deixant-la convertida en un núvol de pols. Joanna substitueix la matriu emocional, i el Dr. Caroll amb la seua personalitat restaurada, en lloc de donar accés als Skedar, inicia la seqüència d'autodestrucció de la nau, sabent que morirà en el procés. En venjança per la incompetència de De Vries, Mr. Blonde ataca les oficines de dataDyne. Col·loca una bomba, captura a De Vries i la hi duu a una nau d'atac fora de l'atmosfera, on es veurà sotmesa a la justícia Skedar. La bomba destrueix el gratacel, els laboratoris subterranis i qualsevol rastre del contacte dels Skedar amb la corporació. Pocs dies després, Joanna i Daniel Carrington es preparen per a una primera reunió formal de contacte amb el President i els Maian en la Casa Blanca. Carrington revela que l'Institut es va fundar amb el propòsit secret d'accelerar un contacte amistós entre les dues races. Quan estan a punt d'eixir, les forces dels Skedar i dataDyne ataquen i prenen ostatges. Joanna (i Jonathan, si va sobreviure en Àrea 51) lluiten amb els atacants, alliberant als ostatges i destruint informació sensible abans que caiga en mans enemigues. Joanna desactiva una bomba, però és capturada, i duta a la mateixa cel·la que Cassandra en la nau de batalla Skedar. Cassandra, al ser una dona major sense un entrenament de combat, sap que no podrà venjar-se personalment dels Skedar. Sacrifica la seua vida com distracció per a permetre escapar a Joanna (i aconseguir la seua venjança després de morir). Joanna desactiva els escuts de la nau, i es troba amb un grup de Maian, incloent a Elvis. Junts prenen el control de la nau, i Elvis descobreix que la nau es dirigeix al planeta més sagrat de la religió Skedar. La localització del planeta mai havia estat descoberta pels Maian. Aquests havien lluitat contra els Skedar durant segles, i havien assolit una treva, però encara havien de romandre en guàrdia a causa de freqüents activitats terroristes Skedar. Destruint el temple i acabant amb el summe sacerdot assolirien minar la moral dels Skedar i arribaria una veritable pau. Elvis alerta a la flota Maian, i Joanna descendeix al temple, on haver de marcar parts d'una antic sistema d'escut, perquè Elvis puga bombardejar-los i assolir que la flota puga causar un dany màxim. Després, Joanna elimina al sacerdot. El bombardeig Maian comença, i amb prou feines Joanna escapa amb vida; Elvis demana un alt el foc per a trobar a Joanna. Aquesta està atrapada sota uns enderrocs, esforçant-se a escapar. Elvis va traure-la quan ella li demana la seua pistola. Joanna l'usa per a convèncer a l'últim guerrer Skedar que solte el seu peu. Ambdós escapen i la moral Skedar queda destruïda. Organitzacions[modifica | modifica el codi] - Institut Carrington (Carrington Institute): Públicament és una organització dedicada a la investigació i desenvolupament. Secretament, és una agència d'espionatge. Encara més secretament, la 'nova' tecnologia que distribueixen està basada sovint en tecnologia Maian, amb la intenció d'accelerar el primer contacte amistós entre les races Humana i Maian. - dataDyne: L'empresa armamentística líder en el món. Races extraterrestres[modifica | modifica el codi] - Els Maian: Alienígenes grisos. Són molt més baixos que els humans, extremadament intel·ligents, viuen centenars d'anys i són amistosos. Han supervisat a la humanitat durant centenars d'anys i consideren que té un gran potencial. - Els Skedar: Una raça agressiva. En la seua autèntica forma són menuts i tenen aspecte de serps, però es mouen en armadures bio-mecàniques. Els seus agents en la Terra usen dispositius hologràfics i moduladors de veu per a donar-los aspecte i veu humans. Estan en guerra amb els Maian des del segle XVII. Personatges[modifica | modifica el codi] - Joanna Dark: L'agent més recent de l'Institut Carrington. El seu nom en clau Perfect Dark ve dels seus perfectes resultats en els entrenaments de combat. - Daniel Carrington: Fundador de l'Institut Carrington. Va contactar en secret amb una nau Maian en 1985, i va començar a introduir tecnologia Maian en el mercat a través de les seues campanyes d'I+D - Elvis: Extraterrestre de la raça maian. Ambaixador maian en la terra - Jonathan Dark: Experimentat agent de l'Institut. La primera vegada que s'apareix en el joc és un agent encobert com guarda de seguretat en l'Àrea 51. Malgrat el seu cognom, no guarda parentiu amb Joanna, com es dóna a conèixer en el joc Perfect Dark Zero 'Dark' és simplement parteix del nom en clau. - Cassandra de Vries: Directora de dataDyne. Desitja poder sobretot, i farà qualsevol cosa per a aconseguir el que desitja. - Trent Easton: Cap de l'ANS. Sovint conspira amb Cassandra. Com ella, té un fort desig de poder, però no tan fort com ella. - Mr. Blonde: Un home alt i enigmàtic d'aparença escandinava amb una veu profunda. En realitat és un guerrer Skedar disfressat. - Dr.Caroll: Un ens d'intel·ligència artificial contingut en un aparell flotant de la grandària d'un computador portàtil. Va Ser dissenyat per *dataDyne per a tasques de llenguatge i desxifrat i té una veu "educada". Es va adonar dels possibles resultats dels plans de dataDyne, i va expressar la seua preocupació. dataDyne va planejar eliminar la seua personalitat, però abans d'aconseguir-lo, aquest va contactar amb l'Institut Carrington amb el pseudònim de Dr. Caroll, començant els esdeveniments del joc. Es va sacrificar per a assegurar la destrucció de l'arma Cetan. Multijugador[modifica | modifica el codi] El Simulador de combat té sis modes de joc (cridats escenaris). Els modes de joc (Baralla!) normals són: - Combat - Igual que el tradicional deathmatch. - Mantingues el Maletí - Arreplega un maletí i intenta sobreviure amb ell el temps que siga possible. Reps un punt cada 30 segons que passes amb el maletí. Si altre jugador et mata, perds el maletí i el qual et va matar podrà arreplegar-lo. - Central Intrús: En algun lloc del nivell es pot trobar un "Connector de Dades". L'objectiu de Central Intrús és arreplegar el connector de dades i usar-lo per a hackejar un computador que també es troba en el nivell. El connector de dades apareix en una posició aleatòria si el jugador que ho duu mor. Mentre s'intenta hackejar el computador, el jugador no pot usar armes, pel que es converteix en un blanc fàcil. - Tu la duus: Un jugador és "la víctima". Tots els altres jugadors obtenen dos punts per matar a la víctima. La víctima guanya un punt per cada minut que sobreviu. Els modes de joc per equips (Treball d'Equip) són: - Captura el Maletí - L'equivalent a Capture the Flag (captura la bandera). - Rei del Pujol - Una zona del mapa és el pujol. Troba aqueixa zona i roman dins 20 segons per a rebre 2 punts. Si un jugador d'altre equip aquesta dins del pujol, el comptador del temps no avança. Després d'obtenir els punts, el pujol es mou a altra zona. A mesura que se superen els "desafiaments", es desbloquegen nous nivells i armes. Els desafiaments són un bon començament per a aprendre els modes de joc i les armes multijugador. Hi ha un total de 30 desafiaments. Hi ha diverses millores respecte al mode multijugador de GoldenEye. Quasi totes les armes de Missions Solament estan disponibles, amb excepció de les armes de GoldenEye i la pistola Psicosi. Les armes es poden combinar lliurement o triar un dels ajustaments prefixats. Algunes característiques, com "Morts d'1 Tir" abans eren modes de joc i no podien combinar-se entre si. Unes altres, com "Sense Radar" o "Moviment Ràpid" eren trucs i havien de ser desbloquejats en la mode d'un jugador. En Perfect Dark, aquestes són opcions que poden ser activades i desactivades, permetent una experiència de joc molt més personalitzable. Els jugadors poden tenir perfils multijugador independents de les seues partides d'un jugador, i són actualitzats després de cada partida. Basant-se en certes estadístiques, el jugador pot augmentar de rang. Quan el jugador arriba a el millor rang, Perfecte, rep un nom d'usuari i una contrasenya (veure Curiositats). Enllaços externs[modifica | modifica el codi] - Página oficial de Rareware (no ofereix informació sobre jocs de Nintendo) (anglès) - Perfect Dark en RareNet Wiki (anglès) - Misteris de Perfect Dark (anglès) - Detstar, un siti d'informació general (anglès)


text: En virtut de la Llei 34/2002 de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic, l’informem que aquesta pàgina web es propietat de MARKSTRAT, SL, d’ara endavant ALBERTBOSCH.INFO. El nostre domicili social està situat al carrer Consell de Cent, no 276, principal, 08007 de Barcelona, amb CIF B-61530408, i inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, tomo 30297, foli 71, fulla B171736, inscripció 1a, amb data 16/12/1997. Per a qualsevol consulta o proposta, contacti’ns en el telèfon 93 414 54 48, o en l’e-mail email@example.com L’accés a la nostra pàgina Web per part de l’usuari és gratuït i està condicionat a la prèvia lectura i acceptació íntegra, expressa i sense reserves de les presents CONDICIONS GENERALS D’ÚS vigents en el moment de l’accés, que preguem llegeixi amb deteniment. Si l’usuari no estigués d’acord amb les presents condicions d’ús, s’haurà d’abstenir d’utilitzar aquest portal i operar a través del mateix. A través de la nostra pàgina Web oferim informació sobre ALBERTBOSCH.INFO, així com diverses activitats per a seguir les evolucions de l’equip, contactar amb el mateix, sense que això comporti relació professional, mercantil ni laboral alguna amb l’usuari. A qualsevol moment podrem modificar la presentació i configuració de la nostra Web, i inclòs suprimir-la de la red, així com els serveis i continguts prestats, tot això de forma unilateral i sense previ avís. Les presents condicions d’ús de la nostra pàgina Web, es regeixen por la normativa exclusivament aplicable a España, quedant sotmesa a ella, tant nacionals com estrangers que utilitzen aquest Web. DRETS D’AUTOR Tots els continguts, textos i imatges presents a la nostra pàgina Web són propietat de ALBERTBOSCH.INFO, o en el seu cas dels patrocinadors de l’equip, i estan protegits pels drets de Propietat Intel·lectual. L’usuari únicament té dret a l’ús privat dels mateixos, i necessita autorització expressa de ALBERTBOSCH.INFO per a modificar-los, reproduir-los, explotar-los, distribuir-los o qualsevol dret pertanyent al seu titular. Totes les marques estan registrades, i està prohibida la seva reproducció, imitació, utilització ó inserció d’aquestes marques sense la nostra deguda autorització. CONDICIONS D’ACCÉS L’usuari ha d’accedir a la nostra pàgina web conforme a la bona fe, les normes d’ordre públic, a les presents Condicions Generals d’Ús i, en el seu cas, les condicions específiques d’ús que poguessin ser d’aplicació. L’accés al nostre “sitio” web es realitza sota la pròpia i exclusiva responsabilitat de l’usuari, que respondrà en tot cas dels danys i perjudicis que pugui causar a tercers o a nosaltres mateixos. L’usuari té expressament prohibit l’ús i obtenció dels serveis i continguts oferts a la present pàgina Web, per procediments diferents als estipulats en les presents condicions d’ús, i en el seu cas a les condicions particulars que regulin l’adquisició de determinats serveis. Tenint en compte l’impossibilitat de control respecte a la informació, continguts i serveis que continguin altres websites a les que es pugui accedir a través dels enllaços que la nostra pàgina web posa a la seva disposició, li comuniquem ALBERTBOSCH.INFO, queda eximida de qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tota classe que poguessin derivar per l’ús d’aquestes pàgines web alienes a la nostra empresa per part de l’usuari, al que recomanem llegir els avisos legals que regulen tots els “sitios” web. Queda expressament prohibida la introducció d’hipervincles en pàgines Web alienes a la nostra empresa, que permetessin l’accés a la nostra pàgina Web, sense el previ consentiment de ALBERTBOSCH.INFO. En tot cas, l’existència d’hipervincles a “sitios” Web aliens a nosaltres, no implicarà en cap cas l’existència de relacions comercials o mercantils amb el titular de la pàgina Web on s’estableixi l’hipervincle, ni l’acceptació per part de ALBERTBOSCH.INFO, dels seus continguts ó serveis. PROTECCIÓ DE DADES PERSONALS ALBERTBOSCH.INFO els comunica que, amb la finalitat d’enviar-li informacions i notes de premsa relatives al seu repte, en aquesta Web es sol·liciten dades de caràcter personal que seran objecte de tractament i incorporats als nostres fitxers. Així mateix, l’informem que totes les dades són tractades conforme la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades Personals (LOPD), i que els nostres fitxers estan legalment inscrits al Registre General de Dades amb el nom “Comercial” i codi 2023570460. ALBERTBOSCH.INFO com a responsable dels seus fitxers, considera que quan vostè accepta enviar les seves dades personals a través de formularis que conté aquesta pàgina web o bé, mitjançant el correu electrònic, ens està donant expressament la seva autorització i consentiment per al tractament i incorporació d’aquestes dades al nostre fitxer Comercial, si bé amb caràcter revocable i sense defectes retroactius, i accepta les condicions del tractament expressades a continuació. Les dades que li sol·licitem són les adequades, pertinents i estrictament necessàries per a la finalitat per la que es recullen, i en cap cas està obligat a facilitar-nos, no obstant, són absolutament necessàries per a poder portar a terme els serveis que li oferim. La nostra pàgina Web, pot sol·licitar-li les seves dades personals mitjançant formularis o per mitjà de l’enviament de informació a les nostres adreces de correu electrònic. Les finalitats no són d’altres que les d’enviar-li informació i notes de premsa relatives a ALBERTBOSCH.INFO, així com per a participar en els nostres serveis de seguiment del nostre equip. ALBERTBOSCH.INFO, es reserva el dret de decidir la incorporació, o no, de les seves dades personals als seus fitxers. L’usuari queda, igualment, informat sobre la possibilitat d’exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició en els termes establerts en la Llei Orgànica de Protecció de Dades 15/1999, podent dirigir-se a la següent adreça: MARKSTRAT, SL – Responsable Dades Personals – carrer Consell de Cent, no 276, principal, 08007 de Barcelona. ALBERTBOSCH.INFO l’informa que les seves dades són tractades confidencialment i són utilitzats exclusivament de manera interna per a les finalitats indicades. Per tant, no cedim ni comuniquem a cap tercer les seves dades, excepte en el cas que l’usuari ens ho autoritzi expressament, i en els casos legalment previstos. És important que per a que puguem mantenir les seves dades personals actualitzades, ens informin sempre que hagi hagut alguna modificació en elles, en cas contrari, no respondrem de la veracitat dels mateixos. Així mateix, ens certifica que totes les dades que vostè ens facilita són certes i pertinents per a la finalitat per la que li sol·licitem. Considerem que si no cancel·la les seves dades personals expressament dels nostres fitxers, continua interessat en seguir incorporat als mateixos fins que sigui adequat a la finalitat per la que es van obtenir. ALBERTBOSCH.INFO en resposta a la confiança dipositada en nosaltres i tenint en compte la importància en matèria de protecció i confidencialitat que requereixen les seves dades personals, els informa que ha adoptat totes les mides d’índole tècnica i organitazativa necessàries per salvaguardar la seguretat de les mateixes tal com exigeix el Real Decret que regula el reglament de mides de seguretat dels fitxers que continguin dades de caràcter personal. ALBERTBOSCH.INFO pot modificar les presents polítiques de privacitat per a adaptar-les a les mides legislatives o jurisprudencials sobre dades personals que vagin apareixent, pel que exigeix la seva lectura, cada vegada que ens faciliti les seves dades a través d’aquesta Web. ALBERTBOSCH.INFO no es responsabilitza del tractament de les seves dades personals de les pàgines Web a les que pugui accedir a través dels diferents links que conté la nostra pàgina. RESPONSABILITATS Al posar a disposició de l’usuari aquesta pàgina Web, volem oferir-li tota una sèrie de continguts de qualitat, utilitzant la màxima diligència en la prestació dels mateixos, així com en els mitjans tecnològics utilitzats. No obstant, no respondrem de la presència de virus i d’altres elements que d’alguna manera puguin danyar el sistema informàtic de l’usuari. ALBERTBOSCH.INFO no garanteix l’exactitud, veracitat i vigència dels continguts d’aquesta pàgina Web, ja siguin propis, de tercers, o enllaçables a altres websites, quedant totalment exonerada de qualsevol responsabilitat derivada de l’ús de la mateixa. ALBERTBOSCH.INFO no garanteix el correcte funcionament respecte a la disponibilitat i continuïtat de la nostra pàgina Web. En la mida del possible, intentarem posar en coneixement dels usuaris qualsevol interrupció en el servei i arreglar-lo amb la major brevetat possible. No obstant, ALBERTBOSCH.INFO queda eximida de qualsevol responsabilitat derivada del incorrecte funcionament o interrupcions de la nostra pàgina Web. L’usuari assumeix tota la responsabilitat derivada de l’ús de la nostra pàgina Web, sent l’únic responsable de tot efecte directe o indirecte que sobre la pàgina Web es derivi, incloent, de forma enunciativa i no limitativa, tot resultat econòmic, tècnic i/o jurídic advers, així com la defraudació de les expectatives generades pel nostre portal, obligant-se l’usuari a mantenir indemne a ALBERTBOSCH.INFO per qualsevol reclamació derivada, directa o indirectament d’aquests fets. En compliment de l’article 21 de la Llei 34/2002 de Serveis de la Informació i Comerç electrònic, que prohibeix l’enviament de comunicacions comercials a través del correu electrònic que prèviament no hagin sigut autoritzades expressament pels destinataris de les mateixes, l'informem que mitjançant l’acceptació de les presents condicions d’ús, ens autoritza expressament a enviar-li els nostres enviaments comercials, publicitaris, informatius o promocionals per mitjà del correu electrònic a la direcció d’e-mail que ens faciliti, sempre amb caràcter revocable. Tot el referent a la nostra pàgina Web, es regeix exclusivament per les lleis espanyoles. En els cas de que es produeixi qualsevol tipus de discrepància o diferència entre les parts en relació amb la interpretació i contingut de la present pàgina Web, totes les parts es sotmeten, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur, als Jutjats i Tribunals de Barcelona. ATENCIÓ Les presents Condicions Generals d'Ús han sigut establertes amb data 02/01/2008. En qualsevol moment podem procedir a la seva modificació: si us plau, comprovi la data d’emissió a cada ocasió en que es connecti a la nostra pàgina Web i així tindrà la certesa de que no s'ha produït modificació alguna que li afecti. Per a qualsevol qüestió respecte a les Condicions d’Ús de la nostra pàgina Web, pot posar-se en contacte amb nosaltres a l’adreça i telèfon indicats més a dalt.


text: Hotel Stella, ubicat a Ciutat de Cebu, Cebu, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Hospital Cebu, Museu i Biblioteca Memorial Rizal, Hospital Chong Hua. Hotel Stella també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Cebu. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar, servei d'habitacions, restaurant, servei de bugaderia, ascensor. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Cebu, faci de Hotel Stella la vostra llar.


text: Alunexan empresa dedicada al la fabricació, subministrament i istal.lació de tot tipus de vidre, miralls, fusteria d ́alumini, persianes i mampares de bany i dutcha . i instal.lació per tot el territori nacional. la nostre preocupació a l ́hora d ́escullir tnat el diseny com les matéries prime, fan que els nostres productes siguin de qualitat i els més adecuats en cada cas.


text: Una persona ferida lleu en topar contra un arbre a Sant Juliàdijous 27 de desembre de 2012 16:34h Els fest van passar dimecres a primera hora de la tarda Sant Julià de Vilatorta, | Un persona va resultar ferida lleu aquest dimecres en una topada a Sant Julià de Vilatorta. Segons fonts dels bombers, els fets van passar a 1⁄4 de 3 de la tarda i l’accident es va produir quan el vehicle va xocar contra un arbre. La persona ferida va ser traslladada a l’Hospital General de Vic. [ Inici ]


text: La UPF, primer centro universitario colaborador ACTIC El passat mes d'octubre es va signar l'acord de col·laboració entre la Universitat Pompeu Fabra i el Departament de Governació i Administracions Públiques de la Generalitat de Catalunya pel qual la UPF passa a ser centre col·laborador ACTIC (Acreditació de Competències en Tecnologies de la Informació i la Comunicació). ACTIC és una acció de la Generalitat perquè els ciutadans majors de 16 anys pugin acreditar, mitjançant la realització d'una prova, la seva competència digital, entesa com la combinació de coneixements, habilitats i actituds en l'àmbit de les tecnologies de la informació i la comunicació. Les persones que superen satisfactòriament la prova tenen un certificat (com els certificats de nivell de suficiència en llengua catalana) que emet la Generalitat i que els possibilita acreditar un determinat nivell de competències (bàsic, mitjà o avançat) en TIC davant de qualsevol empresa o administració. Tant la prova com l'obtenció posterior del certificat son telemàtics. A partir d'ara, doncs, la UPF serà un centre col·laborador ACTIC. Això significa que serà un punt on els membres de la comunitat universitària podran informar-se'n i on podran realitzar les proves d'acreditació de les seves competències digitals per obtenir la certificació.L'objectiu de la iniciativa és apropar ACTIC als membres de la comunitat universitària i facilitar-los l'obtenció d'una acreditació estandaritzada i regulada en l'ús de les TIC, amb la finalitat de millorar la inserció laboral dels estudiants i la carrera professional del PDI i PAS. La informació a la comunitat universitària es donarà des dels PIE i les proves es faran dos cops al mes a la Biblioteca/CRAI de la Ciutadella, dins del període lectiu acadèmic, exceptuant l'època d'inici de curs, Aquest calendari inicial es podrà revisar en funció de la demanda. La data de la primera convocatòria de la prova és previst que sigui el dia 1 de desembre. La durada de la provaés de dues hores i mitja i es programaran en horari de tarda. Trobareu tota la informació a la web de Biblioteca i TIC > Els serveis que oferim > Acreditació ACTIC.


text: Evitar o reduir al màxim: - Evitar el consum de sucre blanc o moreno, mel, dolços, llaminadures, etc. Edulcorar amb nèctar d'agave que s'extreu de la saba del cactus i que és 3 vegades més dolç que el sucre però el seu índex glucèmic és molt baix (3-4 vegades menor que el de la mel.) - Evitar el consum de farines blanques (pa blanc, pastes), arròs blanc, cereals de l'esmorzar refinats i ensucrats. Consumir pa de multicereals (conté una barreja de civada, sègol, encebada, llavors de lli, etc.). Consumir arròs integral o de la varietat basmati que té un índex glucèmic inferior. L'all i la ceba ajuden a reduir els pics d'insulina. - Reduir el consum de patates excepte de la varietat Nicola. Consumir moniato, llenties, pèsols, mongetes. Substituir els cereals refinats i ensucrats de l'esmorzar per flocs de civada, cereals All Bran o Special K. - Evitar les confitures, melmelades, fruites en almíbar. Consumir fruita fresca al natural, en especial: nabius, cireres i gerds que ajuden a regular els nivells de sucre en sang. - Evitar les begudes ensucrades com els sucs industrials i els refrescs carbonatats. Consumir aigua amb llimona, te verd sense sucre o amb xarop d'agave que combat directament el càncer. Perquè el te verd alliberi les catequines s'ha de deixar en infusió entre 8 i 10 minuts. S'ha de beure abans que passi una hora des de la seva preparació ja que es perden les catequines. Es recomana beure 3 tasses per dia. En botigues especialitzades en te es poden obtenir varietats de te verd sense cafeïna o teïna - Evitar completament els greixos vegetals hidrogenats tipus margarina i tots els greixos animals carregats d'omega - Utilitzar oli d'oliva, que no estimula la inflamació en lloc d'oli de gira-sol o de blat de moro. - Reduir el consum de carn vermella "no orgànica" (vedella, be i porc). La carn vermella o les carns conservades (embotits) poden incrementar l'aparició de càncer colorrectal, mama i pròstata entre d'altres. La Fundació Internacional per a la Investigació del Càncer va emetre un informe l'any 2007 en el qual es recomana un màxim de 500 grams de carn vermella per setmana, encara que s'hauria de restringir el seu consum a no més de 200 grs. a la setmana de carn vermella i que aquesta sigui de producció "orgànica", obtinguda d'animals criats a l'aire lliure, en moviment i alimentats de pastures naturals. - Evitar els menjars conservats en sal o amb alt contingut d'aquesta (embotits, cansalada, pernil) ja que s'incrementa la incidència de càncer d'estómac. - Evitar el consum de begudes molt calentes ja que s'incrementa l'aparició de càncers de la cavitat oral, faringe i esòfag. - No consumir aigua embotellada en plàstic que hagi estat al sol o al congelador ja que es desprenen cancerígens com els PVCs. - Reduir el consum de productes lactis convencionals ja que contenen quantitats elevades d'àcids grassos omega-6. Substituir-los per productes lactis "orgànics" o "ecològics", llet o iogurts de soja. - Reduir el consum de fregits de qualsevol tipus com per exemple les patates o els aperitius fregits. Substituir per olives, tomàquets cherry, etc. - Evitar el consum de begudes alcohòliques destil·lades. - Eliminar el consum de tabac. - No ingerir Vitamina B elaborada en comprimits, injectables, o qualsevol altra forma medicinal, pel potencial efecte estimulant que pot tenir sobre el tumor. Això no vol dir que no es pugui consumir la vitamina B present als aliments naturals, els quals poden ser ingerits sense temor. Consumir o incrementar: - Incrementar el consum de verdures crucíferes (bròcoli, col de cabdell, cols de Brussel·les, col blanca i vermella). S'han de cuinar al vapor, en microones a baixa potència o fregits amb oli d'oliva perquè no es perdin els glucosilonats ni la vitamina C que contenen. S'ha de consumir entre 400 i 800 gr. al dia de fruites i verdures durant tot l'any. - Incrementar el consum de fruites fresques molt ben rentades amb aigua si es consumeixen amb pell per retirar possibles rastres de pesticides o "ecològiques". En les fruites de producció ecològica (sense pesticides ni fertilitzants) és aconsellable consumir la pell (pomes, peres, préssec etc.) ja que conté elevades quantitats de fibra natural. - Beure almenys 3 tasses de te verd al dia deixant la infusió entre 8 i 10 minuts perquè s'alliberin tots els polifenols continguts a les fulles. - Incrementar el consum de fruits vermells com nabius, gerds, móres, maduixes, etc. - Incrementar el consum de peix amb alt contingut en àcids grassos omega-3 com el salmó, tonyina, verat, sardina, anxova, truita de riu. Consumir almenys 3 vegades per setmana. La tonyina, les sardines o el verat enllaunats amb aigua o oli d'oliva són igual d'efectius. Evitar els enllaunats amb oli "vegetal" ja que es tracta d'oli de gira-sol o blat de moro amb elevat contingut d'omega-6. El peix congelat va perdent a poc a poc el seu contingut en omega-3. Les llavors de llinosa tenen un alt contingut d'omega-3 vegetal. Es pot moldre 30 gr. de llavors en un molinet de cafè i incorporar la pols en els cereals de l'esmorzar o en un iogurt o en un got de llet de soja. - Consumir aus i ous "orgànics" obtinguts d'animals criats a l'aire lliure i amb una dieta baixa en blat de moro ja que incrementa els nivells d'àcids grassos omega-6 que afavoreixen la inflamació relacionada amb el creixement dels tumors. - Condimentar els aliments amb cúrcuma ja que és l'antiinflamatori natural més potent, al mateix temps que redueix el creixement tumoral, inhibeix l'angiogènesi i produeix apoptosi a les cèl·lules canceroses i potencia l'efecte de la quimioteràpia. El pebre negre potencia l'assimilació de la cúrcuma per l'organisme. Des del punt de vista pràctic es dissol una cullerada de cafè de cúrcuma en mitja cullerada sopera d'oli d'oliva i una mica generosa de pebre negre i amb això es condimenten les verdures al vapor i les amanides. Incorporar el romaní i la farigola com a condiment dels seus plats (arrossos, guisats, etc.). Utilitzar alfàbrega, all i julivert en realitzar sofregits. - Consumir una copa de vi negre al dia si el seu metge no ho ha prohibit (per exemple per malalties hepàtiques o d'un altre tipus). - Consumir all, cebes i porros ja que es redueixen els efectes de diverses substàncies cancerígenes alliberades durant la combustió del tabac i que es generen a la carn quan s'ha cremat a la barbacoa. En les persones que consumeixin molt all es redueix l'aparició de càncer de ronyó o de pròstata. Des del punt de vista pràctic, picar l'all i sofreír junt amb ceba en oli d'oliva i amb aquest sofregit preparar verdures cuinades al vapor, a les quals se'ls pot agregar cúrcuma amb pebrot negra. - Consumir bolets, preferentment shitake, maitake i coriolus versicolor ja que tenen un efecte marcat estimulant el sistema immunitari. Les pot cuinar a la planxa, a la graella, en sopes o amanides. - Consumir algues en sopes, amanides, afegides als llegums (cigrons, llenties, pèsols) o junt amb les verdures crucíferes al vapor (col de cabdell, bròcoli, coliflor, cols). - Consumir gingebre que pot ser mòlt agregat al te, als cereals de l'esmorzar o sobre fruites en macedònia. Les ralladures de gingebre també poden servir per amanir fruites. - Consumir 250 mil·lilitres de suc de magrana cada dia, fonamentalment els pacients amb càncer de pròstata o mama que són els tumors en els quals es van demostrar majors efectes. - Consumir 250 mil·lilitres de suc natural de taronja cada dia o dues peces de cítrics. Es pot utilitzar ralladura de mandarina orgànica sobre altres fruites en macedònia o en els cereals de l'esmorzar. - Consumir entre 20 i 40 grams diaris de xocolata negra (més de 70% de cacau) que és beneficiós en la prevenció de les malalties cardiovasculars i del càncer. - Incrementar l'activitat física ja que s'ha demostrat que redueix l'aparició de diversos càncers (mama, còlon, pròstata, etc.). L'objectiu final és realitzar caminades ràpides una hora al dia o exercici similar, adequant-se al seu estat físic. Generalment, l'exercici s'ha d'incrementar progressivament, no importa si al començament no es pot realitzar més que uns quants minuts al dia. Observarà que gradualment es troba en millors condicions que li permetrà augmentar els minuts d'exercici. - Mantenir un pes corporal raonable (pot ser avaluat segons índex de massa corporal, mesura de pes relatiu que es calcula dividint el pes en quilos pel quadrat de l'altura en metres, aquest s'ha de trobar entre 18.5 i 25 kgm2). Aliments anticàncer: principals llocs d'activitat |Redueix la carcinogènesi||Inhibeix el creixement cel·lular||Mort cel·lular||Anti-angiogènesi||Estimula la immunitat| |Te verd||x||x| |Cúrcuma||x||x||x||x| |Soja||x||x||x| |Crucíferes||x||x||x| |All i cebes||x||x||x| |Raïm i fruites vermelles||x||x||x||x| |Cítrics||x||x||x| |Tomàquet||x| |Omega 3||x||x||x| |Xocolata negra||x| (Modificat de R Béliveau i D Gringas. Food to Fight Cancer. DK, New york, 2006.) Consum diari recomanat d'aliments amb propietats anticàncer |Cols de Cabdell de Brussel·les||1/2 tassa| |Verdures crucíferes (bròcoli, coliflor, col de cabdell)||1/2 tassa| |Cebes, xalotes||1/2 tassa| |Espinacs, berro||1/2 tassa| |Soja||1/2 tassa| |Gerds, móres||1/2 tassa| |Nabius secs||1/2 tassa| |Raïm||1/2 tassa| |Suc de cítrics||1/2 tassa| |All||2 dents| |Pasta de tomàquet||1 cullera sopera| |Llavors de lli||1 cullera sopera| |Cúrcuma||1 cuchara de té| |Pebre negre||1/2 cullera de te| |Xocolata negra (mínim 70% de cacau)||40 grams| |Te verd||3 cops (250 ml)| |Vi negre||1 got| (Pres de R Béliveau i D Gringas. Can Fam Physician 2007, 53: 1905-1911)


text: Membres de l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) s’han reunit aquest matí amb representants del grup parlamentari del Partit Popular de Catalunya (PPC), encapçalats pel seu portaveu, Enric Millo, i el secretari primer de la Mesa del Parlament, Pere Calbó. Durant la trobada, ambdues parts han exposat el seu punt de vista sobre el dret a decidir i han fet evidents les discrepàncies sobre la voluntat que Catalunya esdevingui un nou estat d’Europa. Els representants del PPC han obert la porta a plantejar un referèndum, però només si se celebra arreu de l’Estat espanyol. Segons ha declarat el president de l’AMI i alcalde de Vic, Josep M. Vila d’Abadal, “ens han rebut amb molta cordialitat i no han descartat la possibilitat de plantejar un referèndum... això sí, obert a tot Espanya, perquè tots els espanyols puguin expressar la seva opinió”. Pel que fa al conflicte de banderes i dels municipis declarats “territori català lliure i sobirà”, “el PPC s’ha compromès a fer-li arribar la nostra preocupació a la delegada del Govern a Catalunya, Maria de los Llanos de Luna, encara que creuen que té poc marge de maniobra en estar obligada a fer complir la llei”. El proper 15 de febrer, durant l’Assemblea General de l’AMI que se celebrarà a Vilanova i la Geltrú, Vila d’Abadal ha anunciat que es prendrà una decisió sobre com donar suport als municipis que són portats als jutjats per no tenir la bandera espanyola o per haver-se declarat lliures i sobirans. Per la seva banda, el popular Enric Millo ha reconegut que “hi ha una discrepància absoluta en els objectius. No hi ha marge per col·laborar amb una associació amb un objectiu oposat al nostre”. Millo ha continuat: “Reconeixem que legítimament poden defensar la seva teoria del dret a decidir.” I, pel que fa a la guerra de banderes, ha apuntat: “Els municipis han de complir totes les lleis, igual que es demana als ciutadans.”


text: Serguei Mikhàilovitx Prokudin-Gorski Serguei Mikhàilovitx Prokudin-Gorski (en rus Сергей Михайлович Прокудин-Горский) (31 d'agost de 1863, Murom, província de Vladímir, Imperi Rus - 27 de setembre de 1944, París, França). Fotògraf, químic (estudiant de Mendelèiev), inventor, i membre de la Rússia Imperial Geogràfica i la Societat de Tècnics de Rússia Imperial. Va fer una contribució significativa al desenvolupament de la fotografia en color i en la cinematografia. Serguei Mikhàilovitx Prokudin-Gorski va estudiar química i va dedicar la seua carrera a l'avanç de la fotografia. Es va perfeccionar a Sant Petersburg, Berlín i París i va obtenir patents per a la fabricació de pel·lícules i sistemes de projecció cinematogràfica en color. Vers el 1907 va concebre un pla educatiu destinat als escolars, que faria servir els avanços de la tecnologia fotogràfica en color per documentar els límits de l'Imperi Rus, la seua història, la seua cultura i la seua modernització. Proveït del seu laboratori muntat en un vagó de ferrocarril i dels permisos corresponents del tsar Nicolau II, que li obrien el pas a àrees restringides i li garantien la cooperació de la burocràcia imperial, Prokudin-Gorski va recórrer i fotografiar l'Imperi Rus poc abans que desapareguera. Entre els anys 1909 i 1912, i després el 1915, va completar el rellevament d'onze regions, viatjant en un tren equipat especialment pel Ministeri de Transports, i va realitzar aproximadament 3.500 fotografies. El 1918, Prokudin-Gorski abandona Rússia. Després d'assabentar-se de la mort del tsar i de la seua família s'estableix a París, on mor el 1944. La Biblioteca del Congrés dels Estats Units va comprar, el 1948, les imatges als seus hereus i, el 2001, va organitzar l'exhibició L'Imperi que va ser Rússsia. Per a aquella ocasió es va realitzar el copiat digital de les seues imatges a partir dels tres originals monocromàtics de cada foto. La visió de Prokudin-Gorski és esbiaixada, mira des del lloc del poder. És la Rússia que els tsars volien veure i volien mostrar. El poble rus patia en aquell moment impostos desmesurats, grans fams i matances. Després va haver de patir reclutaments forçosos per participar en una Guerra Mundial que no li interessava. Mentre Prokudin-Gorski concebia i realitzava el seu pla fotogràfic enorme, van tenir lloc fets com ara la Revolució del 1905 i el motí al cuirassat Potemkin. No hi ha res d'això a la seua col·lecció. Les seues fotografies registren una vida pastoral i idíl·lica. Són, en definitiva, les imatges del fotògraf del Tsar. Tècnica fotogràfica[modifica | modifica el codi] La tècnica de Prokudin-Gorski feia servir plaques de vidre de 3 x 9 polzades preses a través d'una càmera amb un xassís triple, que efectuava tres exposicions sobre la mateixa placa en successió ràpida. Cadascuna d'aquestes exposicions es feia a través de filtres de color blau, verd i vermell. Els negatius en blanc i negre obtinguts així eren positivats i després aquests positius transparents es projectaven davant el públic amb un projector triple que tenia els mateixos filtres de color en cada lent. Les tres plaques que havien descompost la imatge cromàticament la tornaven a compondre quan coincidien les tres projeccions sobre una pantalla blanca d'acord amb els principis del mètode additiu. Aquest mètode no era gaire útil amb elements mòbils, per això en algunes de les seues fotografies es poden observar algunes zones de color pur (vermell, verd o blau) que ens indiquen que una part de la imatge es va bellugar entre presa i presa. Malgrat tot, però, i gràcies a ell, tenim la sort de poder gaudir de documents històrics d'un gran valor. Enllaços externs[modifica | modifica el codi] - Vídeo amb fotografies en color de l'Imperi Rus per Prokudin-Gorski (català) - The Empire That Was Russia: The Prokudin-Gorskii Photographic Record Recreated – Biblioteca del Congrés (anglès)


text: Si aneu a la piscina amb nens, mai heu de deixar de vigilar-los ni perdre’ls de vista. Un sol segon i un pam d’aigua poden ser suficients per provocar una tragèdia. Sigueu prudents i seguiu els consells que trobareu en aquests vídeos. Continua llegint Algunes persones recordareu aquella campanya per a l’ús del preservatiu de 1990 “posa-te’l, posa-li”, que en el seu moment va aconseguir força notorietat. Des d’aleshores han passat 24 anys, i el missatge segueix essent vàlid i necessari, tot i que s’expressa de manera diferent avui dia. Us deixem aquests dos vídeos separats per 23 anys (1990/2013) però amb el mateix objectiu: conscienciar de la necessitat de l’ús del preservatiu per la prevenció de les malalties de transmissió sexual (ITS). Continua llegint A la comunitat bloguera de l’ICS Catalunya Central ens ha semblat una bona idea oferir-vos un apunt lleuger, adient per a un mes d’agost que us desitgem que sigui tranquil i relaxat. Una miscel·lània literària i cinematogràfica, per a un estiu que us permeti seure sota el para-sol o sota l’arbre més frondós i llegir i veure cinema, i així experimentar un plaer dolç que us pugui aportar un benestar durador. Continua llegint Publicat dins de Lleure Etiquetat com a ICS Catalunya Central, llibres A l’estiu, en funció dels corrents marins, poden arribar meduses a les nostres platges. Protegir-vos de les picades i saber com actuar en cas que en patiu una previndrà possibles complicacions en les lesions. Més consells a “Picades i mossegades” de Canal Salut, i en una entrada anterior (estiu de 2012) d’aquest blog: Salut i vacances III. Els cavalls són animals forts i valents que normalment s’utilitzen per cavalcar i per altres disciplines, com els raids, la doma o el salt. El fet de muntar a cavall pot tenir també una finalitat terapèutica. La Thaïs Serrà Rigol, metgessa de família de l’EAP Santa Eugènia de Berga, ens en parla. Continua llegint La Gerència territorial de l’Institut Català de la Salut a la Catalunya Central (GTCC) i l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCat) convoquen el III Concurs de relat breu amb l’objectiu de promoure la salut i el benestar. Estem molt satisfets de poder donar continuïtat a aquesta activitat, gràcies als bons resultats de les dues edicions anteriors. Fem una crida, per tercera vegada, a tots aquells a qui us agrada escriure. El relat guanyador serà publicat en aquest blog i quedarà indexat de forma permanent. Enguany, el tema és: “Valors i salut”. Continua llegint Foto de Pixabay|Public Domain Tot i que ambdues són reaccions adverses a la ingesta de l’aliment o d’un dels seus components, és important conèixer la diferència entre una al·lèrgia i una intolerància a un aliment. Si preneu un aliment al qual sou intolerant probablement us sentireu malament, ja sigui perquè el vostre sistema digestiu no és capaç de digerir correctament l’aliment o perquè s’irrita a causa de la ingesta. Aquesta situació us afecta el metabolisme de l’organisme. Si preneu un aliment al qual teniu al·lèrgia, la reacció del cos pot arribar a ser tan greu que perilli la vostra vida. Continua llegint Des de la implantació del projecte, s’ha reduït un 17% el nombre d’usuaris hospitalitzats i l’estada mitjana hospitalària ha passat de 724 a 187 dies. El projecte “Cap a un nou model col·laboratiu d’atenció integrada a Tona” ha estat guardonat amb el Primer Premi B SALUT – CHIESI 2013 a la Innovació en Gestió Sanitària, en la seva tercera edició. L’objectiu principal del pla, impulsat des de l’Ajuntament de Tona amb el colideratge de l’Equip d’Atenció Primària Tona i l’Àrea de Serveis Socials de la Mancomunitat de la Plana, és millorar la qualitat de l’atenció prestada als pacients del municipi a través de la interacció i la col·laboració entre els serveis socials i els de salut. Des de la seva implantació, a principis de l’any 2013, ençà s’ha aconseguit reduir (si es comparen les dades actuals amb les de 2011) un 17% el nombre d’usuaris que han estat hospitalitzats i l’estada hospitalària mitjana anual ha passat de 724 a 187 dies. Així mateix, les defuncions a hospitals en relació amb les residències han minvat en un 29%. Continua llegint L’assoliment d’una societat més justa i equitativa, vetllant per la igualtat del tracte i d’oportunitats de treballadors i treballadores és un dels eixos centrals de la responsabilitat social corporativa de l’Institut Català de la Salut, tal i com queda expressat en el Pla d’Igualtat. La nostra companya Montse Puchades és la persona encarregada de defensar les polítiques d’Igualtat de l’ICS a la Catalunya Central. Tot seguit ens en fa un breu resum de la conferència a la que va assistir el passat 8 de juliol: “Beneficis socials i econòmics d’una nova organització del temps”, a càrrec de Sara Berbel Sánchez, doctora en Psicologia Social. Continua llegint L’equip de Sant Joan de Vilatorrada Dins el Pla d’actuació per prevenir els efectes de les onades de calor sobre la salut (POCS 2014) els professionals de l’EAP de Sant Joan de Vilatorrada hem organitzat unes actuacions paral·leles, i a més d’ oferir els consells per “un estiu ben fresc” suggerim als ciutadans: consells de salut per als infants més petits, consells en cas de picades d’insecte i receptes de cuina fresca per la calor. Continua llegint


text: “Tot sovint penso en el meu treball com un haiku visual. És un intent d’evocar i suggerir mitjançant els menys elements possibles més que de descriure amb gran detall... Potser el més intrigant de tot és la possibilitat de fotografiar el que l’ull humà no pot veure – el temps acumulat.” Amb aquestes paraules descriu Michael Kenna la seva visió personal. Reconegut com un dels més notables fotògrafs de paisatges de la seva generació, Kenna explora i mostra els efectes de la civilització humana en el mon natural. Les fotografies de Kenna, quadrades, en blanc i negre, son d’un minimalisme embadalidor, impregnades per l’atmosfera fantasmagòrica, gairebé onírica, que sovint aconsegueix amb temps de exposició molt llargs i amb un equilibri visual de una delicadesa única. Us recomanem, doncs, una atenta visita a la seva web


text: Al visitar Berlín, vosté es sentirà com a casa a Pullman Berlin Schweizerhof Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Aquari, Centre Comercial Europa-Center, Ambaixada d'Espanya. Pullman Berlin Schweizerhof Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Berlín. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha restaurant, botigues a l'hotel, ascensor, servei d'habitacions 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com massatge, centre esportiu, spa, piscina coberta, sauna. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Pullman Berlin Schweizerhof Hotel.


text: Lluís Falgàstve "Aquí Parlem", dirigit i presentat per Lluís Falgàs, analitza l'actualitat parlamentària. El programa es torna a emetre els diumenges a les 19:30 hora. El conductor del programa Lluís Falgàs entrevista aquesta setmana a "Aquí Parlem", Carles Duarte i Gemma Sendra, president i vicepresidenta del CoNCA. Fa uns dies el Parlament de Catalunya va elegir els sis nous membres del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts, Issona Passola, Valentí Puig, Carles Duarte, David Albet, Mercè Gispert i Gemma Sendra. El CoNCA és l'òrgan d'assessorament de la conselleria de cultura. Segons el CoNCA "té per objecte assessorar el Govern en el conjunt de la política cultural, vetllar pel suport a la creació artística i per la promoció d’aquesta, i fer-ne l’avaluació". Per parlar del sistema cultural català, de quin tipus d'assessorament fa el CoNCA i quina és la cultura que volen per Catalunya, participaran en el programa el president de l'entitat Carles Duarte, poeta i lingüista, director de la Fundació Lluís Carulla i membre del Consell de Cultura de Barcelona; i la vicepresidenta Gemma Sendra, gestora de projectes culturals, entre d'altres ha estat gerent de la Fundació i Consorci del Gran Teatre del Liceu i del Museu d'Art Contemporani de Barcelona MACBA. A més, el programa també analitzarà la comissió d'investigació sobre la sanitat que es decidirà en el ple de la propera setmana, on també hi compareixerà el President Mas per parlar de les retallades.