text: CiU permet al govern espanyol elevar l'edat de jubilació als 67 ARA Barcelona. 22/07/2011 00:00 260x366 El ministre de Treball, Valeriano Gómez. / JUANJO MARTÍN / EFE El ministre de Treball, Valeriano Gómez. / JUANJO MARTÍN / EFE El govern espanyol va aprovar ahir al Congrés la polèmica reforma de les pensions amb l'ajuda de CiU. L'aprovació d'aquesta llei comporta que, definitivament, l'edat de jubilació s'amplia dels 65 als 67 anys i el període per calcular la pensió passa de 15 a 25 anys. La reforma del sistema de pensions, rebuda amb una forta oposició dels sindicats (que va culminar amb la vaga general al setembre), va ser ahir defensada de nou pel ministre de Treball. Valeriano Gómez va negar que els canvis legislatius suposin cap mena de retallada i va garantir que les prestacions seran més altes que el 2007 quan entrin en vigor tots els aspectes de la llei. Una novetat que introdueix la nova llei de pensions és el reconeixement de fins a cinc anys de cotització per a les mares que hagin interromput la seva carrera laboral per fer-se càrrec dels fills, així com també la integració de les treballadores (són dones majoritàriament) de la llar dins el règim general de la Seguretat Social. A canvi del suport als socialistes, CiU va aconseguir que el govern traspassi a les comunitats autònomes la titularitat dels edificis de la Seguretat Social dedicats a l'assistència sanitària, que ja estaven gestionats per les comunitats. Això a Catalunya suposarà el traspàs de 150 edificis.


source: CulturaX

text: Comença a rodar el Recam Làser Caldes 2016-2017 | La Jornada del Vallès Inici Hoquei Comença a rodar el Recam Làser Caldes 2016-2017 Comença a rodar el Recam Làser Caldes 2016-2017 El conjunt vallesà ha tornat a la feina després d'unes merescudes vacances d'estiu. Els d'Eduard Candami afronten la nova temporada, la segona a l'OK Lliga, amb el repte d'intentar superar la bona campanya passada i fer un gran paper a la Copa CERS El passat dilluns 16 d'agost la Torre Roja va tornar a obrir les portes. El Recam Làser Caldes torna a la feina amb les mateixes expectatives i ambicions que la temporada passada. Els calderins arriben a la primera setmana de feina molt motivats i amb ganes de començar les competicions, enguany amb la gran il·lusió de competir a Europa i de tornar a plantar cara a l'OK Lliga. Com la temporada passada, la pretemporada dels equips d'OK lliga, excepte Alcobendas i Liceo, es centra en la Lliga Catalana, que començarà el proper 23 d'agost davant el Lloret a la Torre Roja. El torneig continuarà el 26 i el 30 d'agost amb la visita dels vallesans a Lleida i rebent el Reus Deportiu, a priori, favorit per arribar a la fase final. A banda d'aquesta important preparació de cara a la nova temporada, els vallesans disputaran alguns amistosos més, encara per concretar. La presentació oficial tindrà lloc el proper 17 de setembre en un partit que diputaran contra el Tordera o el Sant Feliu. Els arlequinats només presenten la novetat de Pol Galbas, un jove jugador ofensiu procedent de l'Igualada que arriba a Caldes per substituir a Jassel Oller (Sant Feliu) i Humberto Mendes (CE Noia).


text: El 9 Esportiu - Notícia: L'Espanyol obre el foc legal per netejar la seva imatge L'Espanyol obre el foc legal per netejar la seva imatge Cas COPE. L'Espanyol dóna 24 hores, via requeriment judicial, a l'emissora perquè li reveli la font de la LFP. En cas contrari, anirà contra la cadena i el periodista que va donar la informació 03/05/12 02:00 - El portaveu del consell i responsables de l'àrea jurídica de l'Espanyol van traçar el full de ruta de les accions legals a seguir en les pròximes 24 hores Foto: FERRAN CASALS. L'Espanyol presentarà un requeriment judicial avui al matí a la COPE perquè reveli el nom de la font de la Lliga de Futbol Professional (LFP) que va proporcionar al periodista de la cadena Juan Antonio Alcalá la informació sobre que el partit del dissabte 30 d'abril contra l'Sporting de Gijón tenia el resultat pactat prèviament. "Considerem que els fets són de la màxima gravetat i afecten l'honor tutelat per l'article 18 de la Constitució," explicava el portaveu del consell i responsable de l'àrea jurídica de l'Espanyol, Rafael Entrena. "En funció del resultat adoptarem una decisió o una altra", afegia el conseller blanc-i-blau. Ara la COPE té 24 hores per respondre i donar el nom de la font de la LFP. "No podem permetre informacions sense que es comprovi la veracitat de les mateixes. Tirar la pedra i amagar la mà. Anirem contra algú. Si la COPE no ens diu qui ha sigut anirem contra la cadena i el periodista", argumentava Entrena, que deixava clar que, independentment del resultat del requeriment, "el club ha pres la ferma decisió d'exercitar amb contundència accions civils o penals contra les persones físiques i jurídiques" que han atemptat contra l'honor del club. Tot i això el portaveu no sap què pot passar al llarg del dia d'avui. "No hi confio ni deixo de confiar-hi. El que vaig sentir en el programa de l'endemà és que feien un joc d'equilibris i això a mi no em val. No sé què faran", deia el portaveu. Tot i això, el conseller ja assenyalava que "el mal ja està fet i per això el tema és molt greu": "Això no s'arregla amb una rectificació." En aquest sentit, el portaveu blanc-i-blau deixava patent que la segona part del futur procés judicial anirà per reclamar una quantitat econòmica pels danys morals i fets lesius produïts per les injúries. "És molt difícil quantificar el dany moral i això no s'arregla amb una rectificació. Respectem el dret d'informació, però aquí no val tot. No es pot dir això amb aquesta lleugeresa. Això és molt greu i no pot sortir gratis. Estem parlant que algú ens acusa d'un delicte, de manipular la competició i això és un fet molt greu. No dono segones oportunitats ni perdono", assegurava amb contundència Rafael Entrena.El conseller delegat, Joan Collet, va fer costat a Entrena durant la compareixença i va subratllar al seu torn: "No estem aquí per donar una segona oportunitat. Instem per escrit que ens donin el nom, i si no anirem contra la cadena i el periodista", va concloure. JOAN COLLET Instem per escrit que ens donin el nom, i si no anirem contra la cadena i el periodista RAFAEL ENTRENA Això és molt greu i no pot sortir gratis. No dono segones oportunitats ni perdono RAFAEL ENTRENA És molt difícil quantificar el dany moral i això no s'arregla ambuna rectificació No descarten anar de bracet amb l'Sporting L'Sporting de Gijón és l'altre equip implicat en la suposada notícia d'arreglar el resultat del partit de dissabte passat. Els asturians també volen netejar la seva imatge i podrien anar de bracet amb l'Espanyol. Una denúncia compartida que no descartava el conseller delegat blanc-i-blau, Joan Collet. "He parlat amb ells en aquestes últimes hores, però en principi tenim clara la nostra decisió i no descartem fer-ho conjuntament ni ho confirmem. No sé que farà l'Sporting. Tenim clar el que farem nosaltres," afegia. En qualsevol cas, el conjunt asturià també vol netejar la seva imatge després de les greus acusacions que ha rebut. El seu president, Vega Arango, ja va dir que aniran amb "sang i foc" a dissipar els dubtes que s'han generat al volant del seu club pel partit de Cornellà.


text: Johan Cruyff | Horacio Seguí | Página 2 40 anys de Johan Cruyff 20 enero, 2015 FutbolBarça, Cruyff, FCB, Johan CruyffHoracio Seguí Aquesta nit TV3 emetrà un documental d'homenatge a Johan Cruyff. El motiu, els 40 anys a Barcelona d'aquesta gran persona, amb qui he tingut el plaer de tenir una entranyable amistat. Tot i que fa 42 anys que va fitxar pel FCB, jo el vaig conèixer l'any 1970 quan, per una invitació de la revista RB, va visitar la ciutat de Barcelona i Castelldefels (on es va enamorar de les platges del nostre país i va menjar la seva primera paella). En aquella visita es va vestir per primera vegada als vestuaris del Camp Nou amb la samarreta del FCB tot i que no va fitxar pel club fins a 3 anys més tard. En aquell moment va conèixer el que seria el seu gran amic en els anys de futbolista, Carles Reixach. Jo per la meva part puc dir que estic orgullós d'haver estat amb ell aquell dia i haver-li fet les primeres fotografies. El vaig fotografiar acompanyat de la seva esposa Dani al Poble Espanyol, a les Rambles, i al Camp Nou. Aquí teniu unes fotografies d'aquell dia i d'alguns altres. Sortida al Camp Nou de Johan Cruyff. Rinus Michels, Cruyff, Armand Caraben i Cos Coster, sogre i manager del jugador, signant l'acord a Amsterdan. Lasa de l'Atletic Bilbao i Johan Cruyff. Signatura del contracte de Cruyff amb el FCB. Montal felicita a Cruyff després d'un partit. Cruyff visita als seus futurs companys del FCB a Papendal. Agost 1973. Primera visita de Johan Cruyff al Camp Nou l'any 1970. La seva primera foto vestit dels colors blaugrana.


text: Avís legal - Sog Enginyeria CAT En compliment del que estableix la Llei 34/2002, d' 11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i comerç electrònic (LSSICE), s'informa dels següents aspectes jurídics: Titular de la pàgina web: Jordi Lorente Garcia-NIF/DNI 77676499W-Jordi Lorente Garcia Contacte: Tel. 669481687-email: jordilorente@ingenieros.com Activitat: Ingenieria El portal web http://www.sogenginyeria.cat/aims per facilitar al públic, en general, el coneixement de les activitats que aquesta organització realitzi i dels productes i serveis que presta, per al desenvolupament de la seva activitat. L'ús de qualsevol de les funcionalitats del lloc web implica l'expressa i plena acceptació de les presents condicions, sense perjudici de les persones que es poguessin aplicar a alguns dels serveis concrets oferts a través del lloc web. El titular de la web es reserva el dret d'efectuar, en qualsevol moment i sense necessitat d'avís previ, modificacions i actualitzacions de la informació continguda en el seu web o en la configuració i presentació del lloc. Per tal de mantenir actualitzada la informació publicada al portal WEB, els continguts de la mateixa poden ser modi2cados, corregits, eliminats o afegits en qualsevol moment, per la qual cosa serà aconsellable comprovar la validesa o exactitud de les mateixes anant a Fonts oficials. Propietat intel • lectual, industrial i marcs Tots els elements que conformen la pàgina web, així com la seva estructura, disseny, codi font, així com els logotips, marques i altres signes distintius que apareixen en el mateix, són titularitat de JORDI LORENTE GARCIA o els seus col·laboradors i estan protegits pels corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial. Les imatges i altres elements gràfics continguts en el lloc web també estan protegits pels corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial. El titular de la web prohibeix expressament la realització de "framing" o la utilització per part de tercers de qualssevol altres mecanismes que alterin el disseny, original configuració o continguts de la nostra pàgina web. L'ús dels continguts ha de respectar la seva llicència particular. D'aquesta manera, el seu ús, reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat similar o anàloga, queda totalment prohibida tret que això mitjanci i autoritzi expressament al titular de la pàgina web de JORDI LORENTE GARCIA. Només s'autoritza la reproducció total o parcial dels textos i continguts subministrats pel lloc WEB, sempre que totes i cadascuna de les condicions següents: Mantenir la integritat dels continguts, documents o gràfics El titular de la pàgina web es cita expressament com a font i origen d'aquests. El proposit i la finalitat d'aquest ús és compatible amb les finalitats del lloc web i/o l'activitat del titular del lloc web. No es pretén fer un ús comercial, queda prohibida la seva distribució, comunicació pública, transformació o descompilació Qualsevol altre ús serà comunicat i autoritzat pel titular de la pàgina web, previ i expressament. Pel que fa a les cotitzacions de productes i serveis de tercers, el titular de la web reconeix els corresponents drets de propietat industrial i intel·lectual a favor dels seus titulars, no implicant la seva única menció o aparició a la web l'existència de drets o Responsabilitat per la mateixa, ni aval, patrocini o recomanació. El titular de la pàgina web declara el seu respecte als drets de propietat intel·lectual i industrial de terceres persones; Per tant, si vostè sent que el nostre lloc web pot estar violant els seus drets, si us plau contacti amb el propietari del lloc web. El titular de la web no garanteix la inexistència d'errors en l'accés a la web, en els seus continguts, ni que aquest s'actualitzi, encara que el titular del lloc web desenvoluparà els seus millors esforços per, si escau, evitar-los, corregir-los o actualitzar-los. Tant l'accés al lloc web com l'ús que pugui fer-se de la informació continguda en els mateixos és d'exclusiva responsabilitat de qui ho realitza. El titular de la pàgina web no es responsabilitza de la informació i continguts emmagatzemats, però no limitats, en fòrums, xats, blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar contingut del formulari Independent a la pàgina web http://www.sogenginyeria.cat/. No obstant això, i en compliment del que disposa la LSSI, el titular del lloc web es fa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat, col·laborant activament en la retirada o en el seu cas bloquejant tots aquells continguts que puguin afectar o contravenir la legislació nacional o internacional, drets de tercers o la moral i l'ordre públic. Si l'usuari considera que hi ha algun contingut al lloc web que pogués ser susceptible d'aquesta classificació, posi's en contacte amb el propietari del lloc web. El titular de la pàgina web no es fa responsable de les respostes que es facin a través de les diferents adreces de correu electrònic que apareixen en el seu lloc web, de manera que en cap cas pot derivar-se d'un efecte jurídic vinculant. Els enllaços que figuren a la nostra pàgina web poden donar lloc a continguts de tercers web. L'objectiu d'aquests enllaços és només facilitar la cerca dels recursos que poden interessar-te a través d'Internet. No obstant això, aquestes pàgines no pertanyen al titular del lloc web, ni fan una revisió dels seus continguts i, per tant, el titular de la web no assumeix cap responsabilitat sobre els continguts, informacions o serveis que poguessin aparèixer en aquests llocs, que tindran Caràcter exclusivament informatiu i en cap cas implicarà cap relació entre el titular del lloc web i les persones o entitats titulars d'aquests continguts o titulars d'altres llocs on es troben. El titular de la pàgina web no es fa responsable del funcionament de la pàgina enllaçada ni dels danys que poguessin derivar-se de l'accés o ús dels mateixos. Els enllaços a la pàgina web http://www.sogenginyeria.cat/must compleixen les condicions següents: L'establiment de l'enllaç no implicarà cap tipus d'acord, contracte, patrocini o recomanació per part de JORDI LORENTE GARCIA de la pàgina que fa l'enllaç. La pàgina web en la qual s'estableixi l'hiperenllaç no contindrà informació amb continguts il·lícits, discriminatoris, contraris als principis d'ètica comunament acceptats o que infringeixin l'ordre Públco, així com contenir continguts Contràriament a qualsevol dret de terceres persones. El titular de la pàgina web pot sol·licitar l'esborrat d'un enllaç al seu lloc web, sense que calgui al·lejar cap causa. En aquest cas, la pàgina que ha realitzat l'enllaç ha de procedir a la seva supressió immediata, tan aviat com rebi la notificació del titular de la pàgina web. No es responsabilitza de cap manera ni garanteix la claredat, exactitud, 2abilidad, correcció o moralitat de continguts o serveis que l'establiment de l'hiperenllaç pugui oferir. L'usuari assumeix sota la seva exclusiva responsabilitat les conseqüències, danys o accions que poguessin derivar-se de l'accés a la pàgina web de l'hiperenllaç. La pàgina web en la qual s'estableixi l'hiperenllaç no podrà contenir cap marca, denominació, logotip, eslògan o altres signes distintius pertanyents al titular del lloc web, excepte aquells signes que formin part del mateix hiperenllaç. Per als casos en què es recullen, tracten o emmagatzemen les dades personals, es farà d'acord amb la política de privacitat publicada al lloc web i es pot consultar al peu o al peu de pàgina del lloc web. La llei aplicable en cas de disputa o con2icto d'interpretació dels termes que conformen aquest avís legal, així com qualsevol qüestió relacionada amb els serveis d'aquest portal, serà la llei espanyola. Per a la resolució de qualsevol con2icto que pogués sorgir en ocasió de la visita al lloc web o de l'ús dels serveis que puguin ser oferts, el titular de la pàgina web i l'usuari acorden sotmetre's als jutges i tribunals de residència de l'usuari , sempre que estigui situat en territori espanyol i que actuï com a consumidor. Si no és així, l'enviament serà als jutjats i tribunals de la ciutat de Barcelona, Espanya.


text: Dos cicles per divulgar l'òpera des del CaixaForum Girona - Diari de Girona Dos cicles per divulgar l'òpera des del CaixaForum Girona L'equipament cultural acull dilluns la primera de les conferències del baríton Enric Martínez-Castignani ddg. girona 22.01.2021 | 00:04 Dos cicles per divulgar l'òpera des del CaixaForum Girona Diari de Girona CaixaForum Girona enceta Òpera des de l'escenari, el nou cicle de divulgació musical que proposa, a través de quatre conferències, un recorregut per a acostar-se a grans títols i compositors d'òpera indispensables: I puritani de Bellini, Il barbiere di Siviglia de Rossini, Le nozze di Figaro de Mozart i La traviata de Verdi. Enric Martínez-Castignani, baríton i divulgador musical, revelarà aspectes de cada obra que van més enllà del simple relat de l'argument, com per exemple les particularitats de la interpretació o del context. Òpera des de l'escenari començarà dilluns 25 de gener amb la sessió dedicada a I puritani. La prova del cotó. El 8 de febrer es debatrà sobre l'obra de Rossini, amb Il barbiere di Siviglia. Episodi 1: Rossini i el patchwork. Aquesta sessió està vinculada a la del 22 de febrer, Le nozze di Figaro. Episodi 2: L'univers de Mozart, i el cicle finalitzarà el dilluns 8 de març amb la conferència sobre La traviata. El reflex d'una societat. I per complementar la programació es projectaran dintre del cicle Òpera filmada, quatre peces de Bellini, Rossini, Mozart i Verdi. Els dilluns a partir de l'1 de febrer, es projectaran les versions del cicle, començant amb I puritani, de Bellini. La següent proposta serà el 15 de febrer amb Il barbiere di Siviglia de Rossini. Continuarà el cicle amb la peça de Les noces de Fígaro de Mozart i tancarà el cicle la sessió de La Traviata de Verdi el dilluns 15 de març.


text: "Que no es torni a repetir, sisplau" (29-01-13) ~ Agafa'm si pots 11:16 Agafa'm si pots No comments Permeteu-me que parli d'handbol. Diumenge la selecció espanyola va proclamar-se campiona del món amb tota justícia davant Dinamarca (35-19). Va ser una exhibició i una mostra de poder espectacular, que ni els més optimistes –jo vaig seguir tot el Mundial i apostava per una victòria danesa- podien imaginar. L'or espanyol permet fer més d'un anàlisi. D'entrada, en el purament esportiu, és el triomf d'un conjunt, d'un equip que ha sabut unir forces per endur-se un torneig en el que no era el màxim favorit. És la consagració d'uns –Tomàs, Sterbik, Aguinagalde o Cañellas-, la gairebé o definitiva retirada d'alguns pocs –Rocas i Entrerríos- i el pas endavant d'altres –com Guardiola, Viran Morros o Valero Rivera, excel·lent el seu Mundial-. És també, un homenatge a l'entrenador amb més èxits de l'handbol mundial. Un Valero Rivera que, amb aquest, suma 71 títols com a entrenador entre el Barça i la selecció. 8 com a jugador. Es diu aviat. L'equip aixecant el trofeu Foto: europapress.es D'altra banda, la gesta dels hispanos ha permès que, durant uns dies, aquest esport aparegués en les portades dels diaris, encara que fos amb un requadre petit a un lateral. Són vàries les veus que he sentit que es pregunten si, arran del triomf, la Lliga Asobal tindrà a partir d'ara un paper més accentuat en la informació esportiva. El monopoli futbolístic que exerceixen els mitjans de comunicació fa que es doni més bombo a les relacions sentimentals dels jugadors del Barça que a les diverses competicions poliesportives. I per a mostra, un botó. L'Sport té, entre setmana, 40 pàgines –excepte si hi ha partit del Barça, que augmenta a 48- i sempre fa el següent repartiment: - 28 pàgines de futbol - 8 pàgines d'altres esports - 4 pàgines fixes: portada, contraportada, antepenúltima i penúltima pàgina (amb programació de TV i una entrevista) Molt equitatiu, vaja. L'Sport ahir, arran del triomf espanyol, va dedicar tres pàgines a l'handbol. M'imagino la conversa entre els membres de poliesportiu (amb l'expert Eusebi Brosa) i els caps del diari: - Membre de poliesportiu: Necessitem tres pàgines per el partit. - Cap de diari: Bé... endavant. Però que no es torni a repetir, sisplau. Això, que no es torni a repetir, no fos cas que no podem informar de les noves botes d'un jugador o de què ha sigut el primer que ha menjat en Milan Piqué. Personalment, crec que l'Asobal seguirà igual de marginada, amb el mateix (poc)protagonisme que abans i amb la fuga de cracks espanyols a altres lligues. És una autèntica pena. Perquè m'encanta l'handbol i aquests dies he gaudit com un nen. I quan parlo de l'handbol, parlo també –en major o menor mesura- de l'atletisme, el triatló, l'hoquei patins, el tenis o el ciclisme.


text: Dijous, 27 d'Agost de 2015 13:00 El Consell de Formentera, a través de la seva consellera de Medi Ambient, Daisee Aguilera, retirarà a partir de demà divendres 28 d'agost el ban municipal sobre mesures d'estalvi d'aigua que ha aplicat la institució insular durant els mesos centrals d'estiu, "moment de màxim consum d'aigua". Fase més crítica superada "Una vegada superada la fase més crítica ja es pot fer un us normal d'aquest bé per part de la institució insular que des del passat 20 de juliol amb l'objectiu de no esgotar les actuals reserves d'aigua, va dur endavant les següents mesures d'aplicació interna", segons ha enumerat Aguilera: - Reduir al mínim els regs dels jardins públics. - Reservar les tècniques d'ús intensiu d'aigua per netejar els carrers només en casos excepcionals i de motivada necessitat. - Suspendre l'activitat de reg de camins i aparcaments. - Suspendre l'activitat de rentat de vehicles del Consell de Formentera. - Fer un ús responsable de l'aigua i reduir-ne al màxim el seu consum. Agraïment a la població Tot i així, la consellera ha remarcat que "l'aigua és un bé escàs i per això sempre s'ha de fer un ús responsable". Aguilera ha agraït a la població el suport que ha donat en aquest tema al seguir les recomanacions que es varen fer als particulars tal com: - Reduir al mínim els regs dels jardins. - No realitzar activitats recreatives que impliquin l'ús d'aigua dessalada com omplir piscines. - Evitar la neteja de vehicles. Reserves d'aigua assegurades "La fase de consum més alta ja ha finalitzat i les reserves produïdes per la planta dessaladora d'aigua marina d'Es Ca Marí estan gairebé al 30 per cent, unes reserves que se consideren suficients per finalitzar la temporada sense cap problema en el servei", segons ha declarat la consellera de Medi Ambient. Avaria a principi d'estiu Aguilera ha recordat que el passat 11 de juny es va produir una avaria a la dessaladora que va fer que durant uns dies el cabdal d'aigua dessalada produïda fos inferior a la demanda d'aigua atesa. I això va provocar una disminució de les reserves d'aigua acumulades en els dipòsits d'aigua de l'illa. Tenint en compte aquest fet, el Consell de Formentera "per evitar que s'esgotaren les reserves d'aigua, i coneixedor de què durant la segona quinzena de juliol i l'agost el consum sol ser superior a la producció de la dessaladora, va fer aquestes mesures d'aplicació interna", ha conclòs. Dimecres, 26 d'Agost de 2015 20:55 El Consell de Formentera ha donat suport a la Proposició no de llei presentada avui per la diputada per Formentera, Sílvia Tur, adscrita al grup parlamentari Mixt, en la qual es demana la declaració de la zona econòmica exclusiva de la vessant de la Mediterrània estatal com a "espai marítim lliure de prospeccions, exploració i extracció d'hidrocarburs". La consellera de Medi Ambient de la institució formenterera, Daisee Aguilera ha acompanyat avui a Sílvia Tur en la presentació d'aquesta proposició en roda de premsa, a la sala de Plens del Consell de Formentera. Aguilera ha destacat l'amenaça que aquests tipus d'activitat suposaria tant pel medi ambient, com per l'economia de Formentera, i ha destacat que tot i que el projecte de Cairn Energy afortunadament no ha tirat endavant "hi ha altres amenaces com els sondejos que projecta fer la companyia Spectrum, que podrien anar des de Cap de Creus fins a 9 milles d'Es Cap de Barbaria". Si finalment és així, la institució insular presentarà al·legacions a aquest projecte, i en aquest sentit la consellera ha destacat que es tornarà a necessitar "implicació social". Per part seva la diputada ha explicat que amb aquesta proposició el Parlament balear insta al Govern de l'Estat a aprovar "una llei específica perquè no es puguin fer prospeccions ni extraccions o explotacions d'hidrocarbur a la Mediterrània estatal". A més, mentre s'aprova la llei es demana que s'estableixi una moratòria perquè no es puguin dur endavant nous projectes o s'aturin els que estiguin en tramitació. La diputada també ha dit que en els casos de permisos d'explotació d'hidrocarburs ja concedits s'haurà d'establir "l'obligació de segellat i desmuntatge de les plataformes en el moment de l'esgotament del seu cicle productiu". Sílvia Tur considera que amb l'aprovació d'aquesta proposició es pretén "aconseguir una protecció ambiental específica i que realment la Mediterrània estatal sigui una zona lliure de projectes sísmics i aconseguir un canvi en les polítiques energètiques i en la llei d'hidrocarburs". Dimarts, 25 d'Agost de 2015 19:55 El president del Consell de Formentera, Jaume Ferrer, i l'equip de Govern de la institució insular s'han reunit avui amb la presidenta de les Illes Balears, Francina Armengol, en la primera visita oficial que ha fet a l'illa. Jaume Ferrer i el seu equip de Govern li han presentat les 15 propostes que es varen aprovar a la Junta de Portaveus, que són "les principals necessitats que té Formentera i que per dur-les endavant necessita la col·laboració del Govern", segons el president. L'escola de Sant Ferran La construcció de l'escola de Sant Ferran ha estat una de les principals demandes per la seva importància per la infraestructura educativa de Formentera, segons ha explicat el president. Per part seva, Armengol ha assegurat que defensarà el dret a l'educació dels formenterers, i per això s'ha compromès a què "l'escola de Sant Ferran sigui una realitat com més aviat millor". La creació d'un punt d'atenció al públic en matèria d'habitatge, que podria ubicar-se a l'antiga delegació del Govern a Formentera ha estat altre dels punts tractats a la reunió en la qual Jaume Ferrer també ha tractat altres temes com les necessitats d'una nova regulació del transport marítim i dels fondejos al litoral de l'illa, o la millora d'infraestructures com la dessaladora, depuradora o els emissaris i la posada en marxa de la bassa de regs. La presidenta ha explicat que comparteix les necessitats que li ha traslladat l'equip de Govern del Consell de Formentera i ha dit que "quan es comparteixen les línies polítiques és més fàcil tirar endavant els projectes". Uns projectes que tractaran en la pròxima Conferència de Presidents que se celebrarà al mes de setembre, segons ha anunciat. Una illa sostenible Armengol s'ha compromès també a cercar una solució pel problema del trasllat de residus i ha declarat que a l'igual que el Consell de Formentera, el Govern també aposta per un model econòmic lligat a la sostenibilitat. En aquest sentit Armengol ha declarat que espera que "Formentera esdevingui un símbol de sostenibilitat mediambiental de tot el mediterrani". Per últim, la presidenta ha assegurat que faran feina per transferir la competència en promoció turística però ben dotada. Presentació oficial de la nova Escola Municipal d'Atletisme de Formentera Formentera demana que se suspengui el període d'exposició pública de la nova delimitació costanera de l'illa mentre Demarcació de Costes presenta la documentació que la justifica


text: Book of Bayés, Pilarín 9788476023488 Els 10 contes de la col·lecció Primeres Planes ofereixen un programa de lectura progressiva, complementat amb 10 quaderns de lectoescriptura. Les grafies es van introduint gradualment (2 o 3 en cada llibre), tal com s"indica en la contracoberta de cada conte. També augmenten, de manera gradual, la complexitat del lèxic i de l"estructura de les frases i la quantitat de text. Simultàniament va disminuint el cos de text.


text: The fall | Lugares por los que transito (les coses que mai s'obliden...) (per llegir escoltant l'All i need dels Radiohead, del seu album In rainbows: http://www.youtube.com/watch?v=SlZrzHGWcdA) Índia/Regne Unit/Estats Units. 2006 Productors executius: Arjit Singh, Tommy Turtle Guió: Dan Gilroy, Nico Soultanakis, Tarsem Singh, a partir de la pel·lícula Yo Ho Ho (1981) de Zako Heskija Fotografia: Dan Hubbard Muntatge: Robert Duffy Disseny de producció: Ged Clarke Direcció artística: Lisa Hart Supervisor d'efectes especials: Adam Howarth Vestuari: Eiko Ishioka Intèrprets: Lee Pace, Catinca Untaru, Justine Waddel, Julian Bleach Mai he estat massa amic, dels contes. No sé perquè, la veritat, però és així. No recordo tampoc de petit que ningú me'ls expliqués, i no és cap retret, ni molt menys!. Em penso que me'ls explicava jo, i que no eren de final feliç, tenint en compte quin tipus de pel·lícules veia ja en aquells moments. I quin tipus de còmics, i de llibres llegia. Sempre "d'amagatotis", és clar, perquè els meus pares sabien perfectament que de nit les passava -i passaven, de rebot- magres si se m'acudia veure'n alguna o llegir alguna cosa horripilant d'aquelles... Però és clar, els contes no son horripilants. Almenys els que s'expliquen als nens (tot i què en els seus orígens sí que normalment ho són, de terribles i cruels). I en aquest fet si que recordo que pensava que els contes no podien ser allò que ens explicaven (tot i que jo no n'escoltava massa, com ja he dit). Creia sempre que hi havia molta mentida, al darrera. Aquelles històries de llops, princeses i porquets construint fortaleses davant un enemic que bufava... No sé. No ho acabava de veure gens clar. I a més, perdoneu però... què coi hi pintaven un llop disfressat de iaia i xerrant amb una nana vestida tota de vermell? Que no ho veia, la noieta aquella, que allò del llit no podia ser la seva àvia? Que allò no podia acabar bé de cap de les maneres? I per què de color vermell? Pretenia que la descobrís tothom per allà on decidís anar? O volia excitar al llop? I per què el llop l'amenaçava NOMÉS en arribar a casa de l'àvia, si se la volia menjar?I dels porquets, què me'n dieu?? Per què nassos no agafaven uns castors, ja que tot es movia entre tanta fauna, que els dissenyés una tanca plena d'aigua per a impedir l'entrada del llop? No ho sé, una mena de dic fet amb pedra, o alguna cosa per l'estil... perquè és clar, si tot es movia entre la realitat i la ficció... si tot s'hi valia... Jo n'hagués fet d'altres, de contes. I de fet, com he dit, me'ls explicava. I per sort no els vaig explicar a ningú més que a mi mateix, perquè estic convençut que no haguessin tingut aquells finals ni s'hagueren desenvolupat d'aquelles maneres. I els personatges s'haguessin assemblat molt més al que és real que no pas al que ja sabia que no ho era real. I és que els nens no són rucs, per molt que de vegades els tractem com a tals. Els meus contes, terribles, es van amagar sempre al darrera de la meva pròpia imaginació, perquè fins i tot ella no volia que res de tot allò sortís cap a fora. Una pena, haver estat un nen tan poc atrevit... I si penso amb cinema, em venen al cap pel·lícules que em posen nerviós i que no deixen de ser contes. I ara em guanyaré uns quants enemics, però ja se sap, que en els gustos... Una de les que m'hi posen (o m'hi van posar) de nerviós és Wilow (Ron Howard, 1988), tot i saber que no és, ni molt menys, una mala pel·lícula. Era, tot allò, massa bonic, no sé com dir-ho. Massa bones intencions. La mirava, al cinema, amb els meus catorze anys i m'avorria com una ostra. Pensava amb Blade runner (1982), Alien (1978) totes dues del Rudley Scott, i pensava també amb els meus còmics de l'Spider-man, o del Daredevil. I em preguntava un cop i una altre per què ningú s'atrevia a fer pel·lícules d'aquells personatges que tant m'estimava, i que tant em van acompanyar. Com es podia fer una pel·lícula d'un cosa tan avorrida com la història de conte de fades del Wilow i no de la contradictòria personalitat del Peter Parker, que era un absolut reflex de la realitat de qualsevol noi de la seva edat? Era injust! I no tot era terror o fantasia: també pensava, i molt, en The color of the money (Martin Scorsese, 1986), una pel·lícula que recordo haver vist a un cinema de reestrena ,és o menys a l'època que vaig veure el Wilow, amb la meva germana Marisa i el meu amic Eugenio, i que recordo em va fer al·lucinar amb les posicions de la càmera sobre la taula de billar i el xoc en primeríssims de les boles de colors. Un joc, el del billar, al que em vaig aficionar TERRIBLEMENT -sempre he pensat-, gràcies a aquesta pel·lícula. I després d'ella i també gràcies a ella, vaig veure The hustler (El Buscavidas, del Robert Rossen, 1961). I vaig descobrir a un dels mestres. I tantes d'altres.... Què hi pintaven, doncs, aquelles historietes, a la meva vida? Mai hi vaig saber trobar el profit. Doncs aquest any, i de nou gràcies a Sitges, s'ha produït el que mai pensava que seria possible: una reconciliació. Per fi he vist que un conte pot ser preciós, però que aquesta bellesa, per a mi, té un preu. El preu, possiblement, el de la innocència d'una pobre nena que no té cap culpa d'escoltar el conte més ben explicat (o mal explicat, si t'agraden els que abans he comentat) de la història dels contes. Un conte explicat per un adult desesperat, per una persona que no pot ni vol un final feliç per a cap fantasia, perquè la crueltat del què és real l'ha colpejat amb tanta força que no pot creure en res que no sigui pervers, o estigui enverinat. Un adult que, com molts en algun moment de les nostres vides, s'ha vist superat per les circumstàncies i de vegades ha desitjat que el dolor tan sols l'abandonés el més aviat possible, i sense fer massa més mal. És aquesta, doncs, la novetat que fa de The fall una pel·lícula preciosa, i la guanyadora penso que merescuda del premi a la millor pel·lícula del Festival de Sitges d'aquest any. Per a mi, una troballa, una autèntica sorpresa. El director d'aquesta joia coproduïda per la India, el Regne Unit i els EUA és el Tarsem Singh, un director d'origen indi que va començar en això del cinema dirigint videoclips de gent com REM i que va fer-se mitjanament conegut arrel del seu primer llarg, The cell, de l'any 2000, una cinta de terror sobre una agent de policia que aconsegueix introduir-se en la ment retorçadíssima d'un malaltís assassí en sèrie. La seva nova creació està molt i molt lluny d'aquesta primera obra en la què ja s'hi detectava una gran personalitat visual que anava molt més enllà de la història que explicava. A The fall aquesta particularitat del seu cinema és fa tan i tan evident que és quasi desbordant i converteix en màgia allò que només seria normal en un altre. La riquesa, doncs, del què és formal, de l'embolcall, és extraordinària, però no l'allunya del producte final, que està tan o més a l'alçada d'aquest concepte. És The fall una pel·lícula que va fer suar sang al senyor Singh, com molt bé va fer saber a la roda de premsa posterior al passi de la cinta i també al mateix Auditori del Gran Melià davant el públic assistent. Més de 3 i de 4 anys va durar la seva realització i els problemes amb què es va trobar van ser tants que gairebé tot plegat es va acabar convertint en una feina que es podria gairebé titllar d'èpica. I tot això es veu a la pantalla. El paio aquest s'estima la seva pel·lícula, i moltíssim. I quan algú hi posa tant de carinyo i atenció en el desenvolupament d'una criatura, normalment la cosa ha de sortir bé... (encara que conec uns quants casos que... en fi és igual). Com he dit, un home li explica un conte a una nena, un home trist, enfonsat. I tot això en un hospital, als anys 20, mentre es recupera de ferides físiques que li han afectat les cames, però sobretot tracta de recuperar-se de les ferides que té al cor, per motius que ara per ara prefereixo no desvetllar.Allà, a l'hospital, el nostre protagonista (Lee Pace) coincideix amb l'Alexandria (Catinca Untaru), una nena amb el braç trencat i que el vol animar sigui com sigui. La història de l'adult és trista però també la de la nena, i tots dos es faran costat per a fer més macos uns dies que mai podrien ser-ho en cap altre circumstància. Ella no el vol deixar sol. Ell de vegades, moltes, vol estar-ho. Ella el vol acompanyar i ell, en molts moments, no vol companyia. Però per motius que tampoc diré esdevenen necessaris l'un per l'altre (per motius ben diferents, és clar) i la seva relació s'estructura al voltant d'una història. D'un conte. I aquesta història, "la més meravellosa del món", l'explicarà l'adult a la nena fins que en ella s'hi confonguin la realitat i la ficció, per a desgràcia de la pròpia ficció que xiscla perquè això no sigui així. Fins i tot la ficció pot arribar a ser pervertida narrada per la persona errònia...I els contes no han de ser així, han de ser "macos". Els contes s'han d'explicar per a dormir, no per a fer patir, però... quina classe de conte pot explicar algú que se sent tan absolutament desgraciat que vol deixar de viure? Al voltant de quins set sous es construeix una fantasia de color de rosa quan tot el que ens envolta es de color fosc i d'una infinita tristesa? I és en aquest punt on la pel·lícula es transforma en alguna cosa diferent, en una meravella. La diferència d'aquest conte amb tota la resta de contes està en que no és un conte que ja està creat sinó que algú l'està creant per diferents motius. I en la seva creació -un homenatge al fet oral típic de la narració popular-, canvia un cop i un altre, alterada per la pròpia realitat i les percepcions i sensacions del seu autor. El que fa diferent la fantasia és que no és una fantasia feta per a ser explicada un cop, i un altre.. sinó per a ser explicada per un motiu i un moments determinats. I aquí hi apareix la crueltat més terrible, que ensopega amb la mirada trista d'una nena meravellosa que no entén res del que està escoltant. Una nena que és una veritable troballa tenint en compte que no només els contes normalment em produeixen al·lèrgia, sinó també els nens a les pel·lícules. No només NO és el cas, sinó que crec que en la nena s'hi amaga l'ànima de la pel·lícula. Sisplau, si s'acaba estrenant (i pregaré perquè així sigui) aneu a veure The fall. I si no us agrada normalment el què comento per aquí, no em feu cas, tampoc, i aneu-hi. És una de les pel·lícules de l'any. Però carregueu-vos de mocadors i aneu ben preparats: fins i tot una ànima "insensible" com la meva va veure com apareixia, vergonyosa, una llagrimeta,al final de la projecció... Una resposta to "The fall" El territorio de la bestia (Rogue) « Lugares por los que transito (les coses que mai s'obliden...) Says: Abril 7, 2008 at 5:48 pm [...] He fet la digestió veient la que segur serà una de les millors pel·lícules del Festival, The Fall, d'un Tarsem Singh sorprenent i tremendament imaginatiu. He continuat berenant amb Aparecidos, [...]


text: Aturada en suport dels professionals de serveis socials - Inici Data i hora oficial 21.05.2019 | 02:32 Aturada en suport dels professionals de serveis socials Divendres, 30 de novembre de 2018 a les 13:30 L'Ajuntament s'ha afegit a l'aturada de 15 minuts convocada aquest migdia pels sindicats en defensa dels professionals de serveis socials i en contra de la violència ocupacional que pateixen. Treballadors i càrrecs electes municipals han condemnat així l'agressió patida durant l'exercici de la seva activitat laboral per una treballadora d'una empresa del Tercer Sector Social, contractada pel Consorci de Benestar Social del Gironès-Salt. L'alcalde, José Ignacio Aparicio, ha manifestat la solidaritat del consistori vers ella, la seva família i amics, així com a la resta de professionals de serveis socials que dia a dia duen a terme el seu treball amb la màxima implicació i professionalitat, alhora que posen de manifest la precarietat existent en el sector. El personal s'ha concentrat davant la porta d'entrada de les oficines de serveis socials municipals. Els sindicats convocants, CCOO i UGT, consideren que és del tot necessària la presa de consciència i el suport dels poders públics, dels agents socials i de la ciutadania, per reforçar el sistema públic, on el major actiu del qual són les persones que es dediquen a garantir els drets socials de tota la ciutadania.


text: Madrid, etern Madrid... 07 maig 2021 17:15 Joan Riera | 24 juliol 1999 No podia ser d'una altra manera. Madrid acabà polaritzant part del debat d'investidura, la intervenció de la majoria de líders i, sobretot, el frec a frec entre Antich i Matas. Ara ja sabem que una de les primeres coses que farà el Govern de progrés serà reclamar a Madrid els cent mil milions en inversions que el PP estatal posà sobre la taula de Maria Antònia Munar per aconseguir el seu suport. A més, les al·lusions a Madrid també arribaren per part de Matas, quan recordà que una Moncloa controlada pels socialistes també va ser avara amb les Balears. Per tant, arriba el canvi de Govern i de rumb històric d'aquesta terra sota el mateix trauma polític amb què s'encetà el procés autonòmic el 1983: Madrid és el problema, abans i ara. A això ho saben perfectament els partits nacionalistes, que tenen com a raó de ser acabar amb els abusos del centralisme. Però també les formacions de disciplina estatal, que només veuen un duro en inversions quan coincideix el seu color polític amb el que mana per devers «la Puerta del Sol». Però una cosa és certa: aquest país és llest i tossut. Sempre ha votat en contra de Madrid, elecció autonòmica rere elecció autonómica. La Castellana podrà pegar bescollades, però mai no aconseguirà torçar el coll illenc. Quan entre 1983 i 1995 González era el gall andalús de los madriles, aquest país votà conservador fort i no et moguis. Però en la primera elecció posterior a l'arribada al poder del cap quadrat de Valladolid, Balears vota progressista, s'uneix i s'articula políticament com mai i, en la cojuntura de major benestar econòmic i social de la seva història torna plantar cara al Manzanares encara que això li costi més espoli fiscal i retallades ignominioses en els «Presupuestos Generales del Estado». Però és igual. Al capdavall, els països es fan des del patiment i des del coratge en la defensa de la llengua i la cultura pròpies. I sempre mostrant les dents als qui es creuen els amos del sembrat. Ja passà el 1521, quan la nostra Germania formà línia contra les dèries imperials i la febre recaptadora d'imposts de Carles V. I tornà passar el 1714, un altre cop units en defensa dels drets d'autogovern. Sempre a la contra, sempre endavant.


text: 21a jornada: La Maquinista, Solidària a Martorell, Els 10 dels Santa i la Guineu - Corredors.cat 21a jornada: La Maquinista, Solidària a Martorell, Els 10 dels Santa i la Guineu 14 Mai 2019 19:13 - 14 Mai 2019 19:17 #1 per piri (Associat/da) En aquesta XII edició de la cursa de la Maquinista aquest diumenge 2 de juny del 2019 a les 9:00h sortirem des del mateix centre comercial a córrer 10k per Barcelona. La Maquinista s'uneix a la Creu Roja barcelona i a la Dundació Formació i Treball. El punt de sortida i d'arribada estará situat dintre del Centre Comercial La Maquinista – entrada de la C/ Ciutat d'Asunció amb C/ Lima. La recollida de dorsals deu efectuar-se en el Centre Comercial La Maquinista en la Planta 0, al costat de la ludoteca. En els següents horaris: - Divendres 31 de maig de 15 a 21h. - Dissabte 1 de juny de 10 a 21h. - Diumenge 2 de juny de 7 a 8:30. El dia 2 de juny del 2019 a Martorell tindrem la 7a Marxa i Cursa solidària "Entre tots per la salut mental". Recordeu que demanem 1 kg d'aliment a l'hora de recollir el dorsal. L'hospital Sagrat Cor obre el servei d'Urgències a la part posterior del recinte, que abans es feia servir com a guardarroba, vestuaris i serveis. L'hospital sempre ha estat involucrat amb les necessitats del corredor i no ha tingut cap inconvenient en cedir les instal.lacions, però degut a aquesta novetat i donant una evident i necessària prioritat a l'activitat assitencial, no hi hauran dutxes però sí la resta de serveis a una altra ubicació. Els sanitaris i els vestidors els podreu trobar al centre social, a pocs metres del camp de futbol, just al pabelló de la cafeteria, a la primera planta. Hi haurà una sala, el hall i el saló d'actes, os podreu canviar-vos. El guardarroba estarà ubicat al costat de la carpa de lliurament de dorsals, just al camp de futbol. - DISSABTE 1 DE JUNY.................. 10:00 - 13:30 i de 15:00 - 18:00 recollida de dorsals i lliurament del kg d'aliment - DIUMENGE 2 DE JUNY................ 07.15h. Inici de recollida de dorsals.............08.30h. Sortida de la Cursa Solidària. * Cursa solidària: 10k, apta per a corredors/es a partir dels 16 anys d ́edat. Amb un recorregut circular de 10k en terreny mixte; 40% asfalt i 60% parc forestal. Començarà a les 08:30h. * Cinc minuts després hi haurà una Marxa solidària: 7,6K, on podrán participar persones de qualsevol edat. Aprofitaran el mateix circuit però retallant distància al finalitzar el tram de parc forestal. Començarà a les 08:35h. Es tracta d'un esdeveniment sense ànim de lucre i per tant 100% solidari, com diu el seu nom. L'objectiu principal d'aquest esdeveniment és mostrar a la societat la realitat i lluitar contra els estigmes que arrosseguen els malalts mentals. La recaptació serà un "benvingut" benefici destinat a programes de salut mental, però el interès resideix en organitzar una festa esportiva on es doni a conèixer la tasca que es realitza. El proper diumenge 2 de juny a les 8:50h del matí, tindrá lloc la 12a edició dels 10 dels Santa, dintre dels actes de la 22a Festa de l' Esport de Santa Perpètua de Mogoda. El recorregut d'asfalt i terra serà de 10k i recorrerà la població. Hi hauran avituallaments al quilòmetre 5 i a l'arribada. La sortida i l'arribada estaran davant del Poliesportiu Municipal situat a l'avinguda Girona. També hi hauran curses infantils d'1 i 3k. Les cursa de la Guineu es durà a terme pels carrers i per camins rurals propers al poble de Vilanova de Bellpuig. Aquesta serà la primera cursa i començarà a les 9:00h. del matí. Totes les curses i caminades sortiran i acabaran al pavelló poliesportiu.


text: A Begues, es podrà conduïr patinet elèctric a partir dels 14 anys - Web de l'Ajuntament de Begues A Begues, es podrà conduïr patinet elèctric a partir dels 14 anys Dimecres, 1 de de juny de 2022 a les 09:00 S'aprova definitivament l'ordenança municipal de circulació que, entre altres aspectes, regula l'ús dels vehicles de mobilitat personal com els patinets elèctrics. L'edat mínima per conduir un vehicle de mobilitat personal a Begues (VMP, com els patinets elèctrics) serà de 14 anys. Així queda recollit en l'ordenança municipal de circulació per a la regulació d'aquests vehicles, aprovada definitivament en el Ple Ordinari celebrat aquest dimarts. La proposta inicial de modificació d'aquesta ordenança es va aprovar fixant l'edat mínima en els 16 anys. El text va passar a exposició pública, i, durant aquest temps, s'han recollit al·legacions, alhora que el govern municipal mantenia diferents reunions tècniques i amb representants de col·lectius implicats. Atenent a les peticions traslladades i amb la voluntat d'establir consensos, finalment s'ha acordat rebaixar l'edat mínima de conducció dels VMP als 14 anys. En aquesta decisió també s'han tingut en consideració les característiques pròpies de Begues, amb una menor densitat de trànsit i un terreny propici per a la circulació amb aquest tipus de vehicles. L'ordenança manté la resta de normes que ja s'havien aprovat inicialment, com la prohibició de circular per les voreres, l'ús obligatori de casc o la limitació a una velocitat màxima de 25 km/h, entre d'altres. L'aprovació de l'ordenança anirà acompanyada d'un seguit de mesures divulgatives com a evidència del compromís municipal amb la seguretat i la correcta aplicació de la nova normativa. Així, l'Ajuntament posarà en marxa una campanya d'informació i senyalitzarà diferents espais de la via pública per reforçar-ne el coneixement. Es buscarà el compromís de les famílies amb joves de 14 a 16 anys, per tal que vetllin pel compliment de l'ordenança per part dels seus fills i filles. En aquest sentit, la Policia Local, reforçarà l'acció d'educació viària amb cursos específics sobre conducció de patinets elèctrics. A més, els agents locals faran difusió informativa a peu de carrer a les persones usuàries d'aquests vehicles, alhora que posaran en pràctica la seva capacitat sancionadora cap a qui incompleixi la nova ordenança. L'aprovació definitiva va comptar amb els vots favorables de JxCAT, ERC, PSC (tot i mostrar el desacord en l'edat mínima establerta), CUP i la regidora no adscrita Marta Roig. C's s'hi va abstenir. BEC va excusar la seva presència a la sessió plenària d'aquest mes de maig. El debat i argumentació política al voltant d'aquest punt es podrà recuperar a través de la Videoacta de la sessió, quan aquesta sigui aprovada i passi a disposició pública en el portal de reproduccions.


text: Glòria Forteza-Rei / Ramon Canet • crepuscle 789 • dimecres 6 de juliol | e s c o l t i v e i g Glòria Forteza-Rei / Ramon Canet • crepuscle 789 • dimecres 6 de juliol 6 Juliol 20116 Juliol 2011 ~ escoltiveig Enmig de la setmana arriba el dimecres amb el programa 789 d'El crepuscle encén estels · IB3 Ràdio, 21:00 · Anit, començarem el Crepuscle amb Aina Ripoll, TRESCANT PER LES ILLES; després, continuarem amb els llibres de la GALÀXIA GUTENBERG. A continuació, parlarem amb dos dels nostres selenites, el director d'orquestra GLÒRIA FORTEZA-REY i l'artista RAMON CANET, sobre què representa l'estiu per a ells i com pensen passar l'estiu d'enguany. Pot ser l'art una forma fiable de representar la realitat? Una pintura, una escultura, una fotografia... poden donar ajudar a difondre els fets de l'actualitat o de la història de manera fidedigna? El pintor Jacques-Louis David intervingué directament als esdeveniments de la Revolució Francesa, fins el punt d'esser un dels diputats de l'Assemblea Nacional que votà a favor del guillotinament del rei Lluís XVI. A més a més, utilitzà les seves pintures per a donar a conèixer el missatge revolucionari: La mort de Sòcrates, Els lictors portant a Brutus els cossos dels seus fills o La mort de Marat en són bons exemples. Una de les seves obres més significatives és El Jurament del Joc de la Pilota, que descriu la rebel·lió contra l'absolutisme per part dels diputats del Tercer Estat: reunits al frontó de Versalles, un mes abans de la Presa de Bastilla, el quadre mostra com juren no separar-se fins a donar una nova Constitució a la Nació, al mes de juny de Mil ...789 ...789, precisament, com Crepuscles comptam fins el dia d'avui. Publicat a Radioscopi BalearsCanetcatalàestiuFortezaGlòriaIB3illesllibresllibreteraMallorcapintorpinturaradioRamonreivideo Navegació d'entrades < Previous Albert Einstein • crepuscle 788 • dimarts 5 de juliolNext > Franz Liszt • crepuscle 790 • dijous 7 de juliol Deixa un comentari Cancel·la la resposta Escriu aquí el comentari...


text: Endesa renova amb helicòper les línies de Darnius i Llers - Empordà Endesa renova amb helicòper les línies de Darnius i Llers Ha estat necessari l'ús de l'aeronau, ja que les línies intervingudes estan en zones de difícil accés EMPORDA.INFO 08.07.2016 | 12:38 L ́helicòpter durant la renovació. ENDESA Endesa ha finalitzat recentment les tasques de renovació de part la infraestructura elèctrica de mitjana tensió a la comarca de l'Alt Empordà utilitzant un helicòpter. La Companyia ha substituït un total de 4 suports de dues línies de 25 kV per uns de més resistents. Aquests treballs s'han realitzat als termes municipals de Darnius i Llers i ha estat necessari l'ús d'un helicòpter en trobar-se a zones on no es pot accedir amb vehicle, com és el cas del Serrat de Sentinella, a l'alçada al pantà de Boadella, i de l'espai boscós que queda entre la localitat de Llers i les vies del tren. L'actuació ha suposat una inversió de 18.000 euros, aportats íntegrament per la Companyia. L'actuació s'ha realitzat sobre dues línies elèctriques diferents. En la primera, s'hi han substituït tres suports de fusta per uns de nous i més resistents, al pas de la línia pel terme municipal de Darnius, al Serrat de Sentinella. En la segona, s'hi ha instal·lat una torre metàl·lica on hi havia una de formigó, al seu pas pel terme municipal de Llers, a l'espai boscós que queda entre el nucli urbà i les vies del tren. Tant els nous pals de fusta com la torre metàl·lica estan equipats amb les últimes tecnologies del mercat, com són els aïlladors polimèrics. Aquests elements, fabricats a partir d'un compost a base de fibra de vidre i silicona, substitueixen els que s'utilitzaven anteriorment de vidre i aporten avantatges significatius. En concret, tenen un pes més lleuger i major resistència a les inclemències meteorològiques com la calamarsa, les pedregades, o les descàrregues de llamps. Donades les condicions de l'orografia especialment abrupte del paisatge, totes les tasques s'han fet amb el suport d'un helicòpter des del que s'ha realitzat la retirada de les torres existents i el transport de les noves, amb l'ajuda dels equips humans que s'hi ha desplaçat a peu. Aquesta actuació suposa una millora directa en la qualitat del subministrament elèctric de 2.500 clients repartits entre els municipis d'Agullana, Biure, Boadella d'Empordà, Darnius, Figueres, la Jonquera, Llers, Maçanet de Cabrenys i Vilafant, tots ells a l'Alt Empordà; i indirectament a tota la xarxa de mitjana tensió de la comarca.


text: Clau de volta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure La clau de volta és la pedra central d'una volta, igual com la clau d'arc que tanca un arc.[1][2] En voltes té una forma rodona o poligonal; en arcs té forma de trapezi.[3] En arcs sol ser de major dimensió que les altres dovelles. Es pot utilitzar en obra de paret seca[4] o amb argamassa. Sovint està decorada per raons estètiques o senyalístiques. En la clau d'arc de portes s'hi troba sovint la data de construcció o el nom o escut del propietari. La clau, igual que les dovelles, se sustenta a causa de la seva forma, car les seves cares laterals, tallades en angle, transmeten lateralment part de les tensions, equilibrant-lo, i evitant que es desplomin sota una càrrega vertical. Les tensions horitzontals de la dovella inferior es transmeten al mur, o a un altre arc, i la vertical es transmet al mur o a un pilar. La darrera peça que es col·loca en la construcció d'un arc és la clau. Fins que aquesta no es troba col·locada en el seu lloc és necessari estintolar (sostenir) les dovelles de l'arc, ja que es troba inestable. Per a això s'utilitza un cindri, que és una estructura de fusta, o metall, amb la forma de l'arc, que sustenta les dovelles i només es retira una vegada completat l'arc, després de col·locar la clau.[5] Clau amb Jesús de Natzaret al Castell de Malbork Clau de volta desmuntada on s'observa les parts que coincideixen amb les nervadures de la volta Clau d'arc amb data a l'església evangèlica de Bonn-Oberkassel Clau en paret seca a Hieràpolis Al sentit figurat s'utilitza per indicar l'element o la persona més important en una trama, un moviment o una organització, com a la canço de Brams «La clau de volta» que a la tornada diu: Ha estat el clàssic L'element bàsic Que fa possible Fer-se invencible Que és tenir raó[6] La clau de volta (2013), novel·la pòstuma de Joaquim Amat-Piniella (1913-1974)[7] Clau de Volta per al debat, revista anarquista[8] A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Clau de volta ↑ «Termes d'història de l'art». Govern de les Illes Balears. [Consulta: juliol del 2016]. ↑ «Clau de volta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. ↑ «Clau de volta». Museu Nacional de Catalunya, s.d. [Consulta: juliol del 2016]. ↑ «Construccions de Pedra Seca». Festa Catalunya. [Consulta: juliol del 2016]. ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.121. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 27 novembre 2014]. ↑ Brams; Ribera, Francesc (lletra); Rosell, David (música). «La clau de volta». A: Anem tancant les portes a la por (CD). Discogràfica Brams, 2014. ↑ «Club Editor publica 'La clau de volta', la novel·la inèdita de Joaquim Amat Piniella». L'Illa de les Llibres, 16 desembre del 2013.


text: de Anna Farrús Giralt el 4 juny 2020 El dimarts, dia 2 de juny, el ministre Jordi Gallardo va presentar el programa Engega 2020. Aquest pla té l'objectiu, promoure i impulsar les compres de vehicles elèctrics, mitjançant ajudes per a la compra d'aquests, així com facilitar el desballestament dels automòbils antics. D'aquesta manera, Govern atorgarà diferents ajuts, amb el complement dels que també oferiran des dels punts de compra. Per turismes 100% elèctrics, Govern ajudarà amb 8.000 € i el punt de venda, amb 1.000 €; per a la compra de turismes híbrids, Govern donarà 4.000 € i el punt de venda 1.000 €; per furgonetes o camionetes elèctriques, Govern atorgarà 13.000 € i el punt de venda 1.000 € i, finalment, per motocicletes elèctriques, Govern correspondrà amb 1.250 € i el punt de venda amb 250 €. S'ha de tenir en compte que els ajuts màxims només poden ser del 35% de l'import del vehicle. Així i tot, el Pla Engega es vol centrar en la renovació de vehicles mercantils, és a dir, furgonetes i camionetes, ja que al Principat un 30% d'aquests vehicles tenen més de 15 anys d'antiguitat. És per això que, tant Govern com els punts de venda d'aquest tipus de vehicles, també donaran ajudes referents al desballestament dels vehicles en funcionament en cas de compra d'un vehicle elèctric o híbrid. D'aquesta manera, Govern atorga 1.000 € en el desballestament d'un turisme i en 1.500 € quan es tracti d'una furgoneta o camioneta elèctrica, mentre que els punts de venda donaran ajudes per valor de 1.000 € quan es tracti del desballestament d'un turisme i de 1.000 € quan es tracti del d'una furgoneta o camioneta. Així i tot, perquè aquestes ajudes es duguin a terme, la condició és que el vehicle tingui més de 15 anys d'antiguitat, des de la data de fabricació, i també que tingui la ITV vigent. Per altra banda, Gallardo també va parlar sobre la Zona de Baixes Emissions (ZBE) de Barcelona. En aquest aspecte, Govern ha creat tarifes per a la inscripció dels vehicles andorrans al Registre Metropolità de vehicles autoritzats a circular per aquesta zona, sent de 5,80 € per a la inscripció total i de 2,40 € per a la inscripció diària. Des del 2 de març, a Andorra s'han presentat un total de 3.510 sol·licituds per formar part de la ZBE, de les quals 3.371 ja han estat resoltes.


text: El llibre la Vida en Dolç - lo cupcake El llibre la Vida en Dolç 1 d'abr. 2015 2 Comentarios entrevista , la vida en dolç , llibre , renata Edit Havia quedat amb la Renata a Bouvette, a Barcelona. Sabia que amb ella, seria un lloc amb encant i així va ser. Arribo un quart d'hora abans volent-me assegurar del lloc, estar tranquil·la, preparar la camera i repassar l'entrevista. Busco un raconet perquè penso que quan més tranquil·les millor, mentre miro la quantitat de cupcakes i bundcakes que envolten tota la cafeteria. Dues noies s'asseuen al costat mentre xerren amb un to de veu baix. Sembla com si l'aspecte dolç i melancòlic de l'ambient ens portés a tots a parlar de la mateixa manera. A les 10 clavades, amb una puntualitat anglesa, la Renata entra per la porta. Vesteix encantadora amb un vestit color mostassa preciós, cobert amb un cardigan. Els cabells rossos, llavis vermells i coloret, un conjunt que conflueix amb un aspecte agradable, dolç i amb cert toc innocent. La Renata és la protagonista de la Vida en Dolç, un programa exquisit on hi hagi, que combina receptes i manualitats seguint el fil argumental de la seva vida i de les seves amigues. Ara el programa ha tret un llibre de la Vida en Dolç i estic amb ella per a que m'expliqui tots els detalls, com serà i quan sortirà. Ens demanem un té amb llet amb un toc avainillat i ens posem a parlar en una entrevista que més que això, sembla una conversa d'amigues un preciós matí de Divendres. Llegiu ben atents! Hola Renata! Encantada de veure't i enhorabona pel llibre! Com va sorgir la idea de fer el llibre? Doncs la idea va sorgir a través de l'editorial Ara i la productora La Cream que es van posar a parlar i van arribar a la conclusió que no hi havia un llibre de rebosteria en català de receptes de rebosteria que alhora cuidés l'estètica i jugués amb allò que és tendència. En canvi en altres idiomes (anglès, espanyol...) n'hi ha mols que funcionen molt bé. Es van inspirar amb el programa i així va sorgir la idea. Així doncs trobarem les receptes basades en el programa però quin tipus de receptes ens podem trobar? De tot tipus, des de les clàssiques, les de l'àvia, receptes de l'àvia anglesa donant-li un toc una mica anglosaxó i també receptes més creatives, innovadores o menys conegudes. Desde cupcakes, red velvets, bombons...una miqueta de tot. Pels qui no hagin vist mai el programa de La Vida en Dolç, que suposo que són pocs, com el definiries aquest llibre? És un llibre que tan si has vist el programa com si no, pot arribar a tothom i pots seguir el fil del programa. És un llibre molt visual, amb moltes fotografies, el tema del disseny està molt acurat de manera que si no t'agrada seguir les receptes al peu de la lletra, pots mirar les fotografies i fer els teus canvis. A més a les receptes també hi ha alternatives a les receptes i en el cas que ens falti un ingredient, veiem per quin el podem substituir. Tot depèn de la creativitat! De tots els postres del llibre, amb quin es quedaria la Renata? Em quedaria amb el cheesecake de l'àvia, és un d'aquells clàssics que realment l'has de saber fer bé. En aquest llibre trobem aquest tarannà dolcet i càlid del programa? Si, ha agafat molts elements del programa i es clar, la dolçor també la té! També trobem el fil conductor del programa que ens porta a través del llibre, que és la meves vivències, la història que entrellaça tots els postres. Moltes vegades en llibres de rebosteria ens passa que hi ha ingredients que ens costen trobar. Hi ha algun ingredient específic que haguem de buscar en llocs especialitzats? Fa temps costava trobar ingredients i productes com colorants, vainilles...que són imprescindibles per a aquest tipus de postres però avui en dia hi ha moltes botigues que venen aquest tipus de productes. Per tant no crec que hi hagi cap problema en aquest sentit. Sempre des de el programa i en aquest cas de del llibre, s'intenta que els postres siguin molt fàcils i que arribin a tothom. Perquè creus que de tots els llibres de les prestatges de la llibreria, han d'escollir el de La Vida en Dolç? Començant perquè és un llibre molt atractiu visualment, també destacar què és un tipus de cuina fàcil de treballar per tothom . A més també inclou el tema de les manualitats i de la decoració que es un al·licient més que pot inspirar a la gent. Per exemple si has de preparar un berenar tens la recepta però a part pots decorar la taula perquè aixé els teus convidats estiguin molt a gust. És un petit detallet però que fa patxoca i com és fet a mà, encara té més valor. Quin postre del llibre faries a una amiga que està passant un mal moment? El brownie. La xocolata mai falla, és un dels ingredients que dóna "vidilla" jejeje... Hi trobem algun pastís dieta o és un concepte incompatible? És un concepte que el tenim en compte en el programa on vam fer un capítol en especial per pastissos de dieta. Normalment pastissos i dieta solen anar per separat però si els fas amb una freqüència moderada i els menges amb moderació, sempre són una petita alegria! Però sí que és veritat que podem jugar i enlloc de posar un sucre pots posar un substitut menys calòric però que endolceixi. En aquest llibre no hem inclòs cap recepta com a tal, però sí que hi podem trobar un smoothie de mango, pera i taronja i sucs de poma i té verd. Quines dificultats, si és que n'hi hagut, heu tingut a l'hora de fer el llibre? Doncs una de les dificultats va ser escollir quines receptes havíem d'incloure perquè a nivell de programa n'hi havia tantes que es feia complicat. El s'ha intentat fer és un conjunt de receptes amb diferents ingredients, diferent fruites, productes, diferents formes de fer els postres... Si ens trobem com la Renata, que en una ocasió se li va trenca el forn, tenim alguna recepta que la puguem fer sense enfornar? Doncs si, hi ha un munt de receptes que es poden fer sense forn; molts cops associem el forn amb la rebosteria i sí, és un aliment bàsic si et vols introduir en aquest món però de vegades podem fer postres amb gelatina, puddings... Quines eines són les bàsiques que ens farien falta a l'hora de fer les receptes del llibre? No fan falta moltes eines, intentem fer que en les receptes no en necessitis moltes. Necessitem: una batedora i si no tens l'alternativa de la batedors de varetes manuals, motlle... Per a mi una eina bàsica és la "llengua" de goma que et facilita molt la vida i l pots trobar a tot arreu. Què en penses de l'augment de l'interès de la rebosteria anglosaxona dels últims anys? Penso que realment està genial que passi perquè està molt bé mantenir la rebosteria tradicional anglosaxona perquè a mi personalment m'agrada molt de sabors, textures.... La part visual dels pastissos anglosaxons és molt important i és trobo que és una manera d'obrir el camp de visió i obrir-nos a altres cultures. Per això al llibre també expliquem una mica l'origen de les receptes que també és interessant, per exemple, del red velvet perquè té aquest color, perquè té aquest nom... Quins són els teus referents en la rebosteria? M'agrada molt la Rachel Hook que no només fa rebosteria però a l'hora de fer-la, inspira molt. Com tots els cuiners anglesos com el Jami Olivier, que transmeten molt la passió per cuinar. Dels seus programes o llibres m'agrada que a part de la qüestió estètica, és que poden fer una cosa molt simple però li posen molta passió, de manera que t'entren ganes de posar-te a cuinar. Quan fan un pastís intenten que tots els sentits, tinguin joc en el postre. Una altra referent és l' Escribà i és una d'aquelles persones inspiradora i innovadora, que sempre estant buscant alternatives. Ja m'has dit abans que en el llibre també hi podem trobar manualitats. Explica'm millor això. Al llibre trobem manualitats que ens ajudaran a que si estem preparant un pastís i volem donar-li un puntet més al nostre postre ho puguem fer amb aquestes manualitats. Fem des de petits elements decoratius fins a regalets que podem fer a un amic. Ho intentem fer amb molts elements reciclats, de manera que a vegades amb quatre coses que tenim per cosa podem fer un detallet que a més té el segell del DIY. A partir de quan trobarem el llibre a la venta? A partir del 9 de Març a totes les llibreries de Catalunya, País Valencià i Illes Balears. Mònica Tarradellas 1 d'abril de 2015 a les 16:14 M'encanta la Renata i el seu programa...sempre fa receptes fàcils de resultats extraordinaris...n'he fet més d'una!!! Espero adquirir el llibre aviat...Que bé que l'hagis pogut entrevistar, i fer-nos arribar a tots les seves paraules! Petonarros! Lo Cupcake 26 d'abril de 2015 a les 15:46 Sí, ja sé que ets una seperseguidora! Vaig pensar molt en tu quan em van proposar el tea de l'entrevista!


text: Jornada dedicada al càncer de mama i les Teràpies Naturals | Hospital Clínic Barcelona Jornada dedicada al càncer de mama i les Teràpies Naturals El passat 18 d'octubre, amb el títol Salut, Malaltia...una altra visió és possible, l'associació Grup d'Ajut Mama i Salut (gAmis), amb la col·laboració de l'Hospital Clínic i de la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona, va commemorar el Dia Mundial del Càncer de Mama (19 d'octubre) amb una nova jornada informativa Desmitifiquem el càncer de mama, dedicada en aquesta edició a la Medicina Natural i els beneficis que pot aportar als pacients. Va ser una jornada trencadora de límits, de ment oberta, de deliberació i reflexió per intentar compendre el concepte de Medicina Integrativa i el món de la Medicina Natural i de les teràpies naturals, per augmentar els recursos de benestar de les persones afectades de càncer de mama.


text: Des del paradís del record amb amor! El Santuari de Meritxell ha estat durant els mesos de confinament la llar on hem compartit llàgrimes, pregàries, dol i esperança Actualitzada 21/06/2020 a les 07:04 Van passant els dies, però tot el que hem viscut es queda en el paradís del record del qual ens pot expulsar. El Santuari de Meritxell ha estat durant els mesos de confinament la llar on hem compartit llàgrimes, pregàries, dol i esperança. "La Matilde, el Jaume, el Ventura, el Manel... fins a la seixantena." Cadascú ha tingut el seu llantió-pregària als peus de la dolça Mare Dolorosa sempre lluminosa com a record i penyora del Ciri Pasqual. La seva llum ens fa present unes vides que ho han cremat tot per il·luminar el nostre pelegrinatge en comunió amb la victòria de Jesús sobre tota mena de virus, inclosa la mort. Cada vespre, el record de la mort del jove Marcel, del Perú, de 16 anys, un bon jugador de futbol que morí en un incendi a Escaldes, omple els meus ulls de llàgrimes. La seva fotografia encara fa companyia a la Mare de Déu de Meritxell. Els seus avis resen al Perú cada vespre les pregàries de la Visita Espiritual a la Mare de Déu de Meritxell. Una branca més de la Comunió dels Sants que nodreix la meva esperança... Demà dilluns, 22 de juny, a les 8 del vespre haurà la missa funeral que l'Església de les Valls ofrena a tots els familiars i amics traspassats durant els mesos de pandèmia. Presidirà el senyor Arquebisbe, Joan Enric. Les autoritats nacionals i comunals representaran el dol de tot el país. La pregària serà una gota de bàlsam al buit profund que ens han deixat els germans que la mort ens ha pres, sense poder-los donar la calorosa abraçada humana de comiat per a conhort nostre i fer-los arribar l'escalfor de la nostra mà amiga. Que el Senyor els hi hagi donat la seva, per portar-los a la Casa Pairal de tots, el Cel. En un país llunyà, hi havia un monarca molt potentat al país. Estava rodejat de molts amics que li tenien una gran estima, respecte i eren atents a tots els seus desigs. Però en tenia quatre que el festejaven omplint-lo de tota mena d'atencions i els seus desitjos sempre es complien. El sobirà, però, els guanyava a tots en esplendidesa. Al primer amic, el vestia a casa del sastre dels rics. Es desvivia per la seva imatge social. En una festa de societat l'omplia davant de tots de mil delicadeses. En el seu ampli domini, hi havia una família a qui la pandèmia havia enviat a la misèria. Apadrinà la filla de la casa convertint-la en la seva protegida mimada. Tal era la seva dedicació, que li obrí un negoci: una joieria... Amb les vendes es pot dir que es cobriren d'or, ella i els pares. La tercera era una amiga a qui havia convertit en la seva confident. Descansava en ella totes les penes i amb ella compartia dubtes i alegries. Li deia: "Tu ets el que dones sentit a la meva vida!" Si algú estimava de veritat el monarca potentat era la quarta amiga. El poc que tenia de béns materials, culturals i espirituals eren per al seu senyor. Ell, podríem dir que passava d'ella i pràcticament no li feia cas. Al potentat per potentat que fos, li arribà l'hora de deixar aquest món. El metge, en una visita rutinària, li digué que li quedaven mesos de vida. L'home no podia dormir. El cap li donava voltes i més voltes. No lamentava l'ofec que patia, la pèrdua de la gana, ni tan sols la mort. Només tenia por a la soledat. Morir sol no ho podia assumir. I decidí cridar un per un els seus 4 amics més íntims. Digué al primer amic: "T'he donat tot el que volies i més. Ara que ha arribat la meva hora, estàs disposat a fer-me companyia?" La seva resposta va ser: "Ni pensar-ho!" I, sense més explicacions, se'n va allunyar. Amb to deprimit parlà a l'amiga a qui havia enriquit i ajudat a triomfar en la vida: estudis, negocis, classe social, diplomes...: "Me'n vaig d'aquest món. Estàs disposada a fer-me companyia per tal de no morir en la més terrible soledat?" La resposta tampoc li va ser positiva: "Ho sento, aquesta vegada no puc ajudar-te." Mig desesperat, el monarca, molt angoixat, cridà la tercera amiga al seu despatx. El feu asseure amablement al seu sofà i li confessà: "Sempre m'he descansat en tu. Tu que tens tanta sensibilitat, em promets estar al meu costat fins que me'n vagi d'aquest món?" Però, de nou, va tenir una altra decepció: "Ho sento aquesta vegada no puc ajudar-te. Tot el que podré fer per tu serà portar dol". El monarca es tapà la cara amb les mans i, amargament, es va plantejar: "De què li havia servit guanyar-se amb els seus diners , amb el seu poder i magnificència unes persones que ell creia amigues. Aleshores va escoltar una veu al seu darrera: "Jo aniré amb tu i et seguiré allà a on vagis". Ell, sorprès, es girà i veié la quarta amiga. Estava prima i desmillorada. Profundament afectada. Ell, profundament afligit, li demanà perdó: "T'hauria hagut de tractar millor quan en vaig tenir oportunitat." En realitat, tu, lector, jo i tots som el monarca potentat que tenim quatre amics a la nostra vida: El primer és el nostre cos. El mimem. Cultivem la nostra imatge. Ens deixarà quan ens morim. El segon són els nostres diners, possessions, diplomes, classe social... Quan ens enterrin no vindrà un cotxe remolc que ho porti a darrere nostre. El tercer és la nostra família i els amics. Per molt que ens hagin ajudat i recolzat i per molt que nosaltres hàgim fet per ells... Només podran acompanyar-nos al nínxol i fer-nos dir misses. El quart amic és la nostra ànima, massa sovint oblidada durant el curs de la vida. No obstant, ella és l'única que ens acompanyarà, anem o anem. A més, l'ànima quedarà per sempre més vivent entre nosaltres com aquelles arrels de l'arbre d'AINA que no es veuen però ens regalen cada dia la saba –un tros de la seva ànima– perquè creixem i donem fruit. Demà a la missa funeral VIUREM AQUEST MISTERI D'AMOR. Em diu la dolça Mare de tots, la meva Confident: "La mort ens ho pren tot, menys l'AMOR", per això les nostres ànimes estan i estaran sempre unides."


text: Una noia resulta ferida en un incendi a casa seva, a Piera - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central Una noia resulta ferida en un incendi a casa seva, a Piera Els Bombers van rescatar l'afectada, que era a l'interior de l'habitatge amb el seu gos efe 08.03.2017 | 23:59 Habitatge afectat per l ́incendi, a la urbanització de Can Bonastre BOMBERS Una noia va resultar ferida lleu per inhalació de fum en un incendi que es va declarar ahir a casa seva, en una urbanització de Piera, segons van informar fonts dels Bombers de la Generalitat. El cos d'emergències va rebre l'avís d'incendi quan faltaven pocs minuts per a les 11 del matí. Els efectius van aconseguir rescatar l'única persona, juntament amb el seu gos, que en aquell moment era a la casa del carrer Lluna 22, a la urbanització de Can Bonastre. La noia, de 24 anys, va ser traslladada en ambulància a l'Hospital de Sant Joan de Déu de Martorell per inhalació de fum. Abans, el personal del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) la va atendre al mateix lloc dels fets, i van valorar el seu estat com a lleu. L'incendi, que es va donar per extingit poc després d'1/4 de 12 del matí, gràcies al treball de cinc dotacions dels Bombers, es va originar, segons la primera avaluació dels professionals, per problemes elèctrics, un fet que ahir al vespre estava pendent de confirmar. Els Bombers de la Generalitat van destacar que el foc va afectar únicament la planta baixa de la casa i va cremar la cuina i el menjador. La resta del domicili va quedar afectat pel fum, per la qual cosa va ser ventilat pels efectius que van treballar en l'indret. El foc no va causar cap afectació estructural a l'edifici.


text: Eurona - Sala de prensa » internet sense fils L'accés a Internet de banda ampla... 5/05/2009 | 1 comentari Fundació Televall i l'operadora eurona telecom han fet realitat aquest projecte que ha estat impulsat pel Consell Comarcal de la Garrotxa. Més de 50.000 persones a la Garrotxa ja poden gaudir d'accés a Internet d'alta velocitat i serveis de Telefonia IP gràcies a la tecnologia WIMAX. El Wi-fi canvia la vida d'una R... 15/04/2009 | Cap comentari Fa unes setmanes vam sentir la notícia de l'arribada d'Internet a una "Favela" de Rio de Janeiro. Aquest darrer dilluns Internet ja és una realitat i més de 10.000 persones poden gaudir de connexió de forma gratuit i gràcies a una inversió realitzada per part del govern...Continua llegint Eurona i Òdena signen el conveni de col... 2/04/2009 | Cap comentari L'Ajuntament d'Òdena ha signat un conveni amb l'empresa Eurona per posar en marxa la xarxa municipal d'Internet sense fils al municipi. Aquest servei començarà a funcionar el proper mes d'abril. Els habitants que vulguin abonar-se a aquest servei els costarà 60 euros...Continua llegint Arriba la Internet a Òdena de la mà de... 31/03/2009 | Cap comentari Eurona implementarà la tecnologia WiMAX a partir d'abril i Òdena comptarà amb Internet de banda ampla. Aquest mes d'abril es posa en marxa la xarxa municipal d'Internet sense fils d'Òdena, un dels principals projectes de la regidoria d'aquesta legislatura. Aquesta xarxa...Continua llegint Eurona Telecom al Telenotícies de TVE d... 27/03/2009 | Cap comentari Jaume Sanpera, director general d'Eurona Telecom, és entrevistat pels serveis d'Informatius de Televisió Espanyola. Un reportatge centrat en donar a conèixer les qualitats de la tecnologia WIMAX i les diferències amb altres tecnologies convencionals. WiMAX: tecnologia a un clic... 19/03/2009 | Cap comentari Segons la publicació RadarTI, diferents investigadors assenyalen que en un futur proper Internet serà personalitzat i mòbil i oferirà informació sol·licitada de la manera i en el moment que el consumidor la necessiti sense importar on es trobi. El gran responsable d'aquest canvi de comportament...Continua llegint Charles Darwin "va assegurar"... 17/03/2009 | Cap comentari Segons s'explica al web de PC World, WiMAX proporcionarà connectivitat de banda ampla fixa o mòbil a qualsevol lloc, moment, per qualsevol dispositiu i sobre qualsevol xarxa. Llegir l'original aquí. Sidamón posa en marxa una xarxa municip... 12/03/2009 | 1 comentari Eurona telecom ha iniciat avui la posta en marxa de la xarxa municipal d'Internet sense fils de Sidamón. Aquesta xarxa funcionarà a través de la tecnologia WiMAX, que permet la connexió a banda ampla a través d'ones de ràdio amb una cobertura molt més àmplia que les alternatives actuals....Continua llegint Internet inalàmbric gratis pels habitan... 11/03/2009 | Cap comentari Els prop de 10.000 habitants de la favela de Santa Marta podran connectar-se a partir d'ara a Internet de forma gratuita, en el moment que vulguin i el temps que desitgin, sempre que tinguin un ordinador habilititat amb un mòdem wireless. El servei per accedir a la Internet de banda ampla s'ha...Continua llegint WIMAX estará a tot Japó... 10/03/2009 | Cap comentari La compañía Intel amb seu a Santa Clara (Califòrnia, Estats Units) ha anunciat que desplegarà a partir de juliol, una xarxa WIMAX que permetrà accedir a Internet arreu del territori japonès. Actualment el servei de banda ampla inalàmbrica a Japó només està actiu a vint-i-tres districtes de...Continua llegint « Entrades anteriors Cercar Test de velocitat Test de velocitat d'accés a Internet entrades més recents Eurona oferirà internet amb descomptes a les empreses de la UIER eurona telecom arrenca a Galicia Cances estrena la xarxa WiMAX per poder accedir a Internet Sindicació Sindicació RSS


text: Municipi: Castellnou del Bages Judit Pujadó i Xavier Cortadellas són els coordinadors de l'obra "Els pobles oblidats. Una vall i 29 viles abandonades de Catalunya". L'obra, a través d'escrits de diferents autors, aconsegueix donar veu als fills i nets d'habitants de pobles que avui dia es troben abandonats. En aquestes línies, se'ns descriu l'urbanisme del poble del Putxot, situat dins el terme municipal de Castellnou del Bages (Bages). El Putxot és un Bé d'Interès Local i forma part de l'inventari del patrimoni del municipi. Estigué poblat per habitants que conreaven i vivien de les vinyes, fins que fou abandonat durant el primer terç del segle passat. Unes quantes cases afilerades en un carrer que ha perdut els contorns menjat per les pinedes, pels arboços i per les mates de xuclamels que enfilen els seus collarets de flors per les pedres. Cases amb carreus grossos, fets d'aquest sauló que és el color del Bages: intensament vermell. Més que un poble, el Putxot va ser un veïnat que va néixer dins del terme de Castellnou per treballar la vinya. Josep Saladriguez, el Guenyo, va ser l'últim que hi va viure, en solitari, fins als anys 50, però al 1930 les cases ja eren buides. "Segurament els que hi vivien es van endur les teules per aprofitar-les"—explica en Francesc Vilaseca Sellarés, de can Vilaseca, a Castellnou. L'amo de la finca de Graner, on hi ha el Putxot, era en Francesc Comasòlibes. [...] Les cases, totes juntes, totes molt semblants, donaven al carrer del Sol. Pugen encara fins a dues plantes amb golfa, algunes tenien balcons, totes tenien finestres àmplies, rematades amb maons. Ara les finestres mostren el cel i les branques dels arbres hi han anat creixent dedins. Les cases, però, van ser vertaderes indústries destinades a l'elaboració del vi. Just a la part del darrere, apareixen els ventres buits d'aquestes enormes tines circulars tan pròpies de la comarca, on el conreu de la vinya s'incrementava des del segle XVI. Al fons de tot de les tines, embardissat, encara s'hi entreveuen els vells cairons de terrissa vermella que, antigament, devien folrar-ne les parets de dalt a baix. Diuen que a cada tina hi cabien unes 87 càrregues de vi, més de 10.000 litres. Ara només en queden les parets. [...] El Putxot va néixer pel deliri de la vinya i del vi. Una febrada. Una bombolla que va aixecar l'economia precària del XIX amb uns ingressos inesperats. Diuen que les primeres cases s'havien construït ja al segle XVII. Al 1819 consten 'oficines d'aiguardent' a Castellnou. De fet, en aquells anys, tot el que es veu des d'aquí dalt eren vinyes. PUJADÓ, Judit. "La bombolla del vi. El Putxot. El Bages" a CORTADELLAS, Xavier, PUJADÓ, Judit (Coord.) (2014). "Els pobles oblidats. Una vall i 29 viles abandonades de Catalunya". La Bisbal d'Empordà: Edicions Sidillà, p. 207-209. Autors: Judit PUJADÓ Despoblat de El Putxot, municipi de Castellnou del Bages (Bages). Autor: Judit Pujadó. (Els pobles oblidats, Edicions Sidillà).


text: L'Ajuntament d'Altea ha decidit dur a terme una actuació més, de totes les que està realitzant, per prevenir el possible contagi de COVID-19 entre els transeünts. Així ho ha manifestat el portaveu de l'equip de govern, Diego Zaragozí, que ha apuntat que el consistori ha actuat en tres zones concretes del municipi, molt utilitzades per caminar i fer esport, que ha senyalitzat perquè els usuaris no es creuen i puguen mantenir la distància de seguretat recomanada. Segons ha explicat l'edil, "s'han senyalitzat l'Avinguda Juan Alvado; el passeig nou de la Platja de l'Espigó, que va des de la plaça d'Europa a la desembocadura del riu Algar i la zona de la carretera de l'Albir que va des del port al Chiringuito". "Es senyalitza la preferència de pas, per tal d'utilitzar cadascuna de les parts de la calçada en sentit diferent i respectant els 2 metres de seguretat"; ha apuntat Zaragozí. Tanmateix Diego Zaragozí ha recordat que, "volem que la ciutadania adopte esta manera de passejar o fer esport, optant per fer-ho sempre que siga possible, per les voreres de la dreta, per així evitar creuar-se amb gent que puga venir en sentit contrari" . L'edil ha recordat la conveniència d'utilitzar mascareta com a mitjà de protecció, tant per a un mateix com per als altres. "Camina per la dreta" convida els vianants a caminar pel municipi sempre per la vorera de la seua dreta i a no escopinyar a terra, ja que a través de les secrecions d'una persona portadora del virus, s'augmenten considerablement les probabilitats de contagi . Diego Zaragozí ha conclòs agraint la col·laboració ciutadana, tan necessària per acabar amb la pandèmia de l'COVID-19.


text: TALAIA 43300: 39. FEM NÚMEROS? tens tota la raó, quina tela ... 17 de juliol de 2007 a les 0:58 em sembla bastant fort, el que no sé ben bé és quin servei ha de donar exactament aquest autobus, suposo que ho hauria de saber, substitueix a aquella forgoneta blanca que comunica mnt-miami? 17 de juliol de 2007 a les 9:33 Ja sabem que aquest autocar el va comprar l'anterior equip de govern, però els que manen ara tenen l'obligació de fer-lo funcionar al màxim rendiment i eficàcia, vigilant els costos. Un altre "actuació" de l'anterior govern que el poble no s'explica pel que fa al cost econòmic, és la remodelació de l'antic camp de futbol en un parc, que costarà pel cap baix 100 milions de pessetes (600.000 euros). Suposo que el deuran inaugurar ara per la Fira. 17 de juliol de 2007 a les 9:47 Aquest bus, a part de servir per anar de mont-roig a miami perquè sí, durant l'hivern es transporten als joves que fan batxiller de miami i de les urbanitzacions. paguen uns tiquets. Realment hi va gent i l'altre que hi havia era realment vell. No trobo tan malament això del bus ja que en principi dóna un servei al poble que utilitza bastanta gent. Respecte al parc crec que està quedant molt bé. però crec també que l'haurien de tancar a certa hora si no allò serà un cau. 17 de juliol de 2007 a les 10:11 IEEEEP!!!! Espero que s'utilitzi en condicions l'autubus, ja que si realment a costat aixo, no m'estranya que no arrelgessin carrers. El parc espero que el tanquin x la nit sino amb els BAD BOYS del k1, es traslladaran i a destrossar el parc. 17 de juliol de 2007 a les 11:49 Crec que en equest municipi no estem acostumats a que l ́ajuntament tingui despeses per donar serveis. Doncs penso que l ́obligació de cuasevol administració pública es oferir serveis, d ́una manera óptima evidentment, i no estalviar per temps pitjors. 17 de juliol de 2007 a les 20:11 a mi em sembla genial costi el que costi l'autobus es un servei public i om a tal ja s'ha de comptar amb les perdues,(pregunteu a la empresa metropolitana de transport de Barcelona les perdues que tenen, o a l'empresa de transports de Tarragona si tenen beneficis...)el que no acabo de veure jo es el model d'autobus , no el veig gens practic o funcional. El que potser es podia es posar publicitat als laterals i amortitzar l'inversió (com es fa a altres indrets) 300 € /dia ho trobo raonable si realment es aixó, perque recordeu que aquest numeros es una mera especulació, de moment 17 de juliol de 2007 a les 23:06 m'agrada la idea del mon, una manera de fer publicitat com una altre, i de pas ja et financies una part...molt bona idea, jo no hi havia pensat pas... 18 de juliol de 2007 a les 9:02 Tornarem a anar amb el carro i el ruquet com l'Avi, que per anar de les Pobles a casa s'estava una bona estona. I també t'ha faltat un detall que no hi has comptat: TOTS ELS SEIENTS PORTEN CINTURO DE SEGURETAT quina tonteria... o no es prou important la seguretat del teu fill quan el prenguin d'excursió amb l'autobus. ESTIC A FAVOR DEL BUS MUNICIPAL. Ho vull deixar clar, ja que sembla que interpreteu pel meu post que hi estic en contra. I vull que porti acoplaments per discapacitats, cinturons de seguretat pels viatgers,... Això no treu que no em sembli bé o no vegi gaire clar la forma en que s'ha fet, econòmicament parlant. Estic d'acord amb en Mon en tot el que dius, excepte en la teva primera afirmació: "costi el que costi". La feina del bon polític consisteix precisament en buscar el cost més ajustat a un mateix servei, i així amb un pressupost anual fixe com tenen, poder donar més nombre de serveis al poble. Fer de polítics al "costi el que costi" ho sabem fer tots!. El pressupost municipal ha de quedar a cero cada any, sense números positius ni negatius, però ben administrat. De fa unes setmanes, cada dia a primera hora del matí veig un grapat de senyores (unes 15 o 20) que agafen l'autobus municipal. No sé on van però hi són cada dia. 18 de juliol de 2007 a les 13:21 be camvio la frase del costi que costi per "pel meu poble el que convingui" crec que aixo es un bon politic 18 de juliol de 2007 a les 19:45 suposo que el que passa sovint és que no tothom té les mateixes necessitats, i el que per uns és un servei bo, encara que costòs, pels altres és un servei innecessari. Abans, per posar un exemple, teníem una guarderia municipal gratuïta, i això al municipi ens costava un pico, molt pico, ja us ho podeu imaginar, gent treballant, mobiliari, assegurances, neteja, manteniment.... ara, encara que els pares paguin un rebut mensual, amb els ingressos no es cobreixen totes les despeses i sinó pregunte-ho. Amb aquest exemple vull dir que al municipi hi ha coses molt més importants per a comentar, que la compra d'un autobús, que ens pot donar un servei a tots, gran petits, minusvàlids..... al fi i al cap, és un misèria comparat amb el pressupost que tenim cada any. 19 de juliol de 2007 a les 16:19 Crec que l'autobús és indispensable, sempre parlem d'unir Mont-roig-Miami sense aquest autobús qui ens portaria si fes falta? És una bona idea pensar que ho podria fer una empresa privada, però.... si és tan clar que tot són despeses quina és l'empresa privada que està disposada a perdre diners per donar un servei al nostre poble? Això m'ha fet pensar amb un altre tema, els que paguem gual perquè no se'ns aparqui ningú a la porta, teoricament hauríem de rebre un servei a canvi com per exemple tenir una grua a Mont-roig perquè en cas de necessitat poder treure el vehicle mal estacionat el més ràpid possible, ara bé, estic practicament convençut de què, tenir una grua municipal i un dipòsit municipal de vehicles és molt costós i pèrdues segures, però.... Qui no estaria d'acord en tenir aquest necessitat servei encara que no fos rentable? 19 de juliol de 2007 a les 18:02 Recollint l'última part del comentari de'n XUT, seria interessant que algun privat tingués el servei de grua a les ordres de la Policía Municipal, encara que els 100 euros de la multa fóssin tots per ell. No tindríem entrades però tampoc despeses i funcionaria el servei. En cas de que l'Ajuntament comprés una grúa tampoc caldria que fos de l'últim model. Pel volum d'actuacions que tindriem podriem anar tirant amb una de usada. En aquest sentit estic d'acord amb Talaia en que cal optimitzar els recursos, sense renunciar als serveis. 19 de juliol de 2007 a les 22:13 Total, esteu parlant de calderilla en comparació amb el que es diu pel poble, que vindrà a treballar a l'ajuntament un bufet sencer, secretari, 2 tecnics d'administracio, 1 arquitecte i 1 interventor.... I sembla ser que son socis d'un gavinet. el poble haura de pagar una mafia????? tot aixo costara un sensal!!! 19 de juliol de 2007 a les 23:12 per l'anònimo de les 23:12. a dins de qualsevol ajuntament hi ha persones que són de cos nacional, això vol dir que s'han tret unes oposicions referents a tot catalunya i no a un ajuntament sol com ho son els administratius, tècnis o auxiliars administratius. en primer lloc el secretari i l'interventor són de cos nacional i la gent es guanya la seva plaça. es gent que té la plaça i se la guanya envers altres dubto que sigui un bufet i que es reparteixin les tasques més que res perquè ho entenguis és com els professors (més o menys) cadascu tée els seus punts i tria destinació, pel que fa als tècnics que dius en poden crear de nous però no poden ficar-ne de nous perquè les places ja estan creades i ocupades per gent que ha aprovat unes oposicions i que per tant no se'ls pot fer fora per posar-ne a un altres. i per últim dir-te que Mont-roig és un municipi ja gran amb el que es necessiten tècnics experts en diferents matèries perquè les coses funcionin, un tècnic econòmic un tècnic urbanista... no sé crec que es molt fort que es comentin aquestes coses la gent que treballa a l'ajuntament no es mereix aquests comentaris ja que s'han guanyat la plaça. 20 de juliol de 2007 a les 9:27 Bona idea Indecís!!Espero que algun dia ens facin cas. 20 de juliol de 2007 a les 18:21 Pel comentari de TALAIA 43300: Les dones grans que cada matí (ben aviat) agafen l'autobús municipal van fins a la platja de la pixarota, per caminar per l'arena i banyar-se. Com bé dius hi van cada dia i a mig matí ja tornen a ser al poble. 23 de juliol de 2007 a les 21:10 I perque no deixen el bus a les associacions locals? Hi ha algun motiu en concret? 24 de juliol de 2007 a les 19:20 Per a Green. Suposo que quan demanes que deixin el bus a les associacions locals et refereixes a fer-lo servir per anar d'excursió o a algún lloc que hagi programat l'associació. Els autobusos locals o municipals només tenen llicència per circular per dins del seu terme municipal. Suposo que si alguna associació ha de fer alguna activitat que precisi l'autobús, sense sortir del municipi, i ho demana amb prou temps d'antelació, no hi ha d'haver cap problema en que li ho concedeixin. De fet alguna vegada ja s'ha fet, com per exemple per pujar gent a l'ermita. Un post molt currat! Fa pensar! La meva opinió és que és positiu i que ara el que toca és que es publicitin i indiquin bé els horaris de les línies regulars per a que s'utilitzin. Trobo positiu que sigui públic i no privat, però espero que l'amortitzin amb força freqüències horàres i la possibilitat de connexió amb Reus i Cambrils, donmcs Mont-roig a nivell de transport públic està força aïllat.


text: lo carrer del riu: Duran salva Zapatero El portaveu de CiU al Congrés dels Diputats, Josep Antoni Duran i Lleida, ha anunciat que la seva formació s'abstindrà en la votació del sostre de despesa, l'avantsala dels pressupostos, perquè entén que és necessari per a la reducció del dèficit. La seva decisió obre la porta a l'aprovació per majoria simple si altres grups com Coalición Canaria opten per una abstenció. Malgrat tot, Duran ha insistit que CiU no votarà a favor dels pressupostos després de l'estiu, i ha reiterat que un cop fetes les reformes necessàries i 'urgents' s'haurà acabat el temps del president espanyol José Luis Rodríguez Zapatero. El passat mes de juny el sostre de despesa ja va superar el primer tràmit gràcies a l'abstenció de la federació nacionalista al Congrés i al Senat. Després de l'estiu Zapatero obrirà la ronda de contactes habituals amb tots els grups parlamentaris per tal d'obtenir els suports necessaris per aprovar els comptes. De moment, el president espanyol no té garantit el suport de cap grup català i tot apunta que haurà de buscar l'aliança amb el PNB per tirar-los endavant. Tot i això, les tensions que genera entre els socialistes bascos un possible acord PSOE-PNB a Madrid difuculten per ara una entesa estable.


text: Comença el tractament d'enguany contra la mosca negra al Cinca català i al Segre fins a Lleida per Redacció divendres, 10 de març 2017 - 12:04h L'helicòpter del CODE dipositant el tractament contra la mosca negra al riu Segre, a Torres de Segre. | LleidaDiari.cat El tractament es fa en tots els casos a través d'un helicòpter fins a la depuradora de Lleida. Des d'aquest punt fins al Parc de la Mitjana s'efectua a través de mitjans terrestres. En cada fumigació s'actua en una trentena de punts d'abocament en els quals s'hi distribueixen en total un miler de litres d'un insecticida larvicida biològic molt específic i selectiu per a la mosca negra per tal d'eliminar la possibilitat que les larves, dipositades pels adults en algues (macròfits), es desenvolupin. Les fumigacions que s'efectuen els darrers anys contra la mosca negra han permès una reducció d'un 90% de les picades a la població de la zona afectada respecte dels anys en què no es feia el tractament. L'eradicació total de la mosca negra és pràcticament impossible, però l'aplicació de l'insecticida arriba a eliminar fins a un 95% el nombre de larves del riu, una eficàcia en la qual hi influeixen altres factors com ara les condicions meteorològiques, el cabal del riu, la major o menor presència d'algues i la temperatura de l'aigua. Amb els tractaments es pretén mantenir l'afectació de la plaga en uns nivells tolerables i reduir de forma significativa les molèsties per a la població.


text: El Trapezi, la fira del circ de Reus, es reinventa i posposa les actuacions a l'octubre - Teatre Barcelona El Trapezi, la fira del circ de Reus, es reinventa i posposa les actuacions a l'octubre El Trapezi, la Fira Internacional de Circ de Reus, que s'havia de celebrar el 15 al 17 de maig, se celebrarà dividida en tres parts: les dues primeres on-line, aquest cap de setmana i el pròxim mes de juliol, i l'última que es farà a l'octubre, per poder incloure els espectacles presencials de carrer. L'Ajuntament de Reus ha anunciat aquesta decisió "per garantir la seguretat dels artistes i del públic davant la pandèmia de coronavirus". El Trapezi on-line La primera part de festival se celebrarà els dies 15 al 17 de maig la web de festival (www.trapezi.cat) i les seves xarxes socials emetran vídeos de les propostes programades aquest any acompanyades d'explicacions dels artistes que les han creat. La segona part del Trapezi es farà al juliol i se centrarà en unes jornades professionals amb programadors nacionals i internacionals que convertirà a Reus en punt de trobada i reflexió del circ. A l'octubre: 'Trapezi en viu' A l'octubre arribarà el Trapezi de sempre i, tot i que encara no hi ha dates confirmades. El director del Trapezi, Leandro Mendoza, ha explicat que en aquest últim tram de la Fira es podran veure a 12 companyies, en lloc de les 17 o 18 habituals, amb les absències de les propostes internacionals. Al Trapezi en Viu s'estrenarà la coproducció de petit format Mentir lo mínimo de la companyia Alta gamma. També participaran companyies estatals com els gallecs Pistacatro, els granadins Vaivén Circus i o els mallorquins Hotel Iocandi. La representació catalana estarà formada per grans noms com els pallassos de Rhum amb el seu nou espectacle Gran Reserva, Manolo Alcántara amb Déjà vu o l'Ateneu Popular 9 Barris que representarà el Circ d'Hivern, Sopa. un sopar de Nadal al llarg de molts anys que mostra com canvia la relació entre pares i fills entre molts altres.