text: Р Е Ш Е Н И Е Номер Година 2011, 24.02. Град ПЛОВДИВ В ИМЕТО НА НАРОДА на 15.02.2011 година в публично заседание в следния състав : ПРЕДСЕДАТЕЛ: ТАНЯ КОМСАЛОВА като разгледа докладваното от СЪДИЯ ТАНЯ КОМСАЛОВА а.х. дело номер 30 по описа за 2011 година и като обсъди : Производство по реда на чл.268 от ДОПК. Образувано е по повод на жалба на И. М. Т. ЕГН **********,***, против Решение No 203 от 21. 12.2010г. на Директора на ТД на НАП – Пловдив, с което е оставена без уважение, жалбата на Тошева против Отказ за отписване на публични задължения поради изтичане на давностни срокове, обективирано в писмо изх. No 3250/2001/019115 от 22. 11.2010г. на публичен изпълнител при ТД на НАП – Пловдив, Дирекция “Събиране”. Недоволен от така издаденото Решение, жалбоподателят счита, че актът е не-правилен и незаконосъобразен, по подробни съображения, изложени в жалбата и в хода по същество, и моли да бъде отменен. Претендира присъждане на разноски Ответникът по жалбата – Директор на ТД на НАП – Пловдив, чрез процесуалния си представител счита жалбата за неоснователна, поради което и моли за отхвърлянето й. Претендира присъждане на разноски. Пловдивският Административен Съд – Първо отделение, трети състав, след като прецени поотделно и в съвкупност събраните в настоящото производство до-казателства, намира за установено следното. На 29.06.2001г. в Агенция за Държавния вземания, Регионална Дирекция – Пловдив, е постъпило писмо от ПРС, с приложен към същото Изпълнителен лист, издаден по а.х. дело No 130/2001г. по описа на ПРС, ІІ н.с., с който И. М. Т., управител на “Ивел 2000”ООД, гр.Пловдив, ул.”Пенчо Славейков”No49, ЕГН **********, е осъдена за заплати имуществена санкция в размер на 250 лева, за нарушение по чл.100 ал.3 във вр. с чл.133 ал.1 т.2 от ЗДДС /отм./, и 3 лева – ДТ по сметка на ПРС за служебно издаване на изпълнителен лист. По повод на същото в компетентната тогава АДВ, РД – Пловдив, е образувано и изпълнително дело No 3250/2001г. за принудително събиране на посочените публични държавни вземания, с длъжник И. М. Т., гр.Пловдив. На 20.02.2002г. по изпълнителното дело на основание чл.184 ДПК /отм./ е изготвено и изпратено до длъжника Съобщение за доброволно изпълнение /СДИ/ изх. No П 1001-11-3645/20.02.2002г. /л.18/, като избрания начин на връчване е с писмо с обратна разписка, съгласно чл.47 ал.3 от ДПК/отм. в редакцията към м.03.2003г./ Част от административната преписка е и Известие за доставяне /обратна разписка/ R П–1001–11–3645/20.02.2002г./л.19/, с която се твърди да е връчено същото това СДИ. Видно от същата обратна разписка като неин номер е посочен именно номера на СДИ, поради което и следва да се приеме, че е спазено изискването на чл.47 ал.3 in fine от ДПК /отм. в редакцията към 2002г./, за вписване на извършеното действие. Отделно от това видно от тази обратна разписка, в нея е посочено, че е връчена “лично” на адреса, съдържа дата /21.02.2002г./ на връчване и подпис на получател, както и е оформена с две датни клейма от 21.02.2002г. От материалите по изпълнителното дело се установява, че следващото действие, предприето от органа по изпълнението е с дата 04.11.2011г., когато по повод входирана Молба вх. No РД – 16 – 11326/04.11.2010г. от длъжника за предоставяне на материалите по изпълнително дело No 3250/2001г., на И. Т. е връчено лично Писмо изх. No 3250/2001/019110/04.11.2010г. на публичен изпълнител при ТД на НАП – Пловдив, с което физическото лице е уведомено за образуваното изпълнително дело, размер на дължимите публични вземания и задължението да заплати същите в предвидените за това срока, като в противен случай, ще се пристъпи към принудителното им събиране. С Възражение вх. No РД – 16 – 11425/09.11.2010г., посочено като такова против Показа на изпълнение изх. No 3250/2001/019110/04.11.2010г., И. Т., в качеството й на длъжник по посоченото изпълнително дело, е поискала прекратяване на същото поради погасяването по давност на публичните задължения – предмет на същото. Изложени са аргументи, че СДИ от 20.02.2002г. не е връчено редовно на адресата,както и че по същество по изпълнителното производство не са предприемани каквито и да е други действия, които да прекъснат или спрат давността. По повод на тази молба е постановен и Отказът на публичния изпълнител да бъде прекратено производството по изпълнителното дело,образувано за събирането на публични държавни вземания по Изпълнителен лист от 25.06.2001г. на ПРС ІІ н.с., обективиран в писмо изх. No3250/2001/019115/22.11.2010г. на ТД на НАП–Пловдив, Дирекция “Събиране” /същото неправилно е посочено в Решението на ответника като Отказ за отписване на публичните вземания, издаден от Директор на Дирекция “Събиране”, при ТД на НАП – Пловдив/. Тук следва да се посочи, че формално в писмото не е посочен неговия издател, но в същото като съставител е посочен именно публичния изпълнител, като последният го е и подписал, а и единствено той е компетентият орган, съгласно чл. 225 ал.1 от ДОПК да прекрати образуваното пред него изпълнително производство. От неясните мотиви на същото може да се направи извод, че органът по изпълнението от една страна е приел, че в случая е приложим институтът на погасителната давност, уреден в ДПК /отм./, респ. ДОПК, включително и правилата за спирането и прекъсването й, като в пълно противоречие с този извод същият е приел, че “спрямо имуществената санкция, ... по-кратък срок е уреден в ЗАНН”. По нататък е счетено, че в случая не може да намери приложение абсолютната давност, уредено в нормата на чл.82 ал.4 от ЗАНН, доколкото изпълнителното производство е образувано в рамките на визирания от нея 2-годишен срок, като следва да намерят приложение правилата на ДПК /отм./, респ. на ДОПК относно предвидената в същите абсолютна 10-годишна давност. Тези аргументи е посочено, че важат и по отношение на другото публично вземане, установено с Изпълнителния лист – държавната такса за служебното му издаване. Като краен резултат е изведен извода, че погасителната давност в случая е 10 години и същата не е изтекла. Така постановеният Отказ е потвърден с обжалваното Решение на Директора на ТД на НАП – Пловдив, като е прието, че същият е правилен и законосъобразен, по подробно изложени съображения, по същество почти идентични на тези на публичния изпълнител, като от друга страна е посочено и че първоначално 5-годишният давностен срок за погасяване на установените с ИЛ публични държавни вземания по чл.140 ал.1 от ДПК/отм./ е започнал да тече от 01.01.2002г., давността е прекъсната с връчването на СДИ на длъжника на 21.02.2002г., започнала е да тече нова давност от 01.01.2003г., като същата е прекъсната на 01.01.2006г. с влизане в сила на ДОПК и от тази дата е започнала да тече нова 5-годишна давност по чл.171 ал.1 от ДОПК, която към момента на постановяване на Решението на ответника не била изтекла. При така установеното съдът намира, че жалбата до съда е подадена в срок /така атакуваният акт е връчен на лицето на 27.12.2010г./ и от лице, имащо правен интерес, поради което и същата е процесуално ДОПУСТИМА. Разгледана по същество от друга страна същата е ОСНОВАТЕЛНА, поради следните аргументи. На първо място следва да се приеме, че оспореният административен акт е издаден от компетентен орган, съгласно чл.266 ал.1 ДОПК, и при спазени административно производствени правила за това. В тази насока следва да се отбележи, че считано от 01.01.2006г. е в сила ДОПК, като съгласно § 5 ал.3 от ПЗР на ДОПК “разпоредбите на този кодекс се прилагат и от органите по приходите на НАП, съответно АДВ, и за процесуални действия по незавършените административни и изпълнителни производства към датата на влизането му в сила”. Предвид това към настоящото изпълнително производство, започнало при действието на ДПК и не приключило към датата на влизане в сила на ДОПК са приложими разпоредбите на кодекса по отношение процедурата по събиране на дължимите от данъчните субекти вземания. Спори се относно приложението на материалния закон, в аспекта на направеното възражение за погасяване по давност на публичните държавни вземания, предмет на изпълнителното дело. От материалите по делото се установява, че изпълнително дело No 3250/ 2001г. по описа на ТД на НАП – Пловдив /сега/ с длъжник И. М. Т. ЕГН **********, е образувано във връзка със събиране на установените с ИЛ от 25.06.2001г., вземания на държавата. От същия ИЛ може само да се предполага, че се касае за образувано н.а.х. дело No 130/2001г. по описа на ПРС, ІІ н.с., което е приключило с влязло в сила Решение, като за събирането на установените публични вземания – в случая “имуществена санкция” и държавна такса за служебно издаване на изпълнителен лист, е издаден и ИЛ от 25.06.2001г. Тук следва да се посочи, че доколкото е извън предмета на настоящия правен спор, този състав на съда не коментира въпросът доколкото спрямо физическо лице може да бъде наложено административно наказание “имуществена санкция” и дали правилно и законосъобразно е наказано именно физическото лице, макар и управител на юридическото такова, на основание чл.133 ал.1 т.2 от ЗДДС /отм./ за извършено нарушение по чл.100 ал.3 от ЗДДС /отм./. Съдът в този си състав от друга страна е обвързан от посоченото в изпълнителното основание, издадено въз основана на влязло в сила съдебно решение, че спрямо именно физическото лице е наложено административно наказание “имуществена санкция”, което всъщност е водещо в случая за определяне на приложимото право, касателно института на давността. Именно въпросът, кой е приложимият в случая материален закон, уреждащ института на давността, нейното прекъсване и спиране е един от основните спорни въпроси по делото. За правилното разрешаване на настоящия правен спор следва да се има в предвид, че в случая се касае каза се за наложено както административно наказание “имуществена санкция”, така и за задължение на лицето за заплащане на “държавна такса”, събирана от съдилищата – и двете безспорно публични държавни вземания съгласно съответно и чл.13 ал.2 т.2 и т.4 от ДПК /отм./, и сега действащите разпоредби на чл.162 ал.2 т.3 и т.7 от ДОПК. Съдът намира, че в случая не може да намерят приложение нормите на ЗАНН, като акт кодифициращ материята относно установяването на административното нарушение и налагане на съответното административно наказание, както и неговото изпълнение, при положение, че същият урежда изрично давността, включително и абсолютната такава, във връзка с изпълнението на наложените административни наказания – “глоба”, “лишаване от право да се упражнява определена професия или дейност” и “обществено порицание”, като не съдържа уредба касателно административното наказание “имуществена санкция”. Още повече това важи и за второто публично държавно вземане – държава такса, събирана от съдилищата. В този смисъл и за нуждите на настоящия правен спор следва да намерят приложение правилата, уреждащи давностните срокове, на ДПК/отм./, респ. ДОПК касателно “имуществената санкция”, като вид публично държавно вземане, като безспорно това са приложимите закони и относно второто публично държавно вземане – “държавна такса”. В тази връзка подлежи на изследване и въпросът за приложимото право, с оглед настъпилите законодателни промени в тази насока, като се държи сметка и че трайна е съдебната практика, че институтът на погасителната давност е материално правна разпоредба, поради което и при липса на изрична правна норма в противна насока, следва да се приложи тази разпоредба, която е в сила към момента на възникване на спорното правоотношение. Следва да се съобрази и обстоятелството, доколко евентуалното последващо изменение поставя в по-благоприятно положение дадения субект, като в този случай и съгласно отново трайната съдебна практика следва да намери приложение по-благоприятният институт. Според този състав на съда касателно и двете публични вземания, следва да намери приложение общата разпоредба на чл.140 от ДПК /отм./, действаща към момента на възникване на спорните вземания. Така съгласно чл.140 ал.1 от ДПК /отм./ Публичните вземания се погасяват с изтичането на 5-годишен давностен срок,смятано от 1 януари на годината, следваща годината, през която е следвало да се плати публичното задължение, освен ако в закон е предвиден по-кратък срок. Идентична на таза разпоредба е и действащата такава на чл.171 ал.1 от ДОПК. В случая може да се направи извод, че лицето е следвало да плати наложената му санкция и държавната такса, която е осъдено да заплати през 2001г. /така самото н.а.х. дело по описа на ПРС е образувано през 2001г., тогава е издаден и Изпълнителния Лист/. Това по същество не е и спорно по делото. Или иначе казано срокът по чл.140 ал.1 /а и по ал.2/ от ДПК /отм./ е започнал да тече на 01.01.2002г. и е следвало да изтече на 31.12.2006г. /съответно този по ал.1 – на 31.12.2010г./. За правилното разрешаване на правния спор, следва да се съобрази и нормата на чл.141 ал.2 т.3 ДПК /отм. в сила до 30.04.2002г., когато е влязло в сила изменението с ДВ, бр.45/2002г./, съгласно която давността се прекъсва с предприемането на действия по принудителното събиране на вземането. Всъщност принудителното изпълнение започва с връчване на съобщението по чл.184 ДПК /отм./ за доброволно изпълнение, като за да породи ефекта и на чл. 141 ал.2 т.3 от ДПК /отм., в сила до 30.04.2002г./ съобщението следва да е редовно връчено на адресата. От доказателствата по делото е видно, че на 20.02.2002г. на основание чл. 184 от ДПК/отм./ е изготвено и изпратено СДИ до длъжника. Приложени са на следващо място и надлежни доказателства за връчване на длъжника – И. М. Т. на СДИ от 21.02.2002г. Всъщност избраният начин на връчване на съставеното СДИ е каза се с писмо с обратна разписка, съгласно чл.47 ал.3 от ДПК /отм. в редакцията към м.02. 2002г./. Видно от самата обратна разписка /л.19/, е че същата е редовно връчена на адресата си. Не се установяват твърденията на оспорващата, че обратната разписка е връчена на “съсед”. Изрично върху същата е отбелязано, че е връчена “лично”. В тази връзка приложими са нормативните актове, които уреждат извършването на пощенските съобщения - Законът за пощенските услуги /обн., ДВ, бр.64 от 2000г., с последващи изменения и допълнения/ и Наредба No 4 за пощенските съоб-щения /обн., ДВ, бр. 97 от 7.12.1979 г., попр., бр. 98 от 11.12.1979 г., изм. и доп., бр. 48 от 18.06.1991г./. Обстоятелството, че горепосочената наредба е издадена въз основа на чл.15 ал.2 от Закона за съобщенията от 1975 г., отменен със ЗПУ, не означава, че е с отпаднало основание и не следва да се прилага. С § 1, ал.1 на ПР на ЗПУ е регламентирано, че подзаконовите нормативни актове, издадени от минис-търа на транспорта и съобщенията, запазват действието си. Съгласно чл.36 ал.1 т.2 от ЗПУ /в приложимата към м.02.2002г. редакция/, доставката на препоръчани пощенски пратки с тегло до 1 кг се извършва на адреса на получателя – лично на него, на негов пълномощник или пълнолетен член на домакинството му. Като аналогична на тази разпоредба е и тази на чл.58 ал.1 от Наредба No 4 за пощенските пратки, като съгласно ал.3 от същата правна норма “При връчване на пратките получателят удостоверява самоличността си с паспорт, удостоверение вместо паспорт, издадено от общинския (районния) народен съвет, или военна лична книжна, а пълномощниците представят и съответно пълномощно“. Оформянето на ИД – обратните разписки е уредено в чл.64 ал.1 – “При доставяне на пощенски пратки с ИД получателят подписва и известието, попълва датата на получаването и го предава на пощенския служител”. Върху самата обратна разписка съоразно изискването и на чл.77 ал.2 от ЗПУ, която правна норма предвижда, че пощенският оператор, със задължение за извършване на универсална пощенска услуга /каквато безспорно е настоящата/, използва датни клейма за подпечатване на пощенски пратки и на документи за приемане и предаване на пощенски пратки, са налични поставени две такива клейма от 21.02. 2002г. От своя страна датните клейма, съгласно §1 т.3 от Наредба No 6 от 20.11. 2003г. за изискванията за пощенската сигурност, са средства на основния пощенски оператор за подпечатване на пощенски продукти и на служебни документи за приемане и предаване на пощенските пратки с обозначаване на час, дата на приема-нето и получаването в пощенските служби, наименование и пощенски код на пощенската станция на местопроизхождението и местоназначението. Или иначе казано самата обратна разписка е редовно оформена, като връчена “лично” на адресата, посочен в нея, и то на дата 21.02.2002г. В този смисъл и в тежест на оспорващия е било да докаже, че известието за доставяне не му е връчено лично, което не е сторено в процеса. В този смисъл и съдът приема, че именно на дата 21.02.2002г. СДИ по чл.184 от ДПК /отм./ е редовно връчено на длъжника и е породило в пълнота своето действие, поради което и съобразно нормата на чл.141 ал.2 т.3 от ДПК /отм., в сила до 30.04.2002г./, давността в случая е била прекъсната, като съобразно правилото на чл.141 ал.3 от ДПК/оттм./ от тази дата е започнала да тече нова 5-годишна давност. Следователно се достига до извода, че в процесния случай давността за изпълнение на наложеното наказание “имуществена санкция” и за събиране на второто публично държавно вземане, е започнала да тече на 01.01.2002г., прекъсната е на 21.02.2002г., като от 22.02.2002г. е започнала да тече нова 5 – годишна давност и при липса на доказателства за прекъсването или спирането й, същата е изтекла на 22.02.2007г. Предприетите след изтичането на срока действия от органите по приходите действия – така в крайна сметка на 04.11.2010г. на лицето е връчено посоченото по-горе писмо, не променят този факт, доколкото нямат отношение към въпроса за прекъсване или спиране на давността, която вече е изтекла. Незаконосъобразно е и становището изразено от ответната страна, че с влизане в сила на ДОПК са прекъснати давностните срокове, започнали да текат по отменения с него ДПК. Каза се по-горе съгласно относимия общ принцип на правото правилата за продължителността на давността и другите срокове, предвидени в действащия закон, не могат да се прилагат към давностите и сроковете, които са започнали да текат при действието на стар закон, като единственото изключение от този принцип е в случаите, когато за завършването им по стария закон се изисква по-дълъг срок от оня, който е предвиден в действащия закон. В конкретния случай за завършването на 5-годишния давностен срок по чл. 104, ал.1 от ДПК/отм./ по отношение на публичните задължения и от двата вида към момента на влизане в сила на ДОПК – 01.01.2006г., са оставали по-малко от 5 години, поради което и по отношение изтичането на срока, започнал да тече по стария закон не следва да се прилага новия закон. Новият закон - чл.171, ал.1 от ДОПК има материалноправен характер и за него не е предвидено изрично обратно действие т. е. тази норма започва да се прилага от 01.01.06г., нито в същия е предвидено, че с влизането му в сила се прекъсват започналите да текат по отменения кодекс давностни срокове. В този смисъл е тълкуването на този принцип и в теорията, и в практиката и на Върховния касационен съд, и на Върховния административен съд. Това тълкуване съответства и на логиката на правоотношенията,според които погасителната давност от една страна безспорно е институт, защитаващ по принцип длъжника, но следва да съдържа балансирана защита и за кредитора при законодателно съкращаване на сроковете. При промяна в продължителността на сроковете за погасяване на вземане кредиторът трябва да има възможност да упражни правото си да потърси вземането в определения от действащият закон нов срок за цялата негова продължителност, освен ако до изтичане на срока по стария закон остава по-кратък период от време. Прилагането на стария закон при оставащ по-кратък период от време обаче е в защита на длъжника, за който по-новият закон е неблагоприятен, защото с влизането в сила би създал конкретно за него нов по-дълъг срок, ако бе приложим. В същото време и в този случай не се накърняват правата и на кредитора, който има правната възможност да упражни правото си в сроковете, които са съществували при възникване на вземането и те са му конкретно известни. В този смисъл и при положение, че не се констатираха /а и не се твърдят/ други основания за спиране или прекъсване на давността по чл.140 ал.1 от ДПК /отм./, то съдът достига до извода, че същата касателно и двете публични задължения по ИЛ,по повод на който е образувано конкретното изпълнително производство, е изтекла именно на 22.02.2007г., и същите са погасени по давност. Или иначе казано настоящата инстанция счита, че по отношение на всички публични държавни вземания, по горецитираното изпълнително основание, е изтекла погасителната давност по чл.140 ал.1 от ДПК /отм./. Отделен е въпросът и че към настощия момент вече е изтекла и абсолютната 10-годишна давност по чл.140 ал.2 от ДПК /отм./, като това обстоятелство обаче не е водещо при преценката на този състав на съда за незаконосъобразността на оспорения индивидуален административен акт. Изтичането на погасителна давност е основание за погасяване на публичните вземания /арг. чл.168 т.3 от ДОПК при действието на който е изтекла давността/. Погасяването на публичното вземане представлява основание за прекратяване на принудителното изпълнение /арг. от чл.225 ал.1 т.1 от ДОПК/. Следователно процесното изпълнително дело е следвало да бъде прекратено,при надлежно направено и основателно възражение за изтекла погасителна давност по отношение на неговия предмет. Не до тези изводи е достигнал ответникът в своето решение, поради което и същото като неправилно и незаконосъобразно, като постановено в нарушение на материалния закон подлежи на отмяна, като вместо него се постанови друго такова по съществото на спора, с което се отменени и незаконосъобразният отказ на публичния изпълнител да прекрати образуваното пред него изпълнително дело поради изтекла погасителна давност по отношение на публичните държавни вземания, предмет на същото. Понеже няма регламентирано законово правно основание за прекратяване на изпълнителното производство от съда, преписката следва да се върне на публичния изпълнител /който именно разполага с правомощията по чл.225 от ДОПК, а не друг орган/ за произнасяне по молбата, наречена Възражение на И. М. Т., вх. No РД – 16 – 11425/09.11.2010г. за прекратяване на принудителното изпълнение по изп. д. No 3250/2001г. по описа на ТД на НАП – Пловдив, съобразно дадените задължителни указания по приложението на материалния закон с настоящия съдебен акт. Ответникът ще следва на основание чл.161 ал.1 ДОПК да заплати на оспорващия,направените по делото разноски, които се констатираха да са в размер общо на 110 лева /10 лева, дължимата ДТ, и 100 лева изплатено възнаграждение за един адвокат/. Ето защо и поради мотивите, изложени по – горе ПЛОВДИВСКИЯТ АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД – І отд., ІІІ състав : Р Е Ш И ОТМЕНЯ Решение No 203 от 21.12.2010г. на Директора на ТД на НАП – Пловдив, като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО и ВМЕСТО ТОВА ПОСТАНОВЯВА: ОТМЕНЯ Отказ за прекратяване на производството по изпълнително дело No 3250/2001г. по описа на ТД на НАП – Пловдив, с изпълнителен титул Изпълнителен лист от 25.06.2001г. на ПРС, ІІ н.с., поради изтекла погасителна давност по отношение на събираните публични държавни вземания, обективиран в писмо изх. No 3250/ 2001/019115 от 22.11.2010г., на Н. П. - публичен изпълнител в Дирекция “Събиране” при ТД на НАП - Пловдив , като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗЕН. ВРЪЩА преписката на публичния изпълнител при ТД на НАП – Пловдив, за произнасяне по молбата /възражението/ на И. М. Т. ЕГН **********, вх. No РД – 16 – 11425/09.11.2010г., за прекратяване на принудителното изпълнение по изпълнително дело No 3250/2001г. по описа на ТД на НАП – Пловдив, съобразно дадените указания по тълкуването и прилагането на закона. ОСЪЖДА Териториалната Дирекция на НАП – Пловдив, да заплати на И. М. Т. ЕГН **********,***, сумата от 110 /сто и десет/ лева, разноски по делото. РЕШЕНИЕТО е окончателно и не подлежи на обжалване. АДМИНИСТРАТИВЕН СЪДИЯ :


source: fineweb

text: EncFS EncFS е свободен софтуер (GPL). Използва FUSE-базирана криптографска файлова система. Необходими са две директории при монтирането на EncFS файловата система: директория „източник“, в която се намират криптираните файлове, и директория, в която се монтират файловете от директорията „източник“ в декриптиран вид. Файловете се криптират посредством ключ, който се намира в директорията „източник“; използва се парола, за да се декриптира този ключ.


text: Регистрация на ЕООД - Еднолично дружество с ограничена отговорност Еднолично дружество с ограничена отговорност (ЕООД) е дружество, което се образува от едно лице, което отговаря за задълженията на дружеството с дяловата си вноска в капитала на дружеството. ЕООД е капиталово дружество, чийто капитал е разделен на дялове, сумата от дяловете трябва да бъде равна на капитала. Минимално необходимият капитал за учредяване на ЕООД е в размер на 2 лв. ЕООД е разновидност на ООД, но с тази разлика, че капиталът се притежава само от едно лице. Когато ООД се създава от едно лице, вместо дружествен договор се съставя учредителен акт. Когато капиталът на ООД принадлежи на едно лице, фирмата съдържа означението "еднолично ООД". Едноличният собственик на капитала управлява и представлява дружеството лично или чрез определен от него управител. Ако собственикът е юридическо лице, неговият ръководител или определено от него лице управлява дружеството. Едноличният собственик решава въпросите от компетентността на общото събрание, за което се съставя протокол в съответната за решенията на общото събрание форма. Търговското дружество възниква като правен субект с вписването му в търговския регистър към Агенция по вписванията. На вписване подлежат и всички последващи промени на обстоятелствата на търговското дружество, както и неговото прекратяване. Тези вписвания имат конститутивно значение (дружеството възниква и промените съществуват от момента на вписването им) и оповестително значение (дават публичност на регистрираните факти).


text: Валс и коледно настроение в "Денят отблизо" с Мария 14.12.2013г. Коледно-новогодишните празници са акцент в предаването "Денят отблизо" с Мария по БНТ. Екипът ще срещне зрителите с Вихра Петрова, която ще сподели само в ефира на БНТ трудно ли е да си самотна майка на Коледа. В рубриката "Часът на здравето" в понеделник темата е лазерното подмладяване, за която ще разкаже доц. Мирослава Кадурина. През следващата седмица в "Училище по танци" всичко ще е валс! На гости на водещата Мария Андонова са специалистите, които ще ни разкрият как можем да си направим виенски бал в къщи. Интериорният дизайнер Кирил Станев ще гостува в няколко поредни издания с идеи за нестандартни коледни украси, а Ева Кикерезова ще информира зрителите на рубриката "Известните отблизо" с актуални светски новини. В сряда и четвъртък гости на Мария ще бъдат Маргарита Хранова с нейните малки страсти по Коледа и колекционера Иван Бърнев - за първи път на живо в ефира, с личната му колекция от уникални коледни картички. "Денят отблизо" с Мария продължава и с коледните изненади за зрителите, като всеки ден зрител ще печели подарък от коледната томбола. Тегленето на наградите ще продължи до 26 декември, като всеки участник може да спечели билети за опера, театър или оперета, процедури за разкрасяване, изготвяне на личен хороскоп за 2014 г., както и професионално заснемане на фотосесия. Гледайте "Денят отблизо" с Мария всеки делничен ден от 10:10 до 11:30 часа!


text: Аргус (великан) Аргус на гръцки: Άργος), наричан Паноптес, т.е всевиждащ, в древногръцката митология е стоок пазач великан, който никога не затварял всичките си очи. Син на Гея. Цялото му тяло било покрито с очи, част от които винаги бодърствали (едновременно били затворени само две от очите му). Хера го назначила за пазител на Йо (любовница на Зевс, превърната от Хера в крава). Като разбрал за това, Зевс изпратил Хермес да го убие. Когато пристигнал там, той засвирил с арфата си (по-късно я подарил на Аполон) и затворил всички очи на великана, след което го убил. Хера поставила очите му на опашката на любимата си птица - пауна.


text: Томаш Масарик |Томаш Гариг Масарик| 1-ви президент на Чехословакия |Мандат 14 ноември 1918 – 14 декември 1935 |Предшестван от||няма| |Последван от||Едвард Бенеш| |Роден||7 март, 1850 Ходонин, Австрийска империя |Починал||14 септември 1937 Лани, Чехословакия |Съпруга||Шарлот Гариг| |Партия:| Томаш Гариг Масарик (на чешки и словашки: Tomáš Garrigue Masaryk) е чехословашки учен - историк и философ, политик - първият президент на Чехословашката република. Член-кореспондент е на Британската академия (1920). Владее множество езици, сред които латински, френски, полски, немски и английски. Създава си солиден международен авторитет благодарение на относителното спокойствие в държавната вътрешна политика и идеите си за миролюбиво европейско равновесие. През 1926 г. берлинско списание задава въпрос на престижни политици и културни дейци: „Кой би могъл да стане президент на Съединените европейски щати, ако такива се създадат?“. Известният английски драматург Бърнард Шоу отговаря без колебание: „Масарик, разбира се, кой друг?“ Съдържание Биография[редактиране | edit source] Образование и ранна кариера[редактиране | edit source] Томаш Масарик е роден в семейство от работническата класа в град Ходонин, Моравия. Градът се е намирал в австрийския дял на Австро-Унгария, днес е в Чехия. Мнозинството от населението му изповядва католицизма. Бащата на Томаш Масарик (Йозеф Масарик) е кочияш от унгарската половина на империята, днес Словакия. Той се заселва в Моравия, където се запознава с Тереза Кропачкова. Йозеф е словак, а Тереза — германизирана чехкиня. От съюза между двамата се ражда синът им Томаш. Поради ниското социално равнище на своите родители младият Масарик получава слабо начално образование. За определен период работи като ковач. След като учи в няколко местни селски училища и в Бърно, Масарик завършва средното си образование във Виена през 1872 г., където се записва в университет. Там получава докторска степен по философия, като учи 4 г. и завършва през 1876 г. Негов преподавател е Франц Брентано. В Лайпциг учи още 1 г., като лектор му е известният философ Вилхелм Вунд. За кратък период Масарик живее в Америка. Там се жени за американската протестантка Шарлот Гариг, от която има 5 деца. В 1878 г. се завръща във Виена, като става университетски преподавател. В 1881 г. излиза първата му важна творба „Самоубийството като масово явление в съвременната цивилизация“. През 1882 г. той е определен за професор по философия в чешката част на Пражкия университет. На следващата година издава списание Athenaeum, чиято главна тематика са въпросите свързани с чешката култура и наука. Масарик пише и няколко труда, в които излага мнението си, че старите чешки митологически поеми Rukopisy královedvorský a zelenohorský са фалшиви. По обща преценка ръкописите датират от ранното средновековие. Това мнение му навлича много врагове сред чешките среди, които смятат поемите за оригинални. По време на аферата Хилснер той се противопоставя на расовите предразсъдъци, като защитава публично евреин, който е обвинен в ритуално убийство. Това довежда до вълна от омраза към него. Политическа дейност[редактиране | edit source] Масарик е депутат в австрийския парламент от 1891 г. като член на радикалната Млада чешка партия. През 1893 г. спира парламентарната си дейност, като се посвещава на последователите си, учейки ги на политическо образование. През 1900 г., заедно със съратниците си, Масарик основава Чешката народна партия, която през 1905 г. е преименувана на Чешка прогресивна партия. Основните цели на партията, известна като „Реалистичната“, са наблягането върху стопанското и социалното подпомагане, както и стремежът към чешко равноправие, гласност, автономия в състава на Хабсбургската империя, защита на малцинствата и единство между чехите и словаците.[1] През 1907 г. Масарик е повторно избран за депутат в Reichsrat. Той не препоръчва независимост на Чехия в дадения момент, но е благосклонен към преобразуването на Австро-Унгария във федерация, в която всяка народност да получи своя вътрешна автономия. Апелира към спиране на антисемитизма и се противопоставя на анексирането на Босна и Херцеговина от Хабсбургската империя в 1908 г. До 1914 г. Масарик се посвещава на вътрешните реформи в Хабсбургската империя. Участието на империята в Първата световна война драстично променя неговото становище и той става защитник на идеята за независима Чехия. Масарик напуска Австрия през декември 1914 година, за да избегне ареста си, тъй като е обвинен в измяна. Разчитайки на неговия голям европейски авторитет и на помощта на западните анализатори, които остро критикуват Австро-Унгария, той започва пропагандна кампания да убеди западните съюзници да разделят империята. Масарик емигрира в Женева и Италия, а после и в Англия. Там става професор по Славянска филология в Кралския колеж и чете лекции относно проблемите на малките народи. През 1916 г. отива във Франция, където води разговори с френското правителство относно разпадането на Австро-Унгария. След февруарската революция от 1917 г. се отправя към Русия, където моли да се организира славянска съпротива срещу австрийците. Тази съпротива става известна с прозвището си Чехословашки легиони. През 1918 г. той отива в САЩ, където убеждава президента Удроу Уилсън да отсъди справедливо, относно възникналия казус с разпадането на Австро-Унгария. На 18 октомври 1918 г. във Филаделфия Томаш Масарик обявява независимостта на Чехословакия. С края на Австро-Унгарската империя в 1918 г. победителите в Първата световна война признават Томаш Масарик за лидер на временното чешко правителство. През 1920 г. той е избран директно от „чехословашкия народ“ за първия президент на нововъзникналата Чехословакия. След това е повторно преизбиран през 1927 и 1934 г. и заема тази длъжност до 14 декември 1935 година, когато подава оставка, заради лошото си здраве. Негов наследник става Едуард Бенеш. След смъртта на жена си през 1923 г. Масарик прибавя нейното име към своето. Шарлот умира край Прага по неизвестни досега причини. Двамата имат общо 5 деца — Хърбърт, Алис, Ана, Олга и Ян Масарик, който е министър на външните работи във военновременното правителство (1940-1945), както и в правителството от 1945 до 1948 г. Президент на Чехословакия[редактиране | edit source] Томаш Масарик става президент на Чехословакия на 14 ноември 1918 г. На тази дата, временното Национално събрание на Чехословашката република го провъзгласява за глава на нововъзникналата страна. Всепризнатият лидер на националноосвободителното движение и страстен привърженик на идеята за обща държава между чехи и словаци допринася за този факт с цялата си дейност от края на XIX век. Организираният от него и съратника му Едуард Бенеш Чехословашки национален съвет в Париж е признат още в хода на войната от Франция и Великобритания за законен носител на новата държава. Оптимистични политически очертания на новата държава дава приетата през 1920 г. конституция. В нея се прокрадва старата идея на Масарик, който е син на майка чехкиня и баща словак, за единна чехословашка нация. Официален език става чехословашкият. Конституцията очертава републиканската държавна уредба със строго разпределение на властите и предвидените принципи за взаимен контрол и равнопоставеност. Президентът води умерен курс към чувствителни, за по-голямата част от населението, въпроси свързани със статуса на малцинствата, особено към словаците и немците, както и отношенията между църквата и държавата. Масарик напълно подкрепя външната политика на своя съратник и министър на външните работи Едуард Бенеш. Политическият успех на Хитлер в Германия и неговата целенасочена пропаганда импулсират националистите сред немското население в Судетската област, които се стремят да копират идейно, политически и целенасочено хитлеристката партия. Те настояват за откъсване на областта от Чехословакия и присъединяването ѝ към Третия райх. Почувствал опасността от нацистката по форма Судетско-германска партия, Масарик отделя все повече внимание на армията и нейното въоръжаване. Президентът започва да подкрепя и идеята за Дунавска федерация между Чехословакия, Австрия и Унгария. Масарик разглежда това обединение като средство за неутрализиране на засилващите се унгарски претенции към Задкарпатска Унгария и на полските искания за Тешин и като бариера пред натиска на Германия. На парламентарните избори през май 1935 г. Судетско-германската партия на Конрад Хенлайн се налага като втора политическа сила в страната. Масарик разбира, че съдбовни дни очакват чехословашката демокрация. Президентът подава оставка веднага след изразеното от политическите сили съгласие приемник на президентския пост да стане посоченият от него Едуард Бенеш. В средата на декември 1935 г. президентският флаг, развявал се 17 години над дома на Масарик в Прага, е спуснат.[2] През цялото си управление като президент Масарик се наслаждава на почти легендарен авторитет сред чехословашките граждани. За неговите 17 г. като президент той се опитва да приложи идеите си за прогрес и демокрация. Разбиранията му са частично успешни. Като най-голяма негова сполука се счита това, че Чехословакия остава единствената държава в Централна и Източна Европа с парламентарна демокрация в периода между двете световни войни. Философия и религия[редактиране | edit source] Като философ Томаш Масарик е открит рационалист и хуманист. Той набляга на моралните принципи, като отразява въздействието от англосаксонските философи, френската философия и особено работата на немския философ Хердер, творил през XVIII век, наричан още „основателят на национализма“. Масарик е критичен към немския идеализъм и марксизъм. Неговата философия е вдъхновена от Платон, чиято логика и език го учи да придобие навици, необходими за постигането на неговите цели, а именно търсенето на истината. По произведенията, които издава, може да се съди, че Масарик е реалист. Силно заинтересован е от западните мислители Джон Лок и Дейвид Хюм. Също така е очарован от славянските модели на социална и религиозна мисъл, особено от руския мистицизъм. В тази връзка той издава епохалното произведение „Духът на Русия“ (1913). Макар че израства като католик, той в края на краищата става непрактикуващ протестант. Интересни факти[редактиране | edit source] - Томаш Масарик е известен с прякора „Президентът-освободител“. - Неговото лично мото е „Nebát se a nekrást“ (Да не се изпитва страх и да не се краде). - Известният чешки писател Карел Чапек издава редица книга кръстени „Разговори с Томаш Масарик“ (Hovory s TGM). - Негови статуи са издигнати във Вашингтон на Масачузетс Авеню и в Чикаго на Мидуей. - Във Флорида съществува град кръстен на негово име — Masaryktown. - Най-значимата улица в Мексико сити носи неговото име — Avenida Presidente Masaryk. Произведения[редактиране | edit source] - Самоубийството като масово явление в съвременната цивилизация (Der Selbstmord als sociale Massenerscheinung der modernen Civilisation) (1881) - Чешкият въпрос (Česká otázka) (1895) - Карел Хавличек (Karel Havlíček) (1896) - Социален въпрос (Otázka sociální) (1896) - Идеалите на хуманизма (Ideály humanitní) - Проблемите на малките народи (Problém malého národa) - Демократизмът в политиката (Demokratism v politice ) - Духът на Русия (The Spirit of Russia) (1913) - Русия и Европа (Rusko a Evropa) (1915) - Нова Европа (Nová Evropa) (1918) - Световната революция (Světová revoluce) (1925) - Пътят към демокрацията (1933 — 1936) Източници и използвана информация[редактиране | edit source] - ((en)) Masaryk, Thomas Garrigue, посетен на 21.03.2007 - Цитирано по: История и цивилизация за 10 клас; Автори: Костадин Грозев, Валери Колев, Тодор Зарков; Урок 12: Новата и възродена държавност. Чехословакия и Полша (1918-1939). София, 2001, стр.56-57. Външни препратки[редактиране | edit source] - ((en)) Who's Who: Tomas Masaryk - ((en)) Geopolitics of the Central European Region. The view from Prague and Bratislava - ((en)) Tomas Masaryk |няма||→||Томаш Гариг Масарик (14 ноември 1918 – 14 декември 1935)||→||Едуард Бенеш| |Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата „Tomáš Masaryk“ в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс - Признание - Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година — от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.|


text: Белчо Дончев Понеже всеки завършен текст, а този безспорно е такъв, трябва да започне силно и загадъчно, съм длъжен да ви разочаровам. Моята прагматична мисъл, подчинена на неконтролираната ми емоция, формира пред мен, следователно и пред вас по един чисто славянско-нелогичен, но задължително трагичен начин, нашето съвместно и непреодолимо желание, а именно-аз да спя с Анджелина Джоли! Първо ще ви обясня как си го представям този акт, а после и защо. Защото само когато човек знае защо прави нещо, може да открие и как да го направи. Ето, аз например зная защо пиша това текстче, и този светъл факт свързва завинаги мен и Анджелина. Още не знам как да я наричам галено, но всяко нещо с времето си. Първо да преспя с нея... Разбира се, че ще оставя Анджи да ме отведе някъде, щото аз нея у Младост или Люлин, да не говорим за Дървеница-не бих. Някъде съвсем близо, но не чак толкова, ще стоят невидими но услужливи хорица в ливреи, едни от тях ще поднасят дискретно питиета, други-лека и деликатна храна от която е абсурд да получиш газове, щото не върви някак си да пръдне човек под юрганчето на Анджелинка още първата вечер, трети ще приготвят леглото...леглото е най-важният елемент, чаршафите ще са от нещо ефирно и нежно като кожата на Джоленцето, тя ще ухае на шампоан Dove и сапуни Тео щото ние други от рекламите не знаем, аз също се къпах мисля в четвъртък, не, май че беше сряда, но на мен душата си ми е чиста винаги като мозъка на ляв интелектуалец, ще целуна леко и ефирно пухкавите устнички, ще се плъзна надолу, за да положа побелялата си главичка върху...не, още малко по-надолу, върху сладичкото коремче, може и още по-надолу, там, където само Брат Пит и неговите четиресет Братя Питьовци да не кажа нещо още по-обидно, са дръзвали да си полагат каквото и да е, а бе, некъде ще си положа главичката и кроткичко ще заспя. Защото още в началото обявих ясно, искрено и категорично-искам да спя с Анджелина Джоли. Сега да ви обясня защо. Много е елементарно. Защото аз ще бъда единственият мъж на цялата планета, който ще е спал с нея. Навярно, лошо нема, мнозина могат да разкажат как са се любили, как са се галили, как са потъвали, куфели, изплували, отчайвали и секакви други лиготии и глезотии, но аз ще съм единственият, който ще може спокойно и достоверно да разкаже-как се спи с Анджелина Джоли! Не съм ли пич, а? Живея на едно място на планетата, дето най-важното нещо е духът. Спиритус на латински. Не, че съм толкоз учен, ама се подготвям да спя с Анджелина Джоли, нема да излагам българския. Дух имам предвид. Пък не съм и чак толкова прост. Мога да правя разлика между дух и дъх. Дъх е когато те болàт забùте и имаш кариес профунда с лошо гърло. Дух е, когато от това не ти пука и се натискаш да спиш с...нема да повтарям. Дух е, когато претаковаш собствения си живот до последен дъх. Последният дъх е онова издихание, с което ни напуска нашият претакован дух. Духът от последният ни дъх като правило е спиритус тип метилов. Както казва Вечният Алкохолик: лош спиритус-лош дъх! Както всичко около мен, така и величието на моя дух се измерва единствено с бездната на моето падение. Това го разбирайте в онзи славяно-философски смисъл, че колкото по-ниско е паднал един дух, толкова му е по-лесно да измерва своето величие. Щото когато си проснат по корем на земята, тогава и купчинката аристократични лайна пред очите ти изглеждат като планина...не знам дали ме разбирате. Аз много не се разбирам, но това си е нормално. На мен от дете се опитват да ми втълпят, че съм славянин. Славянин е полуорганизирана форма на живот, която през цялото си трагично съществуване безуспешно се опитва да съпреживее бездънното чуждо нещастие, поради което не му остава време да разбере собственото си такова. Това състояние на абсолютен душевен дисконфорт определя смисъла и съдържанието на Широката Славянска Душа... Истината е, че това за славянството отдавна ме притеснява и мачка самочувствието ми като китайски танк демонстранти на площада Тян Ън Мън. Ето защо: Още от отделенията ми разправят за седемте славянски племена, за масурите от тръстика през които е излизал дъхът на скритите хитро и храбро под водата духове на моите славянски прародители, за шепата конници от прабългари-защо пък прабългари, кога са се сменили с истинските сегашни българи-които претопили славяните или пък славяните претопили прабългарите, това да не ти е свиня да й претопиш сланината за мас, как тъй изведнъж само стотина-двеста години след това от славяните няма вече и помен и останала само майката на Светите братя Кирил и Методий, дето се оженила за лъв, който пък според некои е византиец, според други си е останал Лъв. Щото кой ми не ти знае в България, че Светите братя Кирил и Методий са родени от майка славянка и баща Лъв. И как така майката ще е славянка, тя име нямала ли е, щото ако знаеш че баща им е лъв, няма как да не знаеш, че майка им е лъвица. Но не това ме е притеснявало толкова дълги, тъжни, тъмни, хладни и самотни вечери. Тогава за Анджелина Джоли още не бях решил твърдо. Ето какво ме притесняваше: Защо от тези ваджишки славяни в нито един музей няма нито едно материално експонатче бе джанъм. От траките ни е останал един харман злато. От трибалите имаме керамика, писмени знаци, даже и рибарска кука с размер на дребно шаранче. От римляни, от гърци, от даки, от викинги, даже от индианци и австралийски аборигени, от секакви е останало по нещо, само от славяните до ден днешен не съм видял нищо. Излиза, че те са ни оставили само едната Славянка за да роди Пресветите братя, и мен, за да могат руснаците да ме обиждат, че съм им брат. Има нещо гнило в тази славянска история...Като че ли некой иска или да скрие нещо от мен, или да измисли нещо за себе си... или и двете. Нейсе, забрави я. Всъщност, няма още да я забравяме славянщината, щото тя обяснява феномена за величието на паденията, което е зависимо от падението на величията. Леле, що е завързано, сам не се разбрах. Със сигурност съм славянин. Освен това жена ми е лъвица...мале, имам и двама сина...майтап, бе! Нито един от тях не се казва Кирил и Методий. Освен това със сигурност не са славяни и не са претопени. Много са готини. Аз съм се метнал на тях и искам да спя с Анджелина Джоли. Ама много. Уморен съм. Спи ми се. Обаче не ми се спи сам. Освен това такива като мен в държавица като нашата не бива да заспиват. Ние сме неколко идиота, които никога не спим, и знаете ли защо не спим? Щото ни дебнат. Много е сложно и ще започна отначало. За да си известен в нашата държавица, трябва да си предварително признат за славянин. За да пише за теб нещо в Трудовак, трябва да са те приели за славянин. Ако ти напишеш книга, но не си славянин, значи просто такава книга не е написана. Ако искаш да продаваш садамов петрол от ония квоти, трябва да си поне професор от Славянския университет. Ако издаваш вестник, но не си славянин, то такъв вестник просто не съществува. Ако ти си почтен човек, но не си славянин-значи си злодей и престъпник. Да си славянин не е кой знае каква загуба на чест, достойнство и автентичност. Да си славянин означава просто, че не знаеш какъв си, което много лесно те прави комунист. Няколко идиота в нашата държавица не искаме да сме славяни по простата причина, че не можем да сме комунисти. Такива сме се родили-деформирани и ограничени нещастници, които тъпо и упорито се имаме за българи. Защото бащите и майките ни са били българи, защото бабите и дядовците са ни били българи, и защото и ние сме българи. Знаем, че ако заспим едновремено всичките идиоти, тутакси управляващите ни демократични източноправолинейни славяни ще обявят татковината ни за втората след Русия свещенна славянска джамахирия, поради което ние, идиотите на България, никога не спим. Поне никога едновремено. И в най-мракобесните славяно-съветски времена, години и епохи, винаги е имало буден поне по един от нас, та ето така сме избудували до днес. Както може би не знаете, но смътно се досещате-хората са страшно различни. Има нещо още по-страшно-човешкият живот е толкова кратък, че през него е почти невъзможно да разберем различията си, за да започнем да ги уважаваме. Човечеството е готино, защото е разнообразно. Обаче човекът е тъпанар, който мрази различния от себе си, защото е ограничен, смъртен, нахален и самовлюбен глупак. Ето тук съзирам основното противоречие между човечеството като почти безсмъртно, отвлечено и донякъде измислено от славяните понятие, и човекът, какъвто е всеки един от нас поотделно, стига да не са му втълпили, че е славянин. На човекът му е много по-лесно да е еднакъв. Мисля, че така е станал комунист. Защото еднаквият човек не е човек, а част от болшинството, сиреч болшевик. Различният човек, този, който дава цвета, аромата, музиката, идеята, смисъла на обществото е малцинство. Напоследък около мен живеят само еднакви, които са болшинство. Болшинство е славянска дума, българстата е мнозинство, още по-българската-вишегласие. Някои бъркат понятието болшинство с общественото състоянието наречено Демокрация. Поэтому я начал ето повествование, бляд, и или я закончу его, или оно меня. Понял? Майтап! Не съм писател и никога няма да бъда. Последната ми книга се продаде в количество сто и десетина бройки, което е още една сериозна причина да се съмнявам в славянската си принадлежност. Следващата ще се продаде още по-слабо. Но аз пиша по съвършено други причини, които не разбирам добре. Дано вие да ги разберете...при мен нещата са много по-ясни и по-обясними. Просто правя каквото мога. Следващите да правят каквото трябва. Още по-следващите-каквото мислят. Да можеш да мислиш е страхотно! Но преди това трябва да го искаш! Едва тогава можеш да го направиш! Имайте предвид, че полагам сериозни усилия да контролирам мисълта си. Да контролираш мисълта си означава да можеш да я възпираш, да я дресираш до нивото на домашно животно, което никога не търси нещо извън гранулираната храна, сапунките, Слави Трифонов, Биг Брадър и Андрей Райчев. За съжаление, тези мои усилия се провалиха, защото съм от село, и защото никога не съм бил еднакъв. Тоест, не съм бил комунист. По тази причина съм обречен да мисля. Ега ти наказанието! В това време еднаквите си живеят като в Славянски тювеч...каквото и да значи това. Ето затова искам да спя с Анджелина Джоли! Аз проспах единствения си и даден ми от Бог живот, проспах надеждите си, проспах мечтите си, проспах талантите си, проспах достойнството си, проспах миналото на дедите си, проспах собственото си настояще, проспах бъдещето на децата си-та едно Анджелинче ли ще ми се опре? Море проспивам го, като стой, та гледай! Обаче това за славянството много ме дразни! По тази причина ще го оставим засега. И славянството, и славяните. Ще ги оставим така, както си ги спомням от учебника в прогимназията. Сиреч-идват техните врагове-да речем българите, и те тутакси се потапят в езерцата, реките, и други естествени водни басеини, и духат през масурчетата. Андрей Райчев е там. Той е славянин. Духа си през масурчето. Кънчо Стойчев духа до него. Освен ако не са на едно масурче, та се налага да духат на смени или уста в уста. Георги (Гоце) Първанов е славянин, но той винаги духа през руско масурче под президентско прикритие. Тошо Тошев е славянин, та даже двама. Сигурно духа на две масурчета, и нито едно не е неговото собствено. На неговото масурче духат под много друго прикритие много други славяни и славянки. Слави е славянин, то и името ми у масуресто. Арменецът Кеворк е славянин отвсякъде. Има и двама-трима евреи, които са си чисти славяни, щото от Израел масурчета не дават. Цялото депесе са си чисти славяни хептен под прикритие. И партията им е славянска и масуреста отвсякъде. Безенесетата са славяни, само че селяни. И партиите им са селски като бройка, но не носят достойнството на българския селянин, ами масурестата гордост на славянското учестено дишане под вода. Серьожа Станишев, с тоя си дуалистичен произход няма никакви шансове да е нещо по-полезно от славянин. Духне три пъти през масурчето на Румен Овчаров, па скочи над водата за да извика: “Ама недейте така, и аз съм тук!”, в това време Румен Петков го придърпа обратно, ръгне му едно масурче в устата и му проговаря с почти човешки глас: “Дишай, Сергейчо, дишай батювата,и не рипай много, оти, масурчетата ги раздавам аз!”. Разбира се, един от най-славянните славяни е Филчев! “Ширака страна мая радная....Я другой такой страны не знаю....Кат Русия няма втора...” , и той духна нанякъде с едно масурче, ама къде духа, кога духа, как духа, защо духа...изпиздился Негово Превъзходителство Посланик Филчев, олекна му, и потъна той в блатото на нечия широка славянска душа, за да диша там през масурчето, което Гоце сервилно му подаде...Но славяните не свършват с това, господа съдебни заседатели! Славян Сапарев! Славян Захариев, тоже професор по Славянски гювеч! Славян Недялков Йорданов, Славян Цанев, Батето Славян, Каката Славян, Внучето Славян, Кучето Славян,Славян до Славяна, мила моя майно льо, и ни един българин. Щото то за българите масурчета няма! Ама кой ти брои българите за хора? Най-славянин от всичките обаче е Масларова. Пардон Тя се явява славянка. За славянин претендират неколко други, дето много искат да се оженят за граф, ама не съветски, славянски, наш така да се каже, ами граф англосаксонски, и Велислава Дърева, дето и англосаксонски граф даже не я ще, да не говорим за славянски, ако изобщо има такъв. Та Масларова си е славянка, та лъщи отвсякъде. Когато человек от простолюдието, плебса, както се казва, рече недай си Боже да погледне към Нея и социалното й лоно, са необходими или три пласта дълбокоопушени отлежали на хладно и тъмно парчета от счупено шише-джам, или стъкло от маска на съветски оксиженист, или триста грама тройнопрепечена беззахарна, безметилова, чиста тъмносиньосливова ракия от село Вонеща вода окръг Великотърновски, в което никога не е имало, няма, и не може да има нито един славянин. Знам го със сигурност-аз съм от там. Нямам нищо против славяните. Но искам някой да ми ги идентифицира. Да ми обясни културата, която са създали. Философията, която са ни оставили. Естетиката, до която са се докоснали. Трагедията, която са изживяли. Върховете, до които са се издигнали. Бездната, в която са пропаднали. Искам идентификация. С имена. С предмети. С текстове. Както е във всички човешки култури. Епоси. Легенди. Приказки. Разкажете ми една славянска народна приказка. Изпейте ми една славянска народна песен. Покажете ми славянски храм или култово, културно и каквото и да е средище от преди “прабългарите” по “славянските” земи. И съм ваш, драги ми славянофили. И ще призная славянската филология наравно със славянския гювеч. Макар, че и двете са еднакво безвкусни. Но само първото е и вредно. Пълен съм със славянски въпроси. Например бих попитал славянските историци Първанов, Станишев, Камов, Драганов, Пантев, ПБДШНИМ-което ще рече Професор Божидар Димитров Шеф но Националния Исторически Музей-защо след като жилката ни е славянска, мисленето ни е славянско, битието ни е славянско, страданието ни е славянско, и всичко ни е славянско и братята ни са славянски-защо държавицата ни се е нарекла България, а не Славяния? Защо всички са я наричали така? Не е ли защото тя се е наричала така столетия преди това, макар и на друга територия, но със същия народ? Не е ли историческа перверзия понятието прабългарин? Бих задал и друг изключително славянски въпрос- Вие, славянските историци, не се ли чувствате изключителни престъпници поради факта, че отделяте вече близо сто години един народ от автентичната му история? Че му сервирате безвкусния славянски гювеч, в който акцентът е маслинката, която пък е най-малко поне гръцка? Обаче ви разбирам. Важно е да сме под вода в близкия водоем, животът ни да зависи не от нашето самочувствие, умение, познание, гордост и вяра, а от тънкото тръстиково масурче, което го раздава я някой румен, я някой серьожа, я някай михайлович, я някой карлович, я някой друг славянин с когото ние, българите нямаме нищо общо. Ама като сме под водата!? В същност от кого се крием там? Не се ли крием от себе си? От необходимостта да се легитимираме като българи? От смелостта да кажем това, което мислим? Не съм смел, само съм отчаян. Ако искаме да сме народ и държава-ние трябва да признаваме славяните, но да отричаме славянщината. По същия начин, по който трябва да признаваме и обичаме циганите, но да отричаме циганщината. Да обичаме и признаваме руснаците, но да отричаме лигавата русофилщина. Гювеч е турска дума. Означава както ястието, така и съдът, в който се приготвя това ястие. Славянски гювеч е съвсем друга манджа, приготвена от съвсем други хора, по съвсем друг начин, на съвсем друго място, от съвсем други продукти, със съвсем друга цел. Маслинката е само за заблуда. Истинската маслинка в нея са българите. За да ги папкат славяните... Да им е сладко! Аз такова не ям. Предпочитам да си нанкам с Анджелина Джоли...Заради нея съм готов да се къпя даже и в петък. През седмица... Майтап!


text: За нас BelotBG.com BelotBG.com е платформа за мултиплейър игрaта Белот. Регистрираните играчи получават възможността да играят и общуват с приятели, да се развиват в разнообразни игри, да се издигат в класациите, да печелят награди от организираните турнири и още много други привилегии. Играта Белот е оригинална и авторска. Може да се играе през сайта www.belotbg.com, както и през страниците на нашите многобройни партньори. Всички права върху съдържанието на играта са запазени и са собственост на BelotBg. Белот се играе директно през интернет браузър, като това позволява на играчите бързо и безпроблемно да играят онлайн без да е нужно да инсталират допълнителен софтуер. BelotBG.com има своето общество и в световната социална мрежа facebook. Играта има facebook версия и собствена фен страница. Може да споделяте любима игра, да каните приятели да поиграете заедно, да дадете своята оценка за игра и да споделите предложение за нейното развитие. Партньорска програма Имате собствен сайт и желаете да обогатите съдържанието му и да спечелите пари? Включете се в партньорската програма на BelotBG.com. Печелете процент от акумулираните приходи от продажбата на виртуална валута. Интеграцията на нашите игри във вашия сайт ще повиши неговия трафик и ще накара вашите потребители да го посетят отново. Участието в партньорската програма е лесно и безплатно, като на практика ние ви плащаме! Ако желаете да станете наш партньор и да направите вашия сайт още по-интересен, пишете ни на имейл


text: Тиранти с ловен мотив 37,00 - 43,00 лв. (2 оферти) Изработени с накрайници от естествена кожа, тези тиранти изискват да имате копчета върху талията на панталона, за да бъдат прекрепени към тях. Разполагат общо с един кожен накрайник в задната част и два в предната. Тирантите са с щамповани ловни мотиви. Широчината им е 35 мм. Това са най-добрите цени за Тиранти с ловен мотив в IzgodnoBG.com - българската търсачка за цени. Ценовите оферти се извличат автоматично от стотици български онлайн магазини. За да закупите Тиранти с ловен мотив кликнете на бутона "Към магазина" до избраната от вас оферта. Забележка: Цените, снимките и характеристиките на продукта Тиранти с ловен мотив се попълват автоматично. Моля, свържете се с нас при забелязани нередности.


text: Постни ястия - Вегански рецепти Постни рецепти за... Постите в Православната църква Според църковните правила постите са начин за борба с греха чрез въздържание от храна. Има различни степени на ограничение, които се различават по разрешените храни и църковния календар показва различни периоди определени за даден вид пости. Тъй като някои от видовете пости са строги е важно хранителния режим да се съобразява с физическото състояние на човек. Веганство Това е форма на вегетарианството, като хората следващи този начин на живот избягват да използват всякакви продукти от животински произход, като това включва храни, козметика, дрехи и т.н. Тази диета може да е пълноценна и здравословна, но трябва да бъде планирана внимателно за да се задоволят нуждите на организма от полезни вещества и витамини. Рецептите тук В тези групи рецепти сме събрали ястия и супи, в които не използват никакви продукти от животински произход. С други думи тези рецепти са без месо, мляко, сирене, масло и други млечни продукти, яйца, майонеза и т.н. Изключването на тези продукти от дневното меню може да направи приготвянето на вкусни и разнообразни ястия по-голямо предизвикателство и с тази статия и рецептите към нея да ви улесним в това начинание. В някои от рецептите има сметана като необходим продукт - това е защото има голямо разнообразие на растителни сметани и те могат да се използват при приготвянето им. В архива на Веселият Готвач ви очаква още по-голямо разнообразие на рецепти, които лесно могат да бъдат приспособени към тези диети като просто замените продуктите от животински произход с техния еквивалент на растителна основа. Например, маслото може да се замени с олио или маргарин, прясното краве мляко може да се замени със соево, а сиренето с тофу. Няма коментари |Нови рецепти||Последно изпробвани||Популярни колекции||Търсене в целия сайт|


text: Хей, хора искам да попитам хората от София за малко помощ и мнение за 12, 30 и 18 СОУ .. Кое е най-добро за след 7 клас ? Мерси предварително ;* Мога да ти кажа само за 18то. Не е добро като цяло, а и наблюденията ми за след 7 клас са същите. Преподавателите не са на ниво. А приказките, че е добро училище, са празни. имам приятели в 12то, според тях е добро даскало, не са някви зубари, но все пак има няква дисциплина, пък и има интересни езици - гръцки, шведски и там какво още имаше ;д за 18то и там имам 2 приятелки, едната учи китайски, другата френски, но ако нямаш интерес и ти е трудно с езиците няма какво да правиш там ;д 30то нямам идея Everybody wants happiness, nobody wants pain. But you can`t have a rainbow without a little rain ^^ В 18то до колкото знам няма испански като първи език. Мисля, че 22 СОУ е по-подходящо. А за немски - 73 СОУ, 35, СОУ, 7 СОУ. И за трите съм чувала добри отзиви. В 7-мо вече няма немски Ходи в 31! Да, извинявам се сега погледах, че в единия справочник пише, че има, а в другия го няма. Можеш да избереш 33 ЕГ с първи език английски, втори испански, има и паралелка с немски, както прецениш, де, но уча там и мога да ти кажа, че нещата са сериозни и училището е хубаво, а балът не е висок Познавам хора от 12. Крият се да пушат.Въобще не ме кефят.А колкото до учителите не знам точно колко е добро, ама не е от най-добрите. Чувала съм какви ли не неща за 12то. Една приятелка учи там и казва, че изобщо не се обръща толкова внимание на ученето. Предлагам ти да го изключваш от списъка. Така че...който си учи и си има цели ,това училище може много да му помогне и не се правете на интересни,че 18то не ставало,щото супер много се ядосвам на глупостите ви.Пък вече отделно,че наборите след 95 сте егати келешите (с малки изключения) и само рушите и вандализирате всичко възможно... А и да не говорим,че ако даскалото беше западнало нямаше да има по 7-8 паралелки ,даже наскоро откриха и корейска паралелка така,че... гледайте си работата SuNsEt, само ще те помоля да не даваш квалификации кой какъв е и кой набор какви са. Не знам за теб, но тазгодишният осми клас с арабски не ми прави никак добри впечатления. Друг е въпросът, че не виждам какво приложение имат източните езици, но това си е мое мнение. Да, има и останали печени даскали, но те се броят на пръстите на едната ми ръка. До миналата година нямаше учители по източните езици и някои класове изкараха доста свободни часове и езикът си увисна. Както и да е, разбирам, че ще си защитиш училището, ти си си го избрала, но по мое мнение има много по-добри. Естествено,че има и много по-добри,но това не означава,че училището е от лошите.А това,че самият клас не ти прави добро впечатление най-вероятно си е до самите ученици. Иначе да, специално при арабските паралелки имат доста свободни часове и ако искаш да учиш езика ти е трудно ,защото учат от учебниците за 1ви курс студенти,но ... Иначе тези езици са си за определени хора с определени цели и спокойно мога да ти кажа,че учиш ли източен език,какъвто и да е ,но да го учиш добре ,заминаването ти за дадена страна си е гарантирано. Имам позната,която учеше японски,после следваше японистика и сега работи нещо свързано с Японско посолство... Пък колкото до арабския- много е интересно и е хитро,защото ако имаш умението и познанията има доста богати арабски страни/емирства и тн . Просто ако искаш да се реализираш в нещо определено относно тези езици ,това е мястото,но трябва да си упорит и да си имаш цели. А и до колкото знам,само това училище в цяла България има патентован план за учене и специална програма,по които никое друго даскало няма право да учи. Това го знам лично от директорката(както и други неща,които ако авторката иска да научи,може да ми пише на ЛС). Последно редактирано от SuNsEt : 06-09-2012 на 20:02 Мерси SuNsEt за информацията .. аз от дълго време си мисля да пиша 18-то и сега след тези отзиви мисля , че няма да сгреша ако го пиша .. А ако може някой да ми даде поне мъничко инфо и мнения за 31 СУЧЕМ ;** мерси предварително Аз ще пиша и 18 (на 6 и 7 място с арабски и японски), и 30 (на 8 място) И 31 СУЧЕМ също ще го пиша на 4-то място Учителите са леко злобни , но е хубаво у-щето А на първите места Xriis .. ?? ;]] Be cool and sexy!!!!!!!!!!!!! Не мога да се съглася за 31 .. Все пак е СУЧЕМ , имам приятелки ,които са доволни от у-щето .. Със сигурност е по-добро от 30 и 12 За 18 не мога да кажа Стана ми интересно за 30 соу. Може ли някой да ми каже нещо повече за него ? 30 СОУ е добро училище и не е с много висок бал Последно редактирано от eli23 : 05-22-2013 на 18:09 САМО НЕДЕЙ В 12то! Не прави тази грешка... Или преодоляваш страха си и излизаш на сцената, или цял живот оставаш зад кулисите! ------- Where did my cookie go? O.o


text: Антоний Велики |Свети Антоний Пустинник| Коптска икона, показва, в долния ляв ъгъл,Св. Антоний със св. Павел. |Блажен отец| |Роден||ок. 251 Хераклеопол Магна, Египет |Починал||356 планината Колзим, Египет |Почитан в||Англиканство, Източно православие, Лутеранство, Древноизточните църкви, Римокатолицизъм |Празник||17 януари (православие) 17 януари (католицизъм) 30 януари = Тоби 22 (Коптска църква) Антоний Велики, също авва Антоний или или Свети Антоний е египетски християнски монах-аскет. Смята се за основател на християнското монашество. Той е и първият от т.нар. Пустинни отци. Съдържание Животът на св. Антоний[редактиране | edit source] Антоний е роден около 251 г. в Кома, близо до Хераклеопол, Среден Египет в семейство на заможни християнски родители копти. Получил добро образование, а възпитанието, с което се сдобил от родителите си, повлияло дълбоко за сформирането на неговите християнски убеждения и светоглед. Той избягвал светските суети и удоволствия, като се посвещавал на духовни размишления и дейности. Бил на 20 години, когато неговите родители починали. Дори и без техния контрол, той не се поддал на светските изкушения и продължил да следва избрания доброволно от него начин на живот. В църквата той чул библейските думи: "Ако искаш да бъдеш съвършен,върви и продай всичко,което притежаваш,и го раздай на бедните;Така ще имаш своето съкровище на Небесата;па дойди и ме следвай!" (Матей 19,21). Дълбоко вдъхновен от тези слова, Антоний раздал имането си на бедни и поверил по-малката си сестра на християнска девическа общност, след което се оттеглил в усамотение, първо в една колиба в близост до неговото село, a по-късно в стари гробници и развалини на края на пустинята. 35-годишен той заминал отвъд Нил и заживял в планината при пълно уединение на връх Конзим вблизост до Червено Море, като зазидал входа на помещението си. Само два пъти годишно му носели хляб, който пускали през покрива. Заради силната му вяра и стоицизъм той бил надарен с чудотворство и прозорливост, а благодарение на него много езичници приели християнството. Преподобни Антоний Велики преживял до 105-годишна възраст, запазвайки телесното си здраве и сила. Година преди смъртта си взел участие в борбата на Църквата против арианската ерес, като излязъл в Александрия в открит диспут с еретиците и ги победил. Успехът му е наречен "тържество на християнството". Почувствувал близостта на своя край, той завещал да го погребат тайно, за да не узнаят людете мястото на неговия гроб. Двама от учениците му останали докрай при него. Когато им дал последното си благословение, небесна радост озарила лицето му. Антоний починал на 17 януари 356 година. По-късно мощите му били открити и тържествено пренесени във Виена. Легенда[редактиране | edit source] Св.Антоний Велики прекарал дълги години в тежки изпитания и борба с бесовете сред пустинята. Той се молел на Бога, но Бог като че ли не му отговарял. Това продължило много дълго време. Един ден през пещерата, в която пребивавал минали ужасяващи зверове и му нанесли смъртоносни рани. Най-накрая св.Антоний почувствал присъствието на Спасителя и извикал: "Къде беше благий, Иисусе? Къде беше досега?" И чул глас: "Тук бях, но чаках да видя твоето мъжество. А сега понеже храбро се бори,всякога ще ти помагам.", след което Иисус изцерил раните му, и обещал, че ще го направи известен по целия свят, като му дал способността да лекува. Изкушенията и мъченията на св. Антоний[редактиране | edit source] Изкушенията на св. Антоний биват изобразени във Вита Антоний и в други източници. Според тях във виденията му се появявал Сатаната в човешки образ, като черно хлапе или съблазнителна жена, за да го въвлече в грях на блудство, но и в образа на демонични зверове, за да го мъчи телом. Тази тема за изкушенията и мъченията на св. Антоний се превръща в стандартен мотив на образователното изкуство в Западна Европа. Призванието на св. Антоний[редактиране | edit source] Като побеждавал природата си с почти свръхчовешко подвижничество, св. Антоний бил удостоен с дара на чудотворство, прозорливост и лечителство, с което придобил широка известност. При него идвали болни и страдащи хора, с които беседвал с часове. Славата му растяла и дори император Константин го почел с писмо. Отшелниците също се събирали при своя духовен баща и слушали неговите мъдри беседи. Св. Антоний им разяснявал, че благодатта на Св. Дух е бисерът, за който е говорил Господ, и за да ни я дарува, е пострадал на Кръста: "Аз обаче ви казах истината - говори Той, - за вас е по-добре Аз да си замина; защото, ако не замина, Утешителят няма да дойде при вас; ако ли замина, ще ви го пратя" (Йоан 16,7). Благодатта на Св. Дух е това съкровище, заради което ние сме длъжни да пожертвуваме всичко, за да го придобием. Тълкувайки Христовите думи "Огън дойдох да туря на земята и колко бих желал да беше вече пламнал!" (Лука 12,49), св. Антоний (както и св. Макарий Египетски) разбира под "огън" възраждащата благодат на Св. Дух, която се излива върху нас в тайнството миропомазване при кръщението ни. Заедно с ап. Павел и много други св. отци, св. Антоний учи, че царството Божие, което Господ ни повелява да търсим преди всичко друго (Матей 6,33), е именно възраждащата благодат на Светия Дух като извор на нашия свят живот. Мъдрост и слова на св. Антоний[редактиране | edit source] „Огледай обкръжаващите те и знай, че началниците имат власт само над тялото, а не над душата, и винаги помни това в мислите си... Бог е създал душата свободна и самовластна и тя е свободна да постъпи така, както иска – добре или лошо“. Авва Антоний казвал на авва Пимен: "Велик подвиг за човека е покаянието за своите грехове пред Бога и очакването на изкушения до последния дъх!" „Който кове парче желязо, обмисля от началото какво иска да направи от него - коса, нож или брадва. Така ние сме длъжни да мислим към каква добродетел се стремим, за да не се трудим напразно“. „За да не изпаднем в безгрижие, нека си спомним думите на светия апостол "всеки ден умирам" (1 Кор. 15,31). Когато ставате от сън, помислете си, че няма да доживеете до вечерта. Когато си лягате, помислете, че може би няма да видите разсъмването на деня. Този, който всеки ден се приготвя за смъртта, ще се предпази от грях“. Когато авва Антоний проникнал в дълбочините на пустинята, той запитал Господа: "Господи! Защо едни хора умират млади, а други доживяват дълбока старост? Защо едни са бедни, а други — богати? Защо нечестивците са богати, а благочестивите люде — бедни? Тогава дошъл до него глас: "Антоний! Ти внимавай над себе си! Това са Божии съдби и нямаш полза от това да ги изучаваш". "Аз се молих за вас, казал той някога на своите ученици, да се удостоите и вие да получите този велик огнен Дух, който получих аз. Ако искате да Го получите така, че Той да пребъдва във вас, принесете най-напред телесни трудове и смирение на сърцето, и въздигайки своите помисли към небето, ден и нощ търсете с чисто сърце този огнен Дух - и Той ще ви се даде завинаги и навеки ... и Той, когато бъде приет от вас, ще ви открие небесните тайни, ще прогони от вас страха от хора и зверове и вие ще пребъдвате в небесна радост ден и нощ и, живеейки още в плът, ще бъдете подобни на тези, които вече се намират в Царството Небесно." (Добротолюбие, т. 1, с. 35) Вижте още[редактиране | edit source] Източници[редактиране | edit source] - Древен патерик. Прев. йеромонах Павел Стефанов. Велико Търново, 1994; 2 изд. 2010. - Костова, Кр. Правопис и фонетика на преславските текстове. С приложение Житие на Антоний Велики. Велико Търново-С., 2000, 113-179. - Войтенко, А. А. “Житие преп. Антония Великого” св. Афанасия Александрийского и начало христианского монашества. - Византийский временник, 60, 2000, 83-96. - Преп. Антоний Велики. Любовта прогонва страха. Живот. Писма. Поучения. Прев. свещ. Антон Вълчанов. С., 2004. Външни препратки[редактиране | edit source] - Православието.Ком - Житие на Праподобният Наш Отец Антоний Велики - Молитви, Параклиси за св. Антоний Велики - Наставления на преподобния наш отец Антоний Велики - Св. Антоний и безсмъртната сила на духа, проф. Антоний Хубанчев


text: Пенисна кост |Пенисна кост| |Пенисна кост при енот| |Латински||os penis| Пенисна кост (на латински: baculum — пръчка[1]; както и os priapi, os penis) е вкостена в различна степен съединителна тъкан в половия член сред повечето от представителите на пет разреда бозайници, включително и примати. Филогенетично обаче тази кост при човека се редуцира в предходни еволюционни етапи. Аналогична Клиторна кост (на латински: baubellum или os clitoridis) се открива в тъканта на пещеристото тяло при някои видове женски бозайници. Подобно на пенисната кост тя може да е добре развита при едни и редуцирана при други видове от един разред, например при прилепите.[2][3]. Устройство[редактиране | edit source] Пенисната кост е разположена в пениса като започва от проксималната му част наречена bulbus glandis и продължава почти до върха на главичката. Проксималните две трети от костта са назъбени вентрално от вдлъбнатина заета от пенисната част на уретрата и заобикаляща спонгиозното тяло. Костта е прикрепена към bulbus glandis, дългата част на главата и tunica albuginea[4]. Костта се образува, чрез вкостяване след раждането и дава основата на гравата на пениса. По форма наподобява на вадична сонда, съставена от две странични плочи. Дорзално плочите преминават една в друга като оформят надлъжен ръб. Вентрално обаче остават раздалечени като образуват надлъжна бразда, в която се помества уретрата. По цялата си дължина костта е покрита от собственото кавернозно тяло на главичката[5]. Видови особености[редактиране | edit source] Пенисната и съответно клиторната кост се откриват сред представителите на пет разреда бозайници. За някои видове тя се явява и важен систематичен признак. - Радред Примати. Пенисна кост отсъства при представителите от семейство паякообразни маймуни и човека. При мармозетките обаче, които в някои случаи тежат половин килограм пенисната кост е с дължина едва 2 mm, а при някои видове галаго достига дължина от 13 mm. - Разред Гризачи. - Разред Насекомоядни. - Разред Хищници. Въпреки че костта присъства сред всички видове от разреда, най-добре е представена при видовете от семействата на кучетата и коткиге като при кучетата превъзхожда по големина[6][7][6] От домашните видове на разреда при кучето дължината на костта е различна и зависи от породата. При едрите породи дължината на костта достига до 11 cm. При котарака костта е разположена в главичката на пениса и е с дължина едва 0,5 cm. - Разред Прилепи. Функция[редактиране | edit source] Една от функциите на костта е осигуряване на механична подкрепа на пениса по време на копулация. Костта улеснява ерекцията на пениса, прави го по-твърд и така улеснява проникването във влагалището. При много видове костта служи са стимулиране на половите органи на женските по време на копулация. Това предизвиква съответен хормонален отговор и така се осигурява възможност за увеличаване на успеха при оплождане. Реакциите от страна на женската се изразяват в улесняване на придвижването на сперматозоидите, подготовка на матката за имплантиране или предизвикване на овулация. При полигамните видове известни с това, че се чифтосват с повече индивиди през сезона на чифтосване, по-добре развитата пенисна кост може да е причина за оплодителен успех на съответния мъжки екземпляр като осигурява помощ за достигане на сперматозоидите в близост до мястото на оплождане. Източници[редактиране | edit source] - Латинско-русский словарь, 2003 - Особенности строения баубеллюм рукокрылых (Chiroptera: Vespertilionidae) Среднего Поволжья Смирнов Д. Г. — http://www.sevin.ru/menues1/index_rus.html?../agreements/teriofauna/321-330.html - Best и др. Tamius merriami. // Mammalian Species 476. American Society of Mammalogists, 2 December 1994. с. 1–9. - Кочанков Д., Василев Н., Първанов П., Болести на половите органи на кучето и котката, „Ариа“, Стара Загора, 1998, ISBN 954-8720-06-X - Ковачев Г., Гигов Ц., Анатомия на домашните животни, том І, Земиздат 1995 г., ISBN 954-05-0330-2 - R. F. Ewer. The Carnivores. Cornell University Press, 1973. ISBN 978-0-8014-8493-3. Посетен на 16 December 2012. - Dyck, Markus G. и др. Growth and variation in the bacula of polar bears (Ursus maritimus) in the Canadian Arctic. // Journal of Zoology 264 (1). 2004. DOI:10.1017/S0952836904005606. с. 105–110. - Baculum (penile bone) in mammals


text: Ето какво разбрах без превод от първата серия. Едно младо семейство с две дечица някъде там в малко китно градче в днешна Турция. Живеят при родителите на мъжа . Гюлназ в шалварки, като снаха се явява и прислужницата на конака. Децата спят на пода, а родителите на кревата! Свекъра – турук и отгоре! Свекървата – вещица в бяло! Отврат отношение към женската челяд, боготворят момченцото и това не се крие – колело за него, момиченцето – бой през пръстите на софрата. И никой несмее да възрази – възпитание, на което му викат – традиция! Младия мъж е събрал пари (не разбрах какво работи) и се готви да го духне с жената и децата, в тайна от родата. Хубав мъж, обича жена си и децата си, мълчи пред баща си. Девера – хубавец за женене, с готина изгора, ама мухльо! И всичките те са щастливи и доволни по своему! Другото младо семейство с едно момиченце в Истанбул! Той-архитект с положение и пари! Тя – Дафне май не работи (ама за какво й е !!!)... но и дома им, и отношенията им - всичко е на 6! Е..., има само свекър – ама той стига и за свекърва! Недолюбва снахата, тя достига само до прага на входната врата! Може би не е на положението на сина му - не разбрах каква е причината, а имаше някакъв разгорещен разговор със сина си... Но с тази захапка на булдог, с тези присвити лисичиочички, захапе ли те, няма пускане докато не те сдъвче и изплюе! Любовта на живота му – внучката, но без майка си! Единия турук удари шамар и блъсна снахата на земята пред погледа на всички, за да я накара да приеме девера за съпруг! Мухльото девер се беше скрил под стълбите и наблюдаваше! Другия турук - съскащо, на крачки разстояние, даде да се разбере на снахата, че ще остане без детето си след смъртта на сина му в катастофата! Не знам кое е за предпочитане – шамар от идиот или съскащ злобен човек, готов да те убие по перфиден начин с отнемане на детето законно и ти знаеш, че нищо не можеш да направиш - в него са парите и закона! Двете жени страдат по свой си начин, а Феридето пее някаква песен! Този, на последната фотка, ми е по-симпатичен от архитекта - колега, дето остана жив след катастрофата и ще се пусне по Дафне, предполагам. И така – двете ще намерят явно решение в бягството! От новите снимки на Dial, Гюлназ бяга с двете деца... но девера ще задържи сигурно момченцето... а на Дафнето ще й вземе дъртака детето, да видим как ще го краде ! Ако някой нещо още е подразбрал, да пише ...


text: Почти няма диета без кисело мляко. То е нискокалорично и засища, което го прави супер подходящо за всички, които искат да свалят килограми. Но знаете ли, че киселото мляко е и страшно полезно? Препоръчителната му консумация е 5-6 пъти седмично. И, ако сте от хората, които не го хапват редовно, вижте защо трябва да промените това. Киселото мляко подобрява храносмилателната система. Благодарение на млечнокиселите бактерии, които съдържа, то подпомага функцията на дебелото черво, което води до по-добро усвояване на храната. Киселото мляко подпомага борбата срещу гъбичните инфекции. Дори се препоръчва душ от кисело мляко при вагинални сърбежи. Киселото мляко регулира кръвното налягане и намалява лошия холестерол. Подсилва имунната система. Дори е задължителна храна за HIV-позитивни. Живите бактерии в киселото мляко намаляват риска от ракови заболявания и възпаления. Подобрява плътността на костите и намалява риска от остеопороза. Има лечебни свойства и при артрит. Намалява плаката по зъбите и лошия дъх. Облекчава мигрената, особено, когато се хапва рано сутрин. Ако страдате от безсъние, чаша кисело мляко с малко захар преди лягане върши чудеса.


text: понеделник, 9 юли 2012 г. 10:17 ч. Мъчителна смърт Изроди избиват кучета с „черна отрова” Димитър Щерев Изроди са разхвърляли „черна отрова” из парковете в морския град. Тя е изключително опасна. До момента са загинали 5 домашни кучета, сред които и световен шампион. Отровата поразява белите дробове, а може да навреди смъртоносно и на хората. Още по темата Убийци шетат из Варна, като разпръскват опасна отрова из паркове и градини. Само за 4 дни тя е покосила смъртоносно 5 домашни кучета, сред които и световен шампион голдън ретривър. Не е ясно колко са безстопанствените животни, загинали заради отровата, алармираха от „Animal Hope” Варна. Според природозащитниците става въпрос за т.нар. „черна отрова”. Тя поразява смъртоносно белите дробове. Дори и да не си любител на животните, трябва да си изключително коравосърдечен изрод, че да разпръснеш такива вещества из града, тъй като те са опасни и за хората. Какъв трябва да е този човек, питат риторично лекари, допълвайки, че тази отрова може за броени минути да убие дете, изведено на разходка в парка. До момента сигнали за разпръсната отрова са получени от хора, които са обикаляли градинките край Пантеона в Морската градина на Варна (любимо място за собственици на домашни животни), край сградата на ХЕИ, паркове в район „Младост”, Кооперативния пазар и др. Природозащитниците апелират компетентните органи да се самосезират и да извършат спешни проверки във Варна. Самата отрова е забранена от години. Възможно е количества да са били запазени в стари складове или в бивши военни поделения, тъй като преди години тя се е ползвала за борба с гризачи.


text: Кое за какво е полезноПриложение на канелата Канелата е известна от древни времена не само с вкусовите си качества и неповторим аромат, но също така и с лечебните си свойства. Кое за какво е полезноПолезни свойства на канелата Канелата е използвана не само в сладкарството, а и в алтернативната медицина. Специалисти препоръчват да не слагаме канела на сладкиши, които са пълни с мазнини и захар. Кулинарни СъветиКанелата ни пази от грип През зимните месеци грипът и простудата ни карат редовно да посягаме към различни медикаменти. Канелата влияе положително върху имунната система. Кое за какво е полезноСилата на подправките Подправките не само насищат ястията с аромат, те стимулират много процеси в организма. Така например лютият червен пипер стимулира апетита и храносмилането, пречиства стомаха от шлаки. Кулинарни СъветиПриложение на канелените пръчици Канелените пръчици се използват за украса на празнични трапези, за ароматизиране на дома, както и за аранжиране на кафе и различни коктейли. Кулинарни СъветиСолта е полезна за нервите Тези, които похапват по-често солено, са по-спокойни и реагират по-уравновесено в напрегнати и дори критични ситуации. Съответно тези, които избягват пресолените ястия, са по-уязвими на стрес и нервни разстройства. Хранене при проблемиПолезни подправки при диабет Някои подправки защитават организма от поразяване на тъканите и възпаленията, предизвикани от главния симптом на диабета – повишено ниво на кръвната захар. Кулинарни СъветиКак да съчетаем подправките и продуктите Как да съчетаем подправките и продуктите. На какви ястия подхождат канела, куркума, кориандър, кимион, джинджифил, карамфил, индийско орехче, копър и чили. ДиетиДа отслабнем с канела Чаена лъжичка канела, добавена в ежедневната диета, определено може да намали апетита ви и да ви помогне да отслабнете. Канелата стимулира храносмилането и създава чувство за ситост. Кулинарни СъветиСупата-полезна или не? Супата е колкото полезна, толкова и вредна, смятат френски диетолози. Чорбата губи полезни вещества заради високата температура на варене, но пък е незаменима при диета. Кое за какво е полезноОграничават канелата в сладките - била вредна! В британската преса излезе информация, че Европейският съюз ще ограничи съдържанието на канела в сладките, които се продават по магазините. Причината е, че приемането на голямо количество от подправката вреди на организма заради кумарина в нея ПодправкиКанела Канелата е кората на канеленото дърво, която се суши и навива на руло за да станат канелени пръчици. Лечебни свойства и ползи на канелата. Канелата се използва в етерични масла и намалява кръвната захар. Кулинарни СъветиПодправки за здраве Канелата намалява нивото на кръвната захар, както и нивото на лошия холестерол и на триглицеридите. Джинджифилът намалява гаденето при морска болест и артритните болки. Кое за какво е полезноКуркума за здраве Куркумата съдържа силни антиоксиданти, които неутрализират действието на свободните радикали и по този начин се предотвратява преждевременното стареене. Кулинарни СъветиЛещата е подходяща при есенна депресия Лещата е много подходяща за периода на есенната депресия, защото предизвиква чувство на спокойствие. Лещата носи на организма само полза и укрепва имунитета. Кулинарни СъветиСъбудете апетита с канела Ароматът на канела събужда апетита у децата. Канелата подчертава вкуса на вареното свинско, телешкото и рибата. Готвенето с канела подчертава вкуса на яденето. Кое за какво е полезноС какво е различна кафявата захар Кафявата захар е много полезна, особено за тези, които искат да отслабнат. Кафявата захар съдържа много витамини и растителни влакнини. Кое за какво е полезноМанията био храни Биохраните станаха много популярни у нас, въпреки доста високите си цени. Те са преди всичко много по-здравословни от останалите продукти, с по-добри вкусови качества. Но дали не повярвахме твърде бързо в тези твърдения?


text: На пръв поглед – нищо кой знае какво, просто поредната простотия в необятния океан от информация и анонимни хора – демек интернет. Като уточним обаче, че за двете седмици, в които Спиндермаан съществува, той е събрал близо 25 хиляди "харесвания", а с всеки изминал ден те нарастват със стотици, дори хиляди, нещата придобиват малко по-друг нюанс. Това, за малките мащаби на България, е наистина огромно „Facebook одобрение“. Разбира се, много са и хората, които далеч не одобряват Спиндермаан. „Дебилна страничка, чиято главна отличителна черта е изопачена неграмотност, която трябва да бъде "забавна" явно“, възмущава се друг потребител във Facebook. “E т'ва уби всичко детско в мен, хвърлих едно око, ще сънувам кошмари с дебили, които говорят на Ф..тая страница бие рекорда по олигошизофрения”, коментира втори. Всъщност човекът зад Спиндермаан едва ли си е давал сметка, че измисленият от него персонаж наистина ще се превърне в герой. В онлайн герой. Някои от вулгаризмите, които Спиндермаан използва са започнали да навлизат в речника на определени социални групи, като учениците например. А дали и за този 'viral' (вирусен) интернет феномен ще се изпълни максимата - „всяко чудо за три дни“ - предстои да разберем.


text: Сгушен в сърцето на Банг Тао / Лагуна, Angsana Laguna Phuket Hotel е идеалното място, от което можете да започнете Вашето приключение в Пукет. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. Този модерен хотел се намира в непосредствена близост до известни градски забележителности като например Лагуна Пукет голф клуб, Голф клуб Банян трий, Плаж Банг Тао. Angsana Laguna Phuket Hotel предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Хотелът е оборудван със съоръжения като гледане на деца, велосипеди под наем, 24-часов рум-сервиз, магазини в хотела, ресторант. Стандартът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения като балкон/тераса, кухненски бокс, телевизор с LCD/плазмен екран, микровълнова фурна, душ и достъпни във всяка стая. Независимо от това, дали сте фен на фитнеса или просто търсите начин да отпочинете след уморителен работен ден, в хотела ще намерите най-висококачествените съоръжения, такива като водни спортове (немоторизирани), открит басейн, детски клуб, голф игрище (на място), градина. Angsana Laguna Phuket Hotel е добър избор за всички посетители на Пукет, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.


text: Мъжете: Основната мъжка дреха била туниката. Представлявала две съшити правоъгълни парчета плат. Ръкавите се оформяли от плата, или били прешивани отделно, като буквата “Т”. Имало и туники без ръкави, обикновено носени от роби. Туниките били различни видове, например: туниката, която носили триумфаторите /туника палмата/ била пурпурна, украсена с изображения на палми, избродирани от злато. Конниците носили върху туниката си тънка пурпурна ивица, спускаща се от рамената, а сенаторите – по-широка. При робите и войниците туниката била над коленете, а обикновените свободни граждани я носили до под коляното. Туниката се препасвала на кръста с кожен колан или въженце. Ниско вързаната туника била признак на разпуснатост. Над туниката римските граждани обличали тога - горна дреха с неправилна форма. Било забранено на този, който не е римски граждани да носи тога. Куриозна е случката, която се разказва за император Клавдий: По време на съдебно дело срещу човек, за когото било повдигнато обвинение, че не е римски гражданин, а се представя за такъв, императорът наредил когато говори защитникът му - да облича тога, а когато говори обвинителят – да я съблича. Тогите също били различни видове: - тога алба/пура – тога с кремав цвят, носена от обикновените граждани. - тога кандида – съвсем бяла тога, която носели кандидатите за определена магистратура, докато агитирали да бъдат избрани. Белият си цвят придобивал като я покривали със стрита креда. - тога пикта – пурпурна тога, носена от царете и триумфаторите. Била избродирана със злато, с картини от знаменателни събития. - тога претекста – тога с пурпурен ръб, която носили магистратите и децата на римските граждани до навършване на пълнолетие. - тога пула – тога с черно-сивкав цвят, носена при траур. - тога трабея – раирана тога, украсена с ивици, пурпурни или шафранови, и пурпурен ръб по края си. Носели я консулите при някои церемонии, а така също някои жреци, например: салиите, авгурите и старшите фламини. Римската скромност и добродетел изисквали мъжете да не се обличат твърде пищно и същевременно да не носят дрехи, които прикриват физически недостатъци, например дълги ръкави, с които да скрият слабите си ръце. За Юлий Цезар се говорило с неодобрение, че ”Дори облеклото му ... биело на очи: носел сенаторска туника с широка пурпурна ивица и с ресни на ръкавите и винаги хлабаво препасана над пурпура.” А за император Калигула, че: “Облеклото, обувките му, а и целият външен вид не подхождали не само на римски гражданин, но дори и на човек. Често излизал пред хората в плащове с везба и скъпоценни камъни, в туники с дълги ръкави и с гривни на ръцете, понякога в копринени одежди и с клоширани женски дрехи; обувал ту сандали, ту котурни, понякога войнишки ботуши, та и женски пантофи”. Очевидно и други мъже били привлечени от лукса, защото един от късните римски императори забранил в град Рим мъжете носят разноцветни обувки. Не толкова заможните и тези, които не искали да изглеждат разточителни обличали дрехи от естествени материали – лен и вълна и в естествен цвят.Боядисаните платове били по-скъпи. Особено се ценял тирския пурпур. Оригиналният тирски пурпур се произвеждал в гр. Тир, Финикия. Трималхион например бил толкова богат, че дори възглавниците му били напълнени с вълна, боядисана в пурпурно. Коприната също била позната, но била удоволствие, достъпно само за най-богатите.Тя се внасяла от Китай по “Пътя на коприната” чрез персийските търговци. Уважаващият се мъж трябвало да е чист и спретнат. Гладко избръснат, или с подредена брада.Макар, че някой го правили, не било препоръчително мъжът да премахва другите косми по тялото си, тъй като било израз на женственост. Същото се отнасяло и до прическите- натруфените мъжки прически правили лошо впечатление. Макар, че къдравите младежи били особено ценени... А да си плешив, се считало за живо нещастие. Разправят, че много мъже си купували перуки или дори си рисували изкуствена коса, ако нямали финансови възможности за друго И въпреки това, Овидий казва: “Само недей пожелава с маша да си сучиш косите. И колената си ти с грапава пемза не трий. Нека го вършат които със виещи песни печални Майка Кибела зоват в такт на фригийския глас. /т. е. скопените жреци на богинята/ Вид немарлив на мъжа би подхождал”. И още ... “Тялото ти да е чисто в полето на Марс обгоряло. Тогата без петънце да ти приляга добре, зъбите без чернота, необложен езикът да бъде, да не ти хлопа кракът както в широка торба, да не ти бъде косата четинеста с крива прическа свойта коса и брада винаги с вкус ти реши, ноктите да не стърчат и да бъдат без нечистотия, косъм от ноздра навън никога да не стърчи, а неприятният дъх от устата премахвай редовно, да не смущава носа мъж и съпруг на коза. А за император Отон, Светоний с възмущение разказва, че: “... за външността си се грижел като жена: скубел си космите по тялото, а понеже косата му била рядка, носел перука, нагласена и закрепена така, че никой не можел да се досети: бръснел се ежедневно и мажел лицето си с каша от размекнат хляб: започнал да прави това още при първия мъх, за да не му расте брада.”


text: Правила При използването на сайта iqtest100.com, потребителите се съгласяват с общите условия, приемат ги и се задължават да ги спазват! Права и задължения на iqtest100.com - iqtest100.com има право да осъществява контакт с потребителите си по E-mail. В случай, че потребителят не иска да получава повече email-и от iqtest100.com, то може да натисне бутона "unsubscribe", който се намира в долната част на мейла. - iqtest100.com има право да отстрани всеки Потребител, по собствена преценка, без да посочва мотив за това. - iqtest100.com се задължава да контролира и съблюдава работата на сайта. - iqtest100.com се задължава да пази личните данни (име, възраст, e-mail адрес), които потребителите доброволно и по собствено желание изпращат до сайта. Те ще се използват при изготвянето на статистики за нуждите на iqtest100.com и няма да се разпространяват, разгласяват, предоставят или преотстъпват на трети лица, освен в случаите, когато се изискват от оправомощените органи в съответствие с българското законодателство. Права и задължения на Потребителите - Потребителите са длъжни да спазват общите условия на iqtest100.com. - Потребителите имат правото да откажат участието си в iqtest100.com, без предупреждение. - След заплащане на услугата (виж Разплащане), потребителите на сайта могат да получат резултатите си от теста. При невъзможност да се осъществи услугата, потребителите са в правото си да се обърнат към iqtest100.com за отстраняването на възникналата грешка, като iqtest100.com не дължи обезщетение на потребителите. - Потребителите доброволно предоставят на iqtest100.com личните си данни - име, възраст, e-mail адрес. - Потребителите дават позволение, личните им данни да се съхраняват в база данни на iqtest100.com, като се използват само и единствено за осъществяване на контакт с тях. Потребителят се съгласява с това при влизане в сайта. - Потребителят има право да бъде заличен от базата данни на iqtest100.com, след писмена молба. - Потребителите нямат право да манипулират сайта по какъвто и да било начин. - Потребителите нямат право да претоварват сайта с фиктивни заявки или друга информация. Разплащане Системите за разплащане се осигуряват от външни сътрудници на iqtest100.com. Цената за резултатите и за сертификатът, удостоверяващ постигнатия коефициент от iqtest100.com е 4.80 лв. (четири лева и осемдесет стотинки). След приключването на теста, за да може да види постигнатите резултати, потребителят трябва да изпрати текстово съобщение (SMS) на кратък номер 1094. Услугата е достъпна за абонати на трите мобилни оператори (М-тел, Глобул и Виваком). Собственност на сайта Different Ltd. Iztok, bl.10, ent. V, Office N:46 Sofia, Bulgaria Company Number: BG200635457 tel: +359 884441419


text: Регистрирайте се за нашия бюлетин. Обикновено съветваме дамите как да използват за вдъхновение визията на известните личности, но този път ще бъдем полезни на силния пол. Избрахме за „модел” чаровника Раян Гослинг, който в Холивуд смятат за една от младите надежди на киното, освен това беше класиран на челни позиции като един от най-сексапилните мъже за 2012 година. Актьорът от канадски произход залага на много свежа и атрактивна визия в ежедневието си. Той акцентира върху модерното стрийт звучене, което съчетава удобство и спортно-елегантен вид. Спряхме се на чудесен ансамбъл, който преди време Гослинг беше подбрал за едно от пътуванията си. Раян е успял да постигне ефектна комбинация чрез тъмен широк панталон с дължина до глезена, раиран т-шърт и рокаджийско кожено яке. Аксесоарите също са подбрани много сполучливо и в тон с облеклото. Виждаме стилни мъжки мокасини, раница и очила с диоптрични рамки, които придават секси излъчване на светлокосия симпатяга. Селектирахме един моден сет от онлайн магазините, който наподобява стила на актьора. Продуктите са от българския сайт 3suisses.bg и британския boohoo.com, който съвсем наскоро пусна в продажба мъжка колекция, с много изгодни предложения. Автор: Делица Цонева