Събота, 29 Декември 2018 21:41 В предишната част, започна разказът за дейността на депутатите – мюсюлмани в Закавказкия Сейм. На база на запазените протоколи от заседанията на няколкото мюсюлмански азербайджански партийни фракции в Сейма се вижда изключително сложната геополитическа и местна политическа ситуация в Закавказието. Някой беше казал, че „горко на този народ, на когото са необходими герои”. През 1918 година и трите основни закавказки етноса имат своите герои, като тук не става дума само за готовността на последните да служат на народите си, а и за значителната далновидност и отговорност, която проявяват. Въпреки редица различни тълкувания, на базата на наличните исторически извори се виждат огромните усилия, които полагат депутатите от Закавказкия Сейм за да създадат от Закавказието регионална сила – единна, демократична, федеративна република от Черно море до Каспийско море. Както беше коментирано вече в предишната част, единствено чудовищният натиск на трите велики сили – Отоманската империя, Съветска Русия и Германия, провалят изграждането и развитието на Закавказката демократична федеративна република (ЗДФР). Повлечени от водовъртежа на геополитическото противопоставяне на Великите сили и на техните амбиции в региона, грузинци, азербайджанци и арменци са принудени да търсят решение на своите национални проблеми в създаването на самостоятелни национални държави. Но до тогава има още време, а нашият разказ достигна до момента, когато Германия в лицето на проф. Шрайдер – преподавател в Тифлиския университет се обръща към азербайджанските депутати с предложението да упълномощят и командироват в Берлин своя делегация, която да може да води преки преговори с германското правителство. [1, док. 7] Азербайджанските представители на срещата с Шрайдер отговарят уклончиво и предпазливо, защото добре познават ревнивия характер на отоманските власти и не искат да създават излишни дипломатически интриги в региона, пък било и между съюзници като Берлин и Константинопол. Някой би могъл да изтълкува тази предпазливост като прекалена лоялност на азербайджанците към Отоманската империя, предизвикана от религиозна и езикова близост, но както ще видим по-нататък, те са имали всички основания да са предпазливи. Азербайджанските демократични лидери отлично знаят, че Отоманската империя има свои цели и задачи в региона и че те съвсем не са свързани с подкрепата и изграждането на закавказката държавност и демократичен ред. До голяма степен отоманските намерения не са свързани и с изграждането на азербайджанската държавност. Едва ли азербайджанските депутати са имали информация за започналите преговори между Германия и Отоманската империя за разпределяне на сферите на влияние в Закавказието и за признаването на интересите на Германия в Тифлиска губерния. Едва ли са знаели в подробности и за намеренията на младотурското ръководство на Империята, да превърне Азербайджан в ханство, начело на което да застане роднина на младотурски лидер. Но те са проявили забележителна политическа интуиция, за да имат определени резерви към Отоманската империя и да се опасяват от реакциите на нейното политическо ръководство. Действително, те заявяват, че биха приели само турски войски за евентуално усмиряване на анархията по мюсюлманските земи в Закавказието, но едва ли биха се намерили и други въоръжени сили от страна на Централните сили, които да се нагърбят с подобна мисия. Малко по-късно, азербайджанските лидери ще трябва да проявят едновременно и голяма твърдост и голяма маневреност, за да не допуснат присъствието на отоманския военачалник Нури паша в Елисаветпол (Гянджа) и в Баку, да доведе до ликвидиране на азербайджанската демокрация. Но да се върнем към хронологията на събитията и техния анализ. На 6 април 1918 година, общото заседание на мюсюлманските фракции трябва да се занимава с изключително деликатната тема за позицията на партията „Хюммат” („Гуммет”) по отношение на политическото поведение на грузинските социалдемократи. Възникнали са спекулации, че грузинските социалдемократи търсят помощ от болшевиките във възникналата тогава ситуация в Закавказието, свързана с провала на мирните преговори с Отоманската империя. Първи взима думата депутатът от Сейма Али Хан Кантемиров. Той обяснява, че не желае да влиза в конфронтация с партията „Хюммат” („Гуммет”), но иска разяснения от първа ръка, за отношението на „Хюммат” към предполагаемите действия на грузинските меншевики. Той пита: „Сега, когато става дума за политическа платформа, не за идеи, а за спасяването на физическото съществуване на народа, когато партията на меншевиките, с които върви в крак партията „Гуммет”, се обръщат с молба за помощ към руската демокрация и искат по този начин да въвлекат Закавказието в ужасите на болшевишката вакханалия, когато в Баку мюсюлманските демократи гинат с хиляди от ръцете на болшевишко – арменските банди и когато партията на меншевиките, която така твърдо се разправи с болшевиките тук в Александровската градина (става дума за разгонването на провокираните от болшевиките протести в Александровската градина в Тифлис, насочени срещу свикването на Закавказкия Сейм, бел. авт.), сега се отнася към нас така хладнокръвно, когато обект на насилие е станала демокрацията на друг народ и води двусмислена политика по въпроса за надигащата се опасност над мюсюлманския народ, поведението на мюсюлманската социалдемократическа партия „Гуммет” трябва да бъде формулирано”. [1, док. 8] Въпросите на Али Хан Кантемиров не са случайни. В предишната част вече анализирахме твърде сдържаното поведение на грузинските социалдемократи – меншевики по отношение на кървавите погроми на болшевиките над азербайджанците в Баку и над партията „Мусават”. Действително, в този момент над грузинската част от Закавказието е надвиснала опасността от турско нашествие. Грузинските меншевики са буквално заклещени в избора си дали да продължат войната с Отоманската империя с всички шансове да претърпят военна катастрофа или да извършат „политическо и партийно самоубийство”, (както се казваше в телеграмата до делегацията на мирните преговори в Трапезунд и по-специално до Гегечкори и Церетели) и да се приемат отоманските териториални претенции и да се предадат териториите, които Съветска Русия вече е отстъпила на Султана с Брест-Литовския мирен договор. Грузинските меншевики нямат никакво поле за маневриране, те са в истински политически „цугцванг” и зверствата на болшевиките в Баку, (подкрепени от местната секция на „Дашнакцутюн”) поне в този миг сякаш не са главния им проблем. Те обаче са огромен проблем за техните твърде лоялни съюзници от мюсюлманските фракции в Закавказкия Сейм. Вече проследихме дебатите между мюсюлманските фракции по повод провала на преговорите в Трапезунд и възобновяването на военните действия с Отоманската империя. По време на тези дебати, партията „Хюммат” („Гуммет”) заявява, че ще подкрепи позицията на грузинските социалдемократи – болшевики. Тази позиция е напълно противоположна на категоричната позиция срещу възобновяването на военните действия, декларирана от Мюсюлманския социалистически блок. Тя е в разрез и с много умерената и балансирана съвместна декларация на партията „Мусават”, заедно с гравитиращите към нея безпартийни демократични депутати и на партията „Мюсюлманство в Русия” („Иттихад”). Когато мащабът на клането в Баку („Мартенските събития” от 1918 година) става напълно ясен в Тифлис, сред депутатите от мюсюлманските фракции възникват напълно резонни въпроси. От една страна, те са силно уязвени от безчувственото от тяхна гледна точка поведение на грузинските меншевики. От друга страна, възниква въпросът за националното единство и към партията „Хюммат” („Гуммет”) потичат въпроси. Естествено, те са изцяло издържани в духа на призива на депутата Али Хан Кантемиров: „Необходимо е в този отговорен момент, мюсюлманските партии да знаят отношението на „Гуммет” към ситуацията, към нас и към нашата ориентация, към меншевиките, а също така и към болшевиките”. [1, док. 8] Членът на Сейма и социалдемократ „хюмматист” – Агамалов се опитва да отговори на Кантемиров, но присъствуващите на заседанието не са доволни. В протоколите е отбелязано, че за тях, „той се отклонява от пряк отговор, старае се да се измъкне с общи фрази, които подчертават демократичността на партията „Гуммет” и тактиката й от тази гледна точка”. [1, док. 8] Налага се да се включи друг член на Сейма и социалдемократ „хюмматист” – Дж. Ахундов, който заявява, че отношението на партията „Хюммат” („Гуммет”) по всички повдигнати въпроси ще стане ясно, ако той даде разяснения по два кардинални въпроса: въпросът за „северната и южната ориентация”, (иначе казано за препоръчваната от „Хюммат” геополитическа ориентация, бел. авт.) и за отношението към болшевиките. Ахундов заявява: „Ние не сме нито за северна, нито за южна ориентация на самостоятелното Закавказие. Що се отнася до отношението ни към болшевиките, то ние гумметистите сме готови да се борим с тях безпощадно, като в същото време полагаме всички възможни усилия, за да вървим ръка за ръка с умерените демократи на другите народи”. [1, док. 8] Това заявление, естествено поражда нови въпроси. Мусаватистът Векилов пита: „Как си представяте това единение, когато грузинците – меншевики, в единство с които работят гумметистите са издали възвание към руската демокрация, иначе казано към болшевиките и чакат от тях помощ, в същото време, когато вие току що заявихте за своята непримиримост към болшевиките”. [1, док. 8] В отговор, Дж. Ахундов заявява: „Във възванието към руската демокрация ние не сме взимали участие, но не издадохме своя декларация с отрицателен характер, защото по този начин щяхме да разрушим единственото мостче между демокрациите на другите народи и мюсюлманите. Това възвание е издадено от страх, предизвикан от стремежа на мюсюлманите да се изолират, както казват самите меншевики – грузинци, и когато те от страх протягат ръка на север, ние гумметистите не можем да възразяваме”. [1, док. 8] Депутатите Усуббеков и Ахундов обръщат внимание, че според тях грузинците - меншевики водят грузинска национална политика и обвиняват членовете на „Хюммат”, че образно казано „им вървят по гайдата”. Те призовават: „Сега, в този решителен час ние искаме да знаем, ще продължавате ли вие гумметистите да вървите подире им (на грузинските меншевики, бел. авт.) или ще имате своя национална ориентация. В името на спасението на грузинците или по-скоро на партията си, меншевиките се готвят да ни навлекат на главите болшевишка, казашка и арменска опасност, за което без стеснение говорят техните вождове, членовете на Сейма Жордания и Церетели. Всичко това те ни го казват в очите без стеснение, вие трябва да мислите по друг начин, отколкото тези господа”. [1, док. 8] Социалдемократът от „Хюммат” („Гуммет”) и член на Сейма Агамалов, взима думата за да подчертае още веднъж, че ориентацията на „гумметистите” е закавказка. Той декларира: „Ние сме за самостоятелността на Закавказието, заради интересите на демокрацията, но ако демократизмът се оказва крехък и се разбива в националистическия ръб и вследствие на това настъпи разпад, то аз ще предпочета „пердаха на родния си баща пред чуждия”. Но нашата главна цел е самостоятелността”. [1, док. 8] Много активният по време на тези дебати социалист от Мюсюлманския социалистически блок Кантемиров задава нов въпрос: „Не виждате ли заплаха за самостоятелността (на Закавказието, бел. авт.) в обръщението към руската демокрация и защо вие гумметистите не протестирате?” [1, док. 8] Отговорът на Агамалов е: „Аз протестирах. Протестирах по това или по-точно по въпроса за ориентацията, в тясна връзка с който стои въпросът за отношението към болшевиките. Назрява разкол сред меншевиките и ние чакаме успеха на тази част от демократите, които ще тръгнат след Чхенкели”. [1, док. 8] Несъмнено, Агамалов е прогнозирал доста точно възможният ход на събитията в краткосрочен план. Въпреки основателните безпокойства на останалите депутати – азербайджанци, неговата политическа логика ще се окаже правилна. Политическата линия на Чхенкели наистина ще надделее, Закавказкият Сейм ще обяви независимостта на Закавказието и войната с Отоманската империя ще бъде спряна. Правителството на Гегечкори подава оставка. Последното ще стане причина за някои отровни реплики в едно от писмата на Шаумян до Ленин, в което вождът на бакинските болшевики ще уведоми вожда на световния пролетариат, че правителството на Гегечкори се е оказало твърде ляво и затова е трябвало да си отиде. Всъщност, става дума за нормална демократична процедура и за поемане на политическа отговорност. Логиката на Агамалов се оказва оправдана – заслужавало си е да бъдат запазени неизгорени мостове и между демократичните партии и между трите основни народа в Закавказието. Разбира се, не всички членове на „Хюммат” („Гуммет”) са били с толкова ясна политическа визия и с толкова точна прогноза за хода на политическия процес. Протоколите са запазили разсъжденията, направени на глас от неизвестен депутат от Сейма, член на „Хюммат” („Гуммет”): „Ако не се стигне до самостоятелност (на Закавказието, бел. авт.) и тук дойдат от север болшевиките, то ние сме против тях и в такъв случай сме за турска ориентация, но ако от север дойде истинска демокрация, то ние ще сме с тях против турците”. [1, док. 8] Един от най-авторитетните мусаватисти, създател на партията „Мусават” и бивш социалдемократ – Мамед Емин Расулзаде, подчертава, че той и съмишлениците му ще се борят „с оръжие в ръка, с каквато и да е (демократична или недемократична, бел. авт.), връщаща се обратно в Закавказието Русия”. [1, док. 8] На това изявление на Расулзаде, депутатът, член на „Хюммат” („Гуммет”) Н. Джамалбеков отговаря: „Аз съм готов да се боря заедно с вас, но покажете вашите сили”. М. Е. Расулзаде: „Ние вярваме в силите си и в тежък момент можем да повикаме помощ от юго-запад”. Н. Джамалбеков: „Аз не чакам от турската армия свобода за нашия народ”. [1, док. 8] В крайна сметка, поради различията между оценките на различните депутати, членове на „Хюммат” („Гуммет”), мусаватистите им предлагат да дадат евентуалния си категоричен отговор в писмена форма. Членовете на „Хюммат” („Гуммет”) дават съгласието си и обещават да представят становището си на следващото заседание на фракциите. Бихме могли да завиждаме на почтения начин, по който се водят политическите дебати между депутатите от отделните мюсюлмански фракции в Закавказкия Сейм. При днешните политически нрави, фракцията на „Хюммат” („Гуммет”) би била буквално анихилирана политически от опонентите си. Тогава членовете на останалите мюсюлмански фракции просто искат да разберат действителната позиция на „гумметистите”. На следващия ден (на 7 април 1918 г.), депутатите от мюсюлманските фракции отново са призовани на съвместно заседание. Представителите на партията „Хюммат” („Гуммет”) отсъствуват, но на останалите фракции в момента не им е само до тях. На заседанието се разисква изключително спешен и притеснителен за азербайджанците въпрос – получената тревожна телеграма за поражението на отряда на полковник Магалов при железопътната гара Аджикабул. В протокола е записано дословно: „Всички оратори в един глас обвиняват партията на меншевиките за аджикабулското поражение, заради тяхното двусмислено отношение спрямо болшевиките”. [1, док. 9] Азербайджанските членове на сейма негодуват и срещу министрите – меншевики, „които след като са съсредоточили в ръцете си цялата власт, от една страна изпращат за борба с болшевиките правителствен отряд и му обещават средства за тази борба, а от друга страна, по всякакъв начин задържат отпускането на военните снаряжения, правейки формални откази”. [1, док. 9] Тук става дума за отряда на полковник Магалов (последният има и княжеска титла), който е изпратен от Закавказкия Комисариат, за да спре настъпващите войски на Бакинския Съвет, навлезли в дълбочина на територията на Азербайджан и нахлули на територията на Елисаветполска (Гянджанска) губерния. От гледна точка на мюсюлманските фракции, от изхода на сражението между силите на полковник Магалов и войските на Бакинския Съвет е зависело спасяването на азербайджанските територии от болшевишка окупация. Затова те правят, каквото е по силите им за усилването на отряда на Магалов и към него са присъединени офицерите от Мюсюлманската школа за подпрапоршчици. Очевидно е, че обвиненията на азербайджанците към централното правителство, тоест към Закавказкия Комисариат не са били до край основателни, защото срещу болшевиките и техните съюзници е изпратена реална военна сила. Лидерът на Бакинския Съвет – Степан Шаумян в присъщия му „артистичен” стил, описва отряда на Магалов като някаква страшна сила, докато изнудва Совнаркома за подкрепления в жива сила и в техника. Обаче за голямо съжаление на азербайджанците паническите рапорти на Шаумян далече не са основателни. Претенциите на депутатите – мюсюлмани към Закавказкия Комисариат се оказват напълно основателни, когато става дума за екипировката на отряда, изпратен срещу войските на Бакинския Съвет. Бойците на полковник Магалов се оказват значително по-зле въоръжени от болшевиките и са разбити. При тези обстоятелства е естествено депутатите от мюсюлманските фракции в Закавказкия Сейм да са леко параноични и да откриват двусмисленост в поведението на грузинските социалдемократи – меншевики. На това се дължат и обясненията с „гумметистите” от предишния ден. Но нещата очевидно стоят по-просто и съвсем не конспиративно. Меншевиките в Тифлис са изправени пред подновяване на военните действия с Отоманската империя и едва ли разполагат с излишъци на военна екипировка. В такъв момент, всеки участък на фронта „тегли чергата към себе си” и азербайджанците едва ли е трябвало да очакват, че тяхното направление е с по-голям приоритет от отбраната на територията на Закавказието с преобладаващо грузинско население. Азербайджанските депутати негодуват, че „полковник кн[яз] Магалов изпраща ежедневно телеграми с най-тревожен характер, моли за изпращането на брониран влак, на оръдия, снаряди, картечници и патрони, но правителството не обръща никакво внимание и нищо не предприема за тяхното доставяне. Членът на Сейма М. Магеррамов и министърът на пътищата и съобщенията Х. Б. Мелик-Асланов, упълномощени да получат гореизброените неща, не получиха нищо, тъй като им се създават милион препятствия ...”. [1, док. 9] За въпросните „милион препятствия”, двамата пълномощници на азербайджанците докладват на същото това общо заседание на мюсюлманските парламентарни фракции. Тук отново е мястото да подчертаем, че противоречията между отделните партии (в това число и между различните социалдемократически и социалистически партии) и етноси, представени в Закавказкия Сейм, са предизвикани най-вече от бруталния натиск на двамата агресивни съседи – северният (Съветска Русия) и юго-западният (Отоманската империя). Случаят с конфронтацията между мюсюлманските фракции в Сейма и меншевиките – грузинци е изключително нагледен пример на въздействието на постоянния натиск на Великите Сили върху политическия процес в Закавказието. Грузинците са дълбоко обезпокоени и почти паникьосани от заплахата от страна на Отоманската империя. Азербайджанците възприемат по абсолютно същия начин напредването на болшевишките войски. Естествено, поражението при Аджикабул и ежедневните телеграми на полковник Магалов поддържат у мюсюлманските депутати високо напрежение и нервност. Това се отразява и на дебатите, проведени на 7 април 1918 година. Пак по време на тези дебати, членът на Сейма Н. б. Усуббеков казва, че „тези, които ни обещаваха за тази борба всичко, лъгаха, защото не дадоха почти нищо. Тюркската пословица казва: „Лъжецът трябва да бъде гонен до край”. Ние направихме това. Да се гоним повече няма смисъл. Трябва днес да отправим ултиматум с подробна мотивировка за всичко това, което ние понесохме, да напуснем Тифлис и да се хвърлим по посока на надигащата се опасност”. Редица оратори, говорили след Усуббеков, го поддържат и искат мусаватистите – членове на правителството да подадат оставка. За това особено настоява Ш. б. Рустамбеков. От своя страна, министърът на пътищата и съобщенията и член на Сейма, Х. Б. Мелик-Асланов, констатира „твърде печалният факт, че на едната страна са застанали всички, а на другата [са останали] мюсюлманите. На страната на първите са техническото и материалното превъзходство, а на наша страна е числеността и едва ли на мюсюлманите е изгодно да скъсват [отношенията си с останалите закавказки народи и техните партии] при тези условия, макар че са фактически изолирани. От болшевиките за нас няма пощада и за сега те ни разбиха. Меншевиките също застанаха във враждебен лагер и ако нас са ни разбили на едно място, то трябва да се укрепим на друго. С меншевиките за сега има възможност да се разберем и договорим, ако въпросът за войната с Турция бъде разрешен в приемлива за нас форма”. [1, док. 9] Междувременно, Усуббеков продължава да настоява на своето първоначално предложение, цитирано малко по-горе. Той изисква, без да се взима пред вид отсъствието на представителите на партията „Дашнакцутюн” от Тифлис (тоест, без да се изчаква завръщането им, бел. авт.), да се отправи ултиматум към меншевиките и правителството, основна точка на който да бъде обявяването на независимостта на Закавказието. [1, док. 9] Настояването на Усуббеков е резонно, защото то би създало правни основания за действия и на двата фронта – и в конфликта със Съветска Русия и във взаимоотношенията с Отоманската империя. Докато Закавказието се води, макар и на книга част от територията на бившата Руска империя и съществува в режим на правен вакуум (а също и на международно правен вакуум), военните действия на Бакинския Съвет могат да бъдат разглеждани като част от някакъв вътрешен великоруски конфликт. Самият Шаумян характеризира клането над азербайджанците през март 1918 година като „гражданска война”, след което с половин уста изказва съжаление, че тя се е превърнала в междунационално клане. С обявяването на независимостта на Закавказието, агресивните действия на Съветска Русия вече ще са срещу суверенна държава, която ще бъде призната най-малко от Отоманската империя, която е страна по мирния договор със Съветска Русия от Брест-Литовск. С последното обстоятелство би трябвало да се съобразяват поне в Москва. Болшевиките в Баку видимо с нищо не се съобразяват, но за тях ще бъде в сила второто съображение, свързано с независимостта. Обявяването на независимостта на Закавказието е условие за сключване на мир с Отоманската империя. Ако бъде постигнат мир със Султана, срещу войските на Бакинския Съвет биха могли да бъдат използувани всички военни ресурси на Закавказието и дори „да бъде поискана помощ от юго-изток”, както се беше изразил един от лидерите на азербайджанците. Затова и искането, съдържанието на ултиматума до грузинските меншевики и до правителството (тоест – до Закавказкия Комисариат) да се сведе до настояване за незабавно обявяване на независимостта на Закавказието може да се оцени като много адекватно и политическо издържано. След повдигането на въпроса за ултиматума, се изказва и членът на Сейма, Мамед Емин Расулзаде. Неговото изказване е много балансирано и умерено. Той постулира, че „трябва да се използува това течение сред меншевиките, което стои на гледната точка на делегацията на Трапезундската мирна конференция. Трябва да се поговори с члена на Сейма – Чхенкели. Трябва да се превземе крепостта отвътре”. [1, док. 9] Друг член на Сейма – Хасмамедов, също застава на позицията за преговори с Чхенкели, но не в качеството му на министър на външните работи и на представител на правителството, „защото в момента няма Закавказко правителство, а има диктатура на арменците и грузинците, олицетворени от техните представители (Върховният Съвет на отбраната: Гегечкори, Карчикян и Рамишвили)”. [1, док. 9] Затова, според Хасмамедов, с Чхенкели трябва да се разговаря в качеството му на председател на Грузинския Национален Съвет и ръководител на грузинската политика. Хасмамедов предлага на Чхенкели да се заяви: „в този критичен момент за нашия живот, а също така и за грузинския народ, сред който вече върви разлагане поради болшевишко-арменските интриги, за всичко открито и да се получи категоричен отговор: с нас или против нас. Ако са против нас, то в ръцете ни има копче с друго свойство, от натискането на което могат да последват големи сътресения”. [1, док. 9] Членът на Закавказкия сейм Фатали Хан Хойский възлага надежди на тези преговори (на преговорите с течението на Чхенкели сред грузинските социалдемократи – меншевики, бел. авт.) и в случай на техен неуспех заема позицията, че трябва да последва скъсване с останалите партии и народи в Закавказието. Той обаче предупреждава, че „това ще задълбочи и без трудното положение и тогава ще се наложи да се повикат сили от вън”. [1, док. 9] Фатали Хан Хойский предлага и някои извънредни мероприятия с практически характер, като изпращане на делегати по места. За тези мисии той предлага членовете на Сейма Усуббеков, Джафаров, Рустамбеков и Махмудов, заедно с помощника на Бакинския губернски комисар М. Б. Векилов. Според Хойский, тези стъпки, които са предложени от почти всички оратори, трябва да бъдат предприети, а именно: „да се покани и да се водят разговори с председателя на Трапезундската делегация (с Чхенкели, бел. авт.) за създалото се положение и да му се заяви за необходимостта от независимост на Закавказието. Да се свика заседание на правителството, заедно с представители на [парламентарните] фракции и да се обяви за излизането на министрите – мюсюлмани от правителството, поради неудовлетворяването на техните искания по въпроса за изпращане на помощ на отряда на полковник Магалов. Да се изпрати за сведение на всички отговорни партии, неотклонното желание на всички мюсюлмански фракции на Сейма да се обяви независимостта на Закавказието, като в случай, че това не срещне съчувствие у другите партии, ние ще бъдем принудени да започнем обсъждане на въпроса за възможността за обявяване на независимостта на Източен Кавказ (има се пред вид източната част на Закавказието, бел. авт.)”. [1, док. 9] На това общо заседание на мюсюлманските фракции на Закавказкия Сейм се взима ясен курс към обявяването на независимостта на Закавказието и на подкрепа на позицията на Чхенкели като ръководител на делегацията на Сейма на Трапезундската мирна конференция за сключване на мир с Отоманската империя, дори и на най-висока цена. Консолидираната позиция на всички мюсюлмански фракции, ще изиграе много важна роля за рязкото тласване напред на процеса на обявяване на независимостта на Закавказието. Ефектът от взетата категорична позиция от страна на азербайджанците по въпроса за независимостта и мира на юго-западния фронт ще се види буквално през следващите ден – два. На следващото общо заседание на мюсюлманските фракции, състояло се на 9 април 1918 година, Мамед Емин Расулзаде вече има възможността да докладва и да информира азербайджанските депутати за резултатите от преговорите с представителите на „отговорните фракции”. По време на тези преговори и изработен дневният ред за предстоящото заседание на Закавказкия Сейм. На заседанието на мюсюлманските фракции отново отсъстват представителите на „Хюммат” („Гуммет”). В протокола, въпросната партия е упомената (както никога до този момент) като „социал-демократическата партия на меншевиките „Гуммет”. [1, док. 10] Сам по себе си, този запис, най-вероятно резултат на техническа грешка, отразява възприемането на „гумметистите” в този момент от останалите азербайджанци, като едва ли не секция на грузинските социалдемократи – меншевики. Мамед Емин Расулзаде информира останалите депутати от мюсюлманските фракции, че първата точка на предстоящото заседание на Сейма ще бъде въпросът за провъзгласяването на независимостта на Закавказието, а вторият въпрос ще бъде специална, предварително подготвена резолюция, която ще бъде представена на Сейма за одобрение. Проектът на резолюцията гласи: „Като изслуша доклада на мирната делегация и като й предлага да продължи преустановените преговори, Сеймът възлага на правителството да предприеме мерки за най-скорошно прекратяване на военните действия и за сключване на мир”. [1, док. 10] Очевидно е, че решенията на бурното заседание на мюсюлманските фракции, състояло се на 7 април 1918 година, са имали силно катализиращо влияние върху готовността на останалите партии и най-вече на грузинските социалдемократи – меншевики, да предприемат реални и конкретни мерки за обявяване на независимостта на Закавказието и за сключване на мир. Натискът на азербайджанците очевидно дава на течението на Чхенкели много важни допълнителни аргументи, които ръководителят на делегацията на Трапезундските преговори да хвърли върху везните и да ги наклони в своя полза. Сега вече, идеята за сключване на мир, с даване на териториални отстъпки на Отоманската империя не изглежда като „партийно самоубийство” за грузинските социалдемократи, защото със сключването на мира те ще изпълнят настояването не само на Султана, но и на най-многолюдната етническа група в Закавказието – азербайджанците. Самият Чхенкели вече е изваден от състоянието на „цугцванг” в политическия шахмат и може смело да изиграе ходовете си в защита на независимостта и мира. Категоричната позиция на азербайджанците, които до този момент са демонстрирали забележително търпение в общия контекст на колебанията на закавказките политически елити по отношение на независимостта, е убедила за много кратко време останалите „отговорни партии” и „отговорни фракции”, че времето за размишления, чудене, а пък и за протакане е изтекло. За два дни преговори, огромното мнозинство в Закавказкия Сейм е узряло за обявяването на акта на независимостта. Разбира се, това не е повод за еуфория сред депутатите от мюсюлманските фракции на заседанието им на 9 април 1918 година. Членът на Сейма Халил бек Хаджибаба оглу Хасмамедов и още редица други оратори, „като вземат пред вид неустойчивостта и съмнителността на мнозинството в Сейма” призовават към „бдителност и предпазливост по отношение на предложения дневен ред и към такава мъглива и неопределена позиция, допускаща различно тълкуване”. [1, док. 10] Хасмамедов и съмишлениците му предлагат на самото заседание на Закавказкия Сейм да се поиска изменение на дневния ред. Те разсъждават по следния начин. „Ако ние първо приемем независимостта на Закавказието и след това такава мъглява формула (има се пред вид резолюцията за мирните преговори с Отоманската империя, бел. авт.), можем да се окажем в тежко положение, ако тази формула бъде изтълкувана по друг начин, а именно правителството, на което се възлага воденето на мирните преговори, може да заеме войнствуваща позиция и да докара Закавказието отново в състояние на война с Турция и от нас [ще] очакват жертви наравно с другите народи, като от граждани на вече независимото Закавказие. Ето защо в резолюцията трябва да бъде посочено, че „тези стъпки и този курс, към който се е придържала и се придържа мирната делегация, се одобряват”. Без това одобрение, при промяна на обективните условия може да се измени ситуацията и за меншевиките, които водят зад гърба ни преговори с Ленин, и да бъдем въвлечени в нежелателна война и в този случай тази резолюция ще ни тежи, като известно юридическо обвързване”. [1, док. 10] Мамед Емин Расулзаде отделя в изказването си повече внимание не на правната формулировка на въпроса, а на неговата същност. Той ясно обяснява, че „фактът на преминаване на властта към председателя на мирната делегация, членът на Сейма Чхенкели показва, че въпросът за мира е решен безвъзвратно. Само че, по време на провъзгласяването на независимостта на Закавказието,, трябва да се посочат границите на страната в общи линии, без Батумски, Карски и Ардахански сандажак и с включване на Северен Кавказ до казашките земи”. [1, док. 10] Но дори и хладнокръвните разсъждения на Расулзаде не могат да успокоят притесненията на много от участниците в пренията. Особено е обезпокоен Фатали Хан Хойский. За него основен източник на тревоги е „неустойчивостта на позицията на меншевиките, чийто отговорен представител Церетели, сутрин говори едно, вечер друго, а другият им представител Ной Рамишвили вечер твърди едно, а на другия ден съвсем противоположното му ...”. [1, док. 10] Това дава основания на Хойский да се опасява от тази неяснота в резолюцията и той също като Расулзаде настоява, „границите на Закавказието да бъдат посочени с [ясни] контури и да бъде изказано одобрение на позицията на мирната делегация”. [1, док. 10] В крайна сметка, след тези бурни и съдържателни дебати, събранието на мюсюлманските фракции обобщава направените препоръки по следния начин: „Взимайки под внимание всичко казано по-горе, събранието постанови да се настоява: на одобряване на предприетите стъпки от мирната делегация; за независимост с определяне на границите. В случай на неприемане на едното или на другото, да се излезе със собствена декларация”. [1, док. 10] Очевидно, решителността на азербайджанските депутати е голяма. Те буквално взимат нещата в свои ръце и се опитват да наложат политическа линия, която е едновременно лоялна към останалите партии и народности, представени в Сейма и едновременно с това гарантира интересите на мюсюлманското население, което категорично не желае да бъде хвърлено в някакво продължение на и без това вече загубената война с Отоманската империя. Интересен е въпросът, на какво се дължи убеждението на част от депутатите – мюсюлмани, че меншевиките водят преговори с Ленин зад гърба им. До този момент, в рамките на това изследване, не е открито документално или друго доказателство за воденето на подобни преговори. Съмненията за преговори между меншевиките и Ленин се базират на „косвени улики”, най-вероятно предизвикани от поведението на грузинските социалдемократи. Нещата се въртят около приетата двусмислена и трисмислена декларация на социалдемократите – меншевики, която предизвиква бурните прения между депутатите от „Хюммат” („Гуммет”) и представителите на останалите мюсюлмански фракции, включително на Мюсюлманския социалистически блок, състояли се на описаното по-горе заседание на 6 април 1918 година. За съжаление, за сега ние не разполагаме с текста на „обръщението към руската демокрация”, което е било прието от грузинските меншевики и което азербайджанските „гумметисти” са подкрепили в значителна степен. Известно е, че грузинските социалдемократи – меншевики, не признават болшевиките за демократична партия след Октомврийския преврат. Известно е и как безкомпромисно са потушени болшевишките опити за предизвикване на безредици в Тифлис в деня на откриването на Закавказкия Сейм, от страна на доминираното от меншевиките правителство (Закавказкият комисариат). За последното събитие, неколкократно напомнят и депутатите азербайджанци, когато коментират отношението на грузинските социалдемократи към болшевиките. Може би, тук е мястото да поместим пълния текст на „възванието“, точното наименование на което е „Обращеніе Закавказской соціалъ-демократіи къ демократіи Россіи“. [6, док. No 86, стр. 187] Пълният и точен текст гласи: „Другари работници, селяни и войници на Русия! От името на демокрацията на Закавказието, в час на смъртна опасност, надвиснала над нашия край се обръщаме към Вас. Турските империалисти, позовавайки се на Брест-Литовския договор ни предявиха искания, свеждащи се до поробването на Закавказието. Ние не можахме да се съгласим на тези искания, тъй като съгласието с тях би довело до откъсването на цял Кавказ от Русия и би било предателство към Революцията. Турция реши да получи изпълнението на своите искания със силата на оръжието и придвижи срещу нас своите полкове. Голяма опасност заплашва Закавказието. И в този час вие сте длъжни да ни дойдете на помощ, наши братя по великата революционна борба. Ние се бихме заедно с вас на барикадите през 1905 година. Заедно с вас се борихме с царизма, заедно се мъчихме в затворите, на каторга, в заточение. Обща беше радостта ни в дните на тържеството на революцията (има се пред вид Февруарската революция, бел. авт.), обща скръб в дните на нейните поражения, общи надежди ни светеха напред. И сега нашите отряди, преграждащи пътя на войските на турския султан, защитавайки свободата на Закавказието, защитават заедно с това знамето на Руската революция. Нашето поражение ще бъде удар за цяла Русия, нашата победа ще влее нови сили в Руската Революция. Ние ще изпълним своя дълг до край. Но нашите сили могат да свършат. Вие сте по-богати от нас с хляб, оръжие, хора и пари. Ние чакаме поддръжка и помощ от вас. Отзовете се на нашия призив, работници, селяни и войници на Русия и нека заедно да защитим от враговете знамето на Великата Руска Революция и свободата в нашия край! Социалдемократическа фракция на Сейма. Областен комитет на Р.С.Д.Р.П. Тифлис, 1 (14) април 1918 година“. [6, док. No 86, стр. 187] Много трудно е, дори и когато пред очите ни е точният текст на „възванието към руската демокрация”, да разсъждаваме върху поведението на грузинските меншевики в този момент. Не е ясен и контекстът на „възванието”. Към кого е то всъщност? Както беше посочено, след Октомврийския преврат, меншевиките категорично отказват на болшевиките правото да твърдят, че са демократична партия. Самите болшевики също не се домогват кой знае колко до този етикет. В Баку за него се сещат в редки случаи, когато трябва да се консолидират съюзниците на Шаумян и компания, иначе казано – да се забаламосат „полезните идиоти”. Но ако не е адресирано към болшевиките, „възванието” остава без адресат. От кого другиго в Русия биха могли да търсят помощ грузинските социалдемократи? Може би, от правителството в Уфа, което стои на позициите на Учредителното събрание? Да, но уфимското правителство е в такова незавидно положение в този момент, че едва ли би се занимавало с възможностите да подкрепя по някакъв начин закавказката демокрация срещу отоманската интервенция. „Бялото движение” стои на позицията за „единна и неделима Русия” и от него Жордания и Церетели не биха могли да очакват абсолютно нищо. Отделен въпрос е, че и „белите” в този момент технически не биха могли да се притекат на помощ на Тифлис. Би могло да се предположи, че това е обръщение действително към „народните маси“ – работници, селяни и войници, с призив за събиране на материална помощ и за набиране на доброволци за борба със Султана. Тук бихме могли да кажем само, че лидерите на грузинските социалдемократи са били твърде интелигенти хора, пък и политическият им опит не е бил чак толкова малък, за да се надяват на стихийна подкрепа от трудещите се на Русия, които да се втурнат към Закавказието на помощ на местната демокрация. Остава версията, че с въпросното „възвание към руската демокрация”, грузинските социалдемократи са блъфирали. В това че меншевиките не са имали никакви илюзии по отношение на болшевишката власт в Русия можем да се уверим не от приказките им, а най-вече от техните реални действия. Само месец по-късно, Закавказкият комисариат с всичките си министри грузинци ще изхвърли с въоръжена сила болшевиките от Абхазия, като по този начин ще пресече както московските аспирации към Сухуми, където временно е установена съветска власт, начело с Ефрем Алексеевич Ешба (Эшба), така и апелът за помощ към Отоманската империя, излъчен от местната абхазка аристокрация. [7] През май 1918 година, Чхенкели информира от Батуми (където междувременно са подновени мирните преговори с Отоманската империя) Националния съвет на Грузия за станалото: „Турците решиха да изпратят войски за завземането на Сухуми и започнаха съответната подготовка. Но скоро те получиха съобщение за превземането на Сухуми от нашите войски и за пропъждането на болшевиките. Тази вест им подействува като гръм от ясно небе, защото те не очакваха такъв обрат на събитията и бяха принудени да се откажат от замислите си“. [7] Няма никакви данни, по време на издаването на прословутото „Обращеніе Закавказской соціалъ-демократіи къ демократіи Россіи“ и на злополучните дебати върху него, да е имало каквото и да е реално (или дори въображаемо) сближаване между грузинските меншевики и болшевиките в Съветска Русия. Това е повече от естествено, защото в този момент болшевиките играят ролята на носители на великоруската идея дори и в очите на хора, ориентирани по принцип към „бялото движение” или към кадетите. Така че, има сериозни основания да предположим, че „обръщението към руската демокрация” е било доста убедителен блъф, вероятно насочен към ушите на отоманската дипломация и военно командуване. Само че, изглежда вместо турците, от блъфа са се уплашили азербайджанските депутати, които след „Мартенските събития” в Баку от 1918 година са имали крайно сериозни основания да изпаднат в ужас от перспективата за „дружба” с болшевиките. Другият политик, погледнал сериозно на меншевишкия блъф, изглежда е бил самият Владимир Илич Ленин. Нека си спомним неговото настойчиво предложение към Степан Шаумян „да направи блок с Жордания”. Логиката на Ленин е ясна. Като много прагматичен политик, шефът на Совнаркома е искал Бакинският Съвет на всяка цена да излезе от пълната изолация, в която е изпаднал, ако не се броят съюзниците на болшевиките от бакинската секция на „Дашнакцутюн”. Защо Ленин упорито увещава Шаумян да търси съюзници е близко до ума. Но до ден днешен, ние не знаем, какви са били основанията на Ленин да смята, че грузинските меншевики, в частност Ной Жордания, биха приели предложение за сътрудничество, идващо точно от Степан Шаумян. От кореспонденцията на Ленин с Шаумян знаем, че по време на „Мартенските събития” десните есери в Баку са на страната на болшевиките. Шаумян пише, че те са се „държали великолепно” и са умирали на бойното поле заедно с болшевиките. След погрома над азербайджанците и „Мусават”, бакинските меншевики тръгват на сближаване с болшевиките или поне се опитват да получат от тях оръжие. Шаумян и компания са били достатъчно учтиви и с есерите и с меншевиките, защото последните са имали силно влияние в Каспийската военна флотилия, която по време на „Мартенските събития” подлага на немилостив обстрел азербайджанските квартали на Баку и изиграва много сериозна роля за победата на болшевиките. Възможно е всички тези стечения на обстоятелствата да са дали основание на Ленин да изпрати указания на Шаумян да търси съюз с грузинските меншевики. Много е възможно за бакинските меншевики да се е предвиждала ролята на посредници в евентуални преговори между Шаумян и Жордания. Разбира се, Ленин не може да не си е давал сметка, че специално в Баку зад всяка партийна политика наднича и някаква етническа ориентация. Бакинските меншевики не са били грузинци в по-голямата си част, а най-вече руснаци и арменци и това в определена степен би намалило ефективността на тяхното посредничество. Може би Ленин да е разчитал на един от лидерите на бакинските болшевики – грузинецът Джапаридзе. На него се приписва и спирането на мартенското клане през 1918 година и той е имал репутация на по-адекватен човек от Шаумян. Точно тук, се появява „възванието към руската демокрация”, което да е дало на Ленин основания да гледа по-оптимистично на възможността за спазаряване между бакинските болшевики и тифлиските меншевики. Търсейки преди всичко начин да спечели време, Ленин дава указания на Шаумян да търси контакти с Жордания. Изричното посочване на името на Ной Жордания също изглежда не е случайно. Вероятно Ленин е бил информиран, че течението сред грузинските меншевики, застъпващо се за независимост на Закавказието и за мир с Отоманската империя се оглавява от Чхенкели. Затова той търси друг контрагент в лицето на Ной Жордания. Най-вероятно в случая е ставало дума за приемане на желаното за действително, но болшевишкият лидер не е имал кой знае какви други полезни ходове в Закавказието в този момент. Не е невъзможно, Ленин да е разчитал и на съдействието на германците, които в този момент стават все по-активни в Закавказието. Исторически доказан факт е твърдата позиция на германците, че Апшеронският полуостров и Баку са територия на Съветска Русия. В предишни части, беше показано как Германия последователно зачита владеенето на Баку от Съветска Русия. Дори, когато в Баку дебаркират английските експедиционни сили на генерал Дънстервил, германците се задоволяват само с уверенията на Ленин, че болшевиките ще изтласкат бързо англичаните от там. В крайна сметка, това толерантно отношение придобива формата на международен договор. Това ще стане малко по-късно, в резултат на преговорите между Германия и Съветска Русия в края на юни – началото на юли 1918 година. Германците са силно заинтересувани от доставките на нефт и нефтопродукти от болшевишките си партньори и предлагат мащабни бартерни сделки – нефт срещу въглища. Установено е, че германското правителство дори предлага да съдействува за спирането на турската намеса в Закавказието. На 27 август 1918 година е сключено допълнително споразумение към Брест-Литовския договор, което признава Баку като неоспорима територия на Съветска Русия. По същото допълнително споразумение, германците се изтеглят от Ростов на Дон и от други градове, които са окупирали, дълбоко в руска територия. Германия поема ангажименти за съвместна борба с болшевиките срещу подкрепяните от Антантата „бели“. Точно по този договор, вече официално, а не на база на устни уговорки болшевиките поемат ангажимента да доставят нефт и нефтопродукти срещу въглища. [4, стр. 13] Всъщност, въглищата, които германците са доставяли на съветската страна са били добивани в Донецкия въглищен басейн, който по това време е част от независима Украйна и е на практика под немски контрол. С Допълнителното споразумение, Съветска Русия поема и ангажименти за количествата на доставките на нефт и нефтопродукти за Германия. Болшевиките се обвързват с обещание да доставят на германците една четвърт (1/4) от добивания в Баку нефт, независимо че самите те с голям труд осъществявали прехвърлянето за Астрахан на добития в Баку нефт. [5, стр. 340 - 341] (Въпросът е постоянна тема в кореспонденцията на Ленин и Шаумян, което се видя ясно в предишни части на този анализ). Тези събития стават около пет месеца по-късно след описваните драматични събития около обявяването на независимостта на Закавказието и ролята на мюсюлманските парламентарни групи в него, но те едва ли са дошли на празно място. Затова би могло да се предположи, че в рамките на твърде задълбоченото сътрудничество на болшевиките и лично на Ленин с германския Генерален щаб е могло „вождът на световния пролетариат” да разчита на някакво влияние на германците върху грузинските социалдемократи – меншевики в Тифлис. В крайна сметка, не без съжаление трябва да признаем, че разглежданият въпрос остава като обект за бъдещи изследвания. Интригата около обръщението на грузинските меншевики към „руската демокрация”, остава твърде неизяснена. Около нея могат да се правят обосновани предположения и спекулации, но тя заслужава допълнително и много задълбочено изследване. Вижда се, че този демарш на грузинските социалдемократи има изключително силно въздействие върху азербайджанските парламентарни фракции в Тифлис и по неочакван начин допринася за консолидирането на тяхната позиция по въпроса за независимостта и за рязкото усилване на натиска им в посока на обявяване на независимост на Закавказието и сключване на мир с Отоманската империя. [4] Василенко, А. Б., Каспийская нефть в геополитической стратегии руководства Советской России (1917-1922 гг.); В: Нефть страны Советов. Проблемы истории нефтяной промышленности СССР (1917-1991), под общей редакции В. Ю. Алекперова, Российская академия естественных наук, Секция нефти и газа, М., Древлехранилище, 2005, стр. 8 – 43. [5] Косторниченко, В. Н., Концессионная политика советского руководства в нефтяной промышленности в 20-20-е годы ХХ века; В: Нефть страны Советов. Проблемы истории нефтяной промышленности СССР (1917-1991), под общей редакции В. Ю. Алекперова, Российская академия естественных наук, Секция нефти и газа, М., Древлехранилище, 2005, стр. 332 – 396. [6] Документы и матерьялы по внѣшней политикѣ Закавказья и Грузии, Типографія Правительства Грузинской Республики, Тифлисъ, 1919 годъ, http://apsnyteka.org/2895-dokumenty_i_materialy_po_vneshnei_politike_zakavkazya_i_gruzii_1919.html [7] Централен държавен исторически архив на Република Грузия, фонд 1823, опис 2, дело 1, листове 207 и 208. Цитирано по: Ментешашвили Автандил, Из истории взаимоотношений Грузинской демократической республики с советской России и Антантой. 1918–1921 гг. (Виж бележки 48 и 49).


Назад | Начало Е-Аптека EVELINE ART SCENIC ЕВЕЛИН КОЗМЕТИКС СТИК КОРЕКТОР ART SCENIC PROFESSIONAL 4 гр. ЕВЕЛИН КОЗМЕТИКС ТЕЧЕН КОРЕКТОР ЗА ЛИЦЕ ART SCENIC PROFESSIONAL 2 В 1 7 мл 6.50 лв 10.80 лв Избери...Без аромат (1)Всеки тип кожа (1)Матиращи (2)Слънцезащитен фактор SPF 10 - 14 (1)


[50% ВЫЙТИ] BLACK Асимметричное Пальто С блестками С капюшоном | Rosegal Russia ";var t=typeof e.lastChild.getAttribute("multiple");return"boolean"!==t&&"string"!==t}),T.getByClassName=at(function(e){return e.innerHTML=" Асимметричное Пальто С блестками С капюшоном - M руб.1714.84 руб.3396.58 -50% Подходящий США Размер:6,Талия:28.3,Ширина Рукав:12.6,Длина:37.4,Ширина Плеч :14.4,Длина рукавов:23.2.(In inches) Подходящий США Размер:8,Талия:30.3,Ширина Рукав:13,Длина:37.8,Ширина Плеч :14.8,Длина рукавов:23.6.(In inches) Подходящий США Размер:10,Талия:32.3,Ширина Рукав:13.4,Длина:38.2,Ширина Плеч :15.3,Длина рукавов:24.(In inches) Подходящий США Размер:12,Талия:34.3,Ширина Рукав:13.8,Длина:38.6,Ширина Плеч :15.8,Длина рукавов:24.4.(In inches)


Курсова работа. Финансов анализ на фирма - Helpos.com Пълно резюме: .Rtf (59KB) .Html (43KB) финансово счетоводен анализ фирмата · счетоводен анализ


My monkey yes: Започва 9-тата благотворителна инициатива „Изкуството за деца в нужда“ в подкрепа на деца, ученици и студенти в неравностойно положение Започва 9-тата благотворителна инициатива „Изкуството за деца в нужда“ в подкрепа на деца, ученици и студенти в неравностойно положение В името на по-доброто бъдеще за деца, младежи и девойки в неравностойно положение, Фондация „Св. Св. Константин и Елена“ започва новата кампания на благотворителната инициатива „Изкуството за деца в нужда“, чието начало по традиция е в Деня на покровителя на художниците Св. Лука - 18 октомври. Каузата за подпомагане на децата се провежда за 9-та поредна година под формата на продажба на произведения на изкуството от каталога на Фондацията. Целта е събирането на средства, които да обезпечат необходимостите на подрастващите през следващата календарна година. Събраните дарения са в полза на 112 деца лишени от родителска грижа, в неравностойно положение и със специални потребности от ЦНСТ „Изгрев“, ЦНСТ „Другарче“ и Дом за деца „Княгиня Надежда“ във Варна, както и за възпитаниците на помощното училище с интернат „Св. Св. Кирил и Методий“ в с. Кривня. Повече от 200 творби на български и чуждестранни автори участват със свои творби в настоящия каталог на Фондацията. С всяка изминала година каузата за подпомагане на децата набира все по-голяма популярност – участват все повече автори и галерии, които правят дарения на картини, нараства броят и на дарителите, които чрез откупки на творби подпомагат децата в неравностойно положение, увеличават се партньорите на Фондацията в лицето на големи компании, с които се реализират допълнителни съвместни дарителски акции. През 9-те години от съществуването на инициативата, дарителските средства се изразходват целево за образованието, възпитанието и развитието на децата, за включването им в различни творчески проекти, уъркшопи и експедиции, за курсове и летни лагери, за подобряване на личния комфорт на децата, за разнообразяване на свободното им време, ежедневие и социална среда. Инициативата „Изкуството за деца в нужда“ подпомага и студенти с отличен успех чрез стипендиантските програми „Туризъм“, „Здраве чрез СПА“ и „Изкуства“. Кампанията за продажба на произведения на изкуството тази година ще премине през следните етапи – от 18 октомври до 4 декември произведенията от каталога на Фондацията могат да бъдат откупени в обособеното арт пространство на Хотел Балнео & СПА Азалия, чрез интернет-кампания в www.foundation.bg и във Facebook на https://www.facebook.com/foundation.bg. На 5 декември в Галерия Графит е ежегодния Благотворителен коктейл, на който всички творби участват в групова изложба и също могат да бъдат откупени в полза на децата. Публикувано от iaana-siana в 10/20/2017


Vila - Платье Viblingers черный 4940-SUD314 | ANSWEAR.ua Vila - Платье Viblingers Ширина в талии = oк. 48 см. Ширина бедер = oк. 53 см. ID товара: 4940-SUD314 Код производителя: 14039033


За нас - Булкредо - рециклиране на вторични суровини Начало Компанията За нас Булкредо ЕООД разполага с площадки на територията на Варненска област за изкупуване, събиране, транспортиране, съхраняване, оползотворяване и предварително третиране и обработка на отпадъци в промишлените зони на градовете: Варна, Добрич, Долни Чифлик, Игнатиево. С оглед разширяване на пазарния си дял и удовлетворяване потребностите на клиентите си, Булкредо ЕООД инвестира в нови площадки, машини и оборудване, които затварят кръга на дейността по оползотворяване на отпадъци. Като съпътстващи дейността, се създадоха фирмите: Булхарт Комерс ЕООД - вписана в регистъра по чл.45, ал.1, т.6 от Закона за Управление на Отпадъците (ЗУО) като "Търговец" по смисъла на пар.1, т.45 от ЗУО, за търговия с отпадъци от черни и цветни метали, платмаси, хартия, Излезли от Употреба Моторни Превозни Средства (ИУМПС) и Електрическо и Електронно Оборудване (ИУЕЕО), Негодни за Употреба Батерии и Акумулатори (НУБА). Бултранс Инвест ЕООД - за осъществяване на логистична и транспортна дейност, като обслужва както Булкредо ЕООД, така и външни клиенти. „Булкредо“ ЕООД успешно изпълни Проект BG051PO001-2.3.03-0459-C0001 ESF-2303-03-02023 „Подобряване условията на труд в "Булкредо" ЕООД, чрез изготвяне анализ на състоянието и внедряване на система за управление на безопасността и здравето при работа OHSAS 18001:2007” по договор за безвъзмездна финансова помощ No ESF-2303-03-02023 от 26.08.2013 г., сключен с Агенция по заетостта в качеството й на Междинно звено и Договарящ орган по ОП „Развитие на човешките ресурси“ 2007 – 2013 г и съфинансиран от Европейския социален фонд на Европейския съюз. В резултат на проекта Булкредо ЕООД успя да подобри значително работната среда на своите служители и да внедри и сертифицира Система за управление на здравето и безопасността при работа в съответствие с изискванията на BS OHSAS 18001:2007. Фирма Булкредо ЕООД внедри и сертифицира и Система за управление на качеството в съответствие с изискванията на стандарт ISO 9001:2008 и Регламенти на Европейския съюз ЕS Reg. 333/2011 и (ES) Reg. 715/2013, които пряко кореспондират с дейностите в областта на отпадъците. Асоцииран член е на Българската асоциация по рециклиране /БАР/, която представлява интересите на фирмите, които се занимават със събиране, съхранение, транспортиране и механична обработка на отпадъци от черни и цветни метали, хартия, пластмаса, стъкло, каучук чрез членството си в най-голямата в света организация по рециклиране- Bureau of International Recycling /BIR/, Българска стопанска камара, Сдружението за стопанска инициатива. От 2002 г. Асоциацията има свой постоянен представител в Международния съвет по околна среда в Брюксел. Коректност, прецизност, гъвкавост - това са принципите, благодарение на които Булкредо ЕООД намери, утвърди и разширява своето място на пазара за управление на отпадъци!


Медицински център Санус 2000: Оферта за Преглед в София | PromoGrad.bg | Цена 32.60 лв. до 20.02.2016 ПромоГрад работи най-добре с включен JavaScript


Рамадан е месецът, през който беше низпослан Коранът за напътствие на хората и с ясни знаци от напътствието и разграничението. Който от вас се окаже в този месец, да говее през него, а който е болен или на път да се издължи в други дни. Аллах иска да ви улесни и не иска да ви затрудни, а да завършите докрай определените дни, да възвеличите Аллах за онова, с което ви е напътил и да сте признателни. (Сура Ал-Бакара: 185) "Ей, народе! Над вас идва велик месец; един благословен месец... месец, през който Аллах ви е задължил да постите през деня и доброволно да се молите през ноща. Който се доближи до Аллах, извършвайки някое от незадължителните добри дела през този месец, ще получи същото възнаграждение, като при извършване на задължителните неща през което и да било друго време... Това е месец на търпение и възнаграждението за търпението е Раят. Това е месец на даване на милостиня и месец, в който препитанието на вярващите се увеличава..." (Ибн Кхъзаймах) ВСИЧКИ МЮСЮЛМАНИ ПО СВЕТА ЧЕСТВАТ МЕСЕЦ РАМАДАН Изпращам най-добрите си благопожелания към всички Мюсюлмани по света по случай месец Рамадан и искрено се надявам този свят месец да донесе изобилие, благополучие и най-вече мир на всички вярващи. Множество Мюсюлмани от Палестина, Чечения, Кашмир, Източен Тюркистан, Индонезия и други държави встъпват в този месец съпроводени от насилие, конфликти и войни. Единственото желание на тези невинни хора, изправени пред опустошителното действие на бедността, глада и болестите, е да могат да живеят според своята религия в една мирна и стабилна среда и да водят един спокоен живот. За да може всички тези проблеми да завършат, всички Мюсюлмани трябва да се обединят в едно цяло, да положат едно значително усилие, за да може моралните ценности от Корана да станат преобладаващи и всички заедно да си сътрудничат в оказването на възможно най-голяма помощ на техните нуждаещи се братя Мюсюлмани. Важното нещо тук е човек да не си помисли "какво ли моите деяния биха помогнали?", а да действа с искрени чувства. Това, което не трябва да се забравя е, че Аллах, Господарят на всички светове, е Този, който ще позволи на тези усилия да постигнат успех и ще приеме молитвите на вярващите. Месец Рамадан е един месец на изобилието, в който е низпослан Корана като напътствие за всички хора и в който се намира Нощта на могъществото, която е описана като "по-добра от хиляда месеца" (Сура Ал-Кадр: 3). През този месец всички Мюсюлмани по света изпълняват своето задължение да говеят и отдават благодарности на Аллах за всички блага, с които ги е дарил. В сура Ал-Бакара Аллах повелява следното, относно месец Рамадан: Изпълняването на задължението за говеене по начин, който да се хареса на Аллах, е признак на силна вяра, непорочност, искреност и богобоязън. Говеенето е начин на преклонение пред Аллах от Неговия раб, тъй като само Аллах знае намерението, искреността, непорочността и предпазливостта, която човек проявява по отношение на разрешеното и забраненото, докато изпълнява своя дълг. Никой не би могъл да знае дали някои говее, за да впечатли тези около себе си или с искрено намерение. Човек, който говее, ще получи своето възнаграждение за това преклонение единствено при Аллах. Нашия Пророк (Бог да го благослови и с мир да го дари) е благовестил вярващите с хадиса: "Колко щастливи са тези, които прекарват този месец в говеене, преклонение и извършване на праведни дела!" Аллах разкрива задължителния характер на говеенето в сура Ал-Бакара така: О, вярващи, предписано ви е говеенето, както бе предписано и за онези преди вас, за да се побоите. (Сура Ал-Бакара: 183) Както е разкрито в този айят една от причините, поради която говеенето е задължително, е хората да се въздържат от злото и да потиснат своите желания. Единственият начин да направят това е да повярват в Аллах с чисто сърце, да съблюдават Неговите заповеди и препоръки и да се въздържат от изкушенията на желанията си. Нравствеността на един такъв човек с течение на времето ще стане още по привлекателна, неговата вяра ще стане по зряла и богобоязънта му по-силна. Важен момент обаче е това, че истинската вяра, искрените молитви, вниманието оказвано за възпоминанието на Аллах и ограничаването на нечии желания придобити по време на месец Рамадан не трябва да отслабнат след неговото отминаване. Един човек със силна вяра трябва да разпростре възвишените морални ценности проявени през месец Рамадан върху всеки един момент от своя живот. Аллах е направил говеенето през определени дни задължително и е повелил на хората да избягват злодеянията. Човек обаче може да се въздържа от злодеянията през целия си живот като се вслушва в гласа на съвестта си, като полага усилия да спечели благоволението на Аллах с благочестиво намерение и обръщайки се само към Него. Това е морала, който би се харесал на Аллах. Правейки обратното, с други думи прекланяйки се, молейки се и възпоминавайки Аллах само през месец Рамадан и след като месеца е завършил обръщайки гръб на истините, разкрити в Корана, е поведение порицано от Аллах. Това е така, защото в Съдния ден човек ще отговаря за всички свои деяния, било то големи или малки, и в замяна ще получи заслуженото. Тези, които се въздържат от злото и се вслушват в гласа на съвестта си ще бъдат спасени, а тези които Го отрекат ще бъдат подложени на безкрайни мъчения в ада. ЧУДЕСАТА НА КОРАНА ЗА ДЕН 1 СЪТВОРЕНИЕТО НА ВСИЧКО, КОЕТО Е МЕЖДУ НЕБЕСАТА И ЗЕМЯТА В Корана има множество айяти, свързани със сътворението на небесата, земята и всичко, което се намира между тях: Сътворихме Ние небесата и земята, и онова, което е помежду тях , единствено с мъдрост. Часът непременно ще дойде, затова [о, Мухаммад] прости с великодушна прошка! (Сура Хиджр, 85) Негово е всичко на небесата и всичко на земята, и всичко между тях , и всичко под пръстта. (Сура Та Ха, 6) Не сътворихме Ние небесата и земята, и всичко помежду им на шега. (Сура Анбиа, 16) Учените твърдят, че първоначално една топла газова маса се е сгъстила, после тази маса, разделяйки се на части, е формирала галактически тела, след това звездите и планетите. С други думи, всички звезди, както и планетата Земя, са отделилите се от една-единна газова маса частици. От една част от тези частици са се формирали слънцата и планетите и по този начин са се формирали множество слънчеви системи и галактики. Така както обяснихме и в предходните глави, Вселената от състояние на "ратк" (съединение: слепени един с друг, сплотени) става "фатк" (разделя се на парчета). В Корана формирането на Вселената е описано чрез най-подходящите думи, които напълно потвърждават научните разяснения. (Dr. Mazhar U. Kazi, 130 Evident Miracles in the Qur'an , Crescent Publishing House, New York, USA, 1998, s. 53) При всяко едно делене, отделяне, освен новообразувалите се в космоса основни тела някои частици остават навън. Научното название на тези остатъчни частици е “междузвезден галактичен прах”. От гледна точка на астрофизичните измерения учените третират тези вещества като много важни. Нещо повече, тези вещества са толкова деликатни, че могат да бъдат окачествени като прах, пушек или газ. Но когато тези вещества бъдат разгледани като едно цяло, то става въпрос за маса, която е по-голяма от всички галактики, взети заедно. Въпреки че тези вещества извън галактиките са открити неотдавна, с преведения като “помежду тях, всичко между тях” арабски израз "ма бейнехума" от горецитираните айяти на съществуването на тези частици е обърнато внимание в Корана още преди стотици години. ИСТИНАТА ЗА СЪТВОРЕНИЕТО - ДЕН 1 ЧУДОТО НА ПРОЦЕСА ФОТОСИНТЕЗА Несъмнено растенията играят голяма роля в превръщането на вселената в годно за живот място. Те прочистват въздуха за нас, поддържат температурата на планетата на едно постоянно ниво и балансират пропорциите на газовете в атмосферата. Съществена част от нашата храна също се осигурява от растенията. Характерната ценност на растенията произлиза от специалния дизайн на техните клетки, на които също така дължат и другите си характеристики. Растителната клетка, за разлика от човешката и животинската, може директно да използват слънчевата енергия. Тя превръща слънчевата енергия в химична енергия и я съхранява в хранителните вещества по много специални начини. Този процес се нарича “фотосинтеза“. Всъщност този процес се извършва не от клетката, а от хлоропластите, органелите, които придават зеления цвят на растенията. Тези малки зелени органели, видими единствено с микроскоп, са единствените лаборатории на Земята, които са способни да съхраняват слънчева енергия в органична материя. Количеството вещества, произведени от растенията по Земята, е около 200 милиарда тона на година. Това производство е жизнено важно за живите същества по Земята. Производството, извършвано от растенията, се осъществява чрез много сложен химичен процес. Хиляди “хлорофилни“ пигменти, намиращи се в хлоропластите, реагират на светлината за невероятно кратко време, около една хилядна от секундата. Ето защо много дейности, случващи се в хлорофила, все още не са проучени. Превръщането на слънчевата енергия в електрическа или химична е съвременен технологичен напредък. За да се направи това, са използвани високотехнологични инструменти. А една растителна клетка, толкова малка, че не се вижда с просто око, извършва тази дейност от милиони години. Тази съвършена система още веднъж ни разкрива Сътворението. Много комплексната система на фотосинтезата е съзнателно проектиран механизъм, сътворен от Аллах. За да може да бъде извършвана тази дейност в едно микроскопично място, в листата е разположена неповторима фабрика. Този съвършен дизайн е само един от знаците показващи, че всички живи организми са сътворени от Бог, Владетеля на всички светове. "... по земята изникват растенията за препитание на хората и на добитъка..." (Сура Юнус: 24) ЕВОЛЮЦИОННАТА ИЗМАМА - I КРАТКА ИСТОРИЯ НА ЕВОЛЮЦИОННАТА ТЕОРИЯ Еволюционната представа като догматична вяра, правеща опити да отрече факта за сътворението, води началото си още от древни времена. Еволюционната теория е плод на материалистическата философия, широко разпространена през 19 век и появила се с възраждането на античните материалистически философии. Материализмът, както бяхме споменали и по-рано, се опитва да обясни природата само чрез чисто материални фактори. Тъй като отрича сътворението още от самото начало, той отстоява, че всички живи или неживи организми са се появили не чрез действието на сътворение, а по-скоро чрез случайности, които тогава придобиват състояние на подреденост. Човешкият ум обаче така е структуриран, че където и да види подредба, непременно разбира, че съществува организационна воля. Материалистическата философия, която противоречи на тази най-основна характеристика на човешкия ум, в средата на 19 век създава“еволюционната теория”. Човекът, който излага еволюционната теория във вида, в който тя сега се защитава, е английският природоизследовател аматьор Чарлз Робърт Дарвин. Дарвин никога не е получавал истинско образование в областта на биологията. Той просто проявява аматьорски интерес към природата и живите организми. В резултат на този свой интерес той доброволно се присъединява към експедиция на борда на кораб на име “Бигъл” (“H.M.S. Beagle”), който потегля от Англия през 1832 г. и в продължение на пет години обикаля различни краища на света. По време на пътешествието младият Дарвин бива силно впечатлен от различните видове живи организми и най-вече от чинките (вид птици), които вижда на островите Галапагос. Той счита, че различията в човките на тези птици са се появили в резултат на адаптацията им към околната среда. Изхождайки от тази своя идея, той предполага, че в основата на произхода на всички видове лежи понятието “адаптация към околната среда”. Според Дарвин разнообразните живи организми не са създадени поотделно от Бог, а произлизат от един общ прародител и са се диференцирали един от друг в резултат на различните природни условия. Дарвин нарича този процес “еволюция чрез естествен отбор”. Той смята, че е открил “корените на видовете”: Коренът на един вид е друг вид. През 1859 година той публикува тези възгледи в книгата си “Произходът на видовете”. Дарвин е наясно, че неговата теория се сблъсква с много проблеми. Това той признава в своята книга в глава наречена “Трудностите на теорията”( Difficulties on Theory). Начело на тези “трудности” са темите свързани с фосилните данни, комплексните органи на живите същества, които не могат да се обяснят със случайностите (например окото), и инстинктите на организмите. Дарвин се надява тези трудности да се решат с осъществяването на нови открития и за някои от тях дава абсурдни обяснения. Американският физик Липсън прави следния коментар относно “трудностите” на Дарвин: “Когато за пръв път прочетох “Произходът на видовете”, забелязах, че Дарвин е много по-несигурен, отколкото в действителност се представя, че е. Например главата, озаглавена “Трудностите на теорията”, изразява голяма неувереност. Като физик аз бях силно заинтригуван от неговите коментари относно това как би могло да се появи окото.” (1) Докато развивал своята теория, Дарвин е впечатлен от много предхождащи го биолози-еволюционисти и най-вече от френския биолог Ламарк. (2) Според Ламарк организмите предават своите качества, придобити по време на живота си, на следващите поколения и така се развивали. Например жирафите са се развили от подобни на антилопите животни и в резултат на опитите им да се хранят с листата на високите дървета от поколение на поколение шията им се удължила. И така Дарвин използва тезата на Ламарк за “прехвърлянето на необходимите качества” като фактор, който кара организмите да се развиват. Но всъщност и Ламарк, и Дарвин грешат, защото по онова време животът би могъл да бъде изследван единствено с много примитивна технология и на много ниско равнище. Все още дори не са съществували имената на научни области като генетика и биохимия. Техните теории са се основавали единствено на въображението им. Докато продължават отзвуците, предизвикани от книгата на Дарвин, през 1865 г. австрийският ботаник Грегор Мендел открива наследствените закони. Откритията на Мендел, не много известни до края на столетието, с появата на генетиката в началото на 20 век, придобиват голямо значение. Също в тези години бива открито устройството на гените и хромозомите. А откриването през 50-те години на ДНК - молекулата, криеща цялата генетична информация, въвежда теорията в голяма криза. Причината за това била огромната комплексност на живота и неправдоподобността на представения от Дарвин еволюционен механизъм. Всички тези събития трябваше да захвърлят теорията на Дарвин по прашните рафтове на историята. Но това не се случи, защото определени среди настояваха за възраждането, подновяването и издигането на теорията на научна платформа. Всички тези усилия получават значение единствено ако ние осъзнаем, че зад тази теория лежат по-скоро идеологически намерения, отколкото научни интереси. Darwinism-watch.com >> Коранът е божието слово и притежава множество чудотворни характерни признаци, които доказват това. Едното от тях е факта, че редица научни истини, които сме способни да открием единствено посредством технологията на 20ти век, са споменати в Корана преди 1400 години. Разбира се Корана не е научна книга. В неговите айяти обаче са описани по един изключително сбит и прозорлив начин много научни факти, които могат да бъдат открити единствено посредством технологията на 20ти век. Тези факти не е било възможно да бъдат известни по времето, когато Корана е бил низпослан, и това е още едно от доказателствата, че Корана е Божие слово.


Кузманов не даде гейм на уругваец в Монтевидео 09:28 / 06.11.2017 Източник: sport.plovdiv24.bg Отпечатай Изпрати Пловдивчанинът Димитър Кузманов, тенисист на Локомотив, не даде нито гейм на Дарио Акоста във втория кръг на квалификациите в Монтевидео и го елиминира след 6:0, 6:0. Уругваецът е на 30 години и се намира на 1366-то място в ранглистата. Въпреки че Мико имаше болки в крака, срещата продължи 59 минути. Нашият човек отбеляза един ас, но направи 6 двойни грешки, при 46% успеваемост в първия сервис. Кузманов направи 6 пробива от седем възможности, без да даде подобен шанс на Акоста. За място при най-добрите на турнира Мико играе днес около 22 часа наше време срещу (7)Хосе Ернандес (Доминиканска република). Той е на 27 г. и заема 396-о място в АТП, докато Кузманов е на 372-а позиция в ранглистата при мъжете. Ако мине квалификациите, Кузманов ще прибави 5 точки за ранглистата. Турнирът "Uruguay Open" е с награден фонд 000.


Тонколони, Kisonli, A-303, 2x3W, USB, Различни цветове – 22086 | Kick Store Тонколони, Kisonli, A-303, 2x3W, USB, Различни цветове – 22086 Код: 22086 Категории: Компютърна Периферия, Компютърни Аксесоари, Тонколони Етикети: 22085, 22086, 2x3w, a-202, kisonli, usb, добавени, Последно, продукти a-303, Различни, Тонколони, цветове Brand: Kisonli Мощност – 2x3W Размери – 6.5*5.8*6.3CM Цвят – Черен+Червен, Черен+Бял, Черен+Жълт Напишете първия отзив за „Тонколони, Kisonli, A-303, 2x3W, USB, Различни цветове – 22086“ Отказ Кабел за данни, LDNIO LS30S, Micro USB, 3.0m, С оплетка, Черен/Червен, Черен/Син - 14396 11.06лв.


паста течен шоколад плодови бонбони бонбони черен шоколад шоколад Моцарела маслини шоколад балсамико паста с вкусове бонбони полента червени вина пенливи вина сосове трюфели италианска храна течен шоколад песто Дженовезе желирани бонбони песто Кианти шоколад италиански вина Розе смучещи бонбони храни зехтин Италианска паста бял шоколад сосове за паста вина - Модел 720 Паста от артишок и маслини , 180 гр. , Tealdi , Италия . Артишокът се смила фино и се добавят другите съставки. Пастата най-накрая се поставя в стъклени буркани, пастьоризира се и се етикетира. Най-добрите филета риба рон с артишок и висококачествен зехтин създават тази перфектна паста. Препочъва се за тези, които обичат типични и вкусни продукти. С тази паста можете да предадете екстра качество на Вашите ястия. Идеална е не само за предястия, но и за намазване върху препечена филийка хляб. червени вина Кианти Розе песто Дженовезе сосове Италианска паста бонбони бонбони бял шоколад шоколад черен шоколад вина Моцарела сосове за паста трюфели храни течен шоколад песто желирани бонбони маслини плодови бонбони италиански вина полента зехтин смучещи бонбони шоколад течен шоколад италианска храна балсамико паста с вкусове шоколад пенливи вина паста


Описание на сорта краставици Трилогия Variety Trilogy е хибридно растение, което се появи наскоро, със средна зрялост, самоопрашващо се. Краставицата Трилогия бързо се разпространи в цялата Руска Федерация, благодарение на отличните добиви и устойчивия имунитет. Основната особеност на този сорт е, че краставицата Trilogy F1 може да се самоопраши, за това не се нуждаят съседи или пчели. Трилогията се размножава по метода на срязване, тоест всички плодове са концентрирани върху основната колона, а страничните издънки са слаби, за да узреят напълно. Първият път, когато на храста се формират 8 издънки, които зреят след 50 дни. Добивът от Трилогия е невероятен, всички плодове се появяват и узряват стабилно, за това им трябва много светлина, от това ще зависи качеството и сочността на плодовете. Корнишони от този тип са универсални, те са идеални както за прясна употреба, така и за мариноване и консервиране. Растението е доста силно, има средно узряване, от момента на засаждането до момента на прибиране на първата реколта минават 51-59 дни. Най-често се използва сорт за отглеждане в открита почва, а за оранжерийни условия има и други сортове от този сорт, от по-ранен период. Храстите са в състояние да растат повече от 2 м във височина. Растенията имат средно разклонени и слаби странични издънки, почти всички имат женски тип цъфтеж. По плодовете можете да видите малки пъпки, също по зелената кожа има бели шипове с малки размери. На дължина краставиците достигат 10 см, масата им е 75 g. Краставиците имат отличен вкус, те са сочни, с хрупкава плът и пълна липса на горчивина. Добивът на растения от този тип е 655 ц / 1 ха. В допълнение, сортът издържа на транспортиране на дълги разстояния. Основното е правилно да съхранявате плодовете и да наблюдавате температурата. Трилогия F1 успя да се докаже от положителната страна. Основните предимства на формата: лесно прехвърля транспорт; запазва презентацията за дълго време; характеризира се с дружелюбността на растителните кълнове; устойчив на повечето заболявания; Лесно понася резки промени в температурата. Единствената отрицателна страна на този вид е слабата устойчивост на пероноспороза. Веднага след като болестта падне върху растението, след няколко дни храстът умира, тъй като той изобщо не може да устои на такова неразположение. Разсадът се засажда в загрята почва Краставиците от този сорт е разрешено да отглеждат както разсад, така и метод за разсад. Често засаждането на семена се извършва месец преди директно засаждане на обекта. Семената преди засаждането задължително се накисват: това ускорява ускоряването на растежа на издънките. Разсадът се засажда в открита земя, когато земята се затопли достатъчно. Това обикновено се случва в края на май. При използване на метода без разсад сеитбата на покълналите разсад се извършва само в земята, загрята до 15 ° C. Дълбочината на този вид засаждане е 2 см, плътността на растенията е 7 храсталака на 1 квадрат. м. Почвата за този вид краставица трябва да се разхлаби, за да може да задържа влагата. Също така, тя постоянно се опложда, така че храстите да получават достатъчно количество витамини. Кореновата система от този вид е малка, за да я наторят, те копаят окоп с дълбочина не повече от 40 см: това е оптималният размер за органичен тор и постоянно поливане на растенията. Разлагащата се органика създава достатъчно голямо количество топлина, което позволява да се ускори растежа на растенията и развитието на плодовете. Растението се храни през целия сезон. Мястото за кацане трябва да е доста слънчево и защитено от ветрове от всички страни. Царевицата се използва като човешки щит. Оптималната температура за растеж на растенията не е по-ниска от 15 ° C и не по-висока от 30 ° C. Прекалено ниската температура води до смъртта на растението или до спиране на неговото развитие. В крайни случаи храстите са изолирани с органична добавка или филм. Трилогията е уникално растение, което може да оцелее при всякакви условия, основното е да се придържате към условията на засаждане, да следите температурата и не забравяйте да поливате растенията през целия сезон.


Политолози за "Ел Периодико": Претоплена манджа. Прокуратурата се сезира - България | Vesti.bg 20 Усеща се 20.0° Тази тема е "претоплена манджа", смятат политолози 24 февруари 2020, 10:17, oбновена в 13:11 Отново викат на разпит Пламен Узунов П рокуратурата на Република България се самосезира във връзка с изнесените на 21 февруари 2020 г. твърдения в статията на испанския вестник, озаглавена "Разследване за пране на пари в Барселона сочи към премиер-министъра на България", съобщиха от пресцентъра на ведомството. Ще бъде поискана официална информация от испанските власти с цел изясняване на сочените данни за извършено престъпление от общ характер, по линия на механизма за международното правно сътрудничество, се посочва в съобщението. "Скандалът с премиера Борисов е "претоплена манджа". За да бъде едно нещо компромат, то трябва да се изработи както си му е редът. В случая обаче подобно нещо не виждаме. Да, има красиво момиче, което живее в хубава къща. И какво от това. Къде е връзката с Борисов. Така коментира социологът Кольо Колев в ефира на NOVA скандалът, който се завъртя около премиера Борисов във връзка с публикация в испанското издание Еl Periodico. "Ако бъдат установени корупционни сделки, то тогава можем да коментираме, че има проблем. Но политиците трябва да се гледат по политиките им, не по личния им живот", отбеляза социологът. Според него, чрез подобни истории се прикривали истински значимите проблеми в държавата, а именно - замърсените реки, пресъхналите язовири, безконтролното излизане на питейната вода, тол системата. "Несъмнено има опит за политически удар срещу премиера Борисов. Това е повече от ясно. Съмнявам се обаче, че зад него стои президентът Радев", каза още Кольо Колев. "Дъвчем тази история, просто защото фактите нямат значение. Ако те бяха важни, изобщо нямаше да обсъждаме темата в момента. Всеки пише и говори каквото си иска", посочи Георги Харизанов от Института за дясна политика. "Доколкото ми става ясно, властите в Каталуния отказват да кажат срещу кого тече проверка. В резултат на това ние получаваме осем публикации, отразяваши евродепутатът Елена Йончева. Не разбирам обаче поради каква причина хора, свързани с президента, се занимават с тези статии. А и какъв е този интерес на пресата в Каталуния към България", коментира още той. Според каталунското издание Еl Periodico в Испания има разследване за пране на пари с крайна цел Барселона. Според авторите на статията има подозрения за връзка с българския премиер. Отбелязва се, че испанските служби били направили проверка на имотите и парите на Бойко Борисов и били установили, че той няма достатъчно средства, за да придобие имоти в Барселона. И банките усетиха кризата, печалбата им падна Днес, 1 юли, е основният ден на националния референдум за промени в Конституцията на Руската федерация Започват масирани проверки за носенето на маски в София Ще се проверяват закрити обществени места, институции и в обществения градски транспорт КЕВР обяви: Токът поскъпва Но през новия отоплителен сезон българските граждани ще плащат по-малко за топлоенергия, каза доц. Иван Иванов Очаква се те да приключат работа за шест часа Осигуряват 70 000 работни места с нов проект


Внесоха обвинителен акт срещу Румен Овчаров - blagoevgrad.utre.bg Внесоха обвинителен акт срещу Румен Овчаров 30 март 2018, 17:54 | blagoevgradutre Значителни щети са причинени за "Мини Бобов дол" Той е за умишлена безстопанственост и за длъжностно престъпление Днес Софийската градска прокуратура внесе в Специализирания наказателен съд обвинителен акт срещу бившият министър на икономиката и енергетиката Румен Овчаров за умишлена безстопанственост и за длъжностно престъпление. Той е обвинен за това, че в периода от 09.06.2006 до 18.07.2007 год., в качеството си на министър на икономиката и енергетиката на Република България, орган упражняващ правата на държавата в еднолично търговско дружество със 100 % държавно участие „Мини Бобов дол"- Бобов дол, въпреки задълженията си, умишлено не е упражнил достатъчно контрол, в резултат на което са последвали значителни щети за „Мини Бобов дол" в общ размер на 8 940 231 лева, като престъплението е в особено големи размери и представлява особено тежък случай. Второто обвинение спрямо Овчаров е за това,че е превишил властта си и е нарушил служебните си задължения, с цел да набави за частно дружество облага, изразяваща се в осигуряване на възможност за добив на подземни богатства, изключителна държавна собственост, и от това са настъпили немаловажни вредни последици за „Мини Бобов дол“ и Българската държава, като случаят е особено тежък. От СГП уточняват, че през пролетта на 2006 г. към дейността на дружеството проявили инвеститорски интерес две частни компании. Въпреки изискването за провеждане на търг при наличие на повече от един кандидат, Румен Овчаров дал разрешение на „Мини Бобов дол“ ЕАД да отдаде възмездно под наем за срок от 5 години на „Ораново“ ЕООД активи, собственост на „Мини Бобов дол“ ЕАД, при условията на пряко договаряне. Извършените две финансови проверки от работни групи към министерство на икономиката и енергетиката констатирали, че вследствие на сключения договор за наем не били постигнати заложените цели и не било постигнато финансово оздравяване на „Мини Бобов дол“. Дружеството продължавало да работи на загуба и да трупа задължения, тъй като наемната цена дори не покривала амортизационните разходи. Въпреки че бил запознат с тези констатации, Румен Овчаров умишлено не предприел действия за тяхното отстраняване. Спрямо Румен Овчаров е взета мярка за неотклонение „подписка“. Ако бъде признат за виновен, той може да получи наказание лишаване от свобода от една до десет години, както и лишаване от право да се заема определена държавна или обществена длъжност и да се упражнява определена професия или дейност. Румен Овчаровсъдобвинителен актмини бобов дол К.Чаврагански стана собственик на мини Бобов дол, купи 50% от дяловете на фирмата за 1 лев


Нова Загора Фестивали, Събори, Празници, Концерти в Нова Загора | Festival359.com Фестивали в Нова Загора Вижте места за настаняване в Нова Загора и областта Места за настаняване в Нова Загора Ние сме един от малкото хотели в Нова Загора, и предлагаме може би най-доброто обслужване в околията. Близо... още Вижте всички места за настаняване в Нова Загора Места за настаняване в Сливен област Къща за гости "ЖАСМИН" е една от най-старите къщи в с. Жеравна. Построена е преди повече от 300 години,... още Фестивали през Юни в Нова Загора Фестивали през Октомври в Нова Загора Празник на град Нова Загора’ 2013 Дата: Октомври.2013 - датата предстои да бъде уточнена ИНФОРМАЦИЯ: Празнична програма по повод 14 октомври, Петковден – Празник на Нова Загора: 30 септември/петък/: - ”Есенен салон’ - Изложба на новозагорски художници 22.30ч., Художествена галерия „Руси Карабиберов” Нощ на галериите от 22.30- 02.00 часа, със съпътстваща музикално-поетична програма. 1 октомври /събота/: - Заключителен етап на VII... ШЕСТИ НАЦИОНАЛЕН ФЕСТИВАЛ НА ЛЮБИТЕЛСКИТЕ КАМЕРНИ ТЕАТРИ ИНФОРМАЦИЯ: Националният фестивал на любителските камерни театри, чийто организатор е Община Нова Загора, се провежда на 10 - 12 юни 2013 г. за шести пореден път в гр. Нова Загора. Целта на фестивала е да насърчи любителското театрално творчество и достъпа на публиката до културните продукти на другите общини; да подпомогне развитието на общокултурното...


kyhni-lak.zonaizolacii.comпоръчкови кухненски мебели,кухни в различни цветове,кухни ретро стил по проект,поръчкови кухненски мебели панел партньори 1Продукти масивни кухненски мебели кухни с класическа визия София ( 27 )кухни от масивно дърво цени ( 35 )масивни кухни с изразена структура на врати ( 32 ) кухни в различни цветове кухни с уреди Teka ( 68 ) Кухни по индивидуален проект едноредова кухня ( 81 )нестандартни кухни ( 78 )кухни лак ( 86 ) Slideshow - glob150Търсене в сайта Вашето менюПродуктиМагазиниКонтактПродукти по азбучен редУсловия за плащанеПромоцииКарта на сайтаМаркиПродукти по датаПолезни връзкиРегистрацияЛинкове - globwwsw.rozovo.com


COVID-19 и нашето ментално здраве | Re:Gena Начало > Здрави вкъщи > COVID-19 и нашето ментално здраве От Силвия Куманова|2020-04-09T12:47:14+03:008 април, 2020|Категории: Здрави вкъщи | Когато говорим за грижа за здравето, неизбежно е да вземем предвид и нашето ментално здраве. Сегашния период на пандемия, сериозно ограничаване на движението ни и неяснота за бъдещето повече или по-малко се отразява на всички ни – физически и психически. Затова поканихме Силвия Куманова да сподели опит как да запазим добро ментално здраве по време на карантина. Силвия е консултант по управление на стреса, поведенчески психолог с опит в бизнес трансформацията на многомилионни кампании и основател на единствения в България Център за управление на стреса Somenso. На края на статията ще намериш и специална тест карта преназначена за грижа за себе си. Кризата с корона вируса оказва влияние върху ежедневния живот на всеки, поради множеството мерки предприемани в световен мащаб. Природата на човек е социална, затова следвайки мерките за дистанциране или оставане в къщи е нормално да не се чувстваме добре. През това време може да ни е скучно, потиснато или самотно. Може да се чувстваме тревожни, притеснени, изплашени за нашето или здравето на нашите близки. Умът ни чертае различни тъмни сценарии за бъдещето, не виждаме светлина в тунела и тогава при някои от нас идват паническите атаки, а при други на преден план излиза агресията. Всеки един от нас е различен и реагира различно на събитията и промените и най-вече на несигурността. Тази разлика оказва влияние на нашето поведение и емоции и като цяло на нашето ментално здраве. Какво е ментално здраве? Менталното ни здраве включва нашето емоционално, психологическо и социално благополучие. То влияе върху това как мислим, чувстваме си и действаме. Освен това помага да определим как се справяме със стреса, как се отнасяме към другите и по какъв начин правим избор. Менталното здраве е важно на всеки етап от живота ни, от детството и юношеството до зряла възраст, то е свързано с нашето физическо добруване и с качеството ни на живот. Ние българите обаче сме подвластни на стигмата за менталното здраве. Стигмата за менталното здраве идва от онези, които всъщност не разбират какво се случва с някой, който има емоционални проблеми. Хора с депресия биват отхвърляни или етикетирани като самотни и нуждаещи се само от тласък, за да продължат напред. Тези с тревожност са дамгосвани, като невротици, за паник атаките се казва „Я се стегни!“. Дори и самоубийството се предписва на страхливци и незрели личности... И така как да съхраним нашето ментално здраве по време на криза, за да можем да продължим напред, когато кризата отмине: 1. Нека да говорим за страховете си Напълно е нормално да се чувстваме изплашени, безпомощни и да сънуваме кошмари по време. Нека да не забравяме, че това е тежък момент за всички и споделянето за това как се чувстваме, ще ни помогне да преработим емоцията си в разбиране и ще намали ефекта на страха като цяло. Казали са хората „Сговорна дружина -планина повдига“. 2. Да следим за физическото си здраве Нашето физическо здраве оказва огромно влияние върху нашите емоции. Когато сме гладни и недоспали, няма как да се чувстваме добре. По време на криза може лесно обаче да изпаднем в нездравословни модели на поведение, които от своя страна може да ни накарат да се почувствате още по-зле. Нека да се опитаме да се храним здравословно и добре балансирано, да пием достатъчно вода, да спортуваме на отворен прозорец, да избегнем джънк фуд-а, тютюнопушенето и алкохола. 3. Да спим добре Чувството за безпокойство или вина може да затрудни съня ни. Добрия сън има огромно значение за това как се чувстваме ментално или физически. 4. Да управляваме крайните чувства Важно е да се опитаме да управляваме крайните чувства като депресия и агресия. Всички хора намират новините за коронавирус (COVID-19) за стряскащи, но някои хора могат да изпитат толкова силно безпокойство, че това да се превърне в проблем. Ако това стане, опитайте се да се съсредоточите върху нещата, които можете да контролирате, включително и това откъде получавате информация. Споделете с приятел и най-вече потърсете професионална подкрепа. 5. Да управляваме медийния поток и информацията, която приемаме Денонощните новини и постоянните актуализации в социалните медии могат да ни направят по-тревожни. Ако това ви засегне, опитайте се да ограничите времето, което прекарвате в гледане, четене или слушане на медийно отразяване на епидемията. Може само да проверявате новините в определено време или да се ограничите до няколко проверки на ден. 6. Да правим неща, които ни доставят радост Когато сме тревожни, самотни или с лошо настроение, несъзнателно правим неща, на които обикновено не се радваме. Фокусирането върху любимото ни хоби, научаването на нещо ново или просто отделянето на време да се отпуснем без мисли в главата, ни освобождава от тревожните мисли и чувства и може да повиши настроението ни и да извади положителните емоции на преден план. Тест карта за ментално здраве За цялостна грижа за здравето, експертите от стреса на Център за управление на стреса Somenso са разработили специална тест карта преназначена за грижа за себе си, която можете да вземете от тук. Следвайте въпросите и променете ежедневието си. Помнете вашето ментално здраве е вашия ресурс за справяне с житейски ситуации. Грижейки се за менталното си здраве сега- вие инвестирате в бъдещето си, да продължите напред когато кризата отмине. Консултант по управление на стреса и поведенчески психолог at Център за управление на стреса Somenso Силвия Куманова е консултант по управление на стреса, поведенчески психолог с опит в бизнес трансформацията намногомилионни кампании. Богатият й опит на управленски позиции в корпоративния свят от разпознаваеми брандове на българския и международния пазар сформират нейния внимателен, но конкурентен подход. Силвия е подхранвана от страстта си към разбирането на нюансите на междукултурната среда. Тя е една от малкото дами, работили на висока позиция в китайска компания. След като лично преживява синдромът на професионалното прегаряне, Силвия се ориентира към психологията и прилагане на иновативни техники за намаляване на стреса. Силвия е основател на Център за управление на стреса Somenso. Последни статии от Силвия Куманова (виж всички) COVID-19 и нашето ментално здраве - 08.04.2020 Проблемът „Емоционално Хранене“ в условията на принудителна изолация Генетична консултация – как да си спестиш години лутане и много разочарования


В Instagram 960 хиляди души вече са се абонирали за Никол Херинг и всеки ден този брой се увеличава 01.06.2019 12:00 6868 прочита Никой не е очаквал такова стечение на обстоятелствата за 23-годишната Никол Херинг от Лондон, Англия. От потиснато момиче, което мразеше себе си, тя се превърна в добре познат plus-size модел. В Instagram 960 хиляди души вече са се абонирали за нея и всеки ден този брой се увеличава. Никол започва своя път към приемане на себе си и здравословен начин на живот по един алтернативен начин. Често била обиждана в училище по различни причини – първо носела шини и имала акне, а след това дошъл ред на подигравките заради килограмите й. Съучениците й я наричали дебела, поливали я с напитки и дори я плюели. Момичето се мразело все повече и повече и била изпълнена с лоши емоции. В един момент Никол решила да се промени и да се запише на фитнес. Цял свят полудя по ослепително сексапилната Сара, а причина е смайваща (СНИМКИ) След няколко урока момичето осъзнало в каква грешка е било. Упражненията й позволили да промени тялото си в каквато и да е посока, а Никол осъзнала, че това да си слаб не е толкова добре, особено когато имаш красиви извивки по природа. Момичето започнало да работи с това, което има, и след няколко години тя качила още 18 килограма. В същото време тя отворила свой акаунт в Instagram, за да сподели резултатите си, а абонатите започнали активно да я следват. "Най-голямото ми постижение беше осъзнаването, че не бива да слушаш другите. Без значение какво правя, без значение колко добре мога да се справя, винаги ще има някой, който няма да ме одобри. Но това е моят живот, и аз трябва да правя това ще бъде най-добро за мен“, споделя Никол Херинг. Plus-size модел рекламира самобръсначки "Жилет", клиентите са крайно недоволни Момичето посещава залата шест пъти седмично и яде правилно. Никол не иска да губи тегло - тя е доволна от сегашното си тяло. С нейния пример тя иска да покаже, че всеки може да спортува. И дори и най-малката активност причинява промяна в тялото, така че никога не трябва да се отказвате и да спирате./jenata.blitz.bg kotaraka 01.06.2019 14:00 divo prase.... Asesino 02.06.2019 11:25 А, бе, близалкаджии, а какво е аналното разкритие на Ивайло Крачунов в неделния ден? Зее, както в делник, нали? 09:10 | 06.04.20 32240 12:20 | 06.04.20 19672 08:33 | 06.04.20 7703 10:00 | 07.04.20 7531 10:50 | 06.04.20 2022


Информационни Технологии | IT-Uroci | Индивидуални частни ИТ уроци за град Варна с безплатно посещение на адрес, в удобно за вас време. Начало Курсове Информационни Технологии Курсът "Информационни Технологии" дава начални умения, необходими за всички свери в ИТ индустрията. Разглеждат се теми свързани с електронни пощи (как да създадете и ползвате e-mail), принципи за работа с приложни програми (Skype, TeamViewer и др.), брузъри като Google Chrome, Mozilla Firefox. Курсът продължава с изучаване на Microsoft Office Packet - Word (текстообработка), Excel (електронни таблици), PowerPoint (презентации). По желание на клиента може да се разгледа и Microsoft Access (бази данни). По време на последното ни посещение, курсът "Информационни Технологии" ще завърши с писмено изпитване, проверка на грешките и утвърждаване на знанията. Завършилите курса "Информационни Технологии" ще придобият изключително важни знания и опит, необходими за бъдеща реализация като ИТ специалист. ... ИТ специалистите са сред най-търсените служители в България ? ... заплатата на един младши ИТ специалист започва от 1000 лв. нето ? ... ИТ специалистите намират работа в сектора изключително бързо ?