text: Председател. – Следващата точка е разискването на шест предложения за резолюции относно Ирак – по-специално смъртното наказание (включително случая на Тарик Азиз) и нападенията срещу християнски общности(1). Bastiaan Belder, автор. – (NL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, на 12 ноември един германски вестник излезе със заглавие „Иракски християни преследвани до смърт“. На снимката, съпътстваща статията, се виждаше християнско семейство, подслонило се в една църква в столицата Багдад. Семейството намерило убежище в този храм, след като ислямски терористи предприели преднамерено нападение срещу домове на християни. Така че възмутителната кървава баня на 31 октомври по време на служба в сирийската католическа катедрала определено не е била изолиран инцидент. Християнското малцинство в Месопотамия от години е подложено на открити религиозни гонения. Такава е печалната действителност в Ирак. Вижте масовото изселване на иракски християни. От 2003 г. до настоящия момент броят им в Ирак е спаднал от 850 000 на 350 000 като 115 000 от тях са били вътрешно разселени. Какво могат да очакват тези храбри „привърженици“ – в кавички, защото мястото им е в Ирак – от Европа? Все пак това е християнско малцинство, чиито исторически корени могат да се проследят до І век от н.е. и включват най-старите църкви и манастири в света. Бих призовал Европа да окаже помощ на иракските християни в три конкретни насоки. На първо място, да се подкрепят иракските християни, забегнали в кюрдския регион, за да изградят нов живот. Да им се осигури бъдеще в собствената им страна. Същото се отнася и за християнското малцинство в Ниневийската равнина. Европейска помощ за професионално обучение, работни места за младежите и заеми за новосъздадените фирми. Второ, европейските институции трябва настоятелно да призоват иракското правителство – и това е крайно неотложен въпрос – да се премахне от личните карти информацията за религиозната принадлежност на техните притежатели, защото нейното изключване би повишило значително личната сигурност на религиозните малцинства и особено на християните. Освен това съществуващата практика да се обявява в личната карта религиозната принадлежност на нейния притежател понастоящем води до дискриминация на пазара на труда и, наред с останалото, до приемането на друга религия. Трето, на парламентарно ниво бих призовал нашата Делегация за връзки с Ирак да покаже на петимата християни, депутати в иракския парламент, нашата готовност да им окажем помощ с думи и дела в този опасен период. Във всеки случай, г-жо председател, г-н член на Комисията, аз, разбира се, приветствам всички парламентарни контакти между Европа и Ирак, с които се цели да се подкрепи тази млада демокрация, а също така съм много доволен, че колегата ми, г-н Mauro, скоро ще представи доклад относно Европейския съюз и Ирак пред комисията по външни работи. Това е много важно. Накрая, Съветът и Комисията – всъщност тук няма представители на Съвета, но няма значение – разчитам на Вас да продължите да полагате енергични усилия, за да убедите иракските органи да направят всичко, което е по силите им, за да гарантират самото оцеляване на християнските общности и църкви в историческата област Месопотамия. Véronique De Keyser, автор. – (FR) Г-жо председател, в периода от войната в Ирак до настоящия момент тази страна, вместо да се освободи от военен диктатор, потъва в насилие. Зрелището с обесването на Саддам Хюсеин съвсем не беше средство за намаляване на това насилие. Точно обратното, то изостри напрежението в страната. Знаете, че Европейският съюз непрестанно се бори срещу смъртното наказание. Считаме, че с премахването на смъртното наказание в Европа сме спомогнали да се направи крачка напред в прогресивното развитие на човечеството. Ето защо смятаме за позорно, че има вероятност Тарик Азиз, който работеше със Саддам Хюсеин, и двама от сътрудниците му да бъдат обесени. Това се дължи не на личността на Тарик Азиз, за когото много добре знаех, че всъщност е забележителна личност, която за съжаление участваше в тоталитарна система. Считам обаче – и го заявявам като лично мнение – че, особено в последния момент, той положи големи усилия в опитите си да отвори своята страна. Но важен е не случаят с Тарик Азиз. Не може обесването на Тарик Азиз да се появи утре на телевизионните ни екрани като символ на освобождението на Ирак. Ето защо призовавам моите колеги да гласуват в подкрепа на резолюцията, която включва и раздел за преследването на християните в Ирак, който одобрявам. Anneli Jäätteenmäki, автор. – (EN) Г-жо председател, смъртното наказание нарушава правото на живот, обявено във Всеобщата декларация за правата на човека. То представлява крайно отрицание на правата на човека. Въпреки това през 2009 г. в 18 страни са били изпълнени смъртни присъди. В Ирак са били екзекутирани над 120 души, а в Иран са били изпълнени цели 338 екзекуции. В страните, в които се прилага смъртното наказание – включително в Съединените щати и в Китай, като списъкът може да бъде продължен – се твърди, че хората биват екзекутирани в името на справедливостта. Смъртното наказание няма нищо общо със справедливостта. Европейският съюз е твърдо решен да работи за премахване на смъртното наказание навсякъде и се стреми да постигне всеобщо приемане на този принцип. Резолюцията е важно средство за напомняне за факта, че трябва да продължим борбата срещу смъртното наказание. Призоваваме правителството на Ирак да премахне прилагането на смъртното наказание. Peter van Dalen, автор. – (NL) Г-жо председател, тъмните облаци на ислямския екстремизъм се сгъстяват над целия свят, и по-специално над Близкия изток. В Пакистан Азия Биби е заявила, че въпреки помилването й, що се отнася до екстремистите, тя все още представлява заплаха. За съжаление, тя ще трябва да емигрира в друга страна. Иракските християни също вече масово напуснаха страната. Те са постоянни жертви на екстремистите. В Ирак една религиозна общност, която е живяла там много по-дълго от екстремистите, бива прогонвана по много брутален начин. Ето защо християните заслужават нашата подкрепа. Трябва да им се даде възможност да останат заедно, за да могат да практикуват вярата си. Затова призовавам Комисията да обяви този въпрос за водещ приоритет. Умерените групировки в Ирак отчаяно се нуждаят от силната подкрепа на Европейския съюз. Тогава вероятно ще успеем да попречим на ислямските екстремисти да затворят и заключат църковните порти в Ирак завинаги. Frieda Brepoels, автор. – (NL) Г-жо председател, госпожи и господа, Групата на Зелените/Европейски свободен алианс напълно подкрепя две точки от резолюцията. На първо място, трябва да продължим борбата си срещу смъртното наказание, както и призивите си за отмяна на постановените смъртни присъди срещу Тарик Азиз и други двама бивши служители. Второ, на всеки човек в Ирак трябва да се даде възможност да практикува вярата си в страната и ние осъждаме всяка атака срещу тази свобода. Изразяваме задоволството си от тези два момента, но групата ми е по-малко удовлетворена от онова, което липсва в резолюцията. Изглежда, че Европейският парламент отказва да обсъжда множеството нарушения на правата на човека в Ирак, за които ние, като държави-членки на ЕС, сме отчасти отговорни. Чуждестранните войски позволиха на силите за сигурност на Ирак да малтретират затворници и дори да ги изтезават и убиват. През март тази година Обединеното кралство беше осъдено за това от Европейския съд по правата на човека. Неотдавнашните разкрития на „Уикилийкс“ (Wikileaks) потвърдиха, че е имало такива практики, а те са недопустими. Поради тези причини ни се искаше да бъдат остро осъдени тези практики, упражнявани както от американски, така и от европейски войски. Освен това не би било неуместно в резолюцията да се спомене призивът на Нави Пилай, върховния комисар на ООН по правата на човека, за щателно разследване, от една страна, на твърденията за незаконни отвличания, а от друга страна, на насилието и убийствата в иракските затвори. Разследването, предприето наскоро в тази връзка от Обединеното кралство, трябва да бъде последвано от по-мащабни действия и държавите-членки, които са изпращали свои войски в този регион, трябва да подведат под отговорност хората си за техните злодеяния. Комисията и Съветът също трябва да настояват за това; мълчанието вече не е вариант. Miguel Portas, автор. – (PT) Г-жо председател, мисля, че всички сме съгласни, че очевидно опитът да се екзекутира Тарик Азиз, министър-председателя на Ирак по време на режима на Саддам Хюсеин, е трагичен фарс. Това е човек, който вече е в затвора с доживотна присъда. Ние не изразяваме несъгласие по този въпрос, но не считам, че можем да обсъждаме и осъждаме този опит за екзекуция без същевременно да споменем над 900-те смъртни присъди, които вече бяха изпълнени от иракския президентски съвет. Принудени сме да го сторим поради задължението да придадем еднаква тежест на много известните и на по-малко известните. Очевидно ние сме съгласни и с осъждането на ислямския тероризъм срещу християнските общности, но не можем да наложим мълчание на тридесетте хиляди задържани без повдигнато обвинение поради военната окупация в Ирак, нито можем да пренебрегнем начина, по който това предизвика конфликт и проблеми в иракското общество. Проблемът с резолюцията е, че в нея е отчетено твърде малко. Затова моята група има своя собствена резолюция. Constance Le Grip, автор. – (FR) Г-жо председател, по време на настоящото разискване относно ситуацията в Ирак, смъртната присъда на Тарик Азис и положението на християните в Ирак исках да напомня, че моята група, Групата на Европейската народна партия (Християндемократи), е изцяло против смъртното наказание. Преди всичко обаче бих искала също така да изразя негодуванието на моята група от рязкото влошаване на положението на християните, живеещи в Ирак, както и дълбокото ни възмущение във връзка с неотдавнашните смъртоносни нападения, които засегнаха християнските общности в Ирак, и по-специално мерзкото вземане на заложници в сирийската катедрала в Багдад на 31 октомври, при което загинаха 58 души. Разбира се, ние също искаме да изразим солидарността си със жертвите и техните семейства. По повод на настоящото разискване бихме искали официално и сериозно да призовем иракските органи да направят всичко, за да гарантират безопасността и неприкосновеността на християните в Ирак; да защитят всички религиозни храмове в страната, да гарантират свобода на вероизповеданието на иракските християни, но и на всички религиозни общности и на всички религиозни малцинства и да работят за намаляване на междуетническото насилие. Онова, което действително е заложено на карта тук, е мирът, националното помирение в тази страна и защитата на нашите ценности – свобода и толерантност. Mario Mauro (PPE). – (IT) Г-жо председател, госпожи и господа, смъртната присъда на Тарик Азиз и драмата с преследваните християни са въпроси, които може би трябваше да бъдат разделени от логическа гледна точка. Въпреки това може би е добре, че ги разискваме заедно, защото онова, което искаме да кажем в резолюцията, е, че искаме справедливост в Ирак и справедливост за Ирак. Искаме справедливост в Ирак, защото християните, които станаха жертва на фундаменталистките цели на много от групите, борещи се за власт, определено са невинни. Искаме справедливост за Ирак, защото процесът на възстановяване на стабилността и демокрацията в тази страна, който е в ход понастоящем, не заслужава ликът му да бъде белязан от убийството на човек, който може да е виновен, но определено не заслужава да бъде умъртвен. Ето защо считам, че с резолюцията като инструмент могат да се постигнат още повече практически резултати, ако също така пренесем тези преценки и теми в съдържанието на споразумението между ЕС и Ирак. В това споразумение може практически да се предвиди, че налагаме условия за сключването на икономически споразумения и тези условия включват зачитане на правата на човека и уважение към иракските християни. Ana Gomes (S&D). – (PT) Г-жо председател, Ирак и иракчаните наследиха и понесоха цял набор от ужаси, причинени от действията на диктатора Саддам Хюсеин. След това, от 2003 г. насам страната преживя страшни нарушения на правата на човека, включително арести, похищения и убийства без съд и присъда по време на чуждестранната военна окупация. Това придава особено голямо значение на думите на президента Талабани, че тъй като той е социалист и хуманист, ще откаже да подпише заповедта за екзекуция на Тарик Азиз. Считам, че е изключително важно да заявим в Парламента, че сме против смъртното наказание, независимо от това кое е лицето и какво е вероизповеданието му и че не се стремим към премахване на смъртното наказание, наложено на Тарик Азиз, само защото е християнин. Очевидно аз и всички мои колеги, членове на Парламента, напълно осъждаме нападенията срещу християнската общност в Ирак – общност, която съставлява част от иракските културни традиции и която иракчаните, повече от всеки друг, ценят и знаят как да съхранят. Не можем обаче да забравим, че онези, които пострадаха най-много от насилието на терористите и сектантите в Ирак, са всъщност мюсюлманите, били то шиити, сунити или други. Повече от всякога е важно ние, Европейският съюз, да се заемем с отношенията си с Ирак и да обсъдим проблема с нашите колеги в иракския парламент, по-специално необходимостта да се премахне смъртното наказание. Marietje Schaake, от името на групата ALDE. – (EN) Г-жо председател, смъртното наказание в Ирак беше временно отменено след предвожданото от САЩ нашествие през 2003 г. и въведено отново през 2004 г. Оттогава стотици хора бяха осъдени на смърт и мнозина бяха екзекутирани. Подвеждането под съдебна отговорност на нарушителите на правата на човека е от решаващо значение за стабилното бъдеще на всяка страна, а това включва и Ирак. Настоящите и бившите политици не бива да съставляват изключение, тъй като те носят крайната и често пряка отговорност за такива нарушения. Известно е, че нарушенията на правата на човека в Ирак, за които отговорност носят Саддам Хюсеин, Тарик Азиз и други подобни, са достигнали застрашителни размери. Справедливите съдебни дела и надлежният процес са крайно необходими за гарантиране на помирението и за предприемане на градивна стъпка към по-добро бъдеще. Европейският съюз е общност от ценности и уникално пространство в света, особено що се отнася до смъртното наказание, което изцяло премахнахме. В отношенията си с други страни, били те Съединените щати, Китай, Иран или Ирак, ние ги призоваваме да не лишават хората от основното право – правото на живот – под формата на наказание. Джалал Талабани е заявил, че няма да подпише заповедта за екзекуция на Тарик Азиз, и ние приветстваме този жест. Това трябва да бъде част от едно общество, основано на принципите на правовата държава, в което се зачитат правата на човека на всички граждани, и ЕС е готов да помогне на иракското правителство да се развива в тази посока и да гарантира справедливото подвеждане под отговорност на нарушителите на правата на човека. Стабилността на Ирак е крехка и е напълно възможно тя да бъде нарушена от екзекуциите, одобрени от държавата. Подписването и ратифицирането на Втория факултативен протокол към Международния пакт за граждански и политически права, както и на Протокол No 13 към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, би спомогнало за затвърждаване на позицията на Ирак срещу нарушенията на правата на човека. Това също така би била желана стъпка към приобщаването на страната към международната общност. Marie-Christine Vergiat, от името на групата GUE/NGL. – (FR) Г-жо председател, моята група, Конфедеративната група на Европейската обединена левица – Северна зелена левица, не взе участие в съвместната резолюция по темата, както и в резолюцията за Тибет. Тези заседания на Парламента в четвъртък следобед все повече придобиват сюрреалистичен характер по отношение както на празната зала, която наблюдаваме, така и на дискутираните въпроси и на начина, по който те се третират. Призмите, през които някои тук постоянно разглеждат тази или онази страна, този или онзи въпрос, са в разрез с универсалистичната и неделима концепция за правата на човека, подробно изложена в международните текстове, които твърдим, че отстояваме. Този начин на възприемане и вършене на нещата уронва доверието в Европейския съюз в тази област и налива вода в мелницата на онези, които твърдят, че европейците разглеждат правата на човека от гледна точка на Запада и че отново се стремят да наложат своя модел на другите. Госпожи и господа, присъединявам се към вас в осъждането на смъртните присъди, включително тази на Тарик Азиз, и на екзекуциите, които са твърде многобройни в Ирак и които засягат и жените и децата. Искаше ми се да осъдим по същия начин положението, в което се намират хилядите задържани без причина и без съд и подложени на изтезания хора. Щеше ми се да осъдим злоупотребите с власт на иракските и окупационните войски, както и да заклеймим използването на деца войници и – особено днес, на Международния ден за премахване на насилието срещу жените – насилието, на което стават жертва жените в Ирак във връзка с този конфликт. Искаше ми се също така да осъдим начина, по който Съединените щати изоставиха лагера „Ашраф“, без да се интересуват от стотиците хора, които живееха там. Поради всички тези причини, г-жо председател, Конфедеративната група на Европейската обединена левица – Северна зелена левица ще гласува с „въздържал се“ относно резолюцията, както и относно резолюцията, касаеща Тибет. Franz Obermayr (NI). – (DE) Г-жо председател, на 10 ноември пет души бяха убити по време на бомбена атака срещу християни, а само няколко дни преди това имаше нападение над католическа катедрала. В резултат на това сто души бяха взети за заложници, а 40 загинаха. През последните години 900 000 християни са избягали от Ирак. Тези събития са печална илюстрация на положението на християните в Ирак и в целия близкоизточен регион. Това не са изолирани инциденти, а глобална тенденция, която се разгръща на границите на Европа, както и в Египет, а понякога и в Турция. ЕС трябва да е в състояние да упражнява достатъчен натиск, за да противодейства на дискриминацията срещу християните. Трябва само да си спомним северната част на Кипър, където приблизително 150 църкви бяха разрушени или превърнати в джамии след турската окупация и където остана само една църква, в която на християнското население е позволено да отслужва по една литургия всяка година. Не забравяйте, че не говоря за Ирак, а за остров в Средиземно море, в покрайнините на Европа. Считам, че си струва да се въведе постоянна система за наблюдение на преследването на християни. След това би трябвало да се предприемат конкретни действия; например системно включване на клаузи, забраняващи преследването на християни, в международните търговски споразумения с ЕС. Не може да съществува положение, при което искаме да извършваме търговска дейност, но сме съгласни да си затваряме очите, когато биват преследвани християни. Бих искал да завърша с няколко думи относно бившия министър на външните работи, г-н Азиз. Дори бившите участници в режима на Саддам Хюсеин имат право на справедлив юридически процес. Екзекуциите за отмъщение нямат място тук. Дори тези бивши министри заслужават справедлив съдебен процес. Това не може да бъде прието, особено в една млада страна, която се стреми да се превърне в демократична държава. Поради тази причина бих призовал ЕС да предприеме необходимите стъпки и да действа еднозначно. Esther de Lange (PPE). – (NL) Г-жо председател, в условията на безопасност в Европейския съюз гледаме на вярата и на ходенето на църква като на личен въпрос. В Ирак обаче откритото заявяване на принадлежността на дадено лице към християнската вяра едва ли не се е превърнало в белег за изключителна смелост. Днес с право осъдихме потресаващото нападение в неделя, на 31 октомври, но междувременно бяха извършени нови нападения, в които за пореден път беше отнет живот на хора. В понеделник тази седмица бяха убити двама братя в град Мосул. Моят колега, г-н Belder, ви съобщи броя на постоянно намаляващата група на иракските християни, които остават в Ирак, като най-малко 100 000 от тях също са били разселени в рамките на собствената им страна. Това определено създава впечатлението за целенасочена стратегия от страна на някои групи за прокуждане на тази група от населението. Г-н член на Комисията, ние, Европейският съюз, не можем да си позволим просто да стоим и да наблюдаваме. Преди всичко Съюзът би трябвало, разбира се, да насочи вниманието си към иракските органи, които, за съжаление, все още са в слаба позиция, и да ги подкрепи да предприемат действия. Бих искала обаче да направя още една крачка напред и действително, както отбеляза г-н Mauro, да отнеса като приоритет към споразумението за партньорство с Ирак, което разискваме в момента, безопасните условия за живот на иракските християни в Ирак. Като заместник-председател на делегацията за връзки с Ирак ще продължа да следя положението и ще съм доволна да чуя какво мисли Комисията по въпроса. Mitro Repo (S&D). – (FI) Г-жо председател, възмутително и нетърпимо е, че отново много невинни хора бяха подложени на страдания в Ирак заради религиозните си вярвания. Нападенията срещу религиозни общности са винаги неоправдани, където и да се извършват. Правото на религиозните групи да провеждат събрания и да практикуват религията си трябва да е безусловно. Европейският съюз е загрижен не само за християните. Свободата на религията и съвестта трябва да се отнася в еднаква степен за всички. Защитата на това всеобщо човешко право е и най-добрата ни гаранция, че конфликтите могат да бъдат предотвратени преди да възникнат, както и да бъдат разрешени. Според мен резолюцията е послание, че Европейският парламент енергично подкрепя иракския народ и настойчиво го призовава да предприеме действия срещу насилието и терора и да се бори решително за демокрация и за зачитане достойнството на всички хора. Tunne Kelam (PPE). – (EN) Г-жо председател, в рамките на един месец в Ирак бяха убити над 50 християни от екстремистки групи. Новото иракско правителство носи особена отговорност за гарантиране безопасността, справедливостта и еднаквите права за всички религиозни общности. Само по този начин Багдад може да си спечели уважение и да изгради доверие не само във вътрешен план, но и в отношенията с Европейския съюз. Положението в много близкоизточни страни, от които традиционните християнски малцинства са принудени да бягат, е тревожно. Повечето иракски асирийци сега са вътрешно разселени лица. Считам, че е изключително важно при провеждането на общата ни външна политика г-жа Аштън редовно да повдига въпроса за свободата на вероизповеданието, а бъдещите договори на ЕС с трети страни трябва да включват клауза относно зачитането на свободата на религията. Justas Vincas Paleckis (S&D). – (LT) Г-жо председател, през последната година християнската общност в Ирак беше подложена на ескалиращо религиозно насилие и преследване. Християните напускат Ирак, ужасени от бомбардировките и масовото избиване. Макар да осъждам ужасяващите терористични нападения, в името на справедливостта бих искал да кажа, че нашествието на САЩ влоши положението в това отношение, поради което САЩ носи отговорност за подобряване на ситуацията. Като цяло религиозните и национални разделения и взаимната омраза в Ирак са достигнали такива мащаби, че страната е сериозно застрашена. Демократичният свят очаква иракското правителство да премахне смъртното наказание във възможно най-кратки срокове. Приветствам решението на иракския президент да не подписва заповедта за екзекуцията на Тарик Азиз, но сега ще следим внимателно поведението на иракския парламент в този случай. Bernd Posselt (PPE). – (DE) Г-жо председател, скандално е, че след 2 000 години присъствие на християнските общности в географската област, позната понастоящем като Ирак, тези общности са застрашени от изчезване, особено като се има предвид намесата на Запада през последните години и факта, че тези събития се осъществяват по време на управлението на едно демократично правителство, което се подкрепя от Европейския съюз. Не можем да толерираме това. Извън общите проблеми, свързани със свободата на вероизповеданието, това е абсолютно скандално и аз приветствам факта, че няколко християнски епископи от Ирак ще пристигнат в Страсбург през декември, за да ни запознаят подробно с положението на религиозните им общности. Трябва да сме наясно, че не е достатъчно от време на време да се правят банални жестове и че тук имаме реална отговорност. Осемдесет процента от европейците са християни. Естествено ние подкрепяме свободата на религията като цяло, но кой ще се погрижи за интересите на тези хора, ако не ние? Това са хора, които са преживели дори противния режим на Саддам Хюсеин, но сега самото им съществуване е застрашено. Ето защо Европейският парламент трябва да насочи работата си, касаеща правата на човека, в тази област. Бих призовал баронеса Аштън да стори същото и редовно да ни осведомява за положението на тези християни. Bogusław Sonik (PPE). – (PL) Г-жо председател, нямат край убийствата на християни; днес в Ирак, Нигерия, Египет и Афганистан, вчера в Судан, Индия и Индонезия, а утре, ако вече не са избити, ако вече не са станали жертва на погроми, насилие, изнасилване и агресия, те ще трябва да живеят като парии, които крият вярата си дори в райони, където техните културни, политически и икономически корени са съществували много преди появата на исляма на родната им земя. Въпреки призивите на западните мюсюлмански интелектуалци в техните страни не се случва нищо, което да гарантира сигурността им. Единствената им вина е, че изповядват същата вяра както европейците и американците. През 2010 г. ислямският фундаментализъм унищожи арабските последователи на Христос пред собствените ни очи. Нито една група от хора не заслужава подобна съдба. Струва си да се отбележи, че няма нито една страна, основана на християнската култура, в която мюсюлманите биха били третирани толкова зле, колкото християните, живеещи в мюсюлманските региони. Парламентът трябва да изготви доклад за положението на християните в мюсюлманските страни, а европейските институции трябва да включват проблема с преследването в дневния ред, когато водят разговори с тези страни. Carl Schlyter (Verts/ALE). – (SV) Г-жо председател, няма нищо по-нелогично от смъртното наказание – да убиеш някого, за да покажеш, че не е правилно да се убива. Иракският народ е изтърпял най-тежките фарми на гнет. Първо диктаторът, Саддам Хюсеин, малтретираше и потискаше хората, чиито мнения се различаваха от неговото, и хората, които критикуваха режима му. Сега хората биват подчинявани на окупационна сила, която се интересува повече от укрепването на властта, основана на оръжията, отколкото от демокрацията. Малтретирането и потискането на християните продължава и сега. Трябва да се прекрати малтретирането и потисничеството в Ирак. Имаме отговорност в това отношение. Това би могло да се нарече етническо прочистване. Точно за това говорим тук. Има хора, които биват принуждавани да напуснат Ирак. Следователно трябва да направим нужното, за да не ги принудим да напуснат Европейския съюз. Това е наш дълг. Не бива да връщаме иракчаните там, където ги грозят сигурни страдания и гнет. Konrad Szymański (ECR). – (PL) Г-жо председател, сигурен съм, че иракското правителство има най-добри намерения, но всички ние трябва да направим повече, за да защитим християнската общност в страната. Днес тази общност е обект на дискриминация, нападения и дори убийства поради една единствена причина: да бъде окончателно отстранена от територията, на която е живяла почти две хиляди години. Европейският съюз трябва да действа по-смело в този случай, без да обръща внимание на автоцензурата, налагана от политическата коректност, която се забелязва дори в текста на резолюцията, която не след дълго ще приемем. Защитата на иракските християни днес, разбира се, действително води до грижа за тези, които биват разселвани и до приемането им в нашите страни, както и до политически промени в Ирак. Това обаче трябва да бъде – и това е призивът ми към Комисията и към баронеса Аштън – това трябва да е лозунгът, главният лозунг на нашата дипломация по света. Свободата на религията, по-специално в християнските общности, трябва да е водещият елемент в европейската дипломация. Catherine Soullie (PPE). – (FR) Г-жо председател, християните са несъмнено една от най-преследваните религиозни групи в света. В Близкия изток някои екстремистки групи гледат на тях като на – цитирам – „легитимна мишена“ като крайната цел е чисто и просто те да напуснат този регион – регион, който е станал свидетел на зараждането на християнството и в който историческото им присъствие е крайно необходимо за поддържане на известен баланс. Събитията в катедралата в Багдад са просо връхната точка на една ситуация, която наблюдавахме пасивно прекалено дълго. Европейският съюз, като глобален играч и бизнес партньор на различни страни в този регион, трябва твърдо да изрази възмущението си относно това положение. Дискриминацията, в каквато и да е форма, не може да бъде толерирана. Демокрацията ще победи в този регион, едва когато започнат да се зачитат най-основните права на човека като свободата на религията. Sergio Paolo Francesco Silvestris (PPE). – (IT) Г-жо председател, госпожи и господа, Европейският парламент трябва високо и ясно да се обяви против нападенията срещу християнски малцинства в Ирак. Това е епизод от една дълга история за дискриминация и мъченичество, продължила 2 000 години, и е трудно да се повярва, че тя продължава и сега, през третото хилядолетие. Съгласен съм, че е необходимо да се подкрепят умерените иракски групировки и християните, избягали в Кюрдистан, както и да се премахне информацията за религиозната принадлежност от документите за самоличност. Но онова, срещу което искам да издигна глас днес, е нещо, което считам за най-абсурдния аспект на тази тъжна история. Символът на християнската вяра е кръстът, който сякаш е символ на смъртта, но всъщност е символ на свободата, тъй като за християните смъртта на Христос на кръста освобождава човечеството от греха и от мрака. Наистина не е за вярване, че има хора, които не могат свободно да се прекланят пред един символ на свободата, защото биват посичани, когато излязат от църква, само защото са били в нея. Януш Левандовски, член на Комисията. – (EN) Г-жо председател, Европейската комисия споделя дълбокото безпокойство на Парламента – така точно и ясно изразено от уважаемите му членове – във връзка с положението относно правата на човека в Ирак. В понеделник Съветът по външни работи категорично осъди неотдавнашните терористични нападения, особено тези, насочени към места, където се събират цивилни лица, включително християнски и мюсюлмански храмове. При приемането на заключенията по предложение на върховния представител/заместник-председател Аштън Съветът също така подчерта, че новото правителство в Ирак ще трябва да посвети усилия на стремежа към национално помирение. Това означава, че то трябва да представлява интересите и потребностите на всички иракчани, независимо от тяхното вероизповедание и етническа принадлежност. Защитата и подкрепата на правата на човека, включително тези на лицата, принадлежащи към малцинствата, трябва да бъде водещ приоритет В диалога си с Ирак Европейският съюз често изразява безпокойството си във връзка с правата на човека, което включва не само свободата на религията и на убежденията, но и смъртното наказание. Преди десет дни ЕС отправи настоятелен и директен призив към органите като реакция на решението на Върховния съд на Ирак да осъди на смърт петима представители на бившия режим, включително Тарик Азиз. ЕС припомни, че твърдо се противопоставя на прилагането на смъртно наказание при всякакви обстоятелства, и си поставя за цел налагането на световен мораториум над смъртното наказание като първа стъпка. Правата на човека заемат видно място в споразумението за партньорство и сътрудничество, което се надяваме скоро да подпишем с Ирак. Това е директният отговор на г-жа De Lange. От 2003 г. насам една важна част от сътрудничеството на ЕС с Ирак беше насочена към укрепването на правовата държава и подкрепата за правата на човека и основните свободи например чрез интегрираната мисия на Европейския съюз за спазване на правовия ред в Ирак (EUJUST LEX) и помощта от страна на Общността. Бяха предвидени и значителни средства за осигуряване на защита и помощи на най-уязвимите иракчани. Много от тях, по очевидни причини, са вътрешно разселени и сега живеят в области, гъсто населени с малцинствени групи. Нашата работа варира от повишаване на осведомеността и прилагане на правата на човека сред уязвими групи до ремонт на училища в области, вече споменати при обсъжданията, като Ниневия, където има голямо християнско население. Хуманитарната помощ също продължава да достига до най-уязвимите групи както в Ирак, така и извън него. Помощта на ЕС не може да бъде насочена към конкретни етнически или религиозни общности, но с нея трябва и могат да бъдат подпомогнати най-уязвимите иракчани, където и да живеят. Не подценяваме предизвикателствата, пред които е изправено иракското правителството. Не е лесна задачата да се изкоренят екстремистите, които се стремят да създават сектантско напрежение чрез варварски действия. Сигурността, развитието и опазването на правата на човека са тясно свързани. ЕС остава твърд в решението си да помогне на Ирак по най-добрия начин, на който е способен, за да осигури напредък и по трите направления. Народът на Ирак не заслужава нищо по-малко това. Председател. – Разискването приключи. Гласуването ще се състои след малко. Писмени изявления (член 149) Monica Luisa Macovei (PPE), в писмена форма. – (EN) Присъединявам се към моите колеги в Парламента в осъдителното отношение към продължаващите убийства, екзекуции и нарушения на правата на човека в Ирак. За християнското малцинство в Ирак положението се свежда до живот или смърт – почти 50 иракски християни бяха убити при жестоката кървава разправа в катедралата „Дева Мария на спасението“ на 31 октомври 2010 г. По приблизителни изчисления на организацията „Хюман райтс уоч“ (Human Rights Watch) от 2003 г. насам почти половината от християнското население на Ирак, стотици хиляди души, са били принудени да напуснат страната. Трябва да продължим да се борим за тяхното оцеляване и свобода. Трябва да отстояваме правата на малцинствата и да продължим да се противопоставяме на убийствата, насилието, сегрегацията и всички форми на дискриминация, основана на етническа принадлежност или религиозни убеждения. Призовавам Комисията и Съветът да повдигнат въпроса за безопасността на християните в Ирак като неотложен проблем в процеса на по-нататъшния напредък на ЕС към по-тясно сътрудничество с иракското правителство.


source: fineweb

text: Regal HongKong Hotel е благоприятно място за почивка и отмора след напрегнат ден, добре разположен в пазаруване, ресторанти, нощен живот зона на град Хонконг. Хотелът не е далеч от центъра на града - намира се само на 3.0 km от него, а до летището се стига за около 45 минути. Лесен е също така достъпът до места като Кино Уиндзор, Мол Жардин Кресент, Пивоварна Ийст Енд и Ин Сайд аут. В Regal HongKong Hotel отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Гостите на хотела могат да ползват съоръжения като портиер, пералня, Wi-Fi връзка в общите части, VIP услуги, бизнес център. Хотелът се характеризира с 482 стилно обзаведени стаи за гости, в които ще намерите дъска за гладене, душ, вана, възможност за свръзка на стаите, интернет достъп (безплатен). Хотелските съоръжения като открит басейн, фитнес зала, басейн (за деца) са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Открийте интригуващата комбинация от професионално обслужване и широка гама удобства в Regal HongKong Hotel.


text: Четвъртият пореден конкурс "Сърце и слово" на Община Благоевград и Областния съвет по наркотични вещества присъди на колежката Искра Ценкова поощрителна награда за публикацията "Коктейлът на д-р Хиллер" от бр. 2 на сп. "ТЕМА". Призът е учреден в памет на ирландската разследваща журналистка Вероника Герин, убита на 26 юни 1996 г. от ирландските наркобосове, на които тя се противопоставя открито с публикациите си. Тази година комисията с председател доц. д-р Соня Тотева, директор на Държавната психиатрична болница за лечение на наркомании и алкохолизъм, номинира 29 журналисти, работещи по проблемите, свързани с наркотиците. Церемонията по награждаването се състоя в сградата на Община Благоевград, а наградите раздаде лично посланикът на Република Ирландия Джефри Кийтинг. Наградата е в три категории: електронни медии, печатни издания и документално кино. Комисията присъди награда за печатни медии на Димитър Илиев, в. "Стандарт", за разследваща журналистика - "Кремиковци, Дамбовци, наркотиците и други проблеми в българското общество". Носител на наградата за електронни медии са „bTV Репортерите" - за разследваща журналистика на проблемите, свързани с наркотици, трафик на хора, проституция и други. С поощрения са отличени Агнес Маринова - РТВЦ Благоевград, за системно и задълбочено представяне в предаванията си на проблеми, свързани с наркотиците, и Мариета Котева - ТВ "Око" - "Преди обяда - стена срещу дрогата". Наградата за документално кино взе филмът "Амнезия" с автор Росен Цветков, излъчен по канал 1, поощрение получиха Лилия Механджийска и Недко Иванов за документалния филм "Наркотиците - генезис на злото" - кабел САТ ЗАПАД. За първи път тази година Областният съвет по наркотични вещества награждава чужд журналист. Специалната награда за печатни медии получава Роберто Савиано - италиански журналист, осъден на смърт от Камората за разследваща журналистика, разобличаваща тъмни сделки на неаполитанската мафия. Призът му се връчва за документалния роман "Гомор" и книгата "Красотата и адът". Наградата е на Областния съвет за наркотични вещества в Благоевград във връзка с 10-годишнината от създаването им. Вероника Герин, журналистката, която се изправи срещу наркомафията 26 юни 1996 г. Вероника Герин, криминален репортер на Sunday Independent, е застреляна на кръстовище в покрайнините на Дъблин. Мъж, облечен в черно, който седи в спрял на червения светофар мотор, изстрелва в тялото на журналистката шест куршума. 37-годишната жена издъхва на място. Бруталното убийство разтърсва страната. Ирландците са в шок, изпълнени са с тъга и възмущение. В деня на погребението малкият храм до дъблинското летище, в който семейството й редовно се е молило, е претъпкан с опечалени. Сред тях са президентът на Ирландия, премиерът, шефът на въоръжените сили. Обикновените хора застават изтръпнали пред телевизорите и наблюдават траурната церемония. Профсъюзите призовават ирландците за миг мълчание в нейна памет. Всички застиват и прекланят глави в знак на почит. Почитателите й се нареждат пред офисите на вестника, в който Вероника Герин е работила, за да оставят цветя и да сложат подписа си в книгата за съболезнования. Властите са като парализирани. Не знаят как да реагират. В началото сред обществеността се промъква леко съмнение: наистина ли Герин е жертва на професионално убийство, поръчано от престъпниците, срещу които пише? Вероника Герин е сравнително нова в занаята, когато куршумите на мафията я настигат. Журналистическата практика зад гърба й е едва шестгодишна, през последните две обаче пише и публикува това, което другите премълчават. Пише за престъпността, за корупцията, за злоупотребите в църквата. За подземния свят, който трупа милиони от наркотици, живее в лукс, не плаща данъци и се смята за недосегаем. Казва истината за разрастващите се наркоразпространение и насилие в Дъблин, за безскрупулните гангстерски игри и е разочарована от безсилието на полицията да хване криминалния бос. "Тя нямаше нужната подготовка, ръководеше се само от простата философия, че иска да стигне до истината", разказва по-късно неин колега от същия вестник. Вероника Герин е родена в Дъблин. Тя е едно от петте деца в семейството на счетоводител. Завършва католическо училище. Обича да спортува, да играе футбол и баскетбол. Футболът остава доживотната й страст, тя е страхотен защитник на нглийския "Манчестър Юнайтед". Завършва счетоводство в Тринити колеж и започва работа във фирмата на баща си, но я напуска след смъртта му през 1983 г. и създава своя компания за връзки с обществеността. Седем години по-късно завършва журналистика и става бизнес репортер в Sunday Business Post, след това работи за Sunday Tribune. През 1994 г. Герин става разследващ репортер на Sunday Independent. Само два месеца по-късно - през януари 1995 г., Герин отваря вратата на дома си и се озовава лице в лице с мъж, насочил оръжие в главата й. Мъжът сваля оръжието и я пребива. Насилникът й остава неразкрит. По-късно тя предполага, че този мъж има връзка с публикацията й за кражбата на 4.4 млн. долара от охраняван трезор близо до летището - най-голямата кражба на пари кеш в историята на Ирландия. Преди да бъде брутално екзекутирана, Вероника Герин получава две "предупреждения". В прозореца на дома й са изстреляни два куршума. Тя е там заедно с малкия си син. Инцидентът става два месеца след появата на статия, в която пише за бос на наркомафията в Дъблин, известен като Генерала, открит прострелян в колата си. В процеса на разследването си тя се натъква на Джон Гилиган, бивш затворник, шеф на солидна наркоимперия, натрупал огромно състояние от трафик на канабис. Гилиган оглавява най-сериозната престъпна групировка в Ирландия и е неуловим за властите. За съседите си обаче той е почтен собственик на школа по езда в провинцията. Герин посещава фермата за коне, разпитва собственика й как успява да води такъв луксозен живот без легални доходи. В отговор той разкъсва ризата й, за да провери дали няма скрити микрофони, и я пребива. След това я заплашва в телефонен разговор, че ще изнасили сина й и ще я убие, ако публикува нещо за него във вестника. Приятелите на Герин по-късно си спомнят, че въпреки храбростта, която проявява по време на срещите си с организираната престъпност, тя е много изплашена от заканите на Гилиган да нарани сина й. Но продължава да упорства в работата си, уверена, че престъпниците, за които пише, няма да посмеят да й посегнат. До този момент в страната не е убиван журналист. След бруталната екзекуция полицията започва мащабно разследване. През октомври 1996 г. тя обвинява за смъртта на Герин човек на име Пол Уорд и се надява да последват поредица от арести по случая. Подозренията са около Гилиган, който заминава за Амстердам ден преди убийството. Няколко месеца по-късно - през септеври 1996 г., при полет от Лондон в багажа му са открити 500 хил. долара кеш. Той твърди, че е спечелил парите от хазарт, но властите не вярват на обясненията му. Арестуван е при опит да изпере печалби от продажба на нелегални наркотици. След убийството на Герин ирландският парламент приема закони за борба с организираната престъпност, които улесняват полицията в разследването на шефове на мафията. Приетият Закон за облагите от престъпления гарантира анонимността на всички служители на бюрото, които разследват всеки, заподозрян в престъпна дейност, а имуществото му да бъде отнето, да бъдат конфискувани парите му. Новите мерки прогонват някои от членовете на подземния свят на Дъблин вън от страната, за да избегнат арести. Смъртта на Герин кара ирландците да се обърнат към себе си. В някои от най-бедните квартали на Дъблин, където търговията с наркотици избуява, се зараждат граждански движения. Хората искат промяна.


text: Независимо дали сте турист или пътувате по бизнес, Best Western Sun Sun Hotel е перфектен избор за настаняване в Макао. Разположен само на 1. Km от центъра на града и на 10. Km от летището, този 3-звезден хотел привлича всяка година множество посетители . Този модерен хотел се намира в непосредствена близост до известни градски забележителности като например Площад Св. Августин, Музей Заложна къща, Културен клуб. Best Western Sun Sun Hotel прави всичко възможно гостите да се почувстват удобно. Затова хотелът предоставя най-добрите услуги и удобства. Най-важните съоръженията на хотела са трансфер до хотел/летище, бар, портиер, VIP услуги, пералня. Във всяка стая ще намерите висококачествени удобства като машина за кафе/чай , стаи за непушачи, минибар, вана, халати, които ще Ви помогнат да релаксирате след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Каквато и да е причината за Вашето посещение в Макао, Best Western Sun Sun Hotel е идеалното място за една вълнуваща почивка далеч от всичко.


text: Eastern Mangroves Hotel & Spa Abu Dhabi by Anantar е предпочитан както от пътуващите по работа така и от туристите заради качествения и удобен престой, който предлага квартал бизнес, пазаруване, плажове на Абу Даби. Хотелът не е далеч от центъра на града - намира се само на 5.0 km от него, а до летището се стига за около 25 минути. Посетителите на хотела могат да се насладят на тур из най-известните забележителности на града като например Летище Батеен, Международен изложбен център, Стадион Ал Джазира Мохамед Бин Зайед. Eastern Mangroves Hotel & Spa Abu Dhabi by Anantar предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. За удобството и комфорта на гостите хотелът осигурява Wi-Fi връзка в общите части, бар, трансфер до хотел/летище, портиер, асансьор. Влизайки в една от 222 уютни стаи, ще забравите за ежедневния стрес с помощта на удобства и съоръжения като сейф в стаята, безплатна минерална вода, телевизор с LCD/плазмен екран, достъп до ексклузивен лоундж, вана. Независимо от това, дали сте фен на фитнеса или просто търсите начин да отпочинете след уморителен работен ден, в хотела ще намерите най-висококачествените съоръжения, такива като джакузи, масаж, басейн (за деца), спа, водни спортове (немоторизирани). Eastern Mangroves Hotel & Spa Abu Dhabi by Anantar е най-подходящото място за Вас, ако търсите качествен хотел в Абу Даби.


text: Град Свети Влас Дом далеч от дома! Курортен град, скрит в източната част на Стара планина, в непосредствена близост до черноморския бряг. Сега брегът на Свети Влас се разраства в най-живописното място за почивка на Черно море. Местоположение Курортният град се намира в полите на най-източната част на Стара планина, точно на брега на морето. Свети Влас заема северната част на несебърския залив и се намира на 10 километра от общинския център Несебър, съвсем близо до най-големия български курорт Слънчев бряг и на 38 км от международното летище Бургас. Местоположението на Свети Влас го определя като най-бързо развиващия се и най-живописния курорт на българското Черно море. Далече от големите градове административни центрове, днес Свети Влас е предпочитани място за почивка и релаксация. Климат Уникалната комбинация от море и планина обуславя изключително благоприятния климат в Свети Влас. Pайонът е част от средиземноморската климатична зона, запазен е от северните ветрове, поради което мъглата е изключително рядко явление, а студените дни през зимните месеци са само 26. Важна характеристика на климата е броят на слънчевите дни - 240-260 годишно. Топлото време с прохладен бриз е типично за лятото и началото на есента. Въздушните течения между морето и планината създават уникален природен феномен, който пречиства въздуха. Естествения морски бриз в комбинация с кристално чистия въздух създават условия за морско балнеолечение и имат положителен ефект върху болните от бронхиална астма и други белодробни болести. Благоприятния климат е подходящ за целогодишно лечение. Бреговата ивица Най-важния елемент от природния потенциал на района е плажната ивица. Целият бряг на Свети Влас е с южно изложение и представлява естествена Pивиера. Плажовете са широки, чисти, покрити с фин златист пясък. Брегът е разделен на три отделни плажа. Най-голям е централния плаж, дълъг около 1000 метра и широк средно 16 метра. Туристически особености Богатството, с което Природата е надарила региона, заедно с предприемаческия дух на местните хора, са главен стимул за развитие на най-важния икономически отрасъл в региона - туризма. Свети Влас е известен международен туристически център. Всяко лято туристи от цял свят посещават курорта и отнасят в къщи незаличими спомени от приятната си почивка в България. Тук има многобройни възможности за почивка и забавления. Новопостроените семейни хотели, вили и къщи за гости, предимно 2 и 3 звезди, са сгради с модерна архитектура, които предлагат всички удобства, необходими за вашия пълноценен отдих. Множество приветливи ресторанти, заведения за бързо хранене и кафенета допринасят за приятната атмосфера на градчето. Туристическите услуги отговарят на последните тенденции в туризма и се характеризират с висок професионализъм. Поради близостта си с морето, южната зона на Свети Влас е най-атрактивната част от курорта. През последните няколко години зоната се разрастна с множество прекрасни мини-комплекси, запленяващи посетителите със зелените си градини и паркове. Свети Влас е малък къс от Pая, привличащ туристи от всички краища на света. Това място очарова дори и най-взискателните гости. Традиционното българско гостоприемство пленява и е абсолютна гаранция за приятно изживяване. Тук има и изобилие от възможности за свободното време - водни спортове, ветроходство, морски и планински разходки...


text: Кюстендил (Kyustendil) Кюстендил се разполага на 525 метра над морското равнище в Югозападна България. На север Кюстендилската котловина приближава лабиринта на региона Краище, на юг - стръмните склонове на планина Осогово, на запад - планина Лисец, североизток - Конявска планина. Река Струма прекосява равнината и тече от север на юг, като по този начин оформя дефилетата при Земен и Скрино. Територията на Кюстендил е прекосена от Международен транспортен коридор N8 и е главен транспортен и железопътен кръстопът. Град Кюстендил е административният център на Кюстендилски регион. Разполага се на 86 км от София, на 23 км от държавната граница с Република Македония и на 30 км от границата с Република Сърбия. Кюстендил притежава старовековна традиция за спа лечение, което се установило от времето на траките. Заселванията на територията на днешен Кюстендил може да бъде проследено до ранната неолитна епоха - 6 000 г. пр. хр. Находките, поддържащи това твърдение, са намерени по време на разкопките на терена за строежа на хотел Стримон СПА Клуб. 80-вековната традиция на града е свързана с лечебните термални минерални извори, разположени в подножието на неприкосновения хълм Хисарлъка в южната част на града. Уникалният храм на Пауталия - Асклепион, известен в древните времена, е бил разположен около изворите и над склоновете на Хисарлъка. Всъщност той е бил най-големият център за лечение на тялото и духа в Тракия. Аполо Лечителят, Асклепиус, Хигия и Телесфор били богове-покровители в древната Асклепион. Зевс и Хера също били боготворени, както Митра, богиня, която била доведена от Изтока. Древните практики на лечение в Тракия, Гърция, Изтокът и Римската империя били съхранени и отгледани в Асклепион. Чудотворно лечебни били местните манипулации, които събирали крале и императори, аристократи и военни с висок ранг от югоизточните страни и от Римската империя. Един надпис, намерен в Бат - Великобритания, гласи, че това било мястото, където римските войници ходели, за да намерят лечение и възстановяване, докато техните офицери обикновено ходели в Пауталия. През епохата на траките всички селищни дейности били фокусирани в Асклепион. Основната заетост на местното население била съсредоточена върху обслужването на комплекса. Дейностите в Асклепион били толкова важни и пълни с живот, че Балканските народи и племена, добре известни със своите войнствени и сприхави нрави, изградили тук "оазис на мира". Дарове от целия древен Югоизток,намерени хвърлени в свещените минерални извори като знак на благодарност към боговете, са доказателства за това. Този природен, културен и политически феноме останал непроменен до приемането на християнството. По време на византийската епоха новата християнска религиозна и идеологическа платформа последвала същата идея. Тази традиция останала жива през българското Средновековие и османския период. Като пример може да послужи Османската инвазия в града и региона, която се осъществила само чрез дипломатически и политически средства, без военна намеса, както е било по времето на Рим и Византия. Кюстендил е бил провъзгласен за град през 105 г. н.е. по време на управлението на император Марк Улпиа Траян /98-117/. По същото време получил и изключителните права да сече собствени монети. Градът процъфтява като център на обширен регион през времето на императорите Адриан /117-138/ и Антоний Пий /138-161/, които посещавали града за лечение или релаксация. Ярко доказателство за това е един от най-красивите медальони, направен от император Антоний Пий за провинциален град. Крепостната стена на града била издигната по времето на император Марк Априлий /161-180/. Една от най-внушителните термални бани в Тракия, разпростираща се на над 5 000 кв.м., била построена и обединена в комплекса на Асклепион, също както и в центъра на древния град. Управлението на император Септимус Северус /193-211/, чиято съпруга била дъщеря на сирийски свещеник, било насочена към обединяване на народите от Изтока и много търговци, бижутери и сарафи идвали тук и се заселвали. Пантеоните на всички народи били обединени тук и съществувала религиозна и етническа толерантност. Този модел присъства в града и неговите територии от древността до днес. Кюстендил е градът, където се зародила инициативата по спасяване на българските евреи през Втората световна война. Тогавашният председател на Народното събрание Димитър Пешев застанал начело на борбата и бил подкрепен от цялата местна общественост /неговата къща-музей се намира срещу сградата на Стримон Спа Клуб/. В продължение на годините Кюстендил останал културен, религиозен, административен и преди всичко СПА център. По времето на османската инвазия много венецианци, евреи, арменци и други се заселили по тези земи и сформирали търговски център. Техните имоти и къщи били разположени в центъра на града през късното Средновековие, когато градът бил разположен на древния "Път на коприната".


text: Всички наши новини, промоции и събития директно във вашата електронна поща! Минимална поръчка 3бр. Микроводораслово масло /Scenedesmus acutus/ с високо съдържание на пластохинони: Микроводорасловото масло съдържа антиоксиданти на зелените микроводорасли, най-важните от които са каротиноподобни вещества - главно лутеин и зеаксантин, бета- каротин, както и други каротиноиди. Те имат стягащ ефект върху кожата, подобряват еластичността, поглъщат вредните УВА лъчи и многократно увеличават самозащитата на кожата спрямо вредните условия на околната среда и ежедневния стрес. Липсата на каротиноиди в кожата е честа причина за появата на алергии и акне. Микроводорасловото масло може да се използва за профилактика на тези състояния, както и за повишаване устойчивостта на кожата към слънчевата светлина при много светла и чувствителна на слънчева светлина кожа. Съдържа още хлорофили и провитамини А и Д, които са едни от най-добрите антиоксиданти за кожата и целия организъм. Съдържанието на фосфолипиди и кардиолипин защитава кожата от загуба на влага. Микроводораслите са източник на пластохинони. Наричат се коензими Q и съдържат от 6 до 10 антиоксидантни структури. Пластохиноните от микроводорасовото масло имат силни антиоксидантни свойства, явяват се естествен УВ-филтър. Леко избелват кожата и предотвратяват образуването на пигментни петна. Стягат порите и регулират омазняването. Освежават цвета на лицето. Намалява по-дълбоките бръчки и напълно премахват повърхностните. Микроводорасловото масло съдържа гама-линоленова киселина, която е изключително важна за доброто състояние на кожата, но рядко се среща в другите растителни масла. Влияе благотворно върху много суха кожа с прояви на атопичен дерматит. Чистото микроводораслово масло има изключителен ефект при слънчево зачервяване и изгаряне, които бързо се превръщат в красив шоколадов тен. Може да се ползва за ускоряване на тенообразуването. Наситено с каротиноиди и хлорофили заедно с множество други антиоскиданти заздравява и премахва възпаления от всякакъв произход. Стимулира регенерационните процеси и силно подобрява общото състояние на кожата. За трудно зарастващи рани, третирани с чисто микроводораслово масло, подобрението се забелязва веднага. Масло от гроздови семена. Съдържа много и разнообразни антиоксиданти. Омекотява и успокоява кожата. Масло от цветове на невен. Маслото от цветчетата на невен е изключително богато на антиоксиданти и каротиноиди. Премахва всякакви възпаления. Съдържа противовъзпалителни и противоалергични компоненти. Подпомага регенерацията на тъканите, заздравява и успокоява кожата. Това растение, Calendula officinalis /невен/, има изключително благотворно влияние върху целия организъм, прилагано външно и вътрешно. Масло авокадо. Успокоява, подхранва и хидратира кожата. Оризово масло. Подмладяващо, подхранващо и антиоксидантно действие. Съдържа значителни количества природен витамин Е и гама-оризанол, който също е силин антиоксидант. Използва се в козметиката при терапия на бръчки и за подобряване еластичността на кожата. Маслиново масло. Омекотява, подхранва и предпазва кожата от бръчки. Етерично масло от казанлъшка роза. Българското розово масло има защитно, заздравяващо и антимикробно действие. Дезинфекцира, успокоява и освежава и най-чувствителните типове кожа. Заличава бръчки. С аромата си хармонизира и успокоява. ДЕЙСТВИЕ: Нашето тяло ежедневно приема с храната, въздуха и водата множество замърсители и е изложено на вредни външни влияния, които водят до образуване на свободни радикали в организма. Това са химически силно реактивоспособни частици, които се свързват с клетъчните вещества и променят тяхната структура и свойства. Това са процеси на окисление, които се натрупват с времето и се наблюдава стареене. Антиоксидантите са вещества, които се свързват със свободните радикали и по този начин ги обезвреждат. За да предпазим кожата си от преждевременно стареене и за да изглежда тя максимално свежа и млада, трябва редовно да й доставяме антиоксиданти. Антиоксидант водорасли+ растителен Q10 подхранва кожата и предотвратява образуването на бръчки. Освежава и съживява уморената кожа. Има стягащ ефект върху отпусната кожа, омекотява, хидратира и подхранва. Стимулира образуването на колаген и подобрява еластичността на кожата. Универсална противостарееща грижа. Увеличава устойчивостта на клетките към УВ А лъчите на слънчевата светлина, които не причиняват слънчево изгаряне, но проникват много дълбоко в кожата и предизвикват образуването на бръчки и пигментни петна. Микроводорасловото масло в състава на Антиоксиданта е източник на пластохинони /коензими Q10/, които подобряват дишането на клетките и стимулират всички клетъчни процеси. Антиоксидантът носи всички благоприятни ефекти на микроводорасловото масло. ПРИЛОЖЕНИЕ: Сутрин и/или вечер на добре почистено лице се нанасят 2-3 /или според нуждите на кожата/ капки от антиоксиданта. Набляга се в зоните около очите и устните, както и шията. Втрива се до пълно попиване. За максимален комфорт след него може да нанесете Витализиращ гел за лице Алгомеда или слънцезащитно средство. Двата продукта Витализиращ гел за лице и Антиоксидант Алгомеда могат да се ползват заедно, като дневен или нощен крем за лице. Те по отделно представляват водната / Витализиращ гел/ и липидната фаза /Антиоксидант/ на традиционните козметични кремове. В зависимост от типа на кожата, потребителят лесно може да дозира двете съставки /гел и масло/, за да удовлетвори изискванията на своята кожа, които са специфични и строго индивидуални. Например, ако кожата е мазна, ще се прилага преимуществено Витализиращ гел за лице, а колокото по-суха е кожата, толкова по-голямо трябва да е количеството на Антиоксиданта. Така се създава оптимална хидратираща и подхранваща грижа за всеки индивидуален тип кожа, както и постигане на правилно зонално разпределение на хидратиращите и омазняващите съставки върху лицето. Например: Около очите и устните кожата е по-суха и там има нужда от повече Антиоксидант /липиди/, а около носа, брадичката и челото кожата е по-мазна и съответно ще изисква повече Витализиращ гел. По този начин всеки отделен потребител може сам да постигне най-оптималната ежедневна грижа за своята кожа, според нейните строго индивидуални специфични потребности от хидратация, подхранване и омазняване. Двата продукта - Витализиращ гел за лице и Антиоксидант с водорасли Алгомеда могат да се ползват и независимо един от друг. Да не се използва в случай на съмнения за свръхчувствителност към някое от етеричните масла. Не съдържа животински продукти. Без изкуствени съставки и консерванти. Да се съхранява на тъмно, в хладилник, като по този начин срокът на годност се удължава с два месеца. ВСИЧКИ СЪСТАВКИ СА НАТУРАЛНИ И ЕСТЕСТВЕНИ, А ПРОДУКТЪТ ИМА КРАТЪК СРОК НА ГОДНОСТ, КОЕТО Е ГАРАНЦИЯ ЗА НЕГОВИЯ ПРИРОДЕН ПРОИЗХОД.


text: Плазмид |Тази статия се нуждае от подобрение. Необходимо е: форматиране. Ако желаете да помогнете на Уикипедия, използвайте опцията редактиране в горното меню над статията, за да нанесете нужните корекции. Плазмидът е физически разделен от бактериалната хромозома генетичен елемент, способен да съществува устойчиво и да се реплицира самостоятелно. Плазмидите са малки, циркулиращи ДНК-молекули, които могат да се срещнат в клетките на бактериите, но не принадлежат към същинската ДНК на бактериалната хромозома (Фиг. 1). Плазмиди - извънклетъчни образувания на ДНК. Срещат се в прокариотните клетки. Предполага се, че съдържат около 1-2 гена в себе си отговорни за резистентността на прокариотните организми към някой лекарствени вещества.


text: Удобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Moevenpick Villas & Spa Karon Beach Phuket е идеално разположен в Karon - една от най-посещаваните части на града. Хотелът се намира се на 25. Km от центъра на града, поради което неговите гостите могат безпроблемно да се наслаждават на всички градски атракции. За тези от Вас, които търсят приключения, Плаж Карон, Дино парк, Пукет Биг Буда са само част от местата, които са достъпни за посетители. Moevenpick Villas & Spa Karon Beach Phuket също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Пукет. Подбор на съоръжения от най-висока класа като ресторант, сейф, магазини в хотела, бизнес център, румсървиз, са на разположение за Вас в хотела. Във всяка стая ще намерите висококачествени удобства като климатик, сейф в стаята, безплатна минерална вода, машина за кафе/чай , балкон/тераса, които ще Ви помогнат да релаксирате след дългия ден. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като открит басейн, градина, спа, водни спортове (немоторизирани), масаж, които ще направят престоя ви незабравим. Каквато и да е причината за Вашето посещение в Пукет, Moevenpick Villas & Spa Karon Beach Phuket е идеалното място за една вълнуваща почивка далеч от всичко.


text: Меркел, Саркози и тия три неща 2 снимки "Меркел не е грозна, но носи едни такива дрехи...", казва бившият френски президент за другата половинка от бившия тандем Меркози. Откровенията са част автобиографичната творба на бившия френски министър на здравеопазването Розлин Башло "Опожаряване и плячкосване", появила се в книжарниците вчера, пише "Кориере дела сера". От книгата става ясно, че Саркози е коментирал и гастрономическите навици на Меркел. "Тя обожава виното. Когато свършат срещите, тя иска да отидем на бара, за да пийнем една чашка, въпреки че й казах, че не пия алкохол". По адрес на германския канцлер Саркози е споделил още на Башло, че обичала да маже сиренето върху филийките с хляб сякаш е масло. Когато пък имало международни срещи, тя настоявала закуските да се правят в трапезариите. "Знаеш ли защо? Защото ако й сервират закуската в стаята, тя ще има по-малко неща за ядене, а в трапезарията има шведска маса". От книгата на бившия министър става ясно, че Меркел е подарила на Саркози овлажнител за пури, специално проектиран за него, както и крачкомер. Откровенията на бившия президент по адрес на Меркел обаче са далеч по-щадящи от вулгарните коментари на бившия италиански премиер Силвио Берлускони, допълва италианското издание. Миналата година бившият италиански премиер предизвика огромен скандал в отношенията си с Германия, след като в подслушван от полицията телефонен разговор с журналист каза за Меркел: "Това е една дебела к...., която никой не би искал да ч...". Подслушваният разговор беше в рамките на разследването срещу Берлускони за организирането на секс забавления. Това не беше първият инцидент между Берлускони и Меркел. По време на срещата на НАТО през 2009 г. той остави Меркел сама да го чака 15 минути, докато той говори по мобилния си телефон. През 2008 г. по време на официалната визита на германския канцлер в Рим Берлускони изскочи зад гърба й и извика: Бууум. Берлускони винаги е демонстрирал, че не му пука как възприемат сексисткото му поведение и хомофобските му шеги по света. През 2005 г. той публично се похвали как е използвал неустоимия си чар, за да убеди президента на Финландия Таря Халонен, че Европейската агенция по безопасност на храните трябва да е със седалище в Парма, а не в Хелзинки... "Финландците дори не знаят какво е прошуто", каза Берлускони. Това обаче е нищо в сравнение със "зайчето", което направи над главата на външния министър на Испания, на срещата на ЕС през 2002 г. През 2006 г. отсече категорично, че китайските комунисти ядат деца. А първия чернокож президент на САЩ отнесе комплимента "Имаш хубав тен!" На африканска калугерка каза: "Ти също имаш тен - ще ми се да можех да поостана тук, та да видя и аз слънце..." Още от Newscafe - Четирима миньори загинаха при трагедията в мината - Владиката отрича, че стои зад смъртта на Кирил - М.Ташева се извини на академичната общност - Резиденцията остава собственост на държавата


text: Разположен в Karon, Phuket Island View Hotel е перфектно място да почувствате духа на Пукет и околностите. Само на 1 km от градския център- това стратегическото местоположение на хотела гарантира на гостите си бърз и лесен начин за достигане до интересуващите ги точки на града. Хотелът предоставя също лесен достъп до безбройните градски забележителности и атракции като Дино парк, Плаж Карон, Плаж Ката. Предлагайки висококачествени услуги и широка гама от удобства, Phuket Island View Hotel Ви осигурява възможно най-комфортния престой. Гледане на деца, бар, екскурзии, паркинг, пералня са само част от нещата, които отличават Phuket Island View Hotel от останалите хотели в града. Phuket Island View Hotel разполага с 197 стаи, които са обзаведени с вкус и предлагат удобства като интернет достъп (платен), сешоар, машина за кафе/чай , халати, душ. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като градина, открит басейн, басейн (за деца), масаж, джакузи, които ще направят престоя ви незабравим. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Phuket Island View Hotel.


text: - ОСАМА БЕН ЛАДЕН - ШАМИЛ БАСАЕВ - АНУАР АЛ АУЛАКИ - Домът на имама на Сърница Саид Мутлу бе обискиран при акцията на ДАНС в сряда. СНИМКИ: АВТОРЪТ - Саид Мутлу - Халил Сали, имам от Сърница - ПРОКУРОР НЕДЯЛКА ПОПОВА - Неджми Дъбов, районен мюфтия на Смолян - Над 12 часа под дъжда престояха жители на Лъжница задари акцията на ДАНС в селото им. СНИМКА: ТОНИ МАСКРЪЧКА - Вярващи мюсюлмани от гоцеделчевското с. Люжница СНИМКИ: “24 ЧАСА” - Привърженици на Неджми Дъбов се събраха в сряда пред дома му. СНИМКА: ВАЛЕНТИН ХАДЖИЕВ - Имамът на Лъжница Мохамед Камбер “Пратеникът Мохамед е носел брада и казвал: “Пускайте бради и стрижете мустаците си!” Затова брадата е изключително важен атрибут за мюсюлманите”, обяснява районният мюфтия на Смолян Неджми Дъбов. Косми от брадата на пророка имало в доста джамии и мюсюлманите се кланяли над тях. Според Дъбов едно от изискванията на исляма е вярващият да носи брада. Нямало значение дължината и формата й. “За разлика от християнството и юдаизма, където само проповедниците трябва да имат бради, в мюсюлманството се засягат и редовите вярващи. Всеки си спазва канона”, обясни мюфтията. Имамите не ходели на бръснар, защото не били суетни, всеки сам си оформял брадата по собствените си виждания. “По брадите ще ни разпознаете.” Такава пък е мантрата на съвременните ислямисти или поне на техните духовни и военни лидери, които действително могат да бъдат идентифицирани с гъстата растителност върху долната част на главите им. Самите теобаче не са в състояние да посочат какво символизира брадата, която те носят с очевидна гордост. Всъщност ясни правила каква брада трябва да носят мюсюлманите и какво означават дължините им няма. Предписание и обяснение за това в Корана отсъства, а вярващите разбират какво смята Мохамед по този въпрос чрез хадитите - устни разпоредби, приписвани на Пророка и записани след смъртта му. Според един хадит в сборник, съставен от видния ислямски учен от IX в. Мухамад аб Бухари, Мохамед е съветвал последователите си да подрязват мустаците си, но да оставят брадите си да растат на воля. Смята се, че самият пророк е имал брада, но доказателства отново липсват, тъй като традицията забранява Мохамед да бъде изобразяван по какъвто и да било начин. Ислямските учени и до днес остават разделени по въпроса. Според едни дългата брада е задължителна за всички мюсюлмани, според други носенето й не фигурира сред задълженията на правоверните и е само препоръчително. Първите се опират на ранните тълкуватели на Корана и хадитите, според които брадата е важен атрибут за мюсюлманите. Чрез него те се дистанцират и разграничават от своите врагове - първоначално от политеистите, а после и от останалите друговерци най-вече християни и юдеи. Вторите са на мнение, че липсата на ясни разпоредби в свещените текстове дава възможност за вариации, както при дължината, така и при формата на брадата. Сунитите предпочитат да пускат брадите си по-дълги, шиитите - да ги подрязват и оформят. Едните се водят по хадитската традиция, другите - по ранните имами. Последователите на крайния ислям пък изискват всички мюсюлмани да носят дълги бради. Най-радикални втова отношение бяха талибаните, управлявали Афганистан до 2001 г., и сомалийските ислямисти, които през юни разпоредиха на всички в страната да си пуснат дълги бради. Нещо повече, едните налагаха, а другите обещаха да налагат сурови наказания за неспазване на това изискване. На обратния полюс са страни с повече или по-малко светски режим като Турция, Йордания и Египет. Там могат да се срещнат не само редови мюсюлмани, а дори и ислямски учени, които са гладко обръснати. А иначе традиционното издължаване на ислямската брада се получава след години поглаждане по време на дълъг размисъл и е типично за хората на перото и ума, а не за действени личности като например чеченския ислямист Шамил Басаев. Акцията срещу ходжите забавена, защото ДАНС чистили отпуски Имам от Сърница е ръководител за България на незаконнатаорганизация, проповядваща радикален ислямизъм - “Уакъф ал Ислями”. Операцията по неутрализиране на организацията бе проведена в сряда на територията на Пазарджишка, Благоевградска и Пловдивска област. “Приемете, че аз съм определила кога да бъде проведена операцията още през септември. Тогава координирах нещата с колегите от другите области и единодушно взехме решение. Мога да ви кажа, че отлагахме провеждането на акцията няколко месеца по различни причини - дипломатически проблеми от Саудитска Арабия, скандал с възстановяването на Недим Генджев, Рамазан Байрама, ползването на отпуски от колеги. Отлагахме, за да не бъдем обвинени в каквото и да било, а именно това се случи. В провеждането на операцията няма политически или други мотиви. Тя е подготвена и реализирана под ръководството на прокуратурата. Ние не сме притурка на ДАНС или МВР, просто си вършим съвестно работата по защита на националната сигурност”, заяви вчера наблюдаващият делото прокурор от окръжната прокуратура в Пазарджик Недялка Попова. Досъдебното производство за разследване дейността на незаконната фондация е било образувано от нея на 4 юни 2009 г., когато след сигнал започва същинската работа. С първите събрани данни става ясно, че се касае за структура, която изповядва и иска да наложи опасната ислямска идеология салафизъм на мястото на традиционния ислям у нас. Салафистите са идеологическо крило на “Ал Кайда”, което се занимава с промиването на мозъци, за отричане на светската държава, омраза към другите религии и световно господство на исляма. Българската клетка на организацията е била учредена в 4-звезден хотел в Истанбул през 2008 г., а наш имам е бил избран за ръководител, разкрили свидетели пред обвинението. Финансирането идва от Рияд, столицата на Саудитска Арабия, през Истанбул и се осъществява чрез парични преводи по “Уестърн юнион”. Салафизмът категорично забранявал работата с банки, било голям грях. Според структурата на организацията под ръководителя у нас стоеяи най-близките му хора, които са лектори на нелегалните сбирки. Под негов надзор и помощ и на база програмата на организацията те подготвяли своите лекции и проповеди. Прокурор Попова изрази увереност, че сред иззетите над 30 чувала с ислямска литература при операцията проведена в сряда в Сърница и махала Кандова, се намира и въпросната програма. Свидетели разкрили, че тя е на арабски и е оформена като печатно издание. Сред лекторите има мъже и жени. Мъжете получавали месечно възнаграждение за работата си от 300 евро, а жените - по 200. Третото ниво на организацията били т.нар. организатори, които получавали същото възнаграждение. Тяхната задача е да наемат квартири, където да бъдат провеждани сбирките и проповедите, да набират последователи и слушатели, момчета и момичета, за лекциите, както и да следят за изявите и поведението им. Установени са наети за целите на структурата квартири в София, Пловдив и Благоевград. В тях били провеждани лекции и проповеди за налагане на салафизма, които са били отделни за момчета и момичета. Структурата включва и настойници на обучаваните, които са ги препоръчали и гарантирали за тях, следят развитието и работата им. Прокурор Попова обясни, че различните нива имат конкретни наименования на арабски, които показват мястото на всеки в организацията и задълженията му. При обиските в района над Велинград екипите са открили и 17 хил. лв., 4 хил. евро и арабска валута, които вероятно са били приготвени за разплащане. Отчитането на изразходваните финансовите средства, както и проведените мероприятия и лекции, е правил ежемесечно имамът. Това е ставало по електронен път на специални формуляри, които изпращал в Рияд. Дейността на българската структура се е простирала предимно сред българомохамеданите, турците и ромите, изповядващи ислямската религия. Най-много приобщени към радикалното течение имало в Гоце Делчев и околните села, където хората били по-ниско образовани и лесно се поддавали на влияние. Във Велинград под прикритието на лекции за традиционния ислям в духовно училище към местното мюфтийство лекторите преподавали салафизъм. Според свидетели ръководството на българската клетка си е поставило за цел проникването в Северна България, което до момента на практика не било осъществено. “Полицаите пристигнаха в дома ми и заявиха, че действат по сигнал. Не участвам в никакви незаконни организации. Срещу мен няма повдигнати обвинения. Някой има интерес умишлено да насажда напрежение.” Това заяви имамът от Сърница Саид Мутлу. Той не изключи възможността операцията в Сърница, обиските на дома и колата му да са провокирани от Недим Генджев, който го мразел още от времето на обучението му в Саудитска Арабия. Мутлу обясни, че е учил 7 г. във Висш ислямски институт в Медина. Той бе и директор на закритото преди години в Сърница училище за ислямски духовници, което обучаваше младежи от цялата страна. Мутлу разказа, че служителите на ДАНС и БОП са иззели от дома му ислямска литературата и компютър. В опразнената от разследващите библиотека е съхранявал учебниците и помагалата, от които е учил в Саудитска Арабия, които впоследствие си донесъл у дома. Твърди, че те са били декларирани на българската митница, описани и проверени. Към момента все още няма да бъдат повдиганиобвинения по досъдебното производство, докато не бъдат основно проверени и анализирани всички иззети при претърсванията документи, компютри и материали. Това вероятно ще отнеме няколко месеца, но няма да бързаме, за да може точно и ясно да конкретизираме обвиненията, заяви прокурор Попова. ЛЮБО ИЛКОВ 20 хил. лв. - за заплати на имами или за бунт? “При акцията на МВР и ДАНС срещу заподозрени за връзка с нерегистрирания клон на ислямистката организация “Уакъф ал Ислями” са иззети и пари”, каза зам. окръжният прокурор в Смолян Недко Симов. На едно от претърсваните места сумата е значителна. Заподозрените ще бъдат проверявани за нерегламентирано финансиране на дейността си, както и за произхода на средствата. Проверяват досегашния районен мюфтия на Смолян Неджми Дъбов, който пък нашумя това лято с акция мюсюлманките да се снимат забулени за лична карта. “Вкъщи намериха 20 хил. лв. Това са парите за заплати на имамите, не са нито мои, нито пък с тях се финансира нещо нередно”, заяви Дъбов. През септември районната прокуратура в Смолян започна проверка срещу Дъбов. Тя е образувана, след като прокуратурата е сезирана от Рамадан Малеков, който е определен за районен мюфтия на Смолян от Висшия мюсюлмански съвет на Недим Генджев. Малеков и Дъбов са съседи в рудоземското с. Борски дол. Спорът се води и от двете страни за това кой мюфтия е легитимният и кой не е. И двете страни се обвиняват в това, че не са легитимни, обясниха от прокуратурата тогава. Вчера в рудоземската джамия се събраха над 60 имами от района, които написаха декларация в защита на атакуваните от МВР и ДАНС духовници. Според нея акцията е опит да се дискредитират мюсюлманските духовници и да се сплашва мюсюлманското население. Подгизнали, с чадъри, дъждобрани или само с качулки, над 1000 селяни от гоцеделчевското с. Лъжница прекараха 12 часа под проливния дъжд на улицата пред къщата на имама Мохамед Камбер. Домът му бе обискиран по подозрения, че притежава литература на арабски, която проповядва радикален ислям и е свързан с “Уакъф ал Ислями”. 4-ма агенти на ДАНС и двама полицаи стояха блокирани над 6 часа в дома му, защото хората барикадираха улицата и отказаха да ги пуснат да си тръгнат с конфискуваната литература. “Цял ден се опитваме да научим името на тази терористична организация и все не успяваме да го произнесем. Откъде го измислиха? Тази акция е провокация срещу мирното население в селото. Тук си изповядваме един ислям, който го има в Корана”, разпален коментира Хасан, приятел на имама Камбер. Той е завършил строителния техникум в Благоевград, след това е бил 1 г. студент в ЮЗУ, но неочаквано му се отваря сгодна оферта да учи за имам в Медина, Саудитска Арабия. В университета там прекарал 8 г., като първите 2 изучавал езика. Стотици коментираха акцията до късно през нощта и мъжете едва успяха да приберат по къщите си съпругите, които бяха сред най-запалените. “Айде, по къщите бързо. Вижте кое време стана”, изкомандваха мъжете и забрадените жени се разотидоха. Общинският съвет в Гоце Делчев късно онази вечер излезе с декларация в защита на имама.


text: Шрек 4 - нов трейлър и всичко най-любопитно около филма Новата и финална част на най-популярната анимационна поредица "Шрек" ще пристигне у нас на 16 юли. Макар и по предварителна информация, вече е ясно, че Shrek Forever After тръгва по родните киносалони с близо два месеца закъснение след световната си премиера, но за сметка на това ще имаме удоволствието да го гледаме за първи път в модерния 3D релийз. Режисьор е Майк Мичъл, а в лентата отново ще чуем гласовете на Майк Майърс (Mike Myers) като Шрек, Камерън Диас (Cameron Diaz) като принцеса Фиона, Еди Мърфи (Eddie Murphy) като магарето и Антонио Бандерас (Antonio Banderas) като котаракът в чизми. Този път обаче кастът е обогатен и с гласовете на Джон Хам, Кати Грифин и Кристин Шаал. Колкото до сюжета, той разказва за приключенията на любимия ни герой в алтернативен вариант на Далечното кралство, в който преследват чудовищата, а никой от близките му дори не го и познава. Шрек ще трябва да се бори не само за приятелството на магарето и котарака, но и за любовта на своята Фиона. Още отсега пък можем да прогнозираме, че финалният епизод на хитовата поредица за пореден път ще покори световния боксофис - предположение, което се базира най-вече на настоящите факти - над 2 милиарда долара приходи от първите три части от сагата. И докато чакаме Shrek Forever After да ни гостува за четвърти път, ви предлагаме последния трейлър, разпространен от Dream Works преди броени дни... Виж кадри и постери от филма >>


text: В долината на река Русенски Лом, Североизточна България, в близост до село Иваново един комплекс от църкви, параклиси, манастири, издълбани в скалите, се е развивал в продължение на векове. Това са Ивановските скални църкви – един от деветте български паметника, вписан през 1979 г. в листата на ЮНЕСКО за световното културно и природно наследство. Първите отшелници са издълбали килиите си там още през XII век. А стенописите от XIV век свидетелстват за високоразвито художествено майсторство, характерно за живописната школа на старата българска столица Търново. Ивановските скални църкви се намират на 22 километра южно от крайдунавския град Русе и представляват разклонена мрежа от около 20 малки скални църкви, параклиси и килии, издълбани на различна височина в скалите на живописния каньон на река Русенски Лом и свързани с пътеки и скални стълби. Някога скалните църкви са били над 40, а килиите - около 300. Те са били обитавани от монаси, много от които граматици и книжовници, а християните отивали там на поклонение. Български царе и боляри от епохата на Второто българско царство (XII -XIV век) са изпращали каменоделци да издълбаят в скалите нови храмове, а зографи да ги изпишат със светите изображения. Карта на областта. Източник: Сдружение Опора. Църквите при село Иваново са част от стотиците български средновековни скални църкви, манастири и отделни отшелнически килии, които в периода X-XIV век превръщат долината на Русенски Лом и нейните притоци в прочут православен и книжовен център. Голяма част от Ивановските скални църкви са разрушени от дъждове, земни трусове, ледове и слънце. Имената на оцелелите са забравени през вековете, а местните хора са ги нарекли с различни имена: "Господев дол" – защото през отвора на една църква се виждал Христовия образ, местността "Писмата" – заради запазени знаци и надписи; една от църквите е наречена "Затрупаната", а друга просто "Църквата". Главната църква на храмовия комплекс "Света Богородица" е изсечена на височина 38 метра и е изписана изцяло отвътре с библейски и евангелски сцени и образи. Сред тях са Тайната вечеря, Влизането в Йерусалим, Св. Йоан Кръстител с житийни сцени, Страстите Христови, изображения на Апостолите и други светци. Световноизвестните стенописи от средата на XIV век са един от върховете в развитието на средновековното българско и балканско изкуство. Тайната вечеря. Стенопис в скалната църква в Иваново Ктитори на скалната обител са били българските царе Иван Асен ІІ (1218-1241), Иван Александър (1331-1371), както и други представители на владетелските семейства, чиито ктиторски портрети са запазени. Параклисът "Господев дол" е сред най-богато украсените със стенописи. В издълбания отвор се вижда Благославящият Иисус Христос, а в олтарната ниша са изобразени Успение Богородично, Възнесение Христово и Слизане на Христос в ада. В един надпис-изповед на стената се споменава, че на това място се е замонашил и бил погребан българският цар Георги Тертер (1279-1292). От житието на търновския патриарх Йоаким І, който в края на своя живот се отдал на отшелничество сред тези непристъпни скали, се разбира, че заедно със свои ученици той е построил първата скална църква, която заедно с останалите в местността "Писмата" образуват големия скален манастир "Свети Архангел Михаил", основан в началото на XIII век. Според хрониките от онова време цар Иван Асен ІІ посетил Йоаким в скалната обител и му принесъл в дар злато за построяването на една от манастирските църкви. Йоаким имал много последователи, дали обет за безмълвие - т. н. монаси-исихасти, които били около осемдесет, живеели в скалите и се прехранвали с корени, горски плодове и зърнени култури. По онова време исихазмът (религиозно учение, което възвисявало духовната същност на човека чрез уединение и самовглъбяване) станал официален във Византия и България. През XIV век манастирът "Св. Архангел Михаил" се превърнал в център на исихазма. По стените на малко достъпните днес монашески килии са съхранени издълбани от монасите лаконични изповеди и послания. Сред тях е известният т. н. врязан надпис на Иво Граматик от края на XIII век, който напомня приписките по полетата на старобългарските ръкописи. Светата обител Ивановски скални църкви съществува и през ранните векове на османското владичество в България, но постепенно запада като духовен център. През XVIII век скалният манастир отново е обект на поклонение от вярващите. Днес този уникален за цяла Европа голям културен център, макар и трудно достъпен, се посещава от хиляди туристи и поклонници. Елка Йончева Българско Национално Радио, сряда 14 юни 2006 Виж също: www.Pravoslavieto.com


text: На тези отношения като че ли не се обръща достатъчно внимание, но това не означава, че са по-малко важни за развитието на детето от отношенията между него и майката му, макар и в по-различен аспект. За правилното формиране, физическо и емоционално-психическо здраве на малкия човек, е необходимо и двамата родители да удовлетворяват афективните му нужди. Детето наистина е биологично и емоционално свързано с майка си, особено в първите години от живота му. Тогава тя е целият му свят и затова безусловната й любов към него в този период е от изключителна значимост. Но ако за жената раждането и отглеждането на дете е естествено и биологично обусловено, то каква е ролята на бащата, когато на бял свят се появи детето. Готов ли е той за тази си роля, за това, което трябва да даде на детето си като родител и мъж? С каква нагласа приема бащинството и своето присъствие в живота на детето си? Съзнава ли, чувства ли, колко и по какъв начин е значим той като човешко същество, като поведение и отношение – към близките, към света изобщо – за бъдещия живот, чието начало е дал? Не е тайна, че има много случаи, в които мъжът се оказва емоционално и личностно неподготвен за тази отговорност. Ще чуем някои бащи да казват, че „това е женска работа”, „моята грижа е да ходя на работа и да печеля парите в семейството”, „трябва да градя кариерата си, за да преуспеем” и т.н. Негативният ефект обаче идва тогава, когато зад такива изказвания се крие крайност, израз на абдикиране от възпитанието и грижата за детето поради нежелание или неспособност. Други бащи пък проявяват „срам” към новороденото си дете, или се оказват такива, които не могат да бъдат накарани да се заинтересуват от него. Има и бащи, които смятат, че са по-добри от съпругите си и това проличава особено тогава, когато с ентусиазъм поемат ролята на „добрата и търпелива майка” за около час, подминавайки и пренебрегвайки факта, че майката всъщност трябва да е такава 24 часа в денонощието. Бащата обаче е и съпруг. В живота на майката с появата на детето са настъпили много промени – хормонални, емоционални, социални. Дните и нощите й, особено през първата година, са запълнени с грижи и за детето, и за домакинството. Това е период, в който жената има нужда от помощта, емоционалното присъствие и подкрепа на съпруга си не само за да се чувства добре в тялото си, но и за да е щастлива в преживяванията си по отглеждането на малкия човек, плод на тяхната любов. Освен това, за взаимоотношенията между родителите е полезно да споделят онези дребни детайли и подробности в съвместния им живот, които за някои може би изглеждат глупави, но пък са толкова важни както за тях, така и за малкото дете. И когато то започне да ходи и израства, богатството на тези детайли ще се увеличава, а заедно с това ще се задълбочава и връзката между родителите. Това е важно за цялостната атмосфера в семейството, защото най-чувствително към отношенията между родителите е детето. Ако всичко е наред, то е първото, което ще оцени този факт и ще е склонно да показва високата си оценка, като расте с усещането, че животът е сравнително лесен, а не тягостен и непосилен и ще се чувства доволно и щастливо. Бащата е необходим и физически, и емоционално вкъщи и за да дава морална подкрепа на майката, да бъде опора на нейния авторитет пред детето, когато тя въвежда полезните за него ред и ясни правила. Присъствието му е нужно и заради положителните му качества и нещата, които го различават от другите мъже, както и заради жизнеността на личността му. В началото на живота, когато впечатленията са особено ярки, е моментът малкото дете да опознава баща си. Ако бащата присъства и той също иска да опознае детето си, то има късмет. При добри обстоятелства това само обогатява света на детето. Ако чрез майката детето опознава човека, то чрез бащата опознава хората. Всички деца имат нуждата другите да знаят за баща им. Така те подчертават неговата значимост. При някои тази потребност продължава дори когато са станали зрели мъже и жени. Това се вижда в изказвания като: „Татко мисли така”, „Според татко ми”, „Както казва татко”. Децата формират идеала си за баща, мъж, съпруг, въз основа на това, което виждат или мислят, че виждат, когато погледнат баща си. В очите на всяко дете неговият баща е герой. Той е свръхсилен, обожествен. За децата е естествено да идеализират бащите си. Те са символ на сила, непогрешимост и могъщество, което определя и трудната им роля да покажат пред детето човешката си същност. За всички деца е много ценно да имат преживяването да живеят с бащите си и да ги опознават като човешки същества. В предучилищна и училищна възраст детето има нужда вече от бащиния авторитет и любов, но тази любов не се дава наготово, тя трябва да се извоюва. Това е крачка напред в развитието на детето, която го подготвя за зрялата обич. Тя е тази, която ще му създаде усещане за сигурност, увереност и престиж в обществото. Фигурата на бащата олицетворява силата, примера и властта. Това е един омагьосан кръг, от който детето трябва да излезе един ден. Именно поради това е изключително сложна и деликатна ролята на бащата – да накара детето си да го възприема не като божество, а като обикновен човек и приятел. През пубертета авторитетът на бащата е необходимо да стане по-гъвкав. Ако той се засили прекомерно или пък ако се забелязва другата крайност – пълно отстъпление – е еднакво вредно и опасно за детето. В тази възраст особено болезнено се преживява отношението на отрицание, неуместна критика, иронични забележки и подмятания от страна на родителите. Едно такова поведение и отношение от бащата ще остави трайни следи в младия и неукрепнал човек. Още повече, че всичко, което предизвиква чувства на фрустрация, унижение или страх, може да породи различни невротични състояния или „необоснавани и нелогични” според някои поведения. Децата правят всичко, което е по силите им, за да спечелят уважението и любовта на бащата. Имат нуждата да бъдат поощрявани, а не критикувани. Всеки техен неуспех, неодобрението и недоволството, показано от бащата, се преживява много травматично. Имат потребност да бъдат разбирани в стремежа им да зарадват баща си и ако той често изказва недоволство, съществува риск детето да преживява това като поведение, с което разочарова баща си непрекъснато. Така може да расте с чувството, че е нищожно, ненужно и търпяно по милост, с всичките последици от това за психическото му и емоционално здраве и поведение. Ще остане инфантилно и в чувствата си, и в поведението си. Ще изпитва страх и от мъжете, и от жените. Ще бъде лишено от възможността да се превърне в психически, сексуално и социално зрял човек. Липсата на баща лишава детето от сигурност и опора, а от майка – от нежност, топлота и грижа. Бащата може да отсъства физически – при развод, смърт, раздяла. Може да отсъства и относително, когато е слаб, безволев, пасивен, немъжествен от една страна и деспотичен, тираничен и властен от друга. И в двата случая са налице нарушени интерперсонални отношения в семейството и липсва нормалният баща. Именно затова поведението на бащата е много важно за детето, поемащо по своя път. И в двата случая – когато е деспотичен или пък безволев, детето ще расте с чувство за малоценност и ще очаква провали и поражения. Когато бащата е прекалено авторитарен, съревнованието с него, от което има нужда момчето, става невъзможно. Тираничността не е признак на сила, а обратното – на слабост. Такъв баща ще превърне детето си в компенсация на своята слабост, като властва над него. Той не може да бъде пример и образец особено за сина си, защото липсва идеалът за бащата, с когото той да се състезава. Момчето или ще изпитва единствено страх от него, или ще се привърже към майка си. Възпитанието за детето се поема следователно от майката и ако тя прехвърли върху него цялата си любов и потребност от сигурност, има риск между двамата да се получи симбиоза. За такова момче се казва, че е зашито за полата на майка си. Ако пък детето почувства слабостта на бащата, отново ще търси сигурност при майката. Възпитанието на момче с безволев баща или без баща изисква много такт и умение. Всичко ще е добре, ако майката не се вкопчи в сина си, обсебвайки го с любовта си. Това обаче е един несъзнаван механизъм и се проявява тогава, когато тя, неудовлетворена от връзката със съпруга си, чувства детето като цялата й сигурност. А когато в сина се пробуди мъжествеността, майката ще се стреми, макар и несъзнателно, да го запази по-дълго време като малкото момче, което води след себе си огромни отрицателни последици за живота му. Ако е момиче, може би ще е много трудно да изгради здрава интимна връзка, водено от убеждението, че „всички мъже са лоши”. За поддържането на авторитета на бащата има значение и отношението и поведението на майката. Ако например бащата е с по-високо социално положение, това гарантира запазване на лидерската му позиция в семейството. Авторитетът на бащата е запазен и ако социалното и интелектуално положение на двамата родители е на едно ниво. Но нещата може да изглеждат различно, когато майката е с по-високо социално и материално положение. Ако тя по-често отсъства от дома по служебни ангажименти и домакинството е поето от бащата, неволно ролите ще се разменят. От зрелостта, интелигентността и тактичността на майката зависи тя да не демонстрира своето социално и материално превъзходство и да показва, че в семейството си остава майка. В днешното забързано и напрегнато ежедневие все по-често се случва родителите да нямат достатъчно време за децата си. Може би, защото мислят, че най-важно е да осигурят материално благополучие на семейството и така да изпълнят целия си родителски дълг. Или защото не знаят как да бъдат истински родители. Или защото е по-лесно друг да поема отговорността. Всеки има своите мотиви и отговори. Но нито компютърът, нито телефонът, нито марковите дрешки могат да заместят това, от което имат нужда децата – от истински мама и татко – вкъщи, с тях. Наистина е сложно, може би и трудно, но пък е вярно, че за да се предизвика най-доброто у родителите, е необходимо те да поемат цялата отговорност за всичко, което е тяхна лична работа – а именно отглеждането на децата им. И ако все пак майката си остава по-близо до децата и физически, и емоционално, то отговорността на бащата има по други измерения. Затова признание и уважение заслужават тези бащи, които искат и се учат как да бъдат не само биологични такива на децата си, а истински – емоционално свързани с тях, даващи им любов, усещане за сигурност и стабилност. Такива, които с присъствието и личностната си сила ще им откриват света и ще ги учат да се движат в него със смелост и лекота.


text: В нощта срещу Бел Тин, обаче, променя живота ѝ. Когато тролоци нападат областта Две реки, Ранд, Мат и Перин са отвлечени от Айез СедайМоарейн Дамодред, очевидно с цел тяхната собствена защита. Егвийн заминава с тях. Моарейн, обаче, има план: тя е открила, че Егвийн притежава искрата и би могла да се научи да прелива. Моарейн възнамерява да я отведе в Тар Валон, за да бъде обучена. Когато Нинив се впуска да ги преследва, Моарейн решава да включи и нея. По време на пътуването до Шиенар в "Окото на света" Егвийн и Перин са разделени от групата. Тя присъства на срещата на Перин с Илиас Мачера и научава за неговата вълча половина. Тя е един от малкото герои, които знаят истината за неговите жълти очи и пристъпите на вълчо поведение, появяващи се от време на време. По негова молба тя пази тайната.


text: Grand Park Orchard, който се намира в Орчард, Сингапур, е популярно място за туристи. Хотелът не е далеч от центъра на града - намира се само на 4.5 km от него, а до летището се стига за около 30 минути. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят. В Grand Park Orchard отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Гостите на хотела могат да ползват съоръжения като Wi-Fi връзка в общите части, сейф, 24-часово обслужване по стаите , VIP услуги, асансьор. Във всяка стая ще намерите висококачествени удобства като безжичен интернет достъп (безплатен), достъп до интернет (безжичен), минибар, всекидневник, сателитна/кабелна телевизия, които ще Ви помогнат да релаксирате след дългия ден. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като открит басейн, масаж, фитнес зала, спа, които ще направят престоя ви незабравим. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Grand Park Orchard е един чудесен избор в много отношения.


text: Сао Сао е африкански народ, съществувал между V и XV век на територията на днешен южен Чад (предимно по поречието на река Шари) и северен Камерун. Това е първата цивилизация, съществувала на територията на Камерун.[1] Много малко се знае за културата, обществото и историята на Сао. Няколко етноса в днешен Чад и Камерун твърдят, че са техни потомци. История[редактиране | edit source] По-голямата част от информацията за Сао е запазена под формата на легенди и песни на местните племена, както и различни видове ценни предмети. Хипотезите за произхода са много, но най-вероятните са местно формиране (басейнът на езерото Чад) или свързани с Хиксосите. Някои историци твърдят, че Сао са били асимилирани или унищожени около XV век, но е по-вероятно това да се е случило около X век. Тогава множество различни народи прекосяват региона. Сред тях са Канемската империя, царство Котоко, арабите и бедуините. Известно е, че са били майстори в металообработването, и са се занимавали активно със земеделие. Според легендите на местните племена те са били гиганти и изключителни воини. [2] Източници[редактиране | edit source] - История Камеруна - Fanso, V. G. (1989). Cameroon History for Secondary Schools and Colleges, Vol. 1: From Prehistoric Times to the Nineteenth Century. Hong Kong: Macmillan Education Ltd.