UEFA Champions League finalen 2001 var en fodboldkamp der blev spillet den 23. maj 2001. Kampen blev spillet på San Siro i Milano, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 2000-01. De deltagende hold var tyske Bayern München og spanske Valencia C.F.. Kampen endte 1-1 efter ordinær spilletid, og blev afgjort efter straffesparkskonkurrence der endte 5-4 til Bayern München. Dette var tyskernes fjerde titel i turneringen, og deres første europæiske titel i et kvart århundrede. Det var Valencias andet nederlag i en Champions League finale i træk, da de året før havde tabt til Real Madrid. Alle målene i den ordinære spilletid blev scoret på straffespark, ligesom ét blev brændt, og da kampen endte i straffesparkskonkurrence, var det første gang at dette skete i turneringens historie. Dette var sjette gang at en finale skulle afgøres efter straffesparkskonkurrence, og den anden under Champions League-formatet siden det blev indført i 1992-93.


२००१ यूईएफए चैंपियंस लीग फाइनल

२००१ यूईएफए चैंपियंस लीग फाइनल, 2000-01 यूईएफए चैंपियंस लीग के विजेता का फैसला करने के लिए, 23 मई 2001 पर मिलान, इटली, में सैन सिरो में हुई एक फुटबॉल मैच था। मैच बेयर्न म्यूनिख और वालेंसिया के बीच था। मैच 1-1 की बराबरी पर समाप्त हो गया, लेकिन बेयर्न पेनल्टीज़ पर 5-4 जीतने के द्वारा अपने चौथे खिताब जीता.


نهائي دوري أبطال أوروبا 2001

نهائي دوري أبطال أوروبا لكرة القدم 2001 هي المباراة النهائية من بطولة دوري أبطال أوروبا 2000-01 الذي جمع بين ناديي بايرن ميونخ الألماني وفالنسيا الإسباني على ملعب سان سيرو في مدينة ميلانو الإيطالية، وانتهى بفوز نادي بايرن ميونخ بركلات الترجيح بعد انتهاء الوقتين الأصلي والإضافي بالتعادل 1-1.


Final Liga Champions UEFA 2001 adalah final pertandingan sepak bola Liga Champions UEFA 2000–01, yang diselenggarakan pada tanggal 23 Mei 2001, antara Bayern München melawan Valencia di final ke-9 dalam format Liga Champions UEFA dan ke-45 secara keseluruhan. Pertandingan dimainkan di San Siro, Milan, dan dimenangkan oleh Bayern Munich melalui adu penalti 5–4. Ini juga merupakan gelar Piala Champions Eropa pertama mereka dalam seperempat abad, juga merupakan kekalahan final kedua berturut-turut Valencia (2000 dan 2001). Karena semua gol yang dicetak oleh penalti dan adu penalti diperlukan untuk menentukan pemenang, pertandingan Liga Champions UEFA ini menjadi final "semua-penalti" dan satu-satunya yang pernah terjadi hingga hari ini. Final 2001 menyaksikan dua finalis yang kalah dalam dua musim sebelumnya, Bayern München kalah dari Manchester United di final 1999 dan Valencia kalah dari Real Madrid di final 2000.


Az 1963-as kupagyőztesek Európa-kupája-döntő a harmadik KEK-döntő volt. A trófeáért a spanyol Atlético Madrid, és az angol Tottenham Hotspur mérkőzött a rotterdami Feijenoord Stadionban. A mérkőzést 5–1-re az angol csapat nyerte.


Finale della Coppa delle Coppe 1962-1963

La finale della 3ª edizione della Coppa delle Coppe UEFA è stata disputata il 15 maggio 1963 al De Kuip di Rotterdam tra e . All'incontro hanno assistito circa spettatori. La partita, arbitrata dall'olandese Andries van Leeuwen, ha visto la vittoria per 5-1 del Tottenham, divenuto la prima squadra inglese ad aggiudicarsi una competizione europea.


Фінал Кубка володарів кубків 1963

Фінал Кубка володарів кубків 1963 — футбольний матч для визначення володаря Кубка володарів кубків УЄФА сезону 1962/63, 3-й фінал змагання між володарями національних кубків країн Європи.


فینال جام در جام اروپا ۱۹۶۳

فینال جام در جام اروپا ۱۹۶۳، رقابت پایانی جام در جام اروپا در سال ۱۹۶۳ میلادی است که مابین دو تیم باشگاه فوتبال تاتنهام و باشگاه فوتبال اتلتیکو مادرید برگزار شده‌است.


1963 UEFA Kupa Galipleri Kupası Finali 1962-63 sezonunun şampiyonunu belirleyen, tarihteki üçüncü UEFA Kupa Galipleri Kupası finali. Mücadele bir önceki sezonun şampiyonu olan, İspanya'nın Atlético Madrid takımıyla, İngiltere'den Tottenham Hotspur arasında, Hollanda'nın Rotterdam kentindeki Feijenoord Stadyumu'nda oynandı. Tottenham karşılaşmayı Jimmy Greaves (2), John White ve Terry Dyson (2)'ın attığı gollere 5-1 kazanmayı başardı.


Finale de la Coupe d'Europe des vainqueurs de coupe 1962-1963

La finale de la Coupe d'Europe des vainqueurs de coupe 1962-1963 est la de la Coupe d'Europe des vainqueurs de coupe, organisée par l'UEFA. Ce match de football a lieu le au stade de Feyenoord de Rotterdam, aux Pays-Bas.


The 1963 European Cup Winners' Cup Final was the final football match of the 1962–63 European Cup Winners' Cup and was the third European Cup Winners' Cup final. It was contested between Tottenham Hotspur of England and the defending champions, Atlético Madrid of Spain, and was held at Feijenoord Stadion in Rotterdam, Netherlands. Tottenham won the match 5–1 thanks to goals by Jimmy Greaves (2), John White and Terry Dyson (2). Tottenham's victory made them the first British team to win a major European trophy.


نهائي كأس الكؤوس الأوروبية 1963

نهائي كأس الكؤوس الأوروبية 1963 هي المباراة النهائية لكرة القدم في لبطولة كأس الكؤوس الأوروبية 1962-1963 وكانت ثالث نهائي كأس الكؤوس الأوروبية. كانت المنافسة بين توتنهام هوتسبير من إنكلترا، أتلتيكو مدريد من إسبانيا ، وعقدت المباراة في فيجينورد ستاديون في روتردام بهولندا. فاز توتنهام بالمباراة 5-1 بفضل أهداف جيمي غريفز (2) وجون وايت وتيري دايسون (2). جعلهم فوز توتنهام أول فريق بريطاني يفوز بكأس أوروبي كبير.


Final Piala Winners Eropa 1963 adalah pertandingan final ke-3 dari turnamen sepak bola Piala Winners Eropa untuk menentukan juara musim 1962–1963. Pertandingan ini mempertemukan tim Tottenham Hotspur dengan tim Atlético Madrid dan diselenggarakan pada 15 Mei 1963 di De Kuip, Rotterdam. Tottenham Hotspur memenangkan pertandingan ini dengan skor 5–1.


A 2002-es UEFA-bajnokok ligája-döntő az európai labdarúgó-klubcsapatok legrangosabb tornájának 10., jogelődjeivel együttvéve a 47. döntője volt, mely 2002. május 15-én került megrendezésre a glasgowi Hampden Parkban.


De UEFA Champions Leaguefinale van het seizoen 2001/02 is de tiende finale in de geschiedenis van de Champions League. De wedstrijd vond plaats op 15 mei 2002 in Hampden Park in Glasgow. Het Spaanse Real Madrid stond voor de derde keer in de finale van de Champions League en nam het op tegen het Duitse Bayer 04 Leverkusen, dat voor het eerst in de finale stond.


גמר ליגת האלופות 2002

גמר ליגת האלופות 2002 התקיים בהאמפדן פארק בגלאזגו, סקוטלנד ב-15 במאי 2002, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא קבוצת ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את באייר לברקוזן מגרמניה בתוצאה 1–2.


Финал Лиги чемпионов УЕФА 2002

Финал Лиги чемпионов УЕФА 2002 года — финальный матч розыгрыша Лиги чемпионов УЕФА 2001/02, 47-го сезона в истории Кубка европейских чемпионов и 10-го сезона в истории Лиги чемпионов УЕФА.


Finale della UEFA Champions League 2001-2002

La finale della 47ª edizione di UEFA Champions League è stata disputata il 15 maggio 2002 all'Hampden Park di Glasgow tra e . All'incontro hanno assistito circa spettatori. La partita, arbitrata dallo svizzero Urs Meier, ha visto la vittoria per 2-1 del club spagnolo.


2002 UEFA 챔피언스리그 결승전

2002 UEFA 챔피언스리그 결승전은 2001-02 시즌의 유럽 최고 클럽대항전인 2001-02년 UEFA 챔피언스리그의 결승전이다. 이 경기에 참가한 두 팀은 독일의 바이어 레버쿠젠과 스페인의 레알 마드리드로, 2002년 5월 15일 수요일, 글래스고의 햄던 파크 에서 2001-02 시즌 챔피언스리그 승자를 가리기 위해 진행되었다. 레버쿠젠은 구단 역사상 처음으로 결승전에 올랐으나, 레알 마드리드는 이번이 12번째 결승전이었다.


Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2002

Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2002 — фінальний матч розіграшу Ліги чемпіонів УЄФА сезону 2001—2002 років, у якому зустрілися німецький «Баєр 04» та іспанський «Реал». Матч відбувся 15 травня 2002 року у місті Ґлазго (Шотландія) на стадіоні «Гемпден-Парк». Перед матчем хвилиною мовчання вшанували видатного українського тренера Валерія Лобановського, який помер двома днями раніше. Перемогу з рахунком 2:1 здобув мадридський «Реал».


فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۰۲

فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۰۲، رقابت پایانی لیگ قهرمانان اروپا در سال ۲۰۰۲ میلادی است که مابین دو تیم باشگاه فوتبال رئال مادرید و باشگاه فوتبال بایر لورکوزن در ورزشگاه همپدن پارک، گلاسگو برگزار شده‌است.


2002年歐洲冠軍聯賽決賽

2001/02赛季欧洲冠军联赛决赛于2002年5月15日在苏格兰格拉斯哥的汉普顿公园球场举行，由来自德国的勒沃库森和来自西班牙的皇家马德里争夺冠军。勒沃库森的卢西奥和皇家马德里的劳尔、齐达内先后取得进球，最终皇家马德里以2-1的比分战胜勒沃库森夺得本赛季欧冠冠军。这是皇家马德里俱乐部历史上第9次夺得欧洲冠军联赛（包括其前身欧洲冠军杯）冠军。


A Final da Liga dos Campeões da UEFA de 2001–02 foi o jogo final da temporada de 2001-02 da UEFA, Liga dos Campeõesda Europa, principal clube de futebol de competição. O show peça evento que foi disputado entre Bayer Leverkusen, da Alemanha e do Real Madrid, da Espanha, no Hampden Park, em Glasgow, Escócia, na quarta-feira, 15 de Maio de 2002, para decidir o vencedor da Liga dos Campeões. Leverkusen estava pela primeira vez em uma final da Liga dos Campeões, enquanto o Real Madrid chegava para a sua 12ª final.


2002 UEFA Şampiyonlar Ligi Finali, UEFA'nın en büyük kulüp turnuvası olan UEFA Şampiyonlar Ligi'nin 2001-02 sezonunun şampiyonunu belirleyen maç. İspanya'nın Real Madrid ile Almanya'nın Bayer 04 Leverkusen takımları arasında oynanmıştır. 1955'ten beri düzenlenen turnuvanın kırk yedinci, UEFA Şampiyonlar Ligi adıyla ise onuncu finali olan maçı İsviçreli hakem Urs Meier yönetmiştir. İskoçya'nın Glasgow şehrindeki Hampden Park'ta oynanan maçı 52,000 kişi izlemiştir. 1960 ve 1976 yıllarından sonra Hampden Park'ta oynanan üçüncü finaldir.


Trận chung kết UEFA Champions League năm 2002 là trận chung kết thứ mười của UEFA Champions League và là trận chung kết thứ bốn mươi bảy của Cúp C1 châu Âu. Đây là trận đấu giữa Real Madrid của Tây Ban Nha và Bayer 04 Leverkusen của Đức trên sân vận động Hampden Park ở Glasgow, Scotland vào ngày 15 tháng 5 năm 2002. Với bàn thắng tuyệt đẹp của Zinedine Zidane sau đường chuyền của Roberto Carlos ở phút thứ 45, Real Madrid lần thứ chín giành Cúp C1 châu Âu. Còn Bayer Leverkusen trở thành đội bóng đầu tiên chơi trận chung kết Cúp C1 mà chưa từng giành bất kỳ chức vô địch quốc gia nào.


Finale de la Ligue des champions de l'UEFA 2001-2002

La finale de la Ligue des champions 2001-2002 est la de l'histoire de la compétition. Elle oppose le club espagnol huit fois vainqueur du trophée le Real Madrid au club allemand du Bayer Leverkusen et se déroule dans le stade de l'équipe nationale écossaise Hampden Park à Glasgow. C'est le Real Madrid qui l'a finalement emporté sur le score de deux buts à un.


The 2002 UEFA Champions League Final was the final match of the 2001–02 UEFA Champions League, Europe's primary club football competition. The show-piece event was contested between Bayer Leverkusen of Germany and Real Madrid of Spain at Hampden Park in Glasgow, Scotland on Wednesday, 15 May 2002, to decide the winner of the Champions League. Leverkusen appeared in the final for the first time, whereas Real Madrid appeared in their 12th final.


Final de la Liga de Campeones de la UEFA 2001-02


UEFA Champions League finalen 2002 var en fodboldkamp der blev spillet den 15. maj 2002. Kampen blev spillet på Hampden Park i Glasgow, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 2001-02. De deltagende hold var tyske Bayer Leverkusen og spanske Real Madrid. Det var tyskernes første finale i UEFA Champions League, mens Real Madrid spillede deres tolvte siden turneringens etablering.


نهائي دوري أبطال أوروبا 2002

نهائي دوري أبطال أوروبا 2002 هي المباراة النهائية من دوري أبطال أوروبا 2001–02. لعب في ملعب هامبدن بارك بين نادي ريال مدريد الإسباني ونادي بايرن ليفركوزن الألماني.


Final Liga Champions UEFA 2002 adalah final pertandingan sepak bola Liga Champions UEFA 2001–2002, yang diselenggarakan pada tanggal 15 Mei 2002, antara Bayer Leverkusen melawan Real Madrid di final ke-10 dalam format Liga Champions UEFA dan ke-47 secara keseluruhan. Pertandingan dimainkan di Hampden Park, Glasgow, dan dimenangkan oleh Real Madrid dengan skor 2–1. Leverkusen muncul di final untuk pertama kalinya, sedangkan Real Madrid muncul di final ke-12 mereka.


Az 1967-es kupagyőztesek Európa-kupája-döntőben, a KEK 7. döntőjében a nyugatnémet Bayern München, és a skót Rangers mérkőzött a Nürnbergerstadionban. A mérkőzést a Bayern München nyerte hosszabbítás után 1–0-ra.


Финал Кубка обладателей кубков УЕФА 1967 года — финальный матч розыгрыша Кубка обладателей кубков УЕФА 1966/67, 7-го сезона в истории Кубка обладателей кубков УЕФА. Этот футбольный матч состоялся 31 мая 1967 года, на Муниципальном стадионе в Нюрнберге. В решающем противостоянии сошлись шотландский клуб «Рейнджерс» и представитель Германии мюнхенская «Бавария». В основное время матча команды голов не забили. В дополнительное время удача улыбнулась футболистам немецкого коллектива — на 108-й минуте встречи ворота «Рейнджерс» поразил полузащитник мюнхенцев Франц Рот. Гол оказался победным — «красные» праздновали победу со счётом 1:0 и впервые в своей истории завоевали трофей на международной арене.


Finale della Coppa delle Coppe 1966-1967

La finale della 7ª edizione della Coppa delle Coppe UEFA è stata disputata il 31 maggio 1967 allo Städtisches Stadion di Norimberga tra e . All'incontro hanno assistito circa spettatori. La partita, arbitrata dall'italiano Concetto Lo Bello, ha visto la vittoria per 1-0 del club bavarese.


Фінал Кубка володарів кубків 1967

Фінал Кубка володарів кубків 1967 — футбольний матч для визначення володаря Кубка володарів кубків УЄФА сезону 1966/67, 7-й фінал змагання між володарями національних кубків країн Європи.


فینال جام در جام اروپا ۱۹۶۷

فینال جام در جام اروپا ۱۹۶۷، رقابت پایانی جام در جام اروپا در سال ۱۹۶۷ میلادی است که مابین دو تیم بایرن مونیخ و باشگاه فوتبال رنجرز برگزار شده‌است.


1967年欧洲优胜者杯决赛

1967年欧洲优胜者杯决赛是由德国球队拜仁慕尼黑和苏格兰球队流浪者之间参与竞争的足球比赛。比赛于1967年5月31日在德国纽伦堡市政体育场的69480名观众面前举行。这是1966–67年歐洲盃賽冠軍盃的最后一场比赛以及欧洲优胜者杯历来的第七次决赛。这项赛事是由欧洲足联当时主办的三大俱乐部赛事之一。两支球队在来到决赛之前需要通过四轮淘汰赛的角逐。


The 1967 European Cup Winners' Cup Final was a football match contested between Bayern Munich of West Germany and Rangers of Scotland. The match took place at the Städtisches Stadion in Nuremberg, West Germany on 31 May 1967 in front of a crowd of 69,480. It was the final match of the 1966–67 European Cup Winners' Cup competition and the seventh European Cup Winners' Cup final. The competition was one of three football competitions that was run by UEFA at that time. Both teams had to go through four qualifying rounds before reaching the final.


Az 1894-es Párizs–Rouen futam volt az első autóverseny; a "Le Petit Journal" párizsi újság szervezte. A versenyzőknek a Párizs-Rouen útvonalat kellett teljesíteniük egy ebédszünettel.


Paris-Rouen, Petit Journal Wettbewerb für Pferdelose Autos, war ein Rennen, welches oft als das erste Autorennen der Welt bezeichnet wird. Es handelte sich dabei um ein Stadt-zu-Stadt-Rennen, welches eine sehr beliebte Wettbewerbsart in den 1890ern war.


Avtomobilistična dirka od Pariza do Rouena 1894, ki je potekala 22. julija, velja za prvo avtomobilistično dirko. Organiziral jo je pariški časnik "Le Petit Journal" kot preizkušnjo vzdržljivosti avtomobilov. Zmagal je Jules de Dion s parnim dirkalnikom lastne izdelave de Dion, drugo mesto je osvojil Georges Lemaitre, tretje pa Auguste Doriot, oba s Peugeotom 3KM. Kljub temu pa je prvo nagrado dobil Lemaitre, saj je organizator dirke določil, da Jules de Dion ni smel tekmovati za nagrado.


La Parigi-Rouen 1894 può a giusto titolo essere considerata la prima vera competizione automobilistica organizzata con un congruo numero di veicoli a motore e tappa fondamentale della Storia dell'automobilismo della fine del XIX secolo.


Paris-Ruão é o primeiro evento de automóvel da história, mas não é uma corrida. O evento finaliza é concurso de "carros sem cavalos" que aconteceu na França de 19 a 22 de julho de 1894.


Le Paris-Rouen est la première compétition automobile de l'histoire.


Rajd Paryż-Rouen (fr. "Concours des Voitures sans Chevaux") – pierwsza impreza sportu samochodowego i pierwszy rajd samochodowy w historii.


Paris–Rouen, "Le Petit Journal" Horseless Carriages Contest ("Concours du 'Petit Journal' Les Voitures sans Chevaux"), was a pioneering city-to-city motoring competition in 1894 which is sometimes described as the world's first competitive motor race.


La prueba París-Rouen fue la primera competición de automóviles de la historia. La carrera sirvió para finalizar un concurso de "Coches sin caballos" que se desarrolló en Francia desde el 19 hasta el 22 de julio de 1894.


A La Salette-i Mária jelenés a katolikus egyház vizsgálata szerint alapvetően hitelesített, és La Salette-i Miasszonyunk néven jóváhagyott Szűz Mária-jelenés. La Salette-Fallavaux egy kis hegyi falu a Grenoble-Vienne-i egyházmegye területén Isère megyében. 1846-ban két pásztor gyermek, Mélanie Calvat és Maximin Giraud beszámolója szerint megjelent nekik a Szűzanya.


Onze-Lieve-Vrouw van La Salette ook wel "O.L.V. van La Salette, middelares voor de zondaars" genoemd, betreft een bedevaartsoord in


Дева Мария из Ла-Салетта

Дева Мария из Ла-Салетта — явление Девы Марии двум детям в Альпах, во французской деревне Ла-Салетт-Фаллаво в 1846 году. Признано Католической церковью подлинным. Центром данного богородичного культа служит базилика Пресвятой Девы Марии из Ла-Салетта. В честь явления назван орден салетинцев. Деревня Ла-Салетт-Фаллаво благодаря данному явлению превратилась в крупный паломнический центр.


Nostra Signora di La Salette (o Madonna di La Salette) è l'appellativo con cui la Chiesa cattolica venera Maria, in seguito alle apparizioni che ebbero, il 19 settembre 1846, due ragazzi, Maximin Giraud e Mélanie Calvat.


Nossa Senhora de La Salette (em francês "Notre-Dame de La Salette") é a invocação dada à Virgem Maria nas suas aparições na montanha de La Salette, departamento de Isère, na região dos Alpes franceses.


Mare de Déu de la Saleta (en francès "Notre-Dame de La Salette") és el nom sota el qual els fidels catòlics designen la Mare de Déu apareguda a dos nens el 19 de setembre de 1846 al poble de La Saleta Falavaus (Isèra, França). També designa el santuari que va ser edificat al lloc de l'aparició.


Đức Mẹ La Salette (tiếng Pháp: "Notre-Dame de La Salette") là một trong những tước hiệu mà người Công giáo dùng để gọi Đức Mẹ Maria. Tước hiệu này bắt nguồn từ các cuộc hiện ra của Đức Mẹ được cho là đã xảy ra tại La Salette, Pháp với hai trẻ em là Maximin Giraud và Melanie Calvat.


Notre-Dame de La Salette est le nom sous lequel les catholiques désignent la Vierge Marie telle qu'elle est apparue à deux enfants (Mélanie Calvat et Maximin Giraud) le en haut du village de La Salette-Fallavaux, près de Corps, en France, dans le département de l'Isère. Cette apparition mariale, reconnue officiellement par l’Église catholique a entrainé une dévotion à la Vierge Marie sous l'appellation . Plusieurs églises et sanctuaires de par le monde lui sont consacrés.


Matka Boża z La Salette – katolicki tytuł Maryi, Matki Jezusa, związany z objawieniem maryjnym we francuskim mieście La Salette 19 września 1846 roku.


Our Lady of La Salette () is a Marian apparition reported by two children, Maximin Giraud and Mélanie Calvat to have occurred at La Salette-Fallavaux, France, in 1846.


La Virgen de la Salette (también llamada Nuestra Señora de la Salette, "Notre Dame de La Salette" en francés o "Nuestra Señora de la Saleta" en español) es el nombre bajo el cual los fieles católicos designan a la Virgen María aparecida a dos niños el 19 de septiembre de 1846 en el pueblo de La Salette-Fallavaux (Isère, Francia). También es la advocación del santuario que se edificó en el lugar de la aparición.


A 1848. április 30-án lezajlott pastrengói csata az 1848–49-es észak-itáliai szárd-osztrák háború (olasz történészek szokásos szóhasználatában az "„első olasz függetlenségi háború”)" egyik legelső ütközete volt. Az összeütközésre akkor került sor, amikor a Lombardiában előrenyomuló Károly Albert király által vezetett szárd–piemionti királyi haderő II. hadteste támadást intézett a Radetzky császári tábornagy által irányított osztrák császári csapatok ellen, amelyek az Etsch (Adige) folyó jobb partján, Veronától északra foglaltak állást. Az ütközet során a szárd–piemontiak vereséget mértek az osztrák erőkre.


La battaglia di Pastrengo è un episodio della prima guerra di indipendenza. Ebbe luogo il 30 aprile 1848 quando il re di Sardegna Carlo Alberto inviò il 2º corpo d'armata del suo esercito contro gli austriaci del generale Josef Radetzky che tenevano la riva destra dell'Adige presso Pastrengo, poco a nord di Verona.


Pertempuran Pastrengo adalah salah satu daripada pertempuran Perang Kemerdekaan Itali Pertama. Ia berlaku 30 April 1848, apabila Raja Sardinia Charles Albert dari Sardinia melancarkan perang terhadap tentera Austria. Pertempuran ini diantara tentera Sardinia di bawah Charles Albert dan tentera Austria di bawah Josef Radetzky. Markas tentera Austria dari Verona iaitu di Utara Itali kini.


La bataille de Pastrengo est un épisode de la première guerre d'indépendance italienne. Elle se déroule le lorsque le roi de Sardaigne, Charles-Albert, lance le corps d'armée de l'armée sarde à l'assaut des positions que l'armée autrichienne du feld-maréchal Joseph Radetzky occupe sur la rive droite de l'Adige au nord de Vérone.


Bitwa pod Pastrengo – starcie zbrojne, które miało miejsce 30 kwietnia 1848 r. w trakcie wojny austriacko-piemonckiej (1848–1849).


The Skirmish of Pastrengo was fought between the Piedmontese and Austrian army on 30 April 1848, in the course of the First Italian War of Independence.


Az 1953-as keletnémet felkelés a kommunista rendszer elleni első népfelkelés volt, ami az NDK-ban zajlott le 1953 júniusában. Június 16-án közel ezren tüntettek Berlinben a létfeltételek romlása miatt, és szabad választásokat követeltek. Az építőmunkások sztrájkja átterjedt az egész országra. Június 17-én több mint 270 helyen zavargások törtek ki az NDK-ban. A 600 üzemben folytatott sztrájkokban közel 300-400 ezer ember vett részt. Kelet-Berlin mellett Magdeburg, Halle és Lipcse, valamint a Bitterfeld, Merseburg és Leuna közti iparvidék volt a sztrájkok központja. A tiltakozó tömegek szabad választásokat, a politikai foglyok szabadon bocsátását, és Németország egységének visszaállítását követelték. A megmozdulások ellen június 17-én 13 óra körül a szovjet megszálló hatalom kihirdette a szükségállapotot. Június 18-ra a helyzet normalizálódott. A megtorlás során mintegy 20 ezer személyt letartóztattak, 3 ezer főt börtönbüntetésre ítéltek. Közel 200 tüntető életét vesztette, 21 személyt pedig a statáriális bíróság ítélt halálra és kivégeztetett.


In juni en juli 1953 vond een volksopstand in de Duitse Democratische Republiek plaats. Een staking door Oost-Berlijnse bouwvakkers op 16 juni draaide uit op een wijdverbreid protest tegen het Oost-Duitse regime een dag later.


Побуна у Источној Немачкој

Побуна у Источној Немачкој догодила се у јуну и јулу 1953. Штрајк берлинских радника 16. јуна претворио се у побуну против источнонемачког режима. Побуну су угушиле трупе совјетске војске у Немачкој и источнонемачка полиција.


東ベルリン暴動（ひがしベルリンぼうどう、 「6月17日蜂起」）は、ヨシフ・スターリンの死後の1953年6月16日に起こり翌日6月17日に収束した、東ベルリン地域で発生した大衆暴動である。


Folkupproret i Östtyskland 17 juni 1953 (tyska: "Volksaufstand des 17. Juni") var ett uppror i det dåvarande Östtyskland (DDR) med strejker, demonstrationer och protester mot den östtyska regimens förtryck och ekonomiska oförmåga. Upproret, som hade sitt centrum i Östberlin, startade som en protest mot ett beslut av DDR-regeringen att öka arbetstiden med tio procent utan motsvarande lönehöjning.


Als Aufstand vom 17. Juni 1953 (auch "Volksaufstand" oder "Arbeiteraufstand") wird der Aufstand bezeichnet, bei dem es in den Tagen um den 17. Juni 1953 in der DDR zu einer Welle von Streiks, Demonstrationen und Protesten kam, die mit politischen und wirtschaftlichen Forderungen verbunden waren. Er wurde von der Sowjetarmee gewaltsam niedergeschlagen; 34 Demonstranten und Zuschauer sowie fünf Angehörige von Sicherheitsorganen wurden getötet.


המרד המזרח-גרמני

המרד המזרח-גרמני (גרמנית Aufstand des 17. Juni - "התקוממות ה-17 ביוני") התרחש ביוני 1953 ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. המרד החל כשביתה של פועלי בניין בברלין המזרחית, בירת גרמניה המזרחית, בתגובה להעלאת מכסות העבודה, והתפתח למהומות המוניות נגד המשטר המזרח-גרמני במקומות רבים ברחבי המדינה. המרד דוכא באכזריות, אך לא בקלות על ידי הפולקספוליציי - המשטרה המזרח-גרמנית, ובעזרת הצבא הסובייטי.


Εξέγερση της 17ης Ιουνίου 1953

Η εξέγερση της 17ης Ιουνίου 1953 υπήρξε ξεσηκωμός μεγάλης κλίμακας ενάντια στην κυβέρνηση της Λαοκρατικής Δημοκρατίας της Γερμανίας. Η εξέγερση ξεκίνησε από το Βερολίνο όταν εργάτες στον κατασκευαστικό κλάδο ξεσηκώθηκαν στις 16 Ιουνίου του 1953. Η εξέγερση τελικώς κατεστάλη βιαίως από τεθωρακισμένα των σοβιετικών δυνάμεων κατοχής του Βερολίνου και τη Λαϊκή Αστυνομία (Volkspolizei), την αστυνομία του κομμουνιστικού καθεστώτος της Ανατολικής Γερμανίας. Παρόλο που η εξέγερση ήρθε αντιμέτωπη με ισχυρή καταστολή, δεν ετέθη εύκολα υπό έλεγχο. Ακόμη και μετά την πάροδο της 17ης Ιουνίου του 1953, έγιναν διαδηλώσεις σε περισσότερες από 500 ανατολικογερμανικές πόλεις και χωριά.


События 17 июня 1953 года в ГДР

Восстание 17 июня 1953 года в ГДР — экономические выступления рабочих в июне 1953 года в Восточном Берлине, переросшие в политическую забастовку против правительства ГДР по всей стране.


Itä-Saksan kansannousu oli työläisten järjestämä mielenosoitus Itä-Berliinissä kesäkuussa 1953. Syynä mielenosoitukseen olivat Saksan demokraattisen tasavallan hallituksen ja Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) 28. toukokuuta 1953 tekemä viisivuotissuunnitelman mukainen päätös tuotannon lisäämisestä 10 prosentilla ja palkkojen alentamisesta 10 prosentilla. Tällöin työläiset vaativat pidettäviksi vapaita vaaleja.


Vzhodnonemška vstaja 1953 se je začela 16. junija 1953 s stavko gradbenih delavcev v Vzhodnem Berlinu, ki se je v naslednjih dneh razširila na vsesplošno vstajo proti stalinistični vladi Nemške demokratične republike. Oblasti so se odločile, da vstajo nasilno zatrejo, in so za pomoč prosile Sovjetsko zvezo. Dogodki so vrhunec 17. junija, ko so se delavci na ulicah vzhodnega Berlina spopadli z več tisoč sovjetskih vojakov in vzhodnonemških policistov (t. i. Volkspolizei). Nemire so povsod krvavo zadušili z zelo odločnim ukrepanjem domače ljudske milice in predvsem sovjetskih oboroženih sil, razmeščenih na ozemlju Vzhodne Nemčije. Posredovanje sovjetskih sil je bila prva oborožena intervencija ene socialistične države v drugi. Kljub sovjetski intervenciji so se po 17. juniju protesti še nadaljevali v mnogih mestih in vaseh.


Берлинско въстание от 17 юни 1953 година

Берлинското въстание от 17 юни 1953 г. е взрив от недоволство на граждани на Германската демократична република (ГДР), изразено с протести, стачки и демонстрации срещу политиката на Германската единна социалистическа партия (ГЕСП) (доминираща в управляващата коалиция) и правителството.


I moti operai nella Germania dell'Est scoppiarono nel giugno del 1953 quando uno sciopero dei manovali edili si trasformò in una rivolta contro il governo della DDR. I tumulti a Berlino Est, il 17 giugno, vennero repressi con la forza dal Gruppo di forze sovietiche in Germania (ГСВГ, Группа советских войск в Германии).


Берлінське повстання (1953)

Повста́ння 1953 в Схі́дній Німе́ччині почалось 16 червня зі страйку будівельників у Східному Берліні. Наступного дня він перейшов у широкомасштабне повстання проти просталіністського режиму НДР. Повстання в Берліні було придушене силою за допомогою танків групи радянських військ у Німеччині та Народної поліції. Під загрозою радянської інтервенції хвиля страйків була легко взята під контроль. Вже після 17 червня, відбулися демонстрації в більш ніж 500 містах і селах. Серед демонстрантів і перехожих загинуло щонайменше 34 особи .


خیزش ۱۹۵۳ آلمان شرقی

خیزش ۱۹۵۳ در آلمان شرقی در ژوئن و ژوئیه ۱۹۵۳ اتفاق افتاد. این قیام از اعتصاب کارگران ساختمانی برلین در ۱۶ ژوئن آغاز شد و این اعتصاب در عرض یک روز به اعتراضی سراسری به حکومت آلمان شرقی بدل شد. این قیام در برلین توسط تانک‌های «گروه نیروهای شوروی در آلمان» و با مشارکت فولکس‌پولیتزای (پلیس خلق) شدیداً سرکوب شد. اما حتی با وجود دخالت شوروی موج اعتصابات و اعتراضات به آسانی سرکوب نشدند و حتی پس از ۱۷ ژوئن نیز تظاهرات‌ها در بیش از ۵۰۰ شهر و روستا ادامه یافتند. نقطهٔ اوج این اعتراضات در اواسط ماه ژوئیه بود.


东德六一七事件是发生于1953年6月17日的一场東德人民示威游行活动。原本是6月16日东柏林300名建筑工人因抗议国营公司领导提高工作定额而不加薪的一次小规模的经济罢工，但是在当天工人的要求被拒绝的消息被位于西柏林的美国占领区广播电台（RIAS）播报之后，罢工活动于此日发展成为一场遍及东德各大城镇的人民群众示威游行。示威参与者提出了撤走一切外国军队、实行言论和新闻自由、释放政治犯、举行全德自由选举等政治口号。起初是东德人民警察进行镇压，后来苏联驻德国集团军出动坦克上街驱散示威群众。当局的镇压酿成55人死亡的流血惨案。为了纪念六一七事件，联邦德国在1953年将每年6月17日定为“德国统一日”，而西柏林通往柏林墙勃兰登堡门的大街被命名为“六月十七日大街”。


A revolta de 1953 na Alemanha Oriental começou no dia 16 de junho de 1953, com uma greve dos trabalhadores da construção civil em Berlim Oriental, transformando-se, no dia seguinte, em uma revolta generalizada contra o governo da República Democrática Alemã disseminada por toda Alemanha Oriental e prolongou-se até ao dia seguinte. Na Alemanha, o evento é frequentemente referido como "Volksaufstand in der DDR", ("Levantamento Popular na RDA") e o dia 17 de junho tornou-se feriado nacional na Alemanha Ocidental, mantido até a reunificação.


Els dies propers al 17 de juny de 1953, a la República Democràtica Alemanya (RDA) es generà tota una sèrie de vagues, manifestacions i protestes, que es coneix com a Insurrecció del 17 de juny ("Volksaufstand des 17. Juni") o simplement Disset de Juny ("Siebzehnter Juni").


Folkeoppstanden 17. juni (eller 17. juni-oppstanden) er navnet som brukes om en oppstand som fant sted i juni og juli 1953 mot det sovjetinnsatte kommunistregimet i DDR. En streik gjennomført av bygningsarbeidere i Berlin den 16. juni utviklet seg til en omfattende oppstand dagen etter. Oppstanden ble slått ned av sovjetiske stridsvogner. 55 dødsofre blant demonstrantene og politifolk er kjent.


Doğu Alman Ayaklanması, 16 Haziran 1953’te, Alman Demokratik Cumhuriyeti (Doğu Almanya) yönetimindeki Doğu Berlin’de inşaat işçilerinin bir bölümünün sürekli olarak artırılmakta olan iş yüküne karşı kendiliğinden gelişen bir gösteri düzenlemeleriyle patlak veren ayaklanma.


Nổi dậy tại Đông Đức 1953 bắt đầu với một cuộc đình công của công nhân xây cất Đông Berlin vào ngày 16 tháng 6 năm 1953. Nó biến thành một cuộc nổi dậy lan tràn chống chính phủ Đông Đức ngày hôm sau. Ở Đức, cuộc nổi dậy này thường được gọi là Cuộc nổi dậy của nhân dân ở Đông Đức ("Volksaufstand in der DDR"). Để tưởng nhớ việc này, ngày 17 tháng 6 được chọn làm ngày nghỉ lễ tại Tây Đức cho tới khi Tái thống nhất nước Đức.


Insurrection de juin 1953 en Allemagne de l'Est


Powstanie czerwcowe () – masowy protest robotników w Niemieckiej Republice Demokratycznej rozpoczęty 16 czerwca 1953 roku. 17 czerwca wojska sowieckie rozpoczęły tłumienie powstania.


The East German uprising of 1953 ( ) was an uprising that occurred in East Germany from 16 to 17 June 1953. It began with a strike action by construction workers in East Berlin on 16 June against work quotas during the Sovietization process in East Germany. Demonstrations in East Berlin turned into a widespread uprising against the Government of East Germany and the Socialist Unity Party the next day, involving over one million people in about 700 localities across the country. Protests against declining living standards and unpopular Sovietization policies led to a wave of strikes and protests that were not easily brought under control and threatened to overthrow the East German government. The uprising in East Berlin was violently suppressed by tanks of the Soviet forces in Germany and the "Kasernierte Volkspolizei", while demonstrations continued in over 500 towns and villages for several more days before dying out.


Sublevación de 1953 en Alemania del Este

La Sublevación de 1953 en la Alemania Oriental (conocido en Alemania como Aufstand des 17. Juni 1953) se inició el 16 de junio en Berlín Este con una huelga de obreros de la construcción, que se convirtió al día siguiente en un levantamiento generalizado contra el Gobierno de la República Democrática Alemana (RDA). La sublevación en Berlín Este fue violentamente reprimida por tanques del Grupo de Fuerzas Soviéticas en Alemania (Группа советских войск в Германии, transliterado como GSVG o "Gruppa soviétskij voisk v Germánii") y la "Volkspolizei" alemana. A pesar de la intervención de tropas soviéticas, la ola de huelgas y protestas no fueron controladas fácilmente. Incluso después del 17 de junio, hubo manifestaciones en más de 500 localidades.


Východoněmecké povstání roku 1953 (německy "Aufstand des 17. Juni") bylo povstání východoněmeckého obyvatelstva proti východoněmecké vládě. Začalo v Berlíně 16. června stávkou stavebních dělníků a rozvinulo se následujícího dne v široké protesty proti východoněmecké vládě. Bylo brzy násilně potlačeno sovětskými okupačními vojsky a východoněmeckou policií. Poslední protestní akce nespokojených občanů však byly zaznamenány ještě v červenci a došlo k nim v celkem asi 500 městech a obcích.


Folkeopstanden den 17. juni 1953 betegner det folkelige oprør, som brød løs i DDR den 17. juni, og som blev slået brutalt ned af Sovjetunionen. Opstanden opstod i forbindelse med en strejke blandt bygningsarbejdere i Berlin den 16. juni og spredte sig til resten af landet. Selv efter indsatsen af kampvogne mod opstanden fortsatte protesterne i dagene efter.


انتفاضة 1953 في ألمانيا الشرقية

بدأت انتفاضة 1953 في ألمانيا الشرقية بإضراب عمال البناء في برلين الشرقية يوم 17 يونيو. ثم تحولت في اليوم التالي وبشكل واسع النطاق إلى انتفاضة مناهضة للستالينية ضد حكومة الجمهورية الديمقراطية الألمانية.


การก่อการกำเริบในเยอรมนีตะวันออก ค.ศ. 1953 เริ่มต้นด้วยการนัดหยุดงานโดยคนงานก่อสร้างชาวเบอร์ลินตะวันออกเมื่อวันที่ 16 มิถุนายน ค.ศ. 1953 ก่อนเปลี่ยนเป็นการก่อการกำเริบอย่างกว้างขวางต่อรัฐบาลสาธารณรัฐประชาธิปไตยเยอรมันในวันรุ่งขึ้น ในประเทศเยอรมนี เหตุการณ์ดังกล่าวมักเรียก การก่อการกำเริบของประชาชนในเยอรมนีตะวันออก เพื่อเป็นการรำลึก วันที่ 17 มิถุนายนเคยเป็นวันหยุดราชการในเยอรมนีตะวันตกกระทั่งรวมชาติ


Pemberontakan tahun 1953 di Jerman Timur dimulai dengan pemogokan oleh pekerja konstruksi Berlin Timur pada tanggal 16 Juni 1953. Keesokan harinya peristiwa tersebut berubah menjadi pemberontakan yang meluas terhadap pemerintah Republik Demokratik Jerman . Di Jerman, pemberontakan ini sering disebut Pemberontakan Rakyat di Jerman Timur (Volksaufstand in der DDR). Pada tanggal 17 Juni 1953, Uni soviet melakukan penindasan kepada pemberontak di jerman timur yang menuntut keterbukaan dan kebebasan. Pemberontakan di Berlin Timur diintimidasi secara keras dengan pengarahan beberapa tank oleh sekelompok Pasukan Soviet di Jerman dan Volkspolizei (Polisi Nasional Jerman Timur). Terlepas dari intervensi pasukan Soviet, gelombang pemogokan dan demonstrasi tidak mudah dikendalikan oleh pemerintahan.


De Eerste Italiaanse Onafhankelijkheidsoorlog werd uitgevochten in 1848 tussen het Koninkrijk Sardinië en het Keizerrijk Oostenrijk. De belangrijkste veldslagen van de oorlog waren die van Custoza en Novara waarin de Oostenrijkers onder leiding van Radetzky erin slaagden de troepen van Piëmont te verslaan.


Први рат за уједињење Италије

Први рат за уједињење Италије (италијански: Prima guerra d'indipendenza italiana), као део италијанског Ризорђимента, вођен је од 23. марта 1848. до 22. августа 1849. године између Аустријског царства са једне и италијанских држава предвођених Сардинијом са друге стране. Уследио је након избијања револуције 1848. године у бројним италијанским државама (Сардинија, Сицилија, Милано, Венеција), а завршен је неуспешно.


Första italienska frihetskriget var ett krig mellan ett flertal italienska stater och Kejsardömet Österrike 23 mars 1848 - 24 mars 1849 i följd av februarirevolutionen 1848 och de därpå följande revolutionsrörelserna i Europa.


מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה

מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, נערכה בין ממלכת סרדיניה תחת שלטונו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה נגד האימפריה האוסטרית בשנים 1848–1849 (חלק מאביב העמים באירופה), ובו הובסה סרדיניה ונכשל המהלך לאיחוד איטליה, שהתרחש לבסוף רק כעבור עשור.


Австро-итальянская война

А́встро-италья́нская война́ — война против австрийского господства в Италии, начавшаяся в условиях общеевропейской революции 1848 года.


La prima guerra d'indipendenza italiana è un episodio del Risorgimento. Fu combattuta dal Regno di Sardegna e da volontari italiani contro l'Impero austriaco e altre nazioni conservatrici dal 23 marzo 1848 al 22 agosto 1849 nella penisola italiana.


제1차 이탈리아 독립 전쟁

제1차 이탈리아 독립 전쟁()은 이탈리아의 통일의 첫 전쟁이다. 사르데냐 왕국과 이탈리아 의용군이 오스트리아 제국 및 이탈리아 보수주의 국가에 맞서 1848년 3월 23일부터 1849년 8월 22일까지 이탈리아 반도에서 싸웠다. 분쟁은 1848년 시칠리아 혁명의 발발로 시작되어, 밀라노와 베네치아로 확산되었고 각 도시는 오스트리아에 반란을 일으켜 그들만의 정부를 수립했다.


Австро-італійська війна (1848—1849)

Австро-італійська війна 1848—1849 років, у західній історіографії також відома як Перша італійська війна за незалежність () — національно-визвольна війна італійців проти австрійського панування, встановленого в Ломбардії та Венеції рішенням Віденського конгресу.


第一次義大利獨立戰爭發生於1848年至1849年，交戰的雙方為薩丁尼亞王國與奧地利帝國。這場戰爭主要的戰役有庫斯托扎戰役及諾瓦拉戰役，奧軍在拉德茨基的率領下擊敗了薩丁尼亞王國。


A Primeira Guerra de Independência Italiana foi travada em 1848 e 1849 entre o Reino da Sardenha e do Império Austríaco. A guerra viu principais batalhas em Custoza e Novara em que os austríacos sob o poder de Radetzky conseguiram a vitória.


La Primera guerra d'independència italiana es va lliurar entre el 1848 i 1849, entre el Regne de Sardenya i l'imperi austríac. Es van lliurar les principals batalles a Custoza i Novara, en les quals els Austríacs sota les ordres de Joseph Radetzky von Radetz van derrotar els piemontesos.


Den første italienske frigjøringskrig ble utkjempet i årene 1848 og 1849 mellom Kongedømmet Sardinia og Keiserdømmet Østerrike. Det ble under krigen utkjempet særlig to store slag, slaget om Custoza, 24. - 25. juli 1848 og slaget ved Novara 22.- 23. mars 1849, hvor de østerrikske styrkene under ledelse av Josef Radetzky lyktes å påføre piedmoneserne avgjørende nederlag, uten at dette medførte territorielle endringer.


Chiến tranh giành độc lập Ý lần thứ nhất diễn ra từ năm 1848 cho đến năm 1849 giữa Vương quốc Sardegna và Đế quốc Áo. Sau một cuộc khởi nghĩa ở Milano chống lại sự thống trị của Áo, Sardinia tuyên chiến với Áo vào ngày 22 tháng 3 năm 1848. Ban đầu, vua Carlo Alberto của Sardinia được nhiều người cấp tiến ủng hộ, nhưng ông kiên quyết phải sáp nhập vùng Lombardy làm dấy lên những e ngại rằng Alberto chủ yếu quan tâm đến việc mở mang vương quốc mình. Trong khi ấy, Thống chế Áo là Joseph Radetzky von Radetz (81 tuổi) đã tập hợp quân lực và đánh bại đối phương. Cuộc chiến kết thúc với thắng lợi của quân Áo dưới quyền ông, tái chiếm Lombardy-Venetia vãn hồi Đế quốc Áo khỏi nguy cơ giải thể. Chiến thắng của ông được nhìn nhận là đã cổ vũ các lực lượng phản cách mạng trên toàn châu Âu và thể hiện tài năng của ông.


Perang Kemerdekaan Itali Pertama () telah berlaku pada tahun 1848 dan 1849 di antara Kerajaan Sardinia dan Empayar Austria. Peperangan ini menyaksikan pertempuran utama di Custoza dan Novara di mana Austria di bawah Radetzky berjaya mengalahkan Piedmontese.


Première guerre d'indépendance italienne

La première guerre d’indépendance italienne est le premier des nombreux conflits qui opposent le royaume de Sardaigne, qui par la suite deviendra le royaume d’Italie, à l'Empire d'Autriche. Elle se décompose en trois phases : deux campagnes militaires (23 mars-, 20-), séparées par une période de trêve qui dure quelques mois et se termine par la répression envers les républiques de Rome et de Florence, et la reconquête de Venise où s'était établie la République de Saint-Marc.


Wojna austriacko-piemoncka (I włoska wojna o niepodległość) toczyła się w latach 1848-1849 pomiędzy Królestwem Sardynii i Austrią. Decydującymi w wojnie były bitwy pod Custozą i Novarą, w których to Austriacy pod wodzą Jozefa Radetzkiego pokonały wojska Piemontu.


The First Italian War of Independence (), part of the Italian Unification ("Risorgimento"), was fought by the Kingdom of Sardinia (Piedmont) and Italian volunteers against the Austrian Empire and other conservative states from 23 March 1848 to 22 August 1849 in the Italian Peninsula.


Primera guerra de independencia italiana

La primera guerra de la Independencia italiana tuvo lugar en 1848 entre el Reino de Cerdeña y el Imperio austríaco. La guerra tuvo varias batallas importantes, como la de Custoza y la de Novara, en las que los austríacos capitaneados por Joseph Radetzky consiguieron vencer a los piamonteses.


První italská válka za nezávislost mezi Rakouským císařstvím a Sardinským královstvím, podporovaným italskými nacionalisty z hnutí risorgimento, byla vedena v severní Itálii od března 1848 do března 1849. Válka byla součástí revoluce v roce 1848 a skončila vítězstvím Rakušanů vedených maršálem Radeckým. To mělo za následek, že severoitalské državy Rakousku zůstaly v původním rozsahu až do druhé italské války za nezávislost o deset let později.


Den Første Italienske Uafhængighedskrig blev udkæmpet i 1848 mellem Kongeriget Sardinien og Kejserriget Østrig. De største slag var Custoza og Novara, hvor det lykkedes østrigerne under ledelse af Radetzky at slå Piemonteserne.


حرب الاستقلال الإيطالية الأولى

كانت حرب الاستقلال الإيطالية الأولى (بالإيطالية: Prima guerra d'indipendenza italiana) جزءًا من الوحدة الإيطالية أو "ريسورجمينتو". خاضتها مملكة سردينيا (بييمونتي) والمتطوعين الإيطاليين ضد الإمبراطورية النمساوية ودول محافظة أخرى منذ 23 مارس 1848 حتى 22 أغسطس 1849 في شبه الجزيرة الإيطالية.


Perang Kemerdekaan Italia Pertama (Italia:"La prima guerra d'indipendenza Italia") adalah perang yang berlangsung dari tahun 1848 hingga 1849 antara Kerajaan Sardinia melawan Kekaisaran Austria. Selama perang ini, meletus dua pertempuran besar di Custoza dan Novara yang berhasil dimenangkan oleh Austria di bawah kepemimpinan Joseph Radetzky von Radetz.


2014-es népszavazás Skócia függetlenségéről

2014. szeptember 18-án Skóciában népszavazást tartottak az országnak az Egyesült Királyságtól való függetlenségéről. A szavazók többsége az Angliával, Walesszel és Észak-Írországgal való unió fenntartása mellett foglalt állást.


Het referendum over de onafhankelijkheid van Schotland vond plaats op 18 september 2014. Een meerderheid van 55,3% stemde tegen onafhankelijkheid. Het referendum kende een opkomst van 84,6%.


Referendum o nezavisnosti Škotske održan je u četvrtak 18. septembra 2014. Nakon dogovora škotske vlade i vlade Ujedinjenog Kraljevstva, 21. marta 2013. iznet je predlog Zakona o referendumu o nezavisnosti Škotske, koji definiše uslove za održavanje ovog referenduma. Predlog zakona usvojen je u škotskom parlamentu 14. novembra 2013, a kraljica Elizabeta II dala je kraljevski pristanak 17. decembra 2013. Glasači su na referendumu odgovarali na pitanje koje je formulisano u skladu s preporukama britanske Izborne komisije i koje je glasilo:


2014年スコットランド独立住民投票

スコットランド独立住民投票（スコットランドどくりつじゅうみんとうひょう、）は、2014年9月18日（木曜日）に実施された、イギリスからのスコットランド独立の是非を問う住民投票である。


Folkomröstningen om skotsk självständighet 2014

Folkomröstningen om skotsk självständighet var en folkomröstning som hölls den 18 september 2014 i Skottland. Den behandlade frågan huruvida Skottland skulle söka självständighet från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Folkomröstningen initierades av Skotska nationalistpartiet, vilket har självständigheten som sin huvudfråga, och som efter de skotska parlamentsvalen 2011 erhållit egen majoritet i Skotska parlamentet. Frågan som ställdes var "Borde Skottland vara ett självständigt land?". Resultatet utvisade att en majoritet av väljarna i Skottland avvisade förslaget, med 55,3 procent som sade nej till självständighet.


Referendum über die Unabhängigkeit Schottlands 2014

Ein Referendum über die Unabhängigkeit Schottlands vom Vereinigten Königreich () fand am 18. September 2014 statt. Das Endergebnis betrug 55,3 % Nein-Stimmen und 44,7 % Ja-Stimmen bei einer Beteiligung von 84,59 %, wodurch die Unabhängigkeit Schottlands von der Mehrheit der Wähler abgelehnt wurde. Nur in vier der 32 Bezirke gewannen die Befürworter der Unabhängigkeit die Mehrheit. Eine Befragung beim Urnengang ergab, dass für „Nein“-Wähler die Beibehaltung des britischen Pfundes ausschlaggebend war, während für „Ja“-Wähler eine „Abneigung gegen Westminsterpolitik“ die Hauptmotivation war.


משאל העם על עצמאות סקוטלנד (2014)

משאל העם על עצמאות סקוטלנד (באנגלית: Scottish independence referendum) הוא משאל עם לעצמאות שנערך ב-18 בספטמבר 2014, ובו נשאלו תושבי סקוטלנד אם ישות זו תהפוך למדינה עצמאית או תישאר חלק מן הממלכה המאוחדת. השאלה שנשאלה במשאל העם הייתה "האם על סקוטלנד להיות מדינה עצמאית?" (במקור: "?Should Scotland be an independent country").


Δημοψήφισμα Ανεξαρτησίας Σκωτίας του 2014

Ένα δημοψήφισμα για το αν η Σκωτία θα πρέπει να είναι μια ανεξάρτητη χώρα διεξήχθη την Πέμπτη 18 Σεπτεμβρίου 2014. Το αποτέλεσμα ήταν όχι, το οποίο επικράτησε σε ποσοστό 55,3%.


Referendumul pentru independența Scoției din 2014

Referendumul pentru independența Scoției a fost un plebiscit în care cetățenii Scoției au fost întrebați dacă vor ca țara lor să devină independentă, ieșind astfel din componența Regatului Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord. Referendumul a avut loc pe 18 septembrie 2014, într-o zi de joi. Întrebarea pusă la referendum a fost "Ar trebui Scoția să fie un stat independent?", conform recomandării Comisiei Electorale. La plebiscit au avut dreptul să participe, cu mici excepții, toți cetățenii britanici, comunitari sau ai Uniunii Europene, care au reședința în Scoția și au atins vârsta de 16 ani. Dintr-un total de 4.285.323 de persoane înscrise cu dreptul de vot, la referendum au participat 3.623.344 de persoane, ceea ce constituie 84,59%, dintre care 55,3% au votat „Nu”, iar 44,7% – „Da”. Astfel, Scoția a rămas în componența Regatului Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord.


Референдум о независимости Шотландии (2014)

Референдум по вопросу о независимости Шотландии прошёл 18 сентября 2014 года. Гражданам Великобритании и Европейского Союза, постоянно проживающим в Шотландии, было предложено ответить «да» или «нет» на вопрос: «Должна ли Шотландия стать независимой страной?». В референдуме имели право принять участие 4,13 млн граждан страны старше 16 лет.


Skotlannin kansanäänestys itsenäisyydestä 2014 oli Skotlannissa 18. syyskuuta 2014 järjestetty kansanäänestys siitä, pitäisikö alueen jäädä osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa vai itsenäistyä. Äänestyksessä Skotlannin itsenäistymistä vastusti 55,3 prosenttia ja kannatti 44,7 prosenttia äänestäneistä. Äänestysprosentti oli 84,6.


Plebiscit o samostojnosti Škotske je potekal 18. septembra 2014, na njem so škotski volivci odločali o vprašanju »Ali naj Škotska postane samostojna in neodvisna država?«


Референдум за независимост на Шотландия

Референдумът за независимостта на Шотландия се провежда на 18 септември 2014 г.


Referendum sull'indipendenza della Scozia del 2014

Il referendum sull'indipendenza della Scozia del 2014 si è svolto il 18 settembre per decidere se la Scozia dovesse diventare o meno uno Stato indipendente, attraverso una separazione dal Regno Unito. Il referendum ha visto la vittoria del "No" con il 55,30%.


இசுக்கொட்லாந்து விடுதலைக்கான பொது வாக்கெடுப்பு, 2014

இசுக்கொட்லாந்து விடுதலை பெற்ற தனிநாடாக இருக்க வேண்டுமா என்பதைக் கண்டறிவதற்கான பொது வாக்கெடுப்பு 2014 செப்டம்பர் 18 வியாழக்கிழமை நடைபெற்றது. மொத்தம் 55.3% மக்கள் விடுதலைக்கு எதிராக வாக்களித்தனர். இசுக்கொட்லாந்தில் மொத்தமுள்ள 32 பிரதேசங்களில் டண்டி, கிளாஸ்கோ, நார்த் லங்கன்ஷெர் மற்றும் வெஸ்ட் டன்பர்ட்டன்ஷெர் ஆகிய நான்கு பிரதேசங்களில் ஆதரவாகவும், மீதமுள்ள பிரதேசங்களில் எதிராகவும் வாக்குகள் பதிவாகின.


2014년 스코틀랜드 독립 국민투표

2014년 스코틀랜드 독립 국민투표(2014年 - 獨立 國民投票, )는 영국(특히, 잉글랜드)으로부터의 분리 독립 여부를 묻는 스코틀랜드의 국민투표이다. 16세 이상의 모든 스코틀랜드 주민을 대상으로 하며 2014년 9월 18일에 실시되었다. 문항은 "스코틀랜드가 독립 국가가 되어야 하는가?(Should Scotland be an independent country?)"로 단순하게 제시되었다.


Референдум про незалежність Шотландії 2014

Референдум про незалежність Шотландії було проведено 18 вересня 2014 року.


همه‌پرسی استقلال اسکاتلند (۲۰۱۴)

همه‌پرسی استقلال اسکاتلند دولت اسکاتلند در ۱۸ سپتامبر ۲۰۱۴ برای استقلال اسکاتلند از کشور بریتانیا، اقدام به همه‌پرسی از رای‌دهندگان اسکاتلندی کرد، که در نهایت با رای منفی بیش از ۵۰ درصد رای‌دهندگان، اسکاتلند به عنوان بخشی از بریتانیا باقی ماند.


2014年苏格兰独立公投

2014年蘇格蘭獨立公投是蘇格蘭政府於2014年9月18日舉行的一場公民投票，目的是讓蘇格蘭選民決定是否從英國獨立。法案於2013年3月21日被提出，于同年11月14日在蘇格蘭議會通過，於同年12月17日獲得御准。公投中的問題由選舉委員會提出，題目為：“蘇格蘭是否應該成為一個獨立的國家？”（Should Scotland be an independent country？），而選民只能夠回答「是」或者「不是」。所有年逾16歲的蘇格蘭居民都可以參與投票，參與人數共逾400万。公投於當地時間（歐洲西部夏令時間，UTC+1）9月18日上午7點開始，至同日晚上10點結束，公果於翌日早晨對外公佈，結果為55%反對獨立、45%支持獨立。根據此結果，蘇格蘭留在聯合王國內。


Referendo sobre a independência da Escócia em 2014

O referendo sobre a independência da Escócia ocorreu no dia 18 de setembro de 2014.


Referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014

El referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014 va ser un referèndum per decidir si Escòcia esdevenia o no un estat independent que es va celebrar el 18 de setembre de 2014. L'opció guanyadora va ser el «no» a la independència.


Folkeavstemningen om skotsk uavhengighet 2014 ble avholdt 18. september 2014. De sentrale punktene i folkeavstemningen var Skottlands økonomiske styrke, forsvarsspørsmål, de videre forbindelser med Storbritannia og medlemskap i overnasjonale organisasjoner, særlig Den europeiske union og NATO.


2014 İskoçya bağımsızlık referandumu, 18 Eylül 2014'te İskoçya'da yapılan ve Birleşik Krallık'tan bağımsızlığın oylandığı bir referandum. İskoç hükûmeti ile Birleşik Krallık hükûmeti arasındaki anlaşmanın ardından referandum için gerekli düzenlemeleri öngören İskoç Bağımsızlığı Referandum Tasarısı 21 Mart 2013'te ortaya kondu ve 14 Kasım 2013'te İskoçya Parlamentosu'ndan geçerek 17 Aralık 2013'te Kraliyet Onayı aldı. Birleşik Krallık Seçim Komisyonu'nun önerisi doğrultusunda referandumda seçmenlere "İskoçya bağımsız bir ülke olmalı mı?" sorusu yöneltildi.


Một cuộc trưng cầu dân ý độc lập được tổ chức tại Scotland vào ngày 18 tháng 9 năm 2014, để người dân quyết định về việc có đồng ý để Scotland độc lập và ly khai Vương quốc Liên hiệp Anh và Bắc Ireland.


Referendum oor die onafhanklikheid van Skotland

Tydens die referendum vir die onafhanklikheid van Skotland is Skotse kiesers gevra om vir of teen onafhanklikheid te stem. Die stemming het op 18 September 2014 plaasgevind. Die uitkoms was 'n oorwinning vir die nee-stem.


Referendum kemerdekaan Scotland 2014 merujuk kepada pungutan suara rakyat Scotland mengundi merdeka pada hari Khamis, 18 September 2014. Perdana Menteri Britain, David Cameron dan Ratu Elizabeth II menyatakan pengundi Scotland harus bijak memilih sama ada terus kekal di dalam kesatuan United Kingdom atau merdeka sepenuhnya dan memerintah sendiri. Hasilnya nanti UK akan berpecah dua dan mereka akan mengikut haluan masing-masing buat selama-lamanya. Kesatuan itu telah bertahan selama 307 tahun. Masih ramai mahu Ratu Britain yang bersemayam di Istana Buckingham terus kekal berkecuali selaku pemerintah dan ketua negara; ibunda Ratu Elizabeth II sendiri berbangsa Scotland.


Référendum sur l'indépendance de l'Écosse

Le référendum sur l'indépendance de l'Écosse s'est déroulé le jeudi , conformément à l'accord d'Édimbourg signé le par le Premier ministre britannique David Cameron et le Premier ministre écossais Alex Salmond. La question posée aux Écossais était , c'est-à-dire en français .


Referendum o nezávislosti Škótska sa konalo 18. septembra 2014. Malo len jednu otázku a to: „Malo by Škótsko byť nezávislý štát?“ Výsledkom malo byť buď zotrvanie Škótska v Spojenom kráľovstve, alebo jeho osamostatnenie sa. Na schválenie referenda mala stačiť jednoduchá väčšina hlasov. Referenda sa zúčastnilo 84,6 % obyvateľov, z ktorých sa 55,3 % vyslovilo za zotrvanie Škótska v Spojenom kráľovstve.


Referendum niepodległościowe w Szkocji w 2014 roku

Szkockie referendum niepodległościowe – referendum z 18 września 2014, decydujące w kwestii odłączenia się Szkocji od Zjednoczonego Królestwa Wielkiej Brytanii i Irlandii Północnej. Jego wynik przesądził o pozostaniu Szkocji w Wielkiej Brytanii. Za odłączeniem się było 44,70% głosujących, za pozostaniem 55,30%, frekwencja wyniosła 84,59%. Referendum trwało od godziny 7.00 do 22.00 czasu lokalnego, a uprawnionych do głosowania było 4,3 milionów mieszkańców Szkocji w wieku od 16 lat.


The 2014 Scottish independence referendum was an independence referendum held on 18 September 2014 concerning Scottish independence from the United Kingdom. The referendum question was, "Should Scotland be an independent country?", which voters answered with "Yes" or "No". The "No" side won with 2,001,926 (55.3%) voting against independence and 1,617,989 (44.7%) voting in favour. The turnout of 84.6% was the highest recorded for an election or referendum in the United Kingdom since the January 1910 general election, which was held before the introduction of universal suffrage.


Referéndum para la independencia de Escocia de 2014

El referéndum para decidir si Escocia debería ser un país independiente tuvo lugar el 18 de septiembre de 2014. Fue convocado a raíz de un acuerdo entre los gobiernos escocés y del Reino Unido, por el que se establecieron las bases para un referéndum sobre la independencia escocesa. La decisión fue aprobada por el Parlamento de Escocia en noviembre de 2013.


Referendum o nezávislosti Skotska (2014)

Referendum o nezávislosti Skotska se konalo 18. září 2014. O jeho uskutečnění dlouho usilovala Skotská národní strana a její předseda Alex Salmond, kterému se povedlo ho prosadit v roce 2013, za vlády Davida Camerona. Cílem referenda bylo rozhodnutí, jestli se má Skotsko odtrhnout od Spojeného království a stát se samostatným státem. Byla v něm položena pouze jedna otázka, a to ve znění "„Should Scotland be an independent country?“", v češtině „Má být Skotsko nezávislou zemí?“ V referendu obyvatelé Skotska nezávislost odmítli. 55,3 % voličů se vyslovilo pro setrvání ve Spojeném království, zatímco pro nezávislost jich hlasovalo 44,7 %. Volební účast překonala hranici 85 %.


Folkeafstemningen om skotsk uafhængighed 2014

Folkeafstemningen om skotsk uafhængighed var en folkeafstemning om uafhængighed for Skotland, som blev afholdt torsdag den 18. september 2014, hvor skotterne stemte om de ville være en uafhængig nation, og således ikke længere en del af Storbritannien, som de har været siden Acts of Union 1707.


स्कॉटलैंड स्वातंत्र्य जनमत-संग्रह, २०१४

१८ सितम्बर २०१४ को स्कॉटलैण्ड में जनमत-संग्रह कराया गया कि स्कॉटलैण्ड एक स्वतंत्र देश बने या नहीं। स्कॉटिश सरकार और यूनाइटेड किंगडम सरकार के बीच एक समझौते के बाद, स्कॉटलैंड स्वतंत्रता जनमत संग्रह बिल, 21 मार्च 2013 को संसद में पेश किया गया, बिल 14 नवम्बर 2013 को स्कॉटलैंड कि संसद द्वारा पारित कर दिया गया और इसे 17 दिसम्बर 2013 को शाही स्वीकृति प्राप्त हुई। जनमत संग्रह का सवाल, चुनाव आयोग की सिफारिश के अनुसार, "क्या स्कॉटलैंड एक स्वतंत्र देश होना चाहिए?"


استفتاء استقلال اسكتلندا 2014

الاستفتاء العام لاستقلال اسكتلندا عام 2014 هو الاستفتاء الشعبي الذي أجرته الحكومة الاسكتلندية يوم الخميس 18 أيلول / سبتمبر 2014 والذي رفض فيه الناخبين استقلال اسكتلندا عن المملكة المتحدة بنسبة 55.42% مقابل نسبة 44.58 % كانت تؤيد الاستقلال. وبعد إعلان النتيجة اعترفت نائب زعيم الحزب الوطني الإسكتلندي المؤيد للاستقلال نيكولا ستورجين بالهزيمة، حيث قالت ستورجين في تصريحات صحافية إنها تشعر بخيبة أمل بعد عجز الحملة المؤيدة للاستقلال عن تأمين العدد الكافي من الأصوات المؤيدة.


การลงประชามติเอกราชสกอตแลนด์ พ.ศ. 2557

มีการลงประชามติว่าประเทศสกอตแลนด์ควรเป็นประเทศเอกราชหรือไม่ในวันที่ 18 กันยายน 2557


Referendum kemerdekaan Skotlandia 2014 adalah referendum yang mempertimbangkan apakah Skotlandia harus menjadi negara merdeka atau tidak. yang diadakan pada tanggal, 18 September 2014. Penghitungan suara dimulai setelah pemungutan ditutup pukul 22:00 BST (21:00 UTC), dan hasilnya diumumkan pada pagi tanggal 19 September. Kubu "No" yang menolak kemerdekaan memenangkan referendum ini dengan perolehan suara 55,3%.


A 3. nemhivatalos sakkolimpiát 1936. augusztus 17. és szeptember 1. között Németországban, Münchenben, a nymphenburgi kastélyban rendezték meg, az ugyanebben az időben zajló XI. nyári olimpiai játékokkal együtt, annak kísérő rendezvényeként. A rendezvény egybeesett a Müncheni Sakk-klub centenáriumi ünnepségével is.


Schach-Olympia 1936 war ein Schach-Länderturnier, das vom 17. August bis 1. September 1936 in München stattfand. Obwohl es keine offizielle Veranstaltung der FIDE war, wurde es vom Großdeutschen Schachbund als Schacholympiade deklariert. Es fand direkt nach den Olympischen Sommerspielen in Berlin statt.


אולימפיאדת השחמט 1936

אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית התקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936) ואורגנה על ידי האיגוד השחמט הגרמני הגדול (Grossdeutscher Schachbund).


Неофициальная шахматная олимпиада 1936

Ша́хматная олимпиа́да 1936 года — шахматная олимпиада, которая состоялась 17 августа — 1 сентября 1936 года в Мюнхене сразу после окончания Летних Олимпийских игр 1936. Не вошла в число официальных олимпиад, поскольку была проведена не под эгидой ФИДЕ, потому что Германия после прихода к власти нацистов вышла из этой организации. Получила название «Экстра-Олимпиада» или «Олимпиада-гигант», поскольку в каждой сборной было по 8 основных игроков и 2 запасных. Соревнования собрали рекордное по тем временам количество команд — 21.


Le Olimpiadi degli scacchi del 1936 (in tedesco: "Schach-Olympia 1936") si tennero dal 17 agosto al 1º settembre a Monaco di Baviera in concomitanza con i giochi della XI Olimpiade. Non vengono considerate nella numerazione ufficiale delle edizioni delle Olimpiadi degli scacchi in quanto non organizzate dalla FIDE, ma su iniziativa della Federazione Scacchistica Tedesca ("Grossdeutscher Schachbund").


Неофіційна шахова олімпіада 1936

Шахова олімпіада 1936 — шахова олімпіада, що відбулася 17 серпня — 1 вересня 1936 року в Мюнхені одразу після закінчення Літніх Олімпійських ігор 1936. Не ввійшла до числа офіційних олімпіад, оскільки була проведена не під егідою ФІДЕ, бо Німеччина після приходу до влади нацистів вийшла з цієї організації. Отримала назву «Екстра-Олімпіада» чи «Олімпіада-гігант», бо в кожній збірній було аж 8 основних гравців і 2 запасних. Змагання зібрало рекордну для тодішніх шахових олімпіад кількість команд — 21.


A Olimpíada de xadrez de 1936 foi uma Olimpíada de Xadrez não-oficial organizada pela Federação Alemã de Xadrez e realizada em Munique entre os dias 17 de agosto e 1 de setembro. A FIDE não organizou o evento devido à posição anti-semita da Federação Alemã que pretendia banir a participação de judeus. No congresso FIDE realizado na Polônia em 1935, foi decidido deixar a cargo das federações a participação no evento pois a federação alemã havia aberto mão do banimento dos jogadores judeus. A equipe da Hungria (Geza Maroczy, Lajos Steiner, Endre Steiner, Kornél Havasi, László Szabó, Gedeon Barcza, Árpad Vajda, Ernő Gereben, János Balogh e Imre Kóródy Keresztély)


LOlimpíada d'escacs de 1936 va ser organitzada per la Federació d'Escacs d'Alemanya ("Grossdeutscher Schachbund") com a complement dels Jocs Olímpics d'estiu de 1936 a Berlín amb referència als esdeveniments de 1924 i 1928.


The 3rd unofficial Chess Olympiad was held by German Chess Federation ("Grossdeutscher Schachbund") as a counterpart of the 1936 Summer Olympics in Berlin with reference to 1924 and 1928 events. Many Jewish chess players took part in the event. Significantly, the "Jewish" teams of Hungary (i.e. Lajos Steiner, Endre Steiner, László Szabó, Ernő Gereben, Kornél Havasi) and Poland (i.e. Paulino Frydman, Miguel Najdorf, Henryk Friedman, Leon Kremer, Henryk Pogorieły) beat "Aryan" Germany. Also Jewish masters from other countries played leading roles there (i.e. Movsas Feigins, Gunnar Friedemann, Imre König, Lodewijk Prins, Isakas Vistaneckis, Emil Zinner, etc.).


A 7. sakkolimpiát 1937. július 31. és augusztus 14. között Svédországban, Stockholmban, a Grand Royal Hotelben rendezték meg. A rendezvénnyel egyidőben zajlott egy nemhivatalos női sakkolimpia, valamint a női egyéni világbajnokság körmérkőzéses versenye is, amit ismét Vera Menchik nyert meg.


Die 7. Schacholympiade fand vom 31. Juli bis 14. August 1937 in Stockholm (Schweden) statt.


אולימפיאדת השחמט 1937

אולימפיאדת השחמט השביעית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בסטוקהולם, שבשוודיה, בין 31 ביולי ל-14 באוגוסט 1937.


Шахматная олимпиада 1937

7-я олимпиада по шахматам состоялась в Стокгольме с 31 июля по 14 августа 1937 года при участии 19 стран, на одну меньше чем прошлый раз.


Le Olimpiadi degli scacchi del 1937 furono la settima edizione ufficiale della manifestazione; si tennero a Stoccolma dal 31 luglio al 14 agosto. Contestualmente ad esso si svolse il sesto campionato del mondo femminile.


Шахова олімпіада 1937

Значні успіхи шведських шахістів на останніх двох олімпіадах викликали підвищений інтерес громадськості Швеції, і шахова федерація цієї країни виставила свою кандидатуру на організацію чергової Олімпіади. Сьома шахова Олімпіада відбулася в Стокгольмі під особистим патронатом короля Швеції Густава V. В ній взяли участь команди з 19 країн. В турнірі взяли участь 94 шахісти.


A Olimpíada de xadrez de 1937 foi a sétima Olimpíada de Xadrez organizada pela FIDE, realizada em Estocolmo entre os dias 31 de julho e 14 de agosto, conjuntamente a edição do Campeonato Mundial Feminino de Xadrez. A equipe dos Estados Unidos (Samuel Reshevsky, Reuben Fine, Isaac Kashdan, Frank James Marshall e Israel Horowitz) conquistou a medalha de ouro, a terceira consecutiva, seguidos da Hungria (Andor Lilienthal, László Szabó, Endre Steiner, Kornél Havasi e Árpád Vajda) e Polônia (Savielly Tartakower, Miguel Najdorf, Paulin Frydman, Izaak Appel e Teodor Regedziński).


LOlimpíada d'escacs de 1937 o VII Olimpíada, es va celebrar a Estocolm del 31 de juliol al 14 d'agost de 1937. Alhora es va celebrar el Campionat del món d'escacs femení de 1937 (VI campionat).


L'Olympiade d'échecs de 1937 est une compétition mondiale par équipes et par pays organisée par la FIDE. Les pays s'affrontent sur 4 échiquiers.


7. Olimpiada szachowa rozegrana została w Sztokholmie w dniach 31 lipca – 14 sierpnia 1937 roku.


The 7th Chess Olympiad, organized by the FIDE and comprising an open and (unofficial) women's tournament, as well as several events designed to promote the game of chess, took place between July 31 and August 14, 1937, in Stockholm, Sweden.


A 12. sakkolimpiát 1956. augusztus 31. és szeptember 25. között a Szovjetunióban, Moszkvában, a Szovjet Hadsereg Központi Színházában rendezték meg.


Die 12. Schacholympiade fand vom 31. August bis 25. September 1956 in Moskau (Sowjetunion) statt.


אולימפיאדת השחמט 1956

אולימפיאדת השחמט ה-12 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה במוסקבה, שבברית המועצות, בין 31 באוגוסט ל-25 בספטמבר 1956.


Шахматная олимпиада 1956

12-я олимпиада по шахматам состоялась в Москве с 31 августа по 25 сентября 1956 года при участии 34 стран.


Le Olimpiadi degli scacchi del 1956 si svolsero dal 31 agosto al 25 settembre a Mosca. Furono la dodicesima edizione della competizione organizzata dalla FIDE, e consistettero di un unico torneo "open".


Шахова олімпіада 1956

XII шахова Олімпіада проходила в столиці СРСР, місті Москва з 31 серпня по 24 вересня 1956 року.


A Olimpíada de xadrez de 1956 foi a 12.ª edição da Olimpíada de Xadrez organizada pela FIDE, realizada em Moscou entre os dias 31 de agosto e 25 de setembro. A equipe da União Soviética (Mikhail Botvinnik, Vassily Smyslov, Paul Keres, David Bronstein, Mark Taimanov e Efim Geller) conquistou a medalha de ouro, repetindo o feito dos anos anteriores, seguidos da Iugoslávia (Svetozar Gligorić, Aleksandar Matanović, Borislav Ivkov, Nikola Karaklajić, Borislav Milić e Božidar Đurašević) e Hungria (László Szabó, Gedeon Barcza, Pal Benko, György Szilágyi, Miklós Bély e Lajos Portisch).


Lolimpíada d'escacs de 1956 fou la dotzena Olimpíada oficial d'escacs, i la quarta després de la Segona Guerra Mundial. Organitzada per la FIDE, es va celebrar entre el 31 d'agost i el 25 de setembre a Moscou. L'única competició disputada fou un torneig "obert".


L'Olympiade d'échecs de 1956 est une compétition mondiale par équipes et par pays organisée par la FIDE. Les pays s'affrontent sur 4 échiquiers. Chaque équipe peut présenter 6 joueurs (4 titulaires et 2 suppléants).


Olimpiada szachowa 1956 rozegrana została w Moskwie w dniach 31 sierpnia - 15 września 1956 r.


The 12th Chess Olympiad, organized by the FIDE and comprising an open team tournament, as well as several other events designed to promote the game of chess, took place between August 31 and September 25, 1956, in Moscow, Soviet Union.


La XII Olimpíada de Ajedrez masculina se llevó a cabo en el "Teatro Central del Ejército Rojo", en la ciudad de Moscú (Unión Soviética), del 31 de agosto al 25 de septiembre de 1956. Participaron 34 equipos, y se disputó un total de 1219 partidas. Los árbitros principales fueron Ígor Bondarevski (URSS) y Ari Ilmakunnas (Finlandia).


A 17. sakkolimpiát 1966. október 23. és november 20. között Kubában, Havannában, a Habana Libre Hotelben rendezték meg. A szervezőbizottság elnöki tisztét maga Fidel Castro látta el.


Die 17. Schacholympiade 1966 wurde vom 23. Oktober bis 20. November 1966 in Havanna (Kuba) ausgetragen.


אולימפיאדת השחמט 1966

אולימפיאדת השחמט ה-17 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בהוואנה, שבקובה, בין 23 באוקטובר ל-20 בנובמבר 1966.


Шахматная олимпиада 1966

17-я олимпиада по шахматам состоялась в Гаване с 23 октября по 20 ноября 1966 года при участии 52 стран.


Le Olimpiadi degli scacchi del 1966 si tennero a L'Avana, a Cuba, dal 23 ottobre al 20 novembre. Furono la diciassettesima edizione ufficiale (ovvero organizzata dalla FIDE) della competizione, e l'unico torneo previsto era quello "open", giocato su quattro scacchiere.


Шахова олімпіада 1966

17 шахова Олімпіада проходила з 25 жовтня по 20 листопада 1966 року в столиці Куби місті Гавані.


A Olimpíada de xadrez de 1966 foi a 17.ª edição da Olimpíada de Xadrez organizada pela FIDE, realizada em Havana entre os dias 23 de outubro e 20 de novembro. A equipe da União Soviética (Tigran Petrosian, Boris Spassky, Mikhail Tal, Leonid Stein, Victor Korchnoi, Lev Polugaevsky) conquistou a medalha de ouro, repetindo o feito das edições anteriores, seguidos dos Estados Unidos (Bobby Fischer, Robert Byrne, Pal Benko, Larry Evans, Willian Addison, Nicolas Rossolimo) e Hungria (Lajos Portisch, László Szabó, István Bilek, Levente Lengyel, Győző Forintos, László Bárczay).


La XVII Olimpíada d'escacs de 1966, organitzada per la FIDE i que incloïa un torneig obert per equips, així com altres esdeveniments designats per a promoure els escacs, va tenir lloc a L'Havana (Cuba) entre el 23 d'octubre i el 20 de novembre del 1966.


L'Olympiade d'échecs de 1966 est une compétition mondiale par équipes et par pays organisée par la FIDE. Les pays s'affrontent sur 4 échiquiers. Chaque équipe peut présenter 6 joueurs (4 titulaires et 2 suppléants).


W 1966 r. rozegrano dwie olimpiady szachowe: w Hawanie (mężczyźni) oraz w Oberhausen (kobiety).


The 17th Chess Olympiad, organized by FIDE and comprising an open team tournament, as well as several other events designed to promote the game of chess, took place between October 23 and November 20, 1966, in Havana, Cuba.


A 2014-es UEFA-szuperkupa az UEFA-szuperkupa a 40. kiírása volt, amely az előző szezon UEFA-bajnokok ligája és az Európa-liga győztesének évenkénti mérkőzése. A találkozót 2014. augusztus 12-én a 2014-es Európa-liga-győztese és a 2014-es UEFA-bajnokok ligája-döntőjének győztese játszotta. A mérkőzést a Real Madrid nyerte 2–0-ra a Sevilla FC ellen.


De UEFA Super Cup 2014 was de 39e editie van de UEFA Super Cup. Real Madrid, winnaar van de UEFA Champions League 2013/14, nam het op tegen Sevilla, de winnaar van de UEFA Europa League 2013/14. De wedstrijd werd gespeeld op 12 augustus 2014 in het Cardiff City Stadium in Cardiff en werd met 2-0 gewonnen door Real Madrid.


2014 UEFAスーパーカップ（）は欧州サッカー連盟（UEFA）が開催し、前年度シーズンのUEFAチャンピオンズリーグの勝者とUEFAヨーロッパリーグの勝者が戦う39回目のUEFAスーパーカップである。試合はUEFAチャンピオンズリーグ 2013-14の勝者レアル・マドリードと、UEFAヨーロッパリーグ 2013-14の勝者セビージャFCの間で行われた。


ΟΥΕΦΑ Σούπερ Καπ 2014

Το ΟΥΕΦΑ Σούπερ Καπ 2014 ήταν το 39ο Σούπερ Καπ, έναν ετήσιο ποδοσφαιρικό αγώνα που διοργανώνεται από την UEFA, όπου συμμετείχαν η νικήτρια του Τσάμπιονς Λιγκ 2013-14, Ρεάλ Μαδρίτης και η νικήτρια του Γιουρόπα Λιγκ 2013–14, Σεβίλλη.


Supercupa Europei 2014 a fost cea de-a 39-a ediție a Supercupei Europei. Acest meci de fotbal se dispută anual, iar trofeul se joacă între campionii celor două competiții de club europene organizate de UEFA: Liga Campionilor și Cupa UEFA.


Суперкубок УЕФА 2014

Суперкубок УЕФА 2014 () — 39-й розыгрыш Суперкубка УЕФА, который прошёл 12 августа 2014 года на стадионе «Кардифф Сити» в Кардиффе, Уэльс. В финале встретились победитель Лиги чемпионов УЕФА 2013/14 мадридский «Реал» и победитель Лиги Европы УЕФА 2013/14 «Севилья». Во второй раз в истории Суперкубок оспаривали две испанские команды и в четвёртый раз — команды из одной страны.


UEFA Super Cup 2014 oli järjestykseltään 39. UEFA Super Cupin ottelu. Ottelussa kohtasivat kaksi hallitsevaa Euroopan seurajoukkueiden pääkilpailujen mestaria Mestarien liigan voittaja ja Eurooppa-liigan voittaja. Ottelu pelattiin 12. elokuuta 2014 Cardiff City Stadiumilla, Cardiffissa Walesissä.


Суперкупа на УЕФА 2014

Суперкупа на УЕФА 2014 е 39-о издание на Суперкупата на УЕФА, който е годишен мач между настоящите носители на Шампионската лига и Лига Европа, двете европейски клубни състезания организирани от УЕФА. Мачът се изигра на Кардиф Сити Стейдиъм в Кардиф, Уелс на 12 август 2014 г., между носителя на Шампионската лига за сезон 2013/14 – Реал Мадрид и носителят на Лига Европа за сезон 2013/14 – Севиля.


২০১৪ উয়েফা সুপার কাপ

২০১৪ উয়েফা সুপার কাপ হচ্ছে উয়েফা সুপার কাপের ৩৯তম আসর, এটি উয়েফা কর্তৃক আয়োজিত একটি বার্ষিক ফুটবল ম্যাচ যাতে দুটি প্রধান ইউরোপীয় ক্লাব প্রতিযোগিতা, উয়েফা চ্যাম্পিয়নস লীগ এবং উয়েফা ইউরোপা লীগের বর্তমান চ্যাম্পিয়নদ্বয় একে অপরের বিরুদ্ধে মুখোমুখি হয়। এই ম্যাচে স্পেনীয় লা লিগার দুই ক্লাব ২০১৩–১৪ উয়েফা চ্যাম্পিয়নস লীগ বিজয়ী রিয়াল মাদ্রিদ এবং ২০১৩–১৪ উয়েফা ইউরোপা লীগ বিজয়ী সেভিয়া এফসি মুখোমুখি হয়।খেলাটি ১২ আগস্ট ২০১৪ তারিখে কার্ডিফের কার্ডিফ সিটি স্টেডিয়ামে।


La Supercoppa UEFA 2014 è stata la trentanovesima edizione della Supercoppa UEFA, svoltasi il 12 agosto 2014 al Cardiff City Stadium di Cardiff (Galles), dove si sono affrontati il Real Madrid, vincitore della Champions League 2013-2014, ed il Siviglia, vincitore dell'Europa League 2013-2014. Ad otto anni di distanza dall'ultima volta (2006), il match ha visto affrontarsi due club della stessa nazione, anche in questo caso spagnoli.


2014년 UEFA 슈퍼컵(2014 UEFA Super Cup)은 2014년 8월 12일에 열린 39번째 UEFA 슈퍼컵 대회이다. 웨일스 카디프에 위치한 카디프 시티 스타디움에서 단판 승부 형식으로 진행되었으며 2013-14년 UEFA 챔피언스리그 우승 팀인 레알 마드리드와 2013-14년 UEFA 유로파리그 우승 팀인 세비야가 맞붙었다. 레알 마드리드가 세비야를 2 – 0으로 누르고 우승을 차지했다.


Суперкубок УЄФА 2014

Суперкубок УЄФА 2014 — 39-й розіграш Суперкубка УЄФА, у якому зіграли переможець Ліги чемпіонів 2013–2014 «Реал Мадрид» та переможець Ліги Європи 2013–2014 «Севілья». Гра відбулася 12 серпня 2014 року на стадіоні «Кардіфф Сіті Стедіум», у Кардіффі, Уельс. «Реал Мадрид» переміг з рахунком 2-0 і вдруге в своїй історії став володарем цього трофею, обидва голи забив Кріштіану Роналду.


سوپر جام اروپا ۲۰۱۴

سوپر جام اروپا ۲۰۱۴ ۳۹مین مسابقه سوپر جام اروپاست که بین قهرمان لیگ قهرمانان اروپا ۱۴–۲۰۱۳ و قهرمان لیگ اروپا ۱۴–۲۰۱۳ برگزار شد. این بازی در ورزشگاه کاردیف سیتی شهر کاردیف ولز برگزار شد و در آن رئال مادرید دو بر صفر سِویا را شکست داد.


A Supercopa da UEFA de 2014 ou Supertaça da UEFA de 2014 foi a 39ª edição da Supercopa da UEFA, uma partida anual organizada pela UEFA na qual se confrontam os campeões da Liga dos Campeões de 2013–14 e da Liga Europa de 2013–14. Foi a primeira competição da UEFA que foi utilizado o spray aos árbitros. Foi disputada em 12 de agosto de 2014 no Cardiff City Stadium, em Cardiff, País de Gales.


La Supercopa d'Europa de la UEFA de 2014 fou la 37a edició de la Supercopa d'Europa de futbol, una competició a partit únic organitzat anualment per la UEFA i disputat pels campions regnants de les dues principals competicions europees, la Lliga de Campions de la UEFA i la Lliga Europa de la UEFA. El partit enfrontà el Reial Madrid, que havia guanyat la Lliga de Campions 2013-14, i el Sevilla FC, que havia guanyat l'Europa League 2013-14. Es jugà al Cardiff City Stadium de la capital gal·lesa, el 12 d'agost de 2014.


UEFA Super Cup 2014 var den 40. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen ble spilt den 12. august 2014 på nøytral bane i Cardiff i Wales mellom vinner av UEFA Europa League 2013/14 (Sevilla) og vinner av Mesterligaen 2013/2014 (Real Madrid).


2014 UEFA Süper Kupası, 12 Ağustos 2014 tarihinde Galler'in başkenti Cardiff'te, 2013-14 UEFA Şampiyonlar Ligi şampiyonu Real Madrid ile 2013-14 UEFA Avrupa Ligi şampiyonu Sevilla arasında oynanan 39. Avrupa Süper Kupası. Avrupa'nın en büyük takımının belirlendiği bu maç 1998'den bu yana ikinci defa Fransa dışında düzenlenecek. Maç, yeni FIFA Uluslararası Maç Takvimi'ndeki çakışma nedeniyle, önceki yıllarda olduğu gibi Ağustos ayının sonu yerine ortasında oynandı.


Piala Super UEFA 2014 (Inggeris: "2014 UEFA Super Cup 2014") merupakan edisi ke-39 Piala Super UEFA, perlawanan bola sepak tahunan yang dianjurkan oleh UEFA dan ditandingi oleh juara bertahan kedua-dua pertandingan kelab Eropah utama iaitu Liga Juara-Juara UEFA dan Liga Europa UEFA. Perlawanan itu menampilkan dua pasukan Sepanyol, Real Madrid, juara Liga Juara-Juara UEFA 2013–14 dan Sevilla, juara Liga Europa UEFA 2013-14. Perlawanan berlangsung di Stadium Bandaraya Cardiff, Cardiff, Wales, United Kingdom pada 12 Ogos 2014. Tarikh itu berpindah dari Jumaat pada akhir bulan Ogos pada tahun-tahun sebelumnya, hingga pertengahan Ogos mulai tahun ini, berikutan penyingkiran tarikh untuk perlawanan antarabangsa FIFA.


La Supercoupe de l'UEFA 2014 est la de la Supercoupe de l'UEFA. Le match oppose le vainqueur de la Ligue des champions 2013-2014, le Real Madrid, au vainqueur de la Ligue Europa 2013-2014, le Séville FC.


Mecz o Superpuchar Europy 2014 został rozegrany 12 sierpnia 2014 roku na Cardiff City Stadium w Cardiff pomiędzy Realem Madryt, zwycięzcą Ligi Mistrzów UEFA 2013/2014 oraz Sevillą, triumfatorem Ligi Europy UEFA 2013/2014. Real wygrał mecz 2:0, tym samym zdobywając Superpuchar Europy po raz drugi w historii klubu.


The 2014 UEFA Super Cup was the 39th edition of the UEFA Super Cup, an annual football match organised by UEFA and contested by the reigning champions of the two main European club competitions, the UEFA Champions League and the UEFA Europa League. The match featured two Spanish teams Real Madrid and Sevilla, the winners of the 2013–14 UEFA Champions League and the 2013–14 UEFA Europa League respectively. It was played at the Cardiff City Stadium in Cardiff, Wales, on 12 August 2014. The date was moved from Friday in late August in previous years, to mid-August starting this year, following the removal of the August international friendly date in the new FIFA International Match Calendar.


La Supercopa de Europa 2014 se disputó el 12 de agosto de 2014 en el Cardiff City Stadium de Cardiff, Gales. Fue la 39.ª edición de la Supercopa de Europa y la disputaron dos clubes españoles: el Real Madrid Club de Fútbol, campeón de la Liga de Campeones y el Sevilla Fútbol Club, campeón de la Liga Europa.


Superpohár UEFA 2014 byl 39. ročník jednozápasové soutěže zvané Superpohár UEFA, pořádané Evropskou fotbalovou asociací UEFA. Zápas se odehrál 12. srpna 2014 na stadionu Cardiff City Stadium v hlavním městě Walesu - v Cardiffu. Účastníky byli vítěz Ligy mistrů UEFA 2013/14 - španělský Real Madrid, a vítěz Evropské ligy UEFA 2013/14 - rovněž španělský klub Sevilla FC.


كأس السوبر الأوروبي 2014

كأس السوبر الأوروبي 2014 هو النسخة التاسعة والثلاثون من كأس السوبر الأوروبي، وهي مباراة كرة قدم سنوية تنظمها يويفا ويتنافس عليها حاملي لقب مسابقات الأندية الأوروبية الرئيسية، دوري أبطال أوروبا والدوري الأوروبي. جمعت بين نادي ريال مدريد الإسباني الفائز بدوري أبطال أوروبا 14–2013 ومواطنه إشبيلية الفائز بالدوري الأوروبي 2013–14.


ยูฟ่าซูเปอร์คัพ 2014

ยูฟ่าซูเปอร์คัพ 2014 จะเป็นการแข่งขัน ยูฟ่าซูเปอร์คัพ ครั้งที่ 39 ซึ่งจะเป็นการแข่งขันฟุตบอลประจำปีของผู้ชนะจาก ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก กับผู้ชนะจาก ยูฟ่ายูโรปาลีก การแข่งขันเป็นการพบกันของสองทีมจากสเปน เรอัลมาดริด และ เซบิยา, ผู้ชนะของ ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก ฤดูกาล 2013–14 และ ยูฟ่ายูโรปาลีก ฤดูกาล 2013–14 ตามลำดับ โดยจะลงเล่นกันที่สนาม คาร์ดิฟฟ์ซิตีสเตเดียม ใน คาร์ดิฟฟ์, ประเทศเวลส์, และจะแข่งขันกันในวันที่ 12 สิงหาคม ค.ศ. 2014


Piala Super UEFA 2014 menjadi pertandingan Piala Super UEFA yang ke–39, antara dua juara bertahan dari kompetisi yang diselenggarakan oleh UEFA yaitu Liga Champions UEFA dan Liga Eropa UEFA. Pertandingan mempertemukan antara Real Madrid, juara Liga Champions UEFA 2013–14 dengan Sevilla, juara Liga Eropa UEFA 2013–14, bertempat di Stadion Kota Cardiff, Cardiff, Wales, pada 12 Agustus 2014.


A 2014-es férfi kosárlabda-világbajnokság a 17. volt a sportág történetében. Spanyolországban rendezték augusztus 30. és szeptember 14. között. A vb-t az amerikai válogatott nyerte, története során ötödször.


Wereldkampioenschap basketbal mannen 2014

Het zeventiende wereldkampioenschap basketbal is gehouden in Spanje van 30 augustus 2014 tot en met 14 september 2014. Het toernooi kreeg de nieuwe naam "FIBA Basketball World Cup". De volgende editie van dit toernooi zal vijf jaar later worden georganiseerd zodat het niet meer in hetzelfde jaar als het wereldkampioenschap voetbal wordt gehouden. Daarna wordt opnieuw overgeschakeld op een toernooi om de vier jaar.


Светско првенство у кошарци 2014.

Светско првенство у кошарци 2014. је било 17. светско кошаркашко првенство које се одржало између 30. августа и 14. септембра 2014. у Шпанији. Сједињене Америчке Државе су освојиле златну медаљу, Србија је освојила сребрну медаљу, док је Француска освојила бронзану медаљу. Амерички репрезентативац Кајри Ирвинг је проглашен за најбољег играча првенства.


2014年FIBAバスケットボール・ワールドカップ

2014年FIBAバスケットボール・ワールドカップ（FIBA Basketball World Cup 2014）は2014年8月30日から9月14日までスペインで開催されていた第17回FIBAバスケットボール・ワールドカップである。


Världsmästerskapet i basket för herrar 2014 hölls i Spanien 30 augusti-14 september 2014. Turneringen vanns av före Serbien och Frankrike.


Die 17. Basketball-Weltmeisterschaft der Herren wurde vom 30. August bis zum 14. September 2014 in Spanien ausgetragen. Das Turnier wurde vom Weltbasketballverband (FIBA), dem Spanischen Basketballverband und dem "Organisationskomitee der Weltmeisterschaft 2014 im Basketball" ausgerichtet. Zum dritten und letzten Mal seit 1986 traten 24 Nationalmannschaften gegeneinander an. Ab 2019 werden 32 Mannschaften gegeneinander antreten.


גביע העולם בכדורסל 2014

גביע העולם בכדורסל לשנת 2014 הוא טורניר כדורסל בינלאומי למדינות שנערך בספרד בתאריכים 30 באוגוסט 2014 - 14 בספטמבר 2014, ואורגן על ידי התאחדות הכדורסל הבינלאומית (פיב"א), ואיגוד הכדורסל הספרדי. בפעם הרביעית מאז האליפות שנערכה ב-1986 השתתפו בטורניר 24 נבחרות. כתוצאה מכך, שלב הבתים של התחרות נערך בארבע ערים שונות, כאשר השלבים המתקדמים נערכו בערים מדריד וברצלונה. משחק הגמר התקיים במדריד, ובו ניצחה נבחרת ארצות הברית את נבחרת סרביה 129-92, ובכך הבטיחה את השתתפותה בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).


Παγκόσμιο Κύπελλο Καλαθοσφαίρισης Ανδρών 2014

Το 17o Παγκόσμιο Κύπελλο Καλαθοσφαίρισης ΦΙΜΠΑ, γνωστό και ως "Μουντομπάσκετ 2014", έλαβε χώρα στην Ισπανία από τις 30 Αυγούστου έως τις 14 Σεπτεμβρίου 2014, με τη συμμετοχή 24 εθνικών ομάδων ανδρών. Τέσσερις πόλεις φιλοξένησαν τους αγώνες της πρώτης φάσης: Μπιλμπάο, Γρανάδα, Γκραν Κανάρια και Σεβίλλη. Οι αγώνες της τελικής φάσης διεξήχθησαν στη Βαρκελώνη και τη Μαδρίτη.


Чемпионат мира по баскетболу 2014

Чемпионат мира по баскетболу 2014, впервые прошедший под названием Кубка мира по баскетболу (), — 17-й розыгрыш чемпионата мира по баскетболу, который прошёл с 30 августа по 14 сентября 2014 года в Испании. Он стал последним среди чемпионатов, которые проходили с интервалом в четыре года — следующий розыгрыш состоялся через пять лет, в 2019 году, после чего снова вернулся к привычному четырёхлетнему циклу. Это было сделано для того, чтобы проводить чемпионаты мира по баскетболу и футболу в разные годы.


Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 2014 pelattiin Espanjassa 30. elokuuta – 14. syyskuuta 2014. Ne olivat järjestyksessään 17. maailmanmestaruuskilpailut. Espanja oli järjestyksessään kolmas maa, joka järjesti maailmanmestaruuskilpailun toistamiseen. Ensimmäisen kerran maa järjesti kilpailun vuonna 1986. Kisojen mestaruuden voitti Yhdysvallat. Arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltojen Kyrie Irving. Suomen Petteri Koponen voitti turnauksen syöttökuninkuuden.


Svetovno prvenstvo v košarki 2014 se je odvijalo od 30. avgusta do 14. septembra 2014 v Španiji. Na tekmovanju je sodelovalo štiriindvajset reprezentanc, tretjič v svoji zgodovini tudi slovenska. Tekmovanje se je začelo s predtekmovanjem v štirih skupinah, iz vsake se prve štiri reprezentance uvrstijo v šestnajstino finala. Naslov prvaka je osvojila ameriška reprezentanca, srebrno medaljo srbska reprezentanca, bronasto pa francoska reprezentanca.


Campionato mondiale maschile di pallacanestro 2014

Il XVII Campionato mondiale maschile di pallacanestro si è svolto in Spagna dal 30 agosto al 14 settembre 2014. È stata la prima edizione con la nuova denominazione FIBA World Cup. A vincere il titolo sono stati gli , che hanno battuto in finale la .


2014년 FIBA 농구 월드컵(2014 FIBA Basketball World Cup)은 2014년 8월 30일부터 9월 14일까지 스페인에서 열린 17번째 FIBA 농구 월드컵이다.


Чемпіонат світу з баскетболу 2014

XVII чемпіонат світу з баскетболу відбувся в Іспанії з 30 серпня до 14 вересня 2014 року. У турнірі брали участь 24 команди.


جام‌جهانی بسکتبال ۲۰۱۴

جام جهانی بسکتبال فیبا ۲۰۱۴ رویداد جام‌جهانی بسکتبال است که در سال ۲۰۱۴ به میزبانی اسپانیا برگزار شد. .


2014年世界杯篮球赛為第17屆男籃世界盃于2014年8月30日至9月14日在西班牙舉行。本屆賽事為四年週期的最後一屆賽事。下一屆將在五年後的2019年舉行，和世界盃足球賽在不同年份舉行。本屆賽事也是更名為男籃世界盃的第一屆。經過為時數個星期的分組賽與淘汰賽之後，決賽於2014年9月14日在馬德里自治區體育中心舉行。美國最終以比分129:92擊敗塞爾維亞，贏得隊史的第五座世界籃球錦標賽冠軍。


A Copa do Mundo de Basquetebol Masculino de 2014 foi a XVII edição do evento e teve como país-anfitrião a Espanha.


El Campionat del Món de bàsquet masculí de 2014 fou la 17a edició del Campionat del Món de bàsquet, torneig conegut anteriorment com a Campionat del Món de la FIBA. Se celebrà a Espanya, i fou el darrer cop que el torneig es disputà en un cicle de quatre anys com fins llavors. El següent campionat del món se celebrarà cinc anys més tard, el 2019, per tal de resituar el cicle en anys diferents que la Copa del Món de Futbol.


2014 FIBA Basketbol Dünya Kupası, 30 Ağustos - 14 Eylül 2014 tarihleri arasında İspanya'da gerçekleştirilen FIBA Basketbol Dünya Kupasıdır.


Coupe du monde masculine de basket-ball 2014

La du championnat du monde masculin de basket-ball, renommé Coupe du monde FIBA, se déroule en Espagne du 30 août au 14 septembre 2014. Les États-Unis sont les tenants du titre, devant la Turquie qui évoluait à domicile en 2010.


Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2014 boli v poradí 17. Majstrovstvá sveta v basketbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v šiestich španielskych mestách: Madrid, Barcelona, Sevilla, Barakaldo, Granada a Las Palmas de Gran Canaria od 30. augusta14. septembra 2014, za účasti 24 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Fínska a Ukrajiny. Španielsko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, predtým hostilo turnaj v roku 1986. Titul obhájilo družstvo , ktoré vo finále zvíťazilo nad .


Mistrzostwa Świata w Koszykówce Mężczyzn 2014 – 17. edycja Mistrzostw Świata w koszykówce mężczyzn, która odbyła się po raz pierwszy pod nazwą oficjalną FIBA Basketball World Cup, a nie FIBA World Championship, jak było wcześniej. Mistrzostwa odbyły się po raz drugi w Hiszpanii. Po raz pierwszy odbyły się w tym kraju w 1986 roku. Mistrzem Świata została reprezentacja Stanów Zjednoczonych, pokonując w finale Serbię 129–92. W meczu o trzecie miejsce Francja pokonała Litwę 95–93. MVP turnieju został Amerykanin Kyrie Irving.


The 2014 FIBA Basketball World Cup was the 17th edition of the FIBA Basketball World Cup, the tournament previously known as the FIBA World Championship. Hosted by Spain, it was the last tournament to be held on the then-current four-year cycle. The next FIBA World Cup was held five years later, in 2019, to reset the four-year-cycle on a different year than the FIFA World Cup.


La Copa Mundial de la FIBA España 2014 fue la XVII edición de la Copa Mundial de Baloncesto masculino. Tuvo lugar en España desde el 30 de agosto hasta el 14 de septiembre, y compitieron 24 países, organizado por la FIBA, la Federación Española de Baloncesto, y el comité organizador del campeonato.


Mistrovství světa v basketbalu mužů 2014

17. Mistrovství světa v basketbalu mužů proběhlo od 30. srpna do 14. září ve Španělsku. Mistrovství se zúčastnilo 24 týmů, které se utkaly ve čtyřech základních skupinách po šesti týmech. Z každé skupiny postoupily čtyři nejlepší týmy do vyřazovacích bojů o medaile. Týmy na pátém a šestém místě v turnaji skončily. Titul mistra světa obhájil tým Spojených států, čímž si zajistil kvalifikaci na Letní olympijské hry 2016.


بطولة كأس العالم لكرة السلة 2014

بطولة كأس العالم لكرة السلة 2014 هي النسخة السابعة عشر من بطولة كأس العالم لكرة السلة ومقرر ان تلعب في إسبانيا.


A 2014-es labdarúgó-világbajnokság Brazília–Németország mérkőzését az Estádio Mineirão stadionban, Belo Horizontéban, Brazíliában játszották 2014. július 8-án. A mérkőzés a világbajnokság első elődöntője volt, a megdöbbentő 1–7-es végeredménye a brazil labdarúgó-válogatott történetének legnagyobb hazai veresége lett, amely egyben a hazai rendezésű világbajnokságról történő kiesést jelentette. A mérkőzés folyamán számos rekord megdőlt. Brazília csak a bronzéremért játszhatott, de azt a mérkőzést is elvesztette Hollandia ellen 3–0-ra.


Wereldkampioenschap voetbal 2014 (halve finale) Brazilië - Duitsland

Dit artikel gaat over de halve finale tussen Brazilië en Duitsland die gespeeld werd op dinsdag 8 juli 2014 tijdens het wereldkampioenschap voetbal 2014. Op dezelfde dag werden geen andere wedstrijden op het WK gespeeld.


ミネイロンの惨劇（、）またはミネイラッソ（、）は、2014年7月8日にブラジル・ベロオリゾンテのエスタジオ・ゴベルナドール・マガリャンイス・ピント（通称ミネイロン）で行われたFIFAワールドカップ・ブラジル大会(2回目)の準決勝、ブラジル対ドイツの試合でブラジルがドイツに1-7の惨敗を喫したことを指す通称である。「ミネイラッソ」の呼び名は、ブラジル初の母国開催となった1950 FIFAワールドカップ決勝トーナメントでウルグアイに敗れ優勝を逃した「マラカナンの悲劇」（マラカナッソ）にちなむ。


Mineirazo kallas den semifinal mellan fotbollslagen för hemmanationen Brasilien och Tyskland i fotbolls-VM 2014, som spelades på Mineirãostadion i Belo Horizonte den 8 juli 2014. Resultatet i matchen, 7–1 till Tyskland, anses som ett av de mest anmärkningsvärda resultaten i dels VM-historien men även fotbollshistorien i stort.


Fußball-WM-Halbfinale Brasilien – Deutschland 2014

Das Fußball-WM-Halbfinale zwischen Brasilien und Deutschland am 8. Juli 2014 war die erste der beiden Halbfinalpartien und das 61. Spiel der Fußball-Weltmeisterschaft 2014. Der mit fünf Titeln amtierende Rekordweltmeister Brasilien verlor das Spiel gegen den bis dahin dreifachen Titelträger und späteren Turniersieger Deutschland mit 1:7. Als höchste Niederlage im Halbfinale einer Fußballweltmeisterschaft erhielt es in Brasilien den Beinamen Mineiraço, sinngemäß etwa „Schock von “. Diese Benennung ist vom Kurznamen „Mineirão“ des Stadions in Belo Horizonte abgeleitet und erinnert an den Beinamen für die Niederlage Brasiliens gegen Uruguay bei der Fußball-Weltmeisterschaft 1950 im Estádio do Maracanã.


מינייראסו (בפורטוגזית: Mineiraço) הוא כינוי שניתן למשחק בו הובסה נבחרת ברזיל בתוצאה 1–7 על ידי נבחרת גרמניה בחצי גמר מונדיאל 2014 אותו אירחה ברזיל. הפסד זה היה ההפסד בהפרש הכי גבוה בתולדות נבחרת ברזיל, לצד הפסדה ל בתוצאה 0–6 ב-18 בספטמבר 1920.


Футбольный матч Бразилия — Германия (2014)

Футбольный матч Бразилия — Германия — первый полуфинальный матч чемпионата мира 2014 года, состоявшийся 8 июля на стадионе «Минейран» в городе Белу-Оризонти. В матче встретились сборные Бразилии (хозяйки чемпионата мира) и Германии за право выйти в финал чемпионата мира. На матче присутствовали более 58 тысяч человек; встречу обслуживал арбитр мексиканец Марко Родригес. Обе сборные подошли к полуфиналу без поражений, но Бразилия понесла серьёзную потерю в матче четвертьфинала против Колумбии, лишившись из-за травмы ключевого игрока команды — Неймара. Также из-за избытка жёлтых карточек полуфинал пропустил бразилец Тиагу Силва.


Бразилия – Германия (Световно първенство по футбол 2014)

Бразилия – Германия е футболен двубой, проведен на 8 юли 2014 година на стадион „Минейрао“ в Бело Оризонте, Бразилия. Това е първата полуфинална среща на Световното първенство по футбол през 2014 г. Бразилия и Германия достигат до полуфиналите без загубена среща в надпреварата. В четвъртфиналния двубой на Бразилия срещу Колумбия, нападателят Неймар е контузен, а защитникът Тиаго Силва получава втори жълт картон на турнира, което изважда и двамата състезатели от състава на Бразилия за полуфинала срещу Германия. Въпреки отсъствията, мачът се очаква да бъде оспорван, тъй като и двата тима традиционно се представят силно на световните първенства. Те имат общо осем световни титли, като преди това се срещат на финала на Световното първенство по футбол 2002, където Бразилия печели петата си титла. Двубоят обаче завършва с шокираща загуба за Бразилия. Германия довежда резултата до 5:0 през първото полувреме с отбелязани четири гола в разстояние на шест минути и впоследствие прави резултата 7:0 през втората половина, но Бразилия отбелязва гол в последната минута и така срещата завършва 7:1. Германският футболист Тони Кроос е избран за Играч на мача.


Il termine spagnolo Mineirazo (Mineiraço in lingua portoghese) indica l'incontro calcistico tra le nazionali maschili di e disputato a Belo Horizonte martedì 8 luglio 2014, valido per le semifinali del ventesimo campionato mondiale e vinto dai tedeschi con il punteggio di 7-1.


브라질 대 독일 (2014년 FIFA 월드컵)

2014년의 브라질 대 독일()은 2014년 7월 8일, 브라질 벨루오리존치의 미네이랑에서 열린 2014년 FIFA 월드컵의 준결승 1차전 경기였다.


Футбольний матч Бразилія — Німеччина (2014)

Футбольний матч 1/2 фіналу Чемпіонату світу з футболу 2014 Бразилія — Німеччина (інша назва:  — Мінейрасу (по аналогії з Мараканасу), що означає «Шок Мінейрана») відбувся 8 липня 2014 року на стадіоні «Мінейран» у Белу-Оризонті в присутності глядача і закінчився сенсаційним розгромом 5-разових чемпіонів світу, безумовних фаворитів і господарів чемпіонату-2014 — збірної Бразилії з рахунком 1:7. Причому перші 5 м'ячів були забиті німецькими гравцями в інтервалі між 11-ою та 29-ою хвилинами 1-го тайму. Матч як за ходом, так і за результатом виявився унікальним в історії футболу, він викликав вибух емоцій в Бразилії і всьому світі, а також хвилю відгуків світової спортивної преси.


برزیل و آلمان (جام جهانی فوتبال ۲۰۱۴)

بازی فوتبال تیم ملی برزیل و آلمان در مرحله نیمه‌نهایی جام جهانی ۲۰۱۴ در تاریخ ۸ ژوئیه ۲۰۱۴ (۱۷ تیر ۱۳۹۳) در ورزشگاه مینیروی شهر بلو هوریزونته برگزار شد و در پایان آلمان با نتیجه دور از انتظار «۷–۱» میزبان جام جهانی را شکست داد. این بازی مانند فینال جام جهانی فوتبال ۱۹۵۰، باعث شد دست برزیل در خانه‌اش از جام دور بماند.


A partida entre Brasil e Alemanha pela da Copa do Mundo FIFA de 2014 foi disputada em 8 de julho de 2014 no Estádio Mineirão na cidade brasileira de Belo Horizonte. As duas seleções chegaram às semifinais com campanhas invictas na competição e esperava-se uma partida equilibrada, já que ambas as equipes eram forças tradicionais da Copa do Mundo FIFA, dividindo oito torneios conquistados e tendo se enfrentado anteriormente na final da edição de 2002, ocasião em que o Brasil venceu. A partida, no entanto, terminou com uma vitória de 7–1 para a Alemanha, que marcou quatro gols em um intervalo de seis minutos no primeiro tempo. O alemão Toni Kroos foi escolhido como o homem do jogo.


Trận đấu giữa Brasil và Đức (Giải vô địch bóng đá thế giới 2014)

Trận đấu giữa Brasil và Đức là trận đấu bán kết đầu tiên của Giải vô địch bóng đá thế giới 2014 (World Cup 2014), diễn ra vào ngày 8 tháng 7 tại sân vận động Mineirão tại Belo Horizonte, Brasil. Chiến thắng 7–1 của Đức trước Brasil trong trận này là trận thắng có hiệu số thắng thua cao nhất trong một trận bán kết qua các kỳ World Cup. Cầu thủ Miroslav Klose của Đức với pha ghi bàn nâng tỉ số trận đấu lên 2–0 đã đạt cột mốc 16 bàn thắng, chính thức trở thành cầu thủ ghi bàn nhiều nhất qua các kỳ World Cup, hơn kỷ lục cũ 15 bàn thắng của chính anh và tiền đạo Brasil Ronaldo. Trận đấu này cũng là thất bại đậm nhất của đội tuyển Brasil trong lịch sử (cùng với trận thua 0–6 trước Uruguay vào năm 1920). Nó cũng đã phá vỡ 62 trận liên tiếp bất bại trên sân nhà của Brasil từ năm 1975, khi họ thua Peru 1–3.


Match de football Brésil – Allemagne (2014)

Le match de football Brésil – Allemagne ( ; ) a lieu le à l'Estádio Mineirão de Belo Horizonte, au Brésil. Il s'agit de la première demi-finale de la Coupe du monde de 2014.


Mecz piłkarski Brazylia – Niemcy – mecz piłki nożnej rozegrany 8 lipca 2014 roku na Estádio Mineirão w Belo Horizonte (Brazylia) był pierwszym półfinałowym meczem Mistrzostw Świata 2014.


The Brazil versus Germany football match that took place on 8 July 2014 at the Estádio Mineirão in Belo Horizonte was the first of two semi-final matches of the 2014 FIFA World Cup.


Semifinal de la Copa Mundial de Fútbol de 2014 entre Brasil y Alemania

El partido de fútbol de la Copa Mundial de 2014 disputado el 8 de julio de ese mismo año, fue un encuentro de semifinales que enfrentó al seleccionado local de Brasil con el combinado de Alemania y que culminó con un marcador 7-1 a favor de la selección europea.


බ්‍රසීලය එරෙහි ජර්මනිය (2014 ෆීෆා ලෝක කුසලාන පාපන්දු තරගාවලිය)

බ්‍රසීලය එරෙහි ජර්මනිය යනු, එම වසරෙහි ෆීෆා ලෝක කුසලාන තරගාවලියෙහි පළමු අර්ධ-අවසාන තරගය ලෙසින්, බ්‍රසීලයෙහි, බේලො හොරිසෝන්ටෙ නගරයෙහි, එස්ටාඩියෝ මිනේරෝ ක්‍රීඩාංගණයෙහිදී, 2014 ජූලි 8 දිනදී පැවති පාපන්දු තරගය වෙයි. මෙම අදියර වන විට කණ්ඩායම් දෙකම තරගාවලියෙහි අපරාජිතව සිටියහ. තරගය අවසන් වූයේ බ්‍රසීලය] සඳහා සංවේගය ඉපදවූ පරාජයක් අත් කර දෙමිනි; ජර්මනිය අඩ-කාලයේදී 5–0 ලෙසින් ඉදිරියෙන් සිටි අතර, ඔවුන් අවසානයේදී 7–1 ලෙසින් ජය ගත්හ. ජර්මනියේ ටෝනි කෲස් තරගයේ වීරයා ලෙසින් තෝරා ගැනිණි. මෙක්සිකානු තරග විනිසුරු මාර්කෝ රොද්‍රීගස් නායකත්වය ගත් කොන්කකැෆ් නිලධාරින් විසින් මෙම තරගය පරිපාලනය කරන ලදි.


البرازيل ضد ألمانيا (كأس العالم 2014)

جرت مباراة لكرة قدم بين البرازيل وألمانيا يوم 8 يوليو 2014 على استاد مينيراو في بيلو هوريزونتي، البرازيل. وكانت ضمن منافسات الدور نصف النهائي لبطولة كأس العالم 2014. وقد بلغ الفريقين هذا الدور بسجل خالي من الهزائم في المسابقة. أنهت ألمانيا الشوط الأول متقدمة بنتيجة 5–0، ثم اختتمت المباراة بالحاق هزيمة ثقيلة بالبرازيل بلغت 7–1. أدار اللقاء الحكم المكسيكي ماركو رودريغز.


บราซิลพบเยอรมนี (ฟุตบอลโลก 2014)

การแข่งขันฟุตบอลคู่บราซิลพบเยอรมนีซึ่งเกิดขึ้นเมื่อวันที่ 8 กรกฎาคม 2557 ที่สนามกีฬามีเนย์เรา ในเบโลโอรีซอนชี ประเทศบราซิล เป็นการแข่งขันรอบรองชนะเลิศนัดแรกของฟุตบอลโลก 2014 ทั้งสองทีมผ่านเข้าสู่รอบดังกล่าวโดยมีสถิติไม่แพ้เลยตลอดการแข่งขัน เกมนี้จบลงด้วยความปราชัยของบราซิล เยอรมนีนำ 5–0 ในครึ่งแรก โดยทำได้ 4 ประตูในช่วง 6 นาทีแรก ต่อมา เยอรมนีทำประตูเพิ่มเป็น 7–0 ในครึ่งหลัง ก่อนบราซิลทำประตูคืนได้ในนาทีสุดท้าย เมื่อหมดเวลาการแข่งขัน เยอรมนีเป็นฝ่ายชนะ 7–1 ประตู โทนี โครสได้รับเลือกเป็นแมนออฟเดอะแมตช์ โดย มาร์โก รอดริเกซ ชาวเม็กซิโก เป็นผู้ตัดสินที่หนึ่งในการแข่งขันนัดดังกล่าว


Pertandingan Brasil vs Jerman atau disebut juga Mineirazo adalah pertandingan pertama dalam babak semifinal Piala Dunia FIFA 2014. Pertandingan ini dimainkan di Mineirão kota Belo Horizonte, Brasil, pada 8 Juli 2014.


A 2017-es konföderációs kupa házigazdája a 2018-as labdarúgó-világbajnokság rendezőjének megválasztott Oroszország volt. A tornát 2017 júniusában rendezték, melyet Németország nyert, története során első alkalommal.


De FIFA Confederations Cup 2017 werd gehouden in Rusland, waar een jaar later ook het wereldkampioenschap voetbal 2018 plaatsvond. Zoals gebruikelijk waren de deelnemers het gastland, de wereldkampioen en de kampioenen van elk van de zes regionale voetbalbonden. Duitsland won het toernooi voor de eerste keer in zijn geschiedenis. In de finale versloeg het Duitse elftal Chili met 1–0. Portugal werd derde. De Duitse middenvelder Julian Draxler werd na afloop uitgeroepen tot beste veldspeler van het toernooi. Doelman Claudio Bravo van Chili won de prijs voor beste doelman.


Куп конфедерација у фудбалу 2017.

Куп конфедерација у фудбалу 2017. је 10. и последње издање Купа конфедерације које се одржало у Русији као увод у Светско првенство у фудбалу 2018. Такмичење је трајало од 17. јуна до 2. јула 2017.


FIFAコンフェデレーションズカップ2017

FIFAコンフェデレーションズカップ2017 (、)は、2017年6月17日から7月2日まで、FIFAワールドカップ・ロシア大会のプレ大会としてロシアで行われた第10回目のFIFAコンフェデレーションズカップである。


Fifa Confederations Cup 2017 var den tionde och sista upplagan av Fifa Confederations Cup, en landslagsturnering som arrangeras av Fifa. Ryssland var värdnation vilket officiellt meddelades den 2 december 2010 efter att ha fått rättigheterna att arrangera Världsmästerskapet 2018.


Der FIFA-Konföderationen-Pokal 2017 (offiziell ; ) war die zehnte und letzte Ausspielung dieses interkontinentalen Fußball-Wettbewerbs für Nationalmannschaften. Das Turnier fand zwischen dem 17. Juni und dem 2. Juli 2017 in Russland statt. Da der Weltfußballverband FIFA seit 2005 den Konföderationen-Pokal als sportliche und organisatorische Generalprobe grundsätzlich an das Land vergibt, das im folgenden Jahr die Fußball-Weltmeisterschaft ausrichtet, stand Russland mit der Vergabe der Fußball-Weltmeisterschaft 2018 an den russischen Fußballverband auch als Ausrichter des Konföderationen-Pokals fest. Russlands Rolle als Gastgeber wurde am 2. Dezember 2010 bekannt gegeben.


גביע הקונפדרציות 2017

גביע הקונפדרציות 2017 הוא טורניר ספורט שנערך ברוסיה, כחלק מההכנות למונדיאל 2018 שאף הוא נערך במדינה. הטורניר, שבו השתתפו 8 נבחרות, החל ב-17 ביוני 2017 והסתיים ב-2 ביולי 2017. זוהי הפעם העשירית שמשוחק גביע הקונפדרציות, המפגיש בין זוכות האליפויות היבשתיות, האלופה העולמית ומארחת גביע העולם.


Κύπελλο Συνομοσπονδιών 2017

Το Κύπελλο Συνομοσπονδιών 2017 είναι η 10η διοργάνωση του θεσμού του Κυπέλλου Συνομοσπονδιών, μία παγκόσμια διοργάνωση ποδοσφαίρου ανδρών, η οποία διεξάγεται ανά τετραετία από τη FIFA. Διεξήχθη στη Ρωσία από τις 17 Ιουνίου έως τις 2 Ιουλίου του 2017 ως προοίμιο για το Παγκόσμιο Κύπελλο Ποδοσφαίρου 2018 της FIFA.


Cupa Confederațiilor FIFA 2017, a 10-a ediție a Cupei Confederațiilor FIFA, are loc în Rusia și a început pe 17 iunie 2017, ca un preludiu înaintea Campionatului Mondial de Fotbal din 2018. Gazda s-a anunțat pe 2 decembrie 2010, aceasta fiind Rusia. Brazilia este campioana en-titre.


Кубок конфедераций 2017

Кубок конфедераций 2017 — восьмой и последний по счёту футбольный турнир среди национальных сборных под эгидой ФИФА, который проходил с 17 июня по 2 июля 2017 года в России и традиционно рассматривался как «репетиционный» турнир перед чемпионатом мира, который прошел в 2018 году. Матчи турнира состоялись на стадионах, которые год спустя приняли матчи чемпионата мира. Обладателем кубка впервые стала сборная Германии, обыграв в финале сборную Чили со счётом 1:0.


Maanosaliittojen cup 2017 oli 10. Maanosaliittojen cup, joka pelattiin Venäjällä 17. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 2017. Se oli vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailuiden esiturnaus.


Pokal konfederacij 2017 bo 10. FIFA Pokal konfederacij, ki bo potekal v Rusiji, od 17. junija do 2. julija, kot generalka pred svetovnim prvenstvom 2018.