Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012 käytiin Puolassa ja Ukrainassa 8. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 2012. Kyseessä oli kolmas kerta, kun Euroopan-mestaruuskilpailuiden isännyys on jaettu kahden maan kesken. Puola ja Ukraina voittivat viimeisessä äänestyksessä kisaisännyydestä Italian sekä Unkarin ja Kroatian. Turnauksen voittajaksi selviytyi Espanja toista kertaa peräkkäin, mikä oli historiallista. Mikään joukkue ei ollut aiemmin yltänyt kahteen peräkkäiseen mestaruuteen.


Evropsko prvenstvo v nogometu 2012 je bilo trinajsto evropsko prvenstvo v nogometu, ki je potekalo med 8. junijem in 1. julijem 2012 v poljskih mestih Varšava, Poznanj, Gdansk in Vroclav, ter ukrajinskih mestih Kijev, Doneck, Harkov in Lvov. Svoj tretji naslov evropskih prvakov je osvojila španska reprezentanca, ki je v finalu premagala italijansko, v polfinale sta se uvrstili še portugalska in nemška reprezentanca.


Европейско първенство по футбол 2012

Европейското първенство по футбол 2012, наричано още Евро 2012, е 14-ото европейско първенство по футбол.


Il campionato europeo di calcio 2012 o UEFA Euro 2012 (in polacco: Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej 2012, in ucraino: Чемпіонат Європи з футболу 2012, in inglese: European Football Championship 2012), noto anche come Polonia-Ucraina 2012, è stata la quattordicesima edizione dell'omonimo torneo, organizzato dall'UEFA.


2012 யூஈஎஃப்ஏ ஐரோப்பிய கால்பந்தாட்டப் போட்டி ("2012 UEFA European Football Championship") பொதுவாக யூரோ 2012 எனக் குறிப்பிடப்படும் கால்பந்தாட்டப் போட்டி யூஈஎஃப்ஏவால் ஐரோப்பிய தேசிய ஆண்கள் அணிகளிடையே நடத்தப்பட்ட 14வது ஐரோப்பிய கால்பந்தாட்டப் போட்டி ஆகும். போட்டியின் இறுதிக்கட்டச் சுற்றை 2012 சூன் 8 முதல் சூலை 1 வரை போலந்தும் உக்ரைனும் இணைந்து ஏற்று நடத்தின; இரு நாடுகளுக்கும் இந்தப் போட்டியை நடத்தியது இதுவே முதல் முறையாகும். 2007ஆம் ஆண்டில் யூஈஎஃப்ஏயின் செயற்குழுவால் இந்த ஏலமுடிவு எடுக்கப்பட்டது.


2012년 UEFA 유럽 축구 선수권 대회(, ) 또는 UEFA 유로 2012(UEFA Euro 2012)는 2012년 6월 8일부터 7월 1일까지 폴란드와 우크라이나가 공동 개최한 14번째 UEFA 유럽 축구 선수권 대회로서 총 16개 팀이 본선에 참여하였다.


Чемпіонат Європи з футболу 2012

Чемпіонат Європи з футболу 2012 року (; офіційно УЄФА Євро 2012; UEFA EURO 2012™ Poland-Ukraine) — 14-й чемпіонат Європи, фінальна частина якого відбулася в Україні та Польщі з 8 червня по 1 липня 2012 року. Чемпіонат Європи з футболу 2012 став першим подібним турніром, проведеним в країнах Східної Європи. У фіналі чемпіонату на НСК «Олімпійському» в Києві збірна Іспанії захистила титул чемпіонів Європи й удруге поспіль завоювала Кубок Анрі Делоне, перемігши з рахунком 4:0 збірну Італії.


جام ملت‌های اروپا ۲۰۱۲

جام ملت‌های اروپا ۲۰۱۲ یا یورو ۲۰۱۲ چهاردهمین دوره مسابقات جام ملت‌های اروپا است که در تاریخ ۸ ژوئن تا ۱ ژوئیه سال ۲۰۱۲ و در کشورهای لهستان و اوکراین برگزار شد.


2012年欧洲足球锦标赛

2012年欧洲足球锦标赛（UEFA Euro 2012）是第十四屆欧洲足球锦标赛，於2012年6月8日–7月1日在波蘭及烏克蘭舉行，這屆賽事是繼2000年、2008年後第三次由兩個國家共同協辦。共有16支球隊參加了會內賽賽事。除主辦國波蘭及烏克蘭外，其餘14隊由外圍賽來產生。值得一提的是，今屆歐洲國家盃的主色為紫色。


O Campeonato Europeu de Futebol de 2012, UEFA Euro 2012 ou Eurocopa 2012 foi a 14ª edição do torneio de futebol de seleções nacionais, organizado pela UEFA.


El Campionat d'Europa de futbol 2012, conegut simplement com a Eurocopa 2012 és el catorzè campionat de futbol de seleccions organitzat per la UEFA. Va tenir lloc entre el 8 de juny i l'1 de juliol de 2012 a Polònia i Ucraïna. És el primer gran torneig futbolístic celebrat per aquests països.


EM i fotball 2012 var det 14. EM i fotball for nasjonale fotballag avholdt i regi av UEFA. Turneringen ble arrangert av Polen og Ukraina fra 8. juni til 1. juli. Det var første gang at noen av disse nasjonene arrangerte turneringen, som for siste gang hadde bare 16 lag med. Den regjerende mesteren ble mester, etter å ha slått 4–0 i finalen.


2012 Avrupa Futbol Şampiyonası ya da daha çok bilinen ismiyle Euro 2012, UEFA tarafından organize edilen ve millî futbol takımlarının katıldığı 14. Avrupa Futbol Şampiyonası. Ukrayna ve Polonya'nın ortak ev sahibi olduğu turnuva 8 Haziran ve 1 Temmuz 2012 tarihleri arasında düzenlenmiştir. Turnuvayı düzenleyecek ülkeler oylama sistemi ile 2007 yılında UEFA İcra Komitesi tarafından seçilmiştir. Bu şampiyona 1996'dan beri düzenlenen on altı takım formatlı şampiyonalar arasında maç başına (46.481) ve toplamda (1.440.896) en fazla biletli seyircinin izlediği şampiyona olmuştur.


Giải vô địch bóng đá châu Âu năm 2012 (hay còn gọi là Euro 2012) là giải bóng đá vô địch châu Âu lần thứ 14, do Liên đoàn bóng đá châu Âu (UEFA) tổ chức. Vòng chung kết được tổ chức tại Ba Lan và Ukraina từ ngày 8 tháng 6 đến 1 tháng 7 năm 2012. Đây là lần đầu tiên, hai quốc gia này đăng cai giải đấu sau khi được lựa chọn bởi Ủy ban điều hành UEFA vào năm 2007. Đây cũng là kỳ Euro lần thứ 3 trong lịch sử có 2 quốc gia đồng đăng cai.


युएफा यूरो २०१२

युएफा यूरो २०१२ (; ) ही युएफाची १४वी युरोपियन फुटबॉल स्पर्धा ८ जून २०१२ ते १ जुलै २०१२ दरम्यान पोलंड व युक्रेन ह्या देशांनी एकत्रितपणे आयोजित केली. नेहमीप्रमाणे ह्या स्पर्धेमध्ये युरोपातील १६ राष्ट्रीय फुटबॉल संघ सहभागी झाले होते. अंतिम सामन्यात इटलीला हरवून स्पेनने अजिंक्यपद पटकावले.


Die Europese Sokkerkampioenskap 2012 (UEFA Europa-beker; amptelik "UEFA EURO 2012", Pools: "Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej 2012", Oekraïens: "Чемпіонат Європи з футболу 2012") het van 8 Junie tot 1 Julie 2012 in Pole en Oekraïne plaasgevind. Daar het 16 spanne vanuit verskeie Europese lande aan die toernooi deelgeneem.


Kejohanan Bola Sepak Eropah UEFA 2012, ataupun Euro 2012, merupakan temasya Kejohanan Bola Sepak Eropah ke-14 buat pasukan bola sepak kebangsaan yang dianjurkan oleh UEFA. Kejohanan akhir diadakan oleh negara Poland dan Ukraine mulai 8 Jun hingga 1 Julai 2012. Inilah kali pertama setiap negara ini menjadi tuan rumah temasya ini, setelah bidaan kedua-dua negara dipilih oleh Jawatankuasa Eksekutif UEFA pada tahun 2007.


Le championnat d'Europe de football 2012, communément abrégé en Euro 2012, est la quatorzième édition du championnat d'Europe de football, compétition organisée par l'UEFA et rassemblant les meilleures équipes masculines européennes. Il se déroule en Pologne et en Ukraine du 8 juin au 2012. Le match d'ouverture se joue dans le tout nouveau stade national de Varsovie en Pologne et la finale a lieu au stade olympique de Kiev en Ukraine.


Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 boli hlavnou futbalovou súťažou národných mužstiev reprezentujúcich členské krajiny UEFA. Konali sa v dňoch 8. júna až 1. júla 2012 v Poľsku a na Ukrajine. Národné mužstvá a ako usporiadatelia postúpili na tento šampionát priamo, ďalších 14 zúčastnených tímov si vybojovalo účasť v kvalifikácii, ktorá sa začala v lete 2010.


Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej 2012 (), oficjalnie UEFA Euro 2012 (ukr. "УЄФА Євро 2012") – czternasty turniej o mistrzostwo Europy w piłce nożnej mężczyzn, zorganizowany wspólnie przez Polskę i Ukrainę.


The 2012 UEFA European Football Championship, commonly referred to as UEFA Euro 2012 or simply Euro 2012, was the 14th European Championship for men's national football teams organised by UEFA. The final tournament, held between 8 June and 1 July 2012, was co-hosted for the first time by Poland and Ukraine, and was won by Spain, who beat Italy 4–0 in the final at the Olympic Stadium, Kyiv, Ukraine.


La Eurocopa 2012 (oficialmente, Campeonato Europeo de Fútbol de la UEFA o UEFA EURO 2012™) fue la XIV edición de la Eurocopa, el principal torneo entre selecciones de fútbol europeas organizado por la UEFA. Esta edición del torneo se realizó en Polonia y Ucrania, del 8 de junio al 1 de julio, y coronó a como tricampeona del continente europeo. Con esa victoria, la selección española se convirtió en el primer combinado en ganar el torneo de forma consecutiva y marcó todo un récord, al ser la primera en ganar, también de forma consecutiva, tres títulos en cuanto a Eurocopa y Copa Mundial de Fútbol de la FIFA se refiere (Eurocopa 2008, Mundial 2010 y Eurocopa 2012). Además, fue la primera Eurocopa que se realizó en Europa del Este desde que se hiciera en la antigua Yugoslavia en 1976, y también fue la primera Eurocopa de la historia en ser albergada por dos países con diferentes husos horarios.


Mistrovství Evropy ve fotbale 2012 se konalo v Polsku a na Ukrajině v období od 8. června do 1. července 2012. Šlo o v pořadí 14. Mistrovství Evropy ve fotbale. Tyto pořadatelské země byly zvoleny na zasedání výkonného výboru UEFA v Cardiffu 18. dubna 2007, když porazily další kandidáty – Itálii a společné pořadatelství Chorvatska a Maďarska.


Europamesterskabet i fodbold 2012 var det 14. EM i fodbold. Kvalifikationsturneringen blev spillet i efteråret 2010 samt i hele 2011. Værterne for slutrunden var Ukraine og Polen i perioden 8. juni – 1. juli 2012.


بطولة أمم أوروبا 2012

بطولة أمم أوروبا لكرة القدم 2012، أو كما يشار إليها يورو 2012، هي البطولة الرابعة عشرة من بطولة أوروبا للمنتخبات الوطنية لكرة القدم والتي يقرها الاتحاد الأوروبي لكرة القدم. اقيمت نهائياتها في بولندا وأوكرانيا بين 8 يونيو و 1 يوليو 2012. وفي 2007 أعلنت اللجنة التنفيذية عن أسماء الدول المنظمة.


ฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรป 2012

การแข่งขันฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรป 2012 () หรือที่นิยมเรียกทั่วไปว่า "ยูโร 2012" () เป็นการแข่งขันฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรปครั้งที่ 14 จัดโดยสมาคมฟุตบอลยุโรป (ยูฟ่า) โดยการแข่งขันรอบสุดท้ายจัดขึ้นที่ประเทศโปแลนด์และยูเครน ระหว่างวันศุกร์ที่ 8 มิถุนายน ถึงวันอาทิตย์ที่ 1 กรกฎาคม พ.ศ. 2555 (ค.ศ. 2012)


Kejuaraan Eropa UEFA 2012, atau lebih dikenal dengan Euro 2012, menjadi kejuaraan sepak bola antar tim nasional negara Eropa ke-14 yang diselenggarakan oleh UEFA. Putaran final diselenggarakan oleh Polandia dan Ukraina pada tanggal 8 Juni hingga 1 Juli 2012. Ini adalah pertama kalinya bagi kedua negara (Polandia dan Ukraina) menyelenggarakan suatu turnamen besar. Pemilihan tuan rumah dilaksanakan oleh Komite Eksekutif UEFA pada tahun 2007.


Az 1957-es afrikai nemzetek kupája az első jelentős afrikai labdarúgó esemény volt a fekete kontinensen.


De African Cup of Nations 1957, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen, was de eerste editie van de Afrika Cup. Het toernooi werd van 10 tot en met 16 februari gespeeld in het "Stade Municipal" in Khartoem, Soedan. Naast Soedan waren Ethiopië en Egypte de andere deelnemende landen. Zuid-Afrika, dat zich ook had aangemeld, werd uitgesloten vanwege de apartheidspolitiek.


Афрички куп нација 1957.

Први Афрички куп нација односно Афричко првенство у фудбалу одржан је од 10 до 16. фебруара 1957. године у организацији КАФа (Конфедерације Африке у фудбалу). Домаћин такмичења био је Судан. Поред домаћина Судана учествовале су још три репрезентације: Египата, Етиопија и Јужноафричка Република. У 1956. у Јужноафричкој Републици апартхејд је све присутнији тако да је због тога њихов национални тим избачен са турнира.


アフリカネイションズカップ1957


Afrikanska mästerskapet i fotboll 1957 var den första upplagan av afrikanska mästerskapet i fotboll. Turneringen spelades i Sudan, och tre lag deltog: Egypten, Sudan, och Etiopien. Sydafrika var också inbjudna, men diskvalificerades när man inte skickade spelare av olika hudfärg på grund av sin dåvarande apartheidpolitik.


גביע אפריקה לאומות 1957

גביע אפריקה לאומות 1957 היה הטורניר הראשון של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בסודאן בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות בלבד. , ו.


Κύπελλο Εθνών Αφρικής 1957

Το Κύπελλο Εθνών Αφρικής του 1957 ήταν η πρώτη διοργάνωση του ποδοσφαιρικού κυπέλλου της Αφρικής. Έγινε στο Σουδάν από τις 10 έως τις 16 Φεβρουαρίου του 1957 και συμμετείχαν τέσσερις χώρες: το Σουδάν, η Αίγυπτος, η Αιθιοπία και η Νότια Αφρική που αποσύρθηκε τελικά.


Кубок африканских наций 1957

Кубок африканских наций 1957 — 1-й по счёту футбольный чемпионат среди сборных, проводимый Африканской конфедерацией футбола. Турнир проходил в Судане.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1957 olivat ensimmäiset Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailu järjestettiin Sudanissa. Karsintoja ei tarvittu, sillä Afrikan jalkapalloliittolla CAF:lla oli jäseniä vain neljä. Kilpailuun piti alun perin osallistua kaikkien neljän jäsenmaan, mutta Etelä-Afrikan maajoukkue hylättiin Apartheid-politiikan takia.


La Coppa delle nazioni africane 1957, nota anche come Sudan 1957, è stata la 1ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Sudan dal 10 al 16 febbraio 1957.


1957년 아프리카 네이션스컵

1957년 아프리카 네이션스컵은 CAF가 주최한 첫 번째 네이션스컵으로 수단에서 1957년 2월 10일부터 2월 16일에 개최되었다. 이집트는 4골을 넣은 알 디바의 활약에 힘입어 에티오피아를 4 – 0으로 누르고 아프리카 축구의 최강자가 됐다.


Кубок африканських націй 1957

Кубок африканських націй 1957 був першим за рахунком футбольним чемпіонатом серед збірних, які проводить Африканська конфедерація футболу. Турнір проводився в Судані, і три команди брали участь: Єгипет, Судан і Ефіопія. Збірна Південно-Африканського Союзу також мала брати участь у турнірі, але була дискваліфікована через відмову виставити для турніру змішану команду, оскільки тоді в країні діяла політика апартеїду.


1957年非洲國家盃為第 1 屆非洲國家盃，由蘇丹主辦。只有 3 支球隊參加，埃及、蘇丹和埃塞俄比亞。


O Campeonato Africano das Nações (português angolano), Taça das Nações Africanas (português europeu) ou Copa Africana de Nações (português brasileiro) de 1957 foi a 1ª edição do torneio organizado pela Confederação Africana de Futebol (CAF), realizada em Cartum, no Sudão.


La Copa d'Àfrica de Nacions 1957 va ser la primera edició de la Copa d'Àfrica de Futbol, i es va disputar al Sudan. En aquesta primera edició només es van jugar dos partits, i van donar a Egipte el primer títol continental.


Afrikamesterskapet i fotball 1957 var det første afrikamesterskapet i fotball. Turneringen ble arrangert i Sudan i perioden 10. til 16. februar og det var kun tre lag som deltok: , Sudan og . Sørafrika var også invitert til å delta, med ble diskvalifisert på grunn av sin apartheidpolitikk. Etiopia gikk dermed direkte til finale og Egypt vant semifinalen med 2-1 over Sudan. I finalen, som ble spilt på Stade Municipal i Khartoum, vant Egypt med 4-0 over Etiopia. Det ble kun spilt to kamper, semifinalen og finalen. Ad-Diba scoret fem av de sju målene som ble scoret i turneringen, og alle fire i finalen.


1957 Afrika Uluslar Kupası, Afrika Uluslar Kupası adıyla düzenlenen ilk organizasyondur. Sudan'da düzenlenen bu turnuvaya yalnızca 4 takım katıldı. Güney Afrika Cumhuriyeti millî futbol takımı, o dönem bu ülkede yürürlükte olan apartheid (ırk ayrımcılığı) yüzünden turnuvadan ihraç edildi.


Cúp bóng đá châu Phi 1957 là Cúp bóng đá châu Phi lần đầu tiên. Giải được tổ chức tại Sudan và chỉ có 3 đội tham dự là Ai Cập, Ethiopia và chủ nhà Sudan.


Le Tournoi Abdelaziz Abdellah Salem, appelé plus tard la Coupe d'Afrique des nations de football 1957 est un tournoi disputé en 1957 à Khartoum au Soudan. Ce tournoi est la première édition de la Coupe d'Afrique des nations, qui est remporté par les Pharaons, en battant l’Éthiopie en finale sur le score de quatre buts à zéro.


Pierwsza edycja Pucharu Narodów Afryki odbyła się w dniach 10–16 lutego 1957 roku, w sudańskim Chartumie. Do rozgrywek początkowo zgłosiły się cztery zespoły, jednak reprezentacja RPA została zdyskwalifikowana z powodu apartheidu. Grano systemem pucharowym.


The 1957 African Cup of Nations was the first edition of the Africa Cup of Nations, the football championship of Africa (CAF). Hosted by Sudan, participating teams were Egypt, Sudan, and Ethiopia.


La Copa Africana de Naciones de 1957 fue la I edición del torneo futbolístico entre naciones más importante de toda África. Se realizó en Jartum, Sudán. La selección egipcia ganó esta primera edición, siendo su jugador Mohamed Diab El-Attar (Al-Diba), el máximo goleador del torneo con 5 goles.


Africký pohár národů pořádaný Súdánem v roce 1957 byl 1. ročníkem Afrického poháru národů. Vítězem turnaje se stal Egypt který vyhrál nad Etiopii 4:0. Turnaje se měla účastnit i JAR, ale byla kvůli apartheidu vyloučena.


كأس الأمم الأفريقية 1957

اقيمت بطولة كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم للمرة الأولى في عام 1957، وقد استضافتها السودان، وقد شاركت فيها 4 دول فقط، وهي منتخب مصر لكرة القدم ومنتخب السودان لكرة القدم ومنتخب أثيوبيا لكرة القدم ومنتخب جنوب أفريقيا لكرة القدم الذي استبعد من البطولة فيما بعد بسبب اتباع سياسة التفرقة العنصرية بين البيض والسود داخل جنوب أفريقيا.


Az 1959-es afrikai nemzetek kupája jelentősen eltért az első, 1957-estől. A létszám (három válogatott) maradt, ám már nem rendeztek elődöntőt és hagyományos döntőt, hanem a csapatok egy csoportban játszottak, és aki a legtöbb pontot gyűjtötte, az lett a bajnok. Egyiptom megszerezte második bajnoki címét is.


De African Cup of Nations 1959 was de tweede editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het werd van 22 tot en met 29 mei gespeeld in het stadion van Al-Ahly in Caïro, Verenigde Arabische Republiek (VAR). De VAR was toen een drie jaar durende unie tussen Egypte en Syrië. Titelverdediger en gastland Egypte won, dit keer onder de naam VAR, voor de tweede keer de Afrika Cup


Афрички куп нација 1959.

Други Афрички куп нација односно Афричко првенство у фудбалу одржан је од 22 до 29. маја 1959. године у организацији КАФ (Конфедерације Африке у фудбалу). Домаћин такмичења била је Уједињена Арапска Република. Поред домаћина Уједињене Арапске Републике учествовале су још две репрезентације: Судана и Етиопије.


גביע אפריקה לאומות 1959

גביע אפריקה לאומות 1959 היה הטורניר השני של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך ברפובליקה הערבית המאוחדת, איחוד בין סוריה למצרים אשר התקיים בין השנים 1958 לבין 1961, בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות בלבד. , ו. המשחקים כולם נערכו בקהיר.


Кубок африканских наций 1959

Кубок африканских наций 1959 — 2-й по счету футбольный чемпионат среди сборных, проводимый Африканской конфедерацией футбола. Турнир проходил в ОАР (Египет).


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1959 olivat toiset maanosan mestaruuskilpailut. Turnaus pidettiin Kairossa, Yhdistyneessä araitasavallassa. Kisojen aikaan Egypti ja Syyria muodostivat valtioliiton.


La Coppa delle nazioni africane 1959, nota anche come Egitto 1959, è stata la 2ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Egitto dal 22 al 29 maggio 1959.


1959년 아프리카 네이션스컵

1959년 아프리카 네이션스컵은 두 번째 아프리카 네이션스컵이며, CAF가 주최했다. 이 대회는 1959년 5월 22일부터 5월 29일까지 아랍 연합 공화국에서 열렸으며, 3팀만 참가했다.아랍 연합 공화국, 수단, 그리고 에티오피아이다.


Кубок африканських націй 1959

Кубок африканських націй 1959 був другим за рахунком футбольним чемпіонатом серед збірних, які проводить Африканська конфедерація футболу. Турнір проводився в Об'єднаній Арабській Республіці, і три команди брали участь: ОАР, Судан і Ефіопія.


جام ملت‌های آفریقا ۱۹۵۹

جام ملت‌های آفریقا ۱۹۵۹ (به انگلیسی: 1959 African Cup of Nations) دومین دوره از رقابت‌های جام ملت‌های آفریقا بود که بین روزهای ۲۲ تا ۲۹ مه سال ۱۹۵۹ به میزبانی جمهوری متحده عربی (اتحاد کوتاه مدت مصر و سوریه) زیر نظر کنفدراسیون فوتبال آفریقا برگزار شد. این رقابت‌ها با حضور ۳ تیم و در شهر قاهره مصر برگزار شد. کشور مصر (جمهوری متحده عربی) در این رقابت‌ها به قهرمانی رسید.


1959年非洲國家盃為第二屆非洲國家盃，由聯合阿拉伯共和國主辦，由埃及和敘利亞之間的一個短暫聯盟，現已解散。該屆只有3支球隊參加，聯合阿拉伯共和國、蘇丹和埃塞俄比亞，三場比賽都在開羅舉行。


O Campeonato Africano das Nações (português angolano), Taça das Nações Africanas (português europeu) ou Copa Africana de Nações (português brasileiro) de 1959 foi a 2ª edição do torneio organizado pela Confederação Africana de Futebol (CAF), sendo recebido e vencido pela República Árabe Unida, um país de curta duração resultante da união entre as repúblicas do Egito e da Síria.


Afrikamesterskapet i fotball 1959 ble arrangert i Kairo i Egypt, som på den tiden inngikk i Den forente arabiske republikk. Det var kun tre nasjoner som deltok; , og . Turnering ble gjennomført som en enkeltserie der alle lagene spilte to kamper.


1959 Afrika Uluslar Kupası, CAF'ın düzenlediği ikinci Afrika Uluslar Kupası'ydı ve ilk şampiyon Mısır tarafından düzenlendi. Bu turnuvaya Mısır, Sudan ve Etiyopya takımları katıldı. Bu turnuvada maçlar, grup sistemiyle oynandı ve grupta en çok puanı toplayan Mısır, yine şampiyon oldu.


Cúp bóng đá châu Phi 1959 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ hai. Giải được tổ chức tại Cộng hòa Ả Rập Thống nhất và thành phần tham dự vẫn là 3 đội có mặt ở giải lần trước là Ethiopia, Sudan và chủ nhà Cộng hòa Ả Rập Thống nhất.


Coupe d'Afrique des nations de football 1959

La coupe d'Afrique des nations de football 1959 est un tournoi disputé en 1959 en Égypte, et gagné par l'Égypte, alors appelée « République arabe unie ».


Druga edycja Pucharu Narodów Afryki odbyła się w dniach 22-29 maja 1959 roku, w egipskim Kairze. Do rozgrywek przystąpiły trzy drużyny, dlatego nie rozgrywano eliminacji. Grano systemem ligowym (każdy z każdym, jeden mecz).


The 1959 African Cup of Nations was the second edition of the Africa Cup of Nations, the football championship of Africa (CAF). It was hosted and won by the United Arab Republic, a short-lived confederation between Egypt and Syria. Only three teams participated: host team United Arab Republic, Sudan and Ethiopia. All three matches took place in Cairo.


La Copa Africana de Naciones de 1959 fue la II edición del máximo torneo a nivel selecciones de fútbol en toda África, celebrado en la República Árabe Unida. Al haber solo tres participantes, se acudió a una liga en el sistema todos contra todos para definir al campeón.


Africký pohár národů pořádaný Egyptem v Káhiře roce 1959 byl 2. ročníkem Afrického poháru národů. Vítězem turnaje se stala Egyptská fotbalová reprezentace.


كأس الأمم الأفريقية 1959

أقيمت بطولة كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم في عام 1959 في مصر، وقد أقيمت البطولة بنظام المجموعة الواحدة، وقد شارك في هذه البطولة كل من منتخب مصر لكرة القدم ومنتخب السودان لكرة القدم ومنتخب أثيوبيا لكرة القدم.


Az Afrikai Labdarúgó-szövetség által rendezett harmadik torna egy évet késett bizonyos politikai okok miatt.


De African Cup of Nations 1962, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen uit Afrika, vond plaats van 14 tot en met 21 januari in Addis Abeba, Ethiopië. Ethiopië (gastland) en Egypte (titelverdediger, onder de naam Verenigde Arabische Republiek, waren automatisch geplaatst. Gastland Ethiopië won het kampioenschap.


アフリカネイションズカップ1962

アフリカネイションズカップ1962(1962 African Cup of Nations)は、第3回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。エチオピアの首都アディスアベバで1962年1月14日から21日に行われ、地元エチオピアが初優勝を決めた。


Der Afrika-Cup 1962 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d'Afrique des Nations) war die dritte Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 14. bis zum 21. Januar im Kaiserreich Abessinien statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen diesmal vier Mannschaften Kaiserreich Abessinien, die Vereinigte Arabische Republik (Ägypten und Syrien), Tunesien und Uganda teil. Gespielt wurde wieder im K.-o.-System ab dem Halbfinale, es wurde erstmals eine Qualifikation ausgetragen, in der das Teilnehmerfeld der neun Bewerber auf vier reduziert wurde, wobei Gastgeber Äthiopien und Titelverteidiger Vereinigte Arabische Republik automatisch für die Endrunde qualifiziert waren. Alle Spiele der Endrunde wurden in Äthiopiens Hauptstadt Addis Abeba im dortigen Addis-Abeba-Stadion ausgetragen.


גביע אפריקה לאומות 1962

גביע אפריקה לאומות 1962 היה הטורניר השלישי של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך באתיופיה בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו ארבע נבחרות' לאחר שהעפילו אליו מטורניר המוקדמות, והוא התקיים בשיטת נוקאאוט. כל המשחקים נערכו באצטדיון אדיס אבבה המכיל 30,000 מקומות ישיבה.


Кубок африканских наций 1962

Кубок африканских наций 1962 был третьим розыгрышем этого турнира. Он проходил с 14 по 21 января 1962 года в Эфиопии.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1962 järjestettiin Addis Abebassa, Etiopiassa. Turnaus oli järjestyksessään kolmas jalkapallon afrikanmestaruuskilpailu. Etiopiassa järjestettyyn turnaukseen osallistui neljä maata, turnausta edeltäviin karsintoihin osallistui seitsemän maata Isäntämaa Etiopia ja hallitseva mestari Yhdistynyt Arabitasavalta selviytyivät turnaukseen ilman karsintaa. Maanosan mestaruuden voitti Etiopia.


La Coppa delle nazioni africane 1962, nota anche come Etiopia 1962, è stata la 3ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Etiopia dal 14 gennaio al 21 gennaio 1961.


1962년 아프리카 네이션스컵

1962년 아프리카 네이션스컵은 CAF가 주최한 세 번째 아프리카 네이션스컵이다. 이 경기는 1962년 1월 14일부터 1월 20일까지 에티오피아에서 열렸으며 모두 9개국이 예선에 참가했다. 이 적은 참가국 때문에 4개 팀만이 결승 토너먼트로 올라섰고, 아랍 연합 공화국과 에티오피아의 경기는 결승전에서 에티오피아가 16분만에 두 골을 뽑아냄으로써 첫 번째 우승컵을 들어올렸다.


Кубок африканських націй 1962

Кубок африканських націй 1962 року — 3-я континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 14 по 24 січня 1962 року в Ефіопії. В цьому розіграші брало участь лише чотири команди, і він складався лише з чотирьох матчів: двох півфіналів, фіналу і матчу за третє місце. Всього було забито 18 м'ячів (в середньому 4,5 м'яча за матч). Збірна Ефіопії вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Єгипту з рахунком 4:2.


1962年非洲國家盃為第 3 屆非洲國家盃，由衣索比亞主辦。九個國家報名參賽，包括衛冕冠軍埃及，第一次的資格賽誕生了。總決賽只有四支球隊。衣索比亞在冠軍戰延長賽中獲勝，奪得第一次的冠軍。


O Campeonato Africano das Nações (português angolano), Taça das Nações Africanas (português europeu) ou Copa Africana de Nações (português brasileiro) de 1962 foi a 3ª edição do torneio organizado pela Confederação Africana de Futebol (CAF), realizada em Adis Abeba, na Etiópia. Curiosamente, dentre todas as edições realizadas, esta é a que possui a maior média de gols por partida, 4,5.


Afrikamesterskapet i fotball 1962 var det tredje afrikamesterskapet i fotball. Turneringen ble arrangert i Addis Abeba i Etiopia i perioden 14. til 21. januar 1962. Det var fire lag som deltok: og var direktekvalifisert som regjerende mestere respektive vertsnasjon. De to andre plassene ble etter to kvalifiseringsrunder året før da sju lag deltok vunnet av og . Alle fire kampene ble spilt på Addis Abeba Stadium og finalen mellom Etiopia og Egypt endte 4-2 til vertsnasjonen etter ekstraomganger, stilling var 2-2 etter ordinær tid.


1962 Afrika Uluslar Kupası, CAF'ın üçüncü kez düzenlendiği Afrika Uluslar Kupası'ydı ve Etiyopya'da yapıldı. Bu turnuvaya 9 ülke katılmak istediği için ilk defa bu Afrika Uluslar Kupası'nda eleme maçları oynandı ve eleme maçları sonunda 4 takım, finallere katılmaya hak kazandı. Finalde son şampiyon Mısır ve ev sahibi Etiyopya mücadele etti ve ilk kez bir takım, kupayı uzatma dakikalarında bulduğu gollerle kazandı.


Cúp bóng đá châu Phi 1962 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ ba. Giải được tổ chức tại Ethiopia. Số đội tham dự giải đã tăng lên 9 đội, kể cả đương kim vô địch Ai Cập (lúc này mang tên Cộng hoà Ả Rập Thống nhất). Do vậy lần đầu tiên Cúp bóng đá châu Phi tổ chức vòng loại. Như các giải trước, vòng chung kết của giải gồm 4 đội. Cộng hoà Ả Rập Thống nhất và chủ nhà Ethiopia được vào thẳng vòng chung kết. Như vậy họ chỉ cần thắng 1 trận đã lọt vào trận chung kết. Chủ nhà Ethiopia giành chức vô địch châu Phi lần đầu tiên khi thắng sau 2 hiệp phụ ở chung kết.


Coupe d'Afrique des nations de football 1962

La coupe d'Afrique des nations de football 1962 est un tournoi qui se déroule en Éthiopie. La sélection éthiopienne est qualifiée d'office pour cette compétition en tant que pays organisateur, ainsi que l'Égypte, vainqueur de l'édition précédente.


Trzecia edycja Pucharu Narodów Afryki odbyła się w 1962 roku w Addis Abebie (Etiopia). Do turnieju finałowego awansowały zwycięskie drużyny z eliminacji: Tunezja, Uganda, a także gospodarz Etiopia i obrońca tytułu – Egipt. Turniej rozgrywany był systemem pucharowym.


The 1962 African Cup of Nations was the third edition of the Africa Cup of Nations, the soccer championship of Africa (CAF). It was hosted by Ethiopia. Nine countries entered the competition, including the reigning champions Egypt, meaning for the first time a qualification tournament was required. The finals only included four teams. Egypt, as holders, and Ethiopia as hosts, qualified automatically meaning each needed to play only one game to reach the final. Ethiopia won the tournament for the first time after extra time in the final.


La Copa Africana de Naciones de 1962 fue la tercera edición del torneo africano más importante de selecciones de fútbol. El mismo fue organizado por Etiopía entre el 14 de junio de 1962 y el 21 de junio del mismo año. Por segunda ocasión consecutiva, el equipo organizador, se coronó campeón del continente.


Africký pohár národů pořádaný Etiopií v roce 1962 byl 3. ročníkem Afrického poháru národů. Vítězem turnaje se stala Etiopie která ve finále porazila Egypt 4:2 po prodloužení. Poprvé v historii Afrického poháru národů se hrálo o bronz, který vybojoval národní tým Tuniska.


كأس الأمم الأفريقية 1962

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1962 كانت النسخة الثالثة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. استضافتها إثيوبيا وتمكنت من إحراز الكأس لأول مرة في تاريخها على حساب الجمهورية العربية المتحدة بعد التمديد. قررت تسعة دول دخول غمار المنافسة، من بينهم مصر حاملة اللقب، كان يعني هذا أن مسابقة من أجل التأهل كانت ضرورية. ولكن النهائيات اقتصرت فقط على أربعة منتخبات هي: ، ، و أو الجمهورية العربية المتحدة كما كانت تسمى من 1958 إلى 1971.


Az 1963-as afrikai nemzetek kupája a negyedik volt a sorban, amit az Afrikai Labdarúgó-szövetség rendezett. A házigazda Ghána volt, és a ghánai labdarúgó-válogatott első tornáján rögtön bajnok lett.


De African Cup of Nations 1963 was de vierde editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het toernooi vond plaats van 24 november tot en met 1 december. Er werd gespeeld in de steden Accra en Kumasi in Ghana. Ghana (gastland) en Ethiopië (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde. Voor de derde opeenvolgende keer won het gastland ook het kampioenschap.


アフリカネイションズカップ1963

アフリカネイションズカップ1963(1963 African Cup of Nations)は、第4回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。ガーナの首都アクラとクマシで1963年11月24日から12月1日に行われ、地元ガーナが初優勝を決めた。


Der Afrika-Cup 1963 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d’Afrique des Nations) war die vierte Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 24. November bis zum 1. Dezember in Ghana statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen erstmals sechs Mannschaften Äthiopien, VA Republik (Ägypten und Syrien), Ghana, Nigeria, Sudan und Tunesien teil. Gespielt wurde mit zwei Gruppen zu je drei Teams. Die beiden Gruppensieger bestritten das Finale, die Gruppenzweiten das Spiel um Platz 3. Wie im Vorjahr fand eine Qualifikation zur Reduzierung des Teilnehmerfeldes von zehn Bewerber auf die sechs Endrundenteilnehmer statt, wobei Gastgeber Ghana und Titelverteidiger Äthiopien automatisch qualifiziert waren. Die Spiele der Endrunde wurden im Accra Sports Stadium in Accra und im Kumasi Sports Stadium in Kumasi ausgetragen.


Кубок африканских наций 1963

Кубок африканских наций 1963 был четвёртым розыгрышем этого турнира. Он проходил с 22 ноября по 1 декабря 1963 года в Гане. Формат розыгрыша был изменён: теперь две группы по 3 команды в однокруговых турнирах определяли финалистов и участников матча за 3 место.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1963 olivat historian neljännet Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Ghanassa. Ottelut pelattiin maan pääkaupungissa Accrassa sekä Kumasissa. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat selviytyivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun. Maanosan mestaruuden voitti Ghana.


La Coppa delle nazioni africane 1963, nota anche come Ghana 1963, è stata la 4ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Ghana dal 22 novembre al 1º dicembre 1963.


1963년 아프리카 네이션스컵

1963년 아프리카 네이션스컵은 CAF가 주최한 네 번째 아프리카 네이션스컵이다. 이 대회는 1963년 11월 22일부터 12월 1일까지 가나에서 개최됐으며, 딱 3번만 이기면 아프리카의 챔피언 자리에 오를 수 있었다. 이 대회부터 경기 방식이 약간 바뀌었는데, 2조의 조별 예선을 건너 1등은 결승전으로 가고 2등은 3,4위전을 할 기회가 주어지는 것이다. 결승전은 아크라에서 열렸는데, 가나가 수단을 3 - 0으로 누르고 2번째 아프리카 네이션스컵을 들어올렸다.


Кубок африканських націй 1963

Кубок африканських націй 1963 року — 4-а континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 22 листопада по 1 грудня 1963 року у Гані. Всього було зіграно 8 матчів, в яких забито 33 м'яч (в середньому 4,13 м'яча за матч). Збірна Гани вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Судану з рахунком 3:0.


O Campeonato Africano das Nações de 1963 foi a 4ª edição do Campeonato Africano das Nações.


1963 Afrika Uluslar Kupası, CAF tarafından düzenlenen dördüncü Afrika Uluslar Kupası'ydı ve Gana'da düzenlendi. Bu turnuvada, takım sayısı 6'ya yükseldi ve takımlar iki gruba ayrılarak mücadele etti. Grup maçları sonunda grup birincileri final, grup ikincileri de üçüncülük maçı oynadı. Finalde Gana, Sudan'ı 3-0 yenerek ilk Afrika Uluslar Kupası şampiyonluğunu kazandı.


Cúp bóng đá châu Phi 1963 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ tư. Giải được tổ chức tại Ghana. Số đội tham dự giải là 10 đội. Khác các giải trước, vòng chung kết của giải gồm 6 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 3 đội. Đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá chung kết, đội tuyển đứng thứ nhì tham dự trận tranh giải ba. Ghana vô địch sau khi thắng Sudan 3-0 ở chung kết. Đây là lần thứ ba liên tiếp đội chủ nhà giành chức vô địch.


Coupe d'Afrique des nations de football 1963

La coupe d'Afrique des nations de football 1963 est une compétition de football qui se déroule au Ghana.


Czwartą z kolei edycję Pucharu Narodów Afryki rozegrano w dniach 24 listopada - 1 grudnia 1963 w Akrze oraz Kumasi (Ghana). W rozgrywkach wzięło udział sześć drużyn: Ghana (gospodarz), Etiopia (obrońca tytułu mistrzowskiego) oraz zespoły wyłonione z kwalifikacji – Tunezja, Egipt, Sudan oraz Nigeria.


The 1963 African Cup of Nations was the fourth edition of the Africa Cup of Nations, the association football championship of Africa (CAF). For the third consecutive time the hosts won the African Cup. The format changed: two groups of 3 teams each, the winners played the final, the runners-up could only play Third Place final. The final in Accra on 1 December saw the hosts winning 3-0 on Sudan, after the first half finished 0−0.


La Copa Africana de Naciones de 1963 fue la IV edición de la Copa Africana de Naciones, de la Confederación Africana de Fútbol. El torneo fue organizado por Ghana. Por tercera ocasión consecutiva, el equipo organizador, se coronó campeón del continente. El formato del torneo fue diferente: dos grupos de tres equipos cada uno, los ganadores jugaron la final, mientras los segundos lugares, jugaron el partido por el tercer puesto. La final en Acra el 1 de diciembre, dio la victoria a los locales, , 3-0 sobre , después de que el primer tiempo terminó 0-0.


كأس الأمم الأفريقية 1963

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1963 كانت النسخة الثالثة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. استضافت غانا المسابقة وفازت باللقب من أول مشاركة لها. شهدت البطولة تغيير شكل المنافسة من مرحلة إخراج المغلوب فقط إلى مجموعتين من ثلاثة فرق، حيث تبارى بطلي المجموعتين على النهائي فيما خاض صاحبا المركز الثاني مباراة المركز الثالث. جرت المباراة الختامية في العاصمة أكرا يوم 1 ديسمبر وانتهت بفوز لأصحاب الأرض على السودان بنتيجة 3–0.


A 2000-es CONCACAF-aranykupa labdarúgó torna résztvevőinek száma megnőtt, immár 12 válogatott mérhette össze tudását a selejtezők után. A rendező ország ezúttal is az USA volt, három várossal: Los Angeles, Miami és San Diego. Három olyan csapat is részt vett a tornán, mely nem volt tagja a CONCACAF-nak: Peru, Kolumbia és Dél-Korea. A torna érdekessége még, hogy bronzmérkőzést nem játszottak.


De CONCACAF Gold Cup 2000 was de vijfde editie van de CONCACAF Gold Cup, het voetbalkampioenschap van Noord- en Centraal-Amerika. Het toernooi werd gehouden in Los Angeles, Miami en San Diego. Het toernooi duurde van 12 februari tot 27 februari 2000.


2000 CONCACAFゴールドカップ (2000 CONCACAF Gold Cup) は、北中米およびカリブ海諸島の国々のサッカーの代表チームによって争われた、北中米カリブ海サッカー連盟 (CONCACAF) 主催の、第5回目のCONCACAFゴールドカップである。


Concacaf Gold Cup 2000 spelades i Kalifornien och Florida i USA under perioden 12-27 februari 2000. Det var i Los Angeles, Miami och San Diego som man spelade. Kanada vann turneringen före Colombia. Peru och Colombia var inbjudna från CONMEBOL, och Sydkorea från AFC.


Der CONCACAF Gold Cup 2000 war die 15. Ausspielung der Kontinentalmeisterschaft im Fußball für Nord-, Mittelamerika und der Karibik und 5. unter der Bezeichnung "Gold Cup" und fand vom 12. bis 27. Februar in den USA statt.


גביע הזהב 2000

גביע הזהב של CONCACAF 2000 נערך בין ה-12 ל-27 בפברואר 2000 בארצות הברית, והיה הטורניר החמישי של גביע הזהב, והמהדורה ה-15 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות אורחות, , ו.


Золотой кубок КОНКАКАФ 2000

С 10 по 21 января 2000 года в США состоялся 15-й розыгрыш чемпионата КОНКАКАФ, это был 5-й розыгрыш под наименованием Золотой кубок КОНКАКАФ. Формула розыгрыша была вновь изменена — теперь 12 участников, разбитые на четыре группы по три страны, в однокруговом турнире разыгрывали выход в четвертьфиналы (по две лучших команды из каждой группы). Вновь на турнир была приглашены команды-гости, ими стали , и .


La CONCACAF Gold Cup 2000 è stata la 15ª edizione (la 5ª con la formula attuale) di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili organizzato dalla CONCACAF.


2000년 CONCACAF 골드컵(2000 CONCACAF Gold Cup)은 CONCACAF가 개최한 5번째 CONCACAF 골드컵으로, 2000년 2월 12일부터 2월 27일까지 미국 로스앤젤레스, 마이애미, 샌디에이고에서 개최되었다.


Золотий кубок КОНКАКАФ 2000

Золотий кубок КОНКАКАФ 2000 () — 15-ий розіграш чемпіонату КОНКАКАФ (5-ий розіграш під найменуванням Золотий кубок КОНКАКАФ), організований КОНКАКАФ, що відбувся з 12 по 27 лютого 2000 року.


2000年美洲金盃（2000 CONCACAF Gold Cup）是中北美洲及加勒比海足球协会举办的第五届美洲金盃。赛事于2000年2月12日至2月27日在美国 3 座城市举行。本屆參賽球隊共 12 隊，其中哥倫比亞、秘魯、韓國為本屆邀請國。


A Copa Ouro da CONCACAF de 2000, foi a quinta edição da Copa Ouro, o campeonato de futebol entre as seleções da América do Norte, Central e Caribe, realizada entre os dias 12 e 27 de fevereiro de 2000, teve a participação de três seleções convidadas, sendo essas a seleção da Colombia e a seleção do Peru, da CONMEBOL, e a Coreia do Sul, filiada a AFC.


La Copa d'Or de la CONCACAF 2000 va ser la cinquena edició de la Copa d'Or de la CONCACAF, el torneig continental de la CONCACAF, que es realitzà als Estats Units durant el mes de febrer del 2000. El format del torneig va canviar respecte del de 1998: es va augmentar el nombre d'equips a dotze, i van ser dividits en quatre grups de tres equips. Els dos primers equips de cada grup passaven als quarts de final. Perú i Colòmbia van ser les convidades de la CONMEBOL i Corea del Sud la convidada de l'AFC.


2000 CONCACAF Altın Kupa, beşinci CONCACAF Altın Kupa'tır. 12-27 Şubat 2000 tarihleri arası ABD'de gerçekleşmiştir.


Cúp Vàng CONCACAF 2000 là Cúp bóng đá Bắc, Trung Mỹ và Caribe lần thứ 5, do CONCACAF tổ chức.


Piala Emas CONCACAF 2000 merupakan edisi kelima kejohanan bola sepak yang telah dianjurkan oleh persekutuan bola sepak CONCACAF yang telah diadakan bermula pada 12 Februari 2000 hingga 27 Februari 2000 bertempat di Amerika Syarikat.


La Gold Cup 2000 est un tournoi de football qui s'est tenu aux États-Unis du 12 février au .


Piąta edycja międzynarodowych rozgrywek w piłce nożnej Złoty Puchar CONCACAF rozegrana w 2000 roku w USA.


The 2000 CONCACAF Gold Cup was the fifth edition of the Gold Cup, the soccer championship of North America, Central America and the Caribbean (CONCACAF), and the 15th overall CONCACAF tournament. It was held in Los Angeles, Miami, and San Diego in the United States. The format of the tournament changed from 1998; it was expanded to twelve teams, split into four groups of three. The top two teams in each group would advance to the quarter-finals. Peru and Colombia were invited from CONMEBOL, and the Republic of Korea were invited from AFC.


La Copa de Oro de la Concacaf 2000 fue la décimo quinta edición del torneo continental de selecciones de la Concacaf, que se realizó en los Estados Unidos durante febrero de 2000. Como novedad de esta edición se puede mencionar el aumento de 10 a 12 selecciones las participantes (9 de Concacaf, 2 de Conmebol y 1 de AFC).


Zlatý pohár CONCACAF 2000 bylo 15. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CONCACAF. Vítězem se stala Kanadská fotbalová reprezentace.


كأس كونكاكاف الذهبية 2000

كأس كونكاكاف الذهبية 2000 هو الموسم 15 من  كأس كونكاكاف الذهبية. أقيم خلال الفترة 12 فبراير 2000 وحتى 27 فبراير 2000، وأشرف على تنظيمه كونكاكاف، وكان عدد الأندية المشاركة فيه  12، وفاز فيه منتخب كندا لكرة القدم.


Piala Emas CONCACAF 2000 adalah edisi ke-5 turnamen sepak bola Piala Emas CONCACAF dan yang ke-15 sejak pembentukan Kejuaraan CONCACAF. Turnamen ini diselenggarakan di Amerika Serikat pada tanggal 12 hingga 27 Februari 2000. 12 tim berpartisipasi pada putaran final.


Az Egyesült Nemzetek 1944-es Monetáris és Finanszírozási Konferenciája, azaz a Bretton Woods-i konferencia a második világháború végén került megrendezésre. Az itt megkötött egyezmények alapján jött létre a Nemzetközi Újjáépítési és Fejlesztési Bank, az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT, ma működő jogutódja a Kereskedelmi Világszervezet (WTO)), valamint a Nemzetközi Valutaalap. A Világbank néven ismert intézmény egyik fő oszlopa az IBRD.


De Conferentie van Bretton Woods, officieel de "United Nations Monetary and Financial Conference", (Monetaire en Financiële Conferentie van de Verenigde Natiies) werd van 1 tot 22 juli 1944 gehouden in het Mount Washington Hotel in Bretton Woods in de Amerikaanse staat New Hampshire. Hierbij waren 730 afgevaardigden van de 44 geallieerde landen uit de Tweede Wereldoorlog aanwezig om een nieuwe internationale monetaire en financiële ordening te bepalen.


Bretton Woodskonferensen (), eller mer formellt "Förenta nationernas monetära och finansiella konferens" (), var en internationell konferens som anordnades vid Mount Washington Hotel i den lilla staden Bretton Woods i delstaten New Hampshire i USA mellan 1 juli och 22 juli 1944.


Διάσκεψη του Μπρέτον Γουντς

Η Διάσκεψη του Μπρέτον Γουντς (αγγλικά:Bretton Woods Conference), επίσημα γνωστή ως Νομισματική και Οικονομική Διάσκεψη των Ηνωμένων Εθνών (United Nations Monetary and Financial Conference), ήταν μια διάσκεψη που πραγματοποιήθηκε στο ξενοδοχείο «Μάουντ Ουάσινγκτον» πλησίον της πόλης Μπρέτον Γουντς της πολιτείας του Νιου Χαμσάιρ των ΗΠΑ από την 1 έως τις 22 Ιουλίου 1944 και σε αυτήν πήραν μέρος 730 αντιπροσώποι από 44 συμμαχικές χώρες του κόσμου, συμπεριλαμβανομένης και της Σοβιετικής Ένωσης. Την Ελληνική πλευρά εκπροσώπησε ο Κυριάκος Βαρβαρέσος, ο τότε Διοικητής της Τραπέζης της Ελλάδος.


Acordul de la Bretton Woods sau Conferința de la Bretton Woods a fost o conferință internațională cu temă monetară și financiară ținută la Hotelul Mount Washington din Bretton Woods, New Hampshire, SUA în perioada 1-22 iulie 1944.


Бреттон-Вудская конференция

Бреттон-Вудская конференция, или официально — Валютно-финансовая конференция Объединённых Наций () — международная конференция, состоявшаяся в июле 1944 года в США, штат Нью-Гэмпшир, Бреттон-Вудс, отель «Маунт Вашингтон».


Бреттон-Вудська фінансова конференція 1944

Бре́ттон-Ву́дська конфере́нція (офіційна назва — "Валютно-фінансова конференція Організації Об'єднаних Націй", ) проходила 1—22 липня 1944 року в США (штат Нью-Гемпшир, Бреттон-Вудс).


کنفرانس برتون وودز

کنفرانس برتون وودز در ژوئیه ۱۹۴۴ برای تعیین ساختار و نظم اقتصادی جهان پس از جنگ جهانی دوم بر پایه سیستم آمریکایی اقتصاد آزاد جهانی شکل گرفت. ایالات متحده آمریکا پس از جنگ جهانی دوم به عنوان قدرت برتر نظامی و اقتصادی و سیاسی مطرح شد و سیستم اقتصادی جهان بر اساس اندیشه‌های هری دکستر وایت و جان مینارد کینز شکل گرفت.


布雷顿森林会议（），正式名称为联合国货币金融会议（），是1944年7月1日至21日，44个二戰同盟國的730名代表在美国新罕布什尔州布雷顿森林召开的会议。会议通过了《联合国货币金融协议最后决议书》、《国际货币基金组织协定》和《国际复兴开发银行协定》两个附件，总称《布雷顿森林协定》。中国代表为孔祥熙，美国代表为哈里·迪克特·怀特，英国代表为约翰·梅纳德·凯恩斯，法国代表为皮埃尔·孟戴斯-弗朗斯。


De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse, alment omtalt som Bretton Woods-konferansen, var en samling av 730 delegater fra alle de 44 allierte stater i Mount Washington Hotel, i Bretton Woods i New Hampshire i USA, for å bestemme hvordan den internasjonale monetære og finansielle orden skulle reguleres etter Annen Verdenskrig var avsluttet.


Persidangan Bretton Woods (juga dinamakan secara rasminya sebagai Persidangan Monetari dan Kewangan Pertubuhan Bangsa-Bangsa Bersatu) menghimpunkan 730 buah delegasi mewakilin semua 44 negara Berikat di Hotel Mount Washington yang terletak di Bretton Woods, negeri New Hampshire, Amerika Syarikat, untuk mengatur orde monetari dan kewangan antarabangsa selepas tamatnya Perang Dunia Kedua.


La conférence de Bretton Woods, officiellement connue sous le nom de conférence monétaire et financière des Nations-Unies, rassemblait des au Mount Washington Hotel, situé à Bretton Woods dans le New Hampshire, aux États-Unis, pour réguler le système monétaire international (SMI) après la fin de la Seconde Guerre mondiale.


The Bretton Woods Conference, formally known as the United Nations Monetary and Financial Conference, was the gathering of 730 delegates from all 44 Allied nations at the Mount Washington Hotel, situated in Bretton Woods, New Hampshire, United States, to regulate the international monetary and financial order after the conclusion of World War II.


La Conferencia de Bretton Woods, conocida formalmente como la Conferencia Monetaria y Financiera de las Naciones Unidas, fue la reunión de delegados de las 44 naciones aliadas en el Hotel Mount Washington, situado en Bretton Woods, localidad de Carroll, estado de Nuevo Hampshire, Estados Unidos, para regular el sistema monetario y orden financiero tras la finalización de la Segunda Guerra Mundial.


بريتون وودز (مؤتمر)

تم عقد اتفاقية بريتون وودز بتاريخ 22/يوليو ( 07 ) /1944م, حيث ثبتت عملات أجنبية مقابل الدولار، وتم تحديد الدولار بسعر 35 دولاراً مقابل أونس من الذهب. وفي عام 1967م رفض مصرف في شيكاغو منح قرضاً بالجنية الإسترليني لأستاذ جامعي اسمه ميلتون فريدمان لأنه كان ينوي استعمال الأموال لإنقاص العملة البريطانية. حيث كان رفض المصرف منح القرض؛ بسبب اتفاقية بريتون وودز.


Konferensi Bretton Woods adalah konferensi yang diprakarsai Presiden Frankiln Delano Roosevelt untuk bersama-sama mengatasi segala kesulitan akibat Perang Dunia II dalam bentuk kerja sama internasional di bidang ekonomi. Konferensi ini diselenggarakan di Bretton Woods, sebuah hotel di New Hampshire pada Juli 1944. Dihadiri oleh 44 negara sekutu. Dikenal pula sebagai "United Nations Monetary and Financial Conference". Perserikatan Bangsa-Bangsa saat itu belum ada jadi yang dimaksud "united nations" adalah negara-negara koalisi anti-Axis yang sebagian besar terdiri dari negara sekutu. Konferensi tersebut menghasilkan pasal-pasal persetujuan bersama untuk membentuk badan yang dianggap sebagai lembaga kembar, yaitu "International Monetary Fund" (IMF) dan "International Bank for Reconstruction and Development" (IBRD).


Az ión felkelés alatt az i. e. 499–493 közötti, a perzsa uralom elleni görög lázadásokat kell érteni, melyek Iónia, Aiolisz, Dórisz, Kária és Küprosz (Ciprus) területén törtek ki. Ezek egyik fő oka az volt, hogy a városokban Arisztagorasz és Hisztiaiosz türannoszok uralma perzsa támogatásra épült. Iónia városait még i. e. 540-ben elfoglalták a perzsák, és a térség a birodalom egyik szatrapiájának része lett. I. e. 499-ben Arisztagorasz a király hatalmát kívánta megerősíteni, ezért Artaphernésszel hadjáratba indult Naxosz megerősített erődje ellen, de végül elbuktak. Arisztagorasz attól félve, hogy elveszti türannoszi pozícióját, felkelést szított korábbi ura, I. Dárajavaus perzsa király ellen.


Ionische Opstand is de naam die gewoonlijk gegeven wordt aan de initiële fase die voorafgaat aan de Perzische Oorlogen.


Јонски устанак

Јонски устанак (499. п. н. е. - 494. п. н. е.), изазван је акцијама Аристагоре, владара Милета. То је био први већи сукоб Грка и Персијанаца. Тиме су почели Грчко-персијски ратови.


イオニアの反乱（イオニアのはんらん、）は、 アケメネス朝の支配に対して、ミレトスを中心とするイオニア地方のポリスが、紀元前499年から紀元前493年にかけて起こした反乱。


Joniska upproren utlöstes genom handlingar av Aristagoras, tyrann över den joniska staden Miletos i slutet av 500- och början av 400-talet f.Kr. De blev den första större konflikten mellan Grekland och Persien, då de flesta av de grekiska städer, som hade ockuperats av perserna i Mindre Asien och Cypern reste sig mot det persiska styret och kriget varade från 499 till 493 f.Kr. Jonerna upplevde inledande framgångar, bland annat i och med plundringen av Sardis, men det efterföljande persiska motanfallet av både kavalleri och flotta var för starkt och jonerna besegrades i det avgörande slaget vid Lade utanför Miletos kust 494 f.Kr.


Als Ionischer Aufstand wird die Rebellion der kleinasiatischen und zyprischen Griechen gegen die persische Oberherrschaft bezeichnet. Er begann 500/499 v. Chr. und endete mit einem Sieg der Perser in der Seeschlacht bei Lade 494 v. Chr.


בשנת 500 לפנה"ס התמרדו הערים היווניות שבאיוניה (חופה המערבי של אסיה הקטנה) כנגד שלטון האימפריה הפרסית. המורדים נחלו הצלחה בתחילת דרכם, ואף כבשו את העיר סרדיס, בירת אסיה הקטנה, אך הפרסים הצליחו להביס אותם לבסוף ולסיים את המרד בשנת 494 לפנה"ס עם כיבושה ושריפתה של מילטוס, החשובה שבערי האיונים.


Ιωνική Επανάσταση

Η Ιωνική Επανάσταση (500/499 π.Χ. - 494 π.Χ.), και οι σχετικές επαναστάσεις στην Αιολίδα, στη Δωρίδα, στην Κύπρο και στην Καρία ήταν στρατιωτικές εξεγέρσεις πολλών περιοχών της Μικράς Ασίας κατά της περσικής κυριαρχίας και έληξαν με την αποφασιστική νίκη των Περσών και την κατάπνιξη της εξέγερσης. Αιτία της επανάστασης ήταν η δυσαρέσκεια των κατοίκων των ιωνικών πόλεων εναντίον των τυράννων, τους οποίους οι Πέρσες διόριζαν κυβερνήτες στις ιωνικές πόλεις, και οι μεμονωμένες ενέργειες δύο τυράννων από την Μίλητο· του Ιστιαίου και του Αρισταγόρα. Οι πόλεις της Ιωνίας είχαν υποταχθεί στους Πέρσες το 547/6 π.Χ. και από τότε διοικούνταν από ντόπιους τυράννους διορισμένους από τον σατράπη στις Σάρδεις. Το 499 π.Χ. ο τότε τύραννος της Μιλήτου, Αρισταγόρας, με στόχο να ενισχύσει την θέση του, ξεκίνησε με την υποστήριξη του σατράπη Αρταφέρνη μια εκστρατεία εναντίον της Νάξου. Η πολιορκία της Νάξου απέτυχε και για να αποφύγει μια πιθανή απομάκρυνσή του από την ηγεσία της Μιλήτου, ο Αρισταγόρας κήρυξε στην πόλη του δημοκρατία, προκάλεσε την πτώση άλλων τυράννων σε πόλεις της Ιωνίας και υποκίνησε έναν γενικό ξεσηκωμό των Ιώνων εναντίον της περσικής κυριαρχίας.


Ионийское восстание

Ионийское восстание (499—493 гг. до н. э.) — восстание греческих городов в Ионии (Малая Азия) против Персидской империи, ставшее началом греко-персидских войн. Восстание было вызвано недовольством жителей восточного побережья Эгейского моря и Кипра властью персов. Инициаторами восстания стали тираны Милета Гистией и Аристагор.


Joonian kapina oli ensimmäinen suuri konflikti Kreikan ja Persian välillä. Kapinointi kesti vuodesta 499 eaa. aina vuoteen 494 eaa. asti, jolloin kapina päättyi Persian voittoon. Kapina sai alkunsa Joonian kreikkalaisissa siirtokunnissa protestiliikkeenä tyranni Aristagorasta vastaan, joka hallitsi Miletoksen kaupunkia itsevaltaisin ottein 500-luvun lopussa eaa. ja seuraavalla vuosisadalla. Kapinahenki levisi muihin persialaisten hallitsemiin kaupunkeihin Kreikassa ja Vähässä-Aasiassa sekä Kyproksella.


Йонийско въстание

Йонийското въстание () е бунт на малоазийските и кипърските гърци по време на персийското управление, което трае между 499 и 493 г. пр. Хр. Основната причина за недоволство е тиранията на Персия, особено действията на двама тирани от Милет, Хистией и Аристагор.


La rivolta ionica e le ribellioni associate avvenute in Eolide, in Doride, a Cipro e in Caria, furono sollevazioni militari in diverse regioni dell'Asia Minore contro il dominio persiano e durarono dal 499 a.C. al 493 a.C. La causa della ribellione fu l'insoddisfazione delle città greche dell'Asia Minore nei confronti dei tiranni nominati dalla Persia per dominarle, oltre che le azioni dei due tiranni di Mileto, Istieo ed Aristagora. Le città della Ionia erano state conquistate dalla Persia intorno al 540 a.C. e, successivamente, erano state governate da tiranni provenienti dall'Asia Minore, ma nominati dal satrapo persiano di Sardi. Nel 499 a.C. l'allora tiranno di Mileto, Aristagora, lanciò una spedizione congiunta con il satrapo persiano Artaferne per conquistare Nasso, nel tentativo di rafforzare la sua posizione nella stima del Gran Re. La missione fallì ed avvertendo la sua imminente destituzione dal ruolo di tiranno Aristagora scelse di incitare tutta la Ionia a ribellarsi contro il re persiano Dario il Grande.


이오니아 반란은 아이올리스, 도리스, 퀴프로스, 카리아가 관련된 반란이자 더불어 소아시아 지역의 그리스 여러 지방들이 페르시아에 대항하여 일으킨 반란으로 기원전 499년에서 기원전 493년까지 이어졌다. 이 반란의 중심에는 페르시아 제국이 통치를 위해 임명한 참주들에 대해 소아시아 지역의 그리스 도시들의 불만과 더불어 2명의 밀레투스 참주였던 히스티아이오스와 아리스타고라스의 개인적인 행동이 원인이었다. 기원전 540년경에 페르시아 제국에 의해 이오니아 주변의 도시 국가들이 정복되었고, 그 이후 사르디스에 있는 페르시아 사트라프가 임명한 토착민 참주들이 통치를 하게 되었다. 기원전 499년, 당시의 밀레투스의 참주였던 아리스타고라스는 자신의 지위를 공고히 하기 위해 페르시아 사트라프였던 아르타페르네스와 함께 낙소스를 정복하기 위한 연합 원정을 떠났다. 이 임무는 대실패로 끝났고, 참주로서의 지위가 위태로워지자 아리스타고라스는 페르시아의 다리우스 대제에 대항하여 반란을 일으키도록 이오니아 전 지역을 선동하는 길을 택했다.


Іонійське повстання

Іоні́йське повста́ння  — повстання грецьких міст в Іоніі (Мала Азія) проти Перської імперії, що тривало у 500 - 494 рр. до н. е.


شورش ایونیان

شورش ایونیان و شورش‌های مرتبط در آئولیس، دوریس، قبرس، و کاریا، یک شورش نظامی علیه سلطهٔ ایرانی‌ها در آسیای کوچک بود، که از ۴۹۹ تا ۴۹۳ پیش از میلاد دیرپایید. دلیل اصلی این ناآرامی‌ها، نارضایتی شهرهای یونانی در آسیای کوچک از حاکمان ستمگری بود که ایرانیان برگمارده بودند، به خصوص دو ستمگر میلتوسی، هیستیائوس و آریستاگوراس. شهرهای ایونیا در سال ۵۴۰ پیش از میلاد توسط ایرانی‌ها فتح شدند، و سپس حاکمانی بومی که توسط ساتراپ‌های ایرانی در سارد تعیین می‌شدند، بر آن‌ها حکم می‌راندند. در ۴۹۹ پیش از میلاد حاکم میلتوس، آریستاگوراس، حملهٔ مشترکی را با مگاباتس سردار ایرانی، و تحت نظارت ساتراپ ایرانی لیدی آرتافرنه یکم، برای فتح جزیرهٔ ناکسوس انجام داد تا موقعیت خود را مستحکم کند. مأموریت به سختی شکست خورد و آریستاگوراس که موقعیت خود را متزلزل می‌دید، شهرهای ایونیا را علیه داریوش بزرگ، شاهنشاه ایران، شوراند.


伊奧尼亞起義为古希腊时期前499年-前493年在伊奧尼亞、多里斯、賽普勒斯、卡里亚、愛奧利亞發生的一場起義，为小亞細亞地区居民在米利都僭主阿里斯塔格拉斯鼓動反抗波斯统治的抵抗運動。這個不成功起義的文字描述，主要來自古希臘作家希羅多德的記述詩《歷史》第五卷。起義的落幕過程放在第六卷。這期間前後發生過：


A revolta jônica, e as conturbações em Eólia, Hexápole Dórica , Chipre e Cária, foram rebeliões militares em várias regiões gregas da Ásia Menor contra o domínio persa, com duração de 499 a No coração da rebelião estava a insatisfação das cidades gregas da Ásia Menor com os tiranos nomeados pela Pérsia para governá-las, juntamente com as ações individuais de dois tiranos de Mileto, Histieu e Aristágoras . As cidades da Jônia foram conquistadas pela Pérsia por volta de 540 a.C., e posteriormente foram governadas por tiranos nativos nomeados pelo sátrapa persa em Sárdis. Em 499 a.C., o tirano de Mileto, Aristágoras, lançou uma expedição conjunta com o sátrapa persa Artafernes para conquistar Naxos, em uma tentativa de robustecer sua posição. A missão foi um desastre, e sentindo sua iminente remoção como tirano, Aristágoras escolheu incitar toda a Jônia a rebelar-se contra o rei persa Dario, o Grande .


La revolta Jònica fou un conflicte armat entre els països de l'Àsia Menor i Xipre contra l'Imperi Persa, que va representar un episodi decisiu de la confrontació entre grecs i perses. Els habitants del sud-est d'Europa i sud-oest d'Àsia es van revoltar contra els dictadors perses que havien ocupat el seu territori. Aquest conflicte s'inicià l'any 499 aC, impulsat per Aristàgores, tirà de Milet, i acabà amb la derrota grega l'any 494 aC. Aquesta rebel·lió fou tan destacable perquè va ser el primer conflicte a gran escala entre Grècia i L'Imperi Persa, ja que els jònics van demanar ajuda a Atenes i Erètria.


Det joniske opprøret ble utløst av handlingene til Aristagoras, tyrannen i den joniske byen Miletos på slutten av det 6. århundre f.Kr. og på begynnelsen av det 5. århundre f.Kr.. Det utgjorde den første betydelige konflikten mellom Hellas og Persia. De fleste greske byer som var okkupert av perserne i Anatolia og Kypros gjorde opprør mot sine persiske undertrykkere. Krigen varte fra 499 til 494 f.Kr. Jonerne lyktes i å plyndre Sardis, men det persiske motangrepet var for sterkt og jonerne ble avgjørende beseiret ved Lade utenfor kysten av Miletos i 494 f.Kr.


Die Ioniese Opstand, en gepaardgaande opstande in Aeolis, Doris, Siprus en Karië, was militêre opstande deur verskillende kusstreke van Klein-Asië teen die Persiese bewind, wat geduur het van 499 v.C. tot 493 v.C.. Die kernoorsaak van die rebellie was die ontevredenheid van die Griekse stede van Klein-Asië met die tiranne wat deur Persië oor hulle aangestel is, benewens die individuele optrede van twee Milesiaanse tiranne, Histiaeus en Aristagoras.


Pemberontakan Ionia dan pemberontakan berkaitan di Aiolis , Doris , Cyprus , dan Karia , adalah pemberontakan tentera oleh beberapa kawasan di Asia Kecil terhadap kekuasaan Parsi , dan berlangsung dari tahun 499 SM sampai 493 SM . Penyebab pemberontakan ialah ketidakpuasan bandar - bandar Yunani di Asia Kecil terhadap para tiran yang dilantik oleh Parsi untuk memimpin mereka , juga kemarahan terhadap tindakan individu oleh dua tiran Miletos , iaitu Histiaios dan Aristagoras . Bandar - bandar Ionia sendiri ditawan oleh Parsi sekitar tahun 540 SM , dan sejak itu diperintah oleh diktator , yang dicadangkan oleh satrap Parsi di Sardis . Pada tahun 499 SM , zalim Miletos , Aristagoras , melancarkan ekspedisi gabungan bersama satrap Parsi , Artaphernes , untuk menakluk Naxos , dengan tujuan menaikkan kedudukannya . Misi tersebut gagal , dan merasa bahawa dia akan dipecat , Aristagoras memilih untuk menghasut seluruh Ionia untuk memberontak menentang maharaja Parsi , Darius yang Agung .


La révolte de l'Ionie représente un épisode décisif vers la confrontation entre Grecs et Perses que sont les guerres médiques. Elle a pour origine la volonté de Darius I de contrôler les sources d'approvisionnement en blé et en bois de construction navale de la Grèce. Pour cela il doit s'attaquer, avec l'aide de contingents grecs ioniens, dans un premier temps aux Scythes, qui avaient fondé un puissant empire dans le territoire qui correspond aujourd'hui à la Russie méridionale et dont les relations commerciales avec les Grecs étaient fructueuses et actives. Il y a sans doute aussi la volonté de contrôler la route du commerce de l'or, extrait des monts Oural ou de Sibérie et dont les Scythes faisaient grand commerce. Certes l'expédition contre les Scythes est un échec, ceux-ci appliquant la technique de la terre brûlée devant l'armée perse. L'armée perse échappe même au désastre et à l'encerclement grâce à la loyauté du contingent grec qui garde le pont sur le Danube ("Ister").


Iónske povstanie bolo protiperzské povstanie iónskych sídiel v Malej Ázii, ktoré sa odohralo v rokoch 500 až 494 pred Kr. Na čele povstania stálo mesto Milét a pomoc, ktoré povstaniu poskytli Atény, bola príčinou grécko-perzských vojen. Povstanie skončilo porážkou povstalcov v bitke pri Ladé.


Powstanie jońskie (w latach 499–494 p.n.e.) – rewolta związku miast greckich w Azji Mniejszej przeciwko panowaniu perskiemu. Zostało krwawo stłumione przez Dariusza I Wielkiego po zdobyciu Miletu w roku 494 p.n.e.


The Ionian Revolt, and associated revolts in Aeolis, Doris, Cyprus and Caria, were military rebellions by several Greek regions of Asia Minor against Persian rule, lasting from 499 BC to 493 BC. At the heart of the rebellion was the dissatisfaction of the Greek cities of Asia Minor with the tyrants appointed by Persia to rule them, along with the individual actions of two Milesian tyrants, Histiaeus and Aristagoras. The cities of Ionia had been conquered by Persia around 540 BC, and thereafter were ruled by native tyrants, nominated by the Persian satrap in Sardis. In 499 BC, the tyrant of Miletus, Aristagoras, launched a joint expedition with the Persian satrap Artaphernes to conquer Naxos, in an attempt to bolster his position. The mission was a debacle, and sensing his imminent removal as tyrant, Aristagoras chose to incite the whole of Ionia into rebellion against the Persian king Darius the Great.


La revuelta jónica representó un episodio decisivo de la confrontación entre griegos y persas. Fue impulsada por Aristágoras, el tirano de Mileto, en el año 499 a. C. Constituyó el primer conflicto a gran escala entre ciudades griegas y el Imperio persa. Muchas ciudades ocupadas por los persas en Asia Menor y Chipre se alzaron contra sus dominadores. Los insurrectos lograron tomar Sardes pero el contraataque persa condujo a la derrota definitiva tras la batalla naval de Lade y la ocupación de Mileto en el 494 a. C.


Iónské povstání bylo protiperské povstání iónských měst v Malé Asii, které se odehrálo v letech 500 až 494 př. n. l. V čele povstání stálo město Milét a pomoc, kterou povstání poskytly Athény, byla příčinou řecko-perských válek. Povstání skončilo porážkou povstalců v bitvě u Ladé.


الثورة الإيونية

الثورة الايونية 499 ق.م كانت حلقة حاسمة في سلسلة من المواجهات بين اليونانيين والفرس. قادها اريستارجوس طاغية مدينة ميليتوس. كان أول صراع بين المدن اليونانية وا الإمبراطورية الفارسية. الكثير من المدن التي احتلتها الفرس في آسيا الصغرى وقبرص ثارت ضد حكامها. نجح المتمردون في اتخاذ سرديس الفارسية ولكن الهجوم المضاد أدى إلى هزيمتهم نهائياً بعد المعركة البحرية.


กบฏไอโอเนีย () เกิดขึ้นระหว่างปีที่ 499–493 ก่อนคริสตกาล เป็นการกบฏในภูมิภาคไอโอเนียของเอเชียน้อยต่อการปกครองของจักรวรรดิอะคีเมนิด (เปอร์เซีย) จุดเริ่มต้นมาจากการแต่งตั้งทรราชขึ้นปกครองชาวกรีกของชาวเปอร์เซียและการปลุกปั่นจากอริสตาโกรัส ผู้ปกครองไมลีตัส หลังอริสตาโกรัสนำทัพร่วมกับเปอร์เซียบุกเกาะนักซอสแต่ล้มเหลว อริสตาโกรัสซึ่งกลัวว่าตนจะถูกปลดออกจากตำแหน่งผู้ปกครองจึงปลุกปั่นให้ชาวกรีกในไอโอเนียก่อกบฏต่อจักรพรรดิดาไรอัสมหาราชแห่งเปอร์เซีย


Pemberontakan Ionia dan pemberontakan terkait di Aiolis, Doris, Siprus, dan Karia, adalah pemberontakan militer oleh beberapa daerah di Asia Kecil terhadap kekuasaan Persia, dan berlangsung dari tahun 499 SM sampai 493 SM. Penyebab pemberontakan ialah ketidakpuasan kota-kota Yunani di Asia Kecil terhadap para tiran yang ditunjuk oleh Persia untuk memimpin mereka, juga kemarahan terhadap tindakan individual oleh dua tiran Miletos, yaitu Histiaios dan Aristagoras. Kota-kota Ionia sendiri ditaklukkan oleh Persia sekitar tahun 540 SM, dan sejak itu diperintah oleh tiran, yang diusulkan oleh satrap Persia di Sardis. Pada tahun 499 SM, tiran Miletos, Aristagoras, melancarkan ekspedisi gabungan bersama satrap Persia, Artaphernes, untuk menaklukkan Naxos, dengan tujuan menaikkan posisinya. Misi tersebut gagal, dan merasa bahwa dia akan dipecat, Aristagoras memilih untuk menghasut seluruh Ionia untuk memberontak menentang kaisar Persia, Darius yang Agung.


A Barbarossa hadművelet (németül "Fall Barbarossa" vagy "Unternehmen Barbarossa", oroszul "Операция «Барбаросса»") a második világháború során a Harmadik Birodalom által a Szovjetunió ellen 1941. június 22-én indított támadó hadművelet fedőneve volt. Ez a hadművelet nem összekeverendő az egész keleti fronton vívott háborúval, mert amíg a Barbarossa hadművelet 1941 júniusától 1941 decemberéig tartott, addig a keleti front 1941 júniusától 1945 májusáig létezett, míg a szovjetek el nem foglalták Berlint.


Operatie Barbarossa (Duits: "Unternehmen Barbarossa") was de codenaam voor de aanval van Duitsland op de Sovjet-Unie op 22 juni 1941 gedurende de Tweede Wereldoorlog. De militaire operatie was vernoemd naar keizer Frederik I Barbarossa van het Heilige Roomse Rijk, een van de leiders van de Derde Kruistocht. De operatie zelf duurde tot december 1941, maar de oorlog aan het oostfront die ermee was ingeluid, eindigde pas in mei 1945 en wel met de Duitse onvoorwaardelijke overgave aan de Sovjet-Unie en de andere geallieerden.


Операција Барбароса

Операција "Барбароса" () био је немачки кодни назив за инвазију нацистичке Немачке на Совјетски Савез током Другог светског рата. Операција је добила име по цару Светог римског царства Фридриху Барбароси.


バルバロッサ作戦（バルバロッサさくせん、 、）は、第二次世界大戦中の1941年6月22日に開始された、ドイツ国によるソビエト連邦奇襲攻撃作戦の秘匿名称である。今日では独ソ戦序盤の戦闘の総称とされる場合もある。


Operation Barbarossa (, efter Fredrik I Barbarossa) var kodnamnet för Nazitysklands invasion av Sovjetunionen som inleddes den 22 juni 1941, under andra världskriget. Över 4,5 miljoner soldater från axelmakterna invaderade Sovjetunionen längs en 2 900 km lång front. Förutom det stora antalet trupper inblandade fanns också 600 000 motorfordon och 750 000 hästar. Planeringen för Operation Barbarossa inleddes den 18 december 1940; de hemliga förberedelserna och den militära operationen i sig varade nästan ett år, från vår till vinter 1941. Den sovjetiska krigsmakten stod emot Wehrmachts breda angrepp och Adolf Hitler besegrade inte Sovjetunionen. Sovjetunionens situation förblev dock svår även efter att offensiven stannat upp. Taktiskt sett hade tyskarna vunnit ett antal övertygande segrar och ockuperade några av de viktigaste ekonomiska områdena i landet, främst i Ukraina. Trots stora initiala framgångar nådde inte tyskarna sina anfallsmål och trycktes tillbaka från Moskva. Tyskland och dess allierade kunde därefter inte igångsätta en samtidig offensiv längs hela den sovjetisk-tyska fronten.


Unternehmen Barbarossa (ursprünglich Fall Barbarossa) war der Deckname des nationalsozialistischen Regimes für den Überfall der Wehrmacht auf die Sowjetunion am 22. Juni 1941 im Zweiten Weltkrieg. Er eröffnete den Deutsch-Sowjetischen Krieg.


План Барбароса

«Барбароса» (Дырэктыва № 21. План «Барбароса», ) — кодавая назва плана вайны Германіі супраць СССР, прынятага ў снежні 1940. Распрацоўка плана «Барбароса» пачалася 21 ліпеня 1940 года. План, канчаткова распрацаваны пад кіраўніцтвам генерала Ф. Паўлюса, быў зацверджаны 18 снежня 1940 дырэктывай Вярхоўнага галоўнакамандуючага вермахта. Прадугледжваўся вокамгненны разгром асноўных сіл Чырвонай Арміі на захад ад рэк Дняпро і Заходняя Дзвіна, у далейшым вызначалася захапіць Маскву, Ленінград і Данбас з наступным выхадам на лінію Архангельск — Горкі — Астрахань.


ഓപ്പറേഷൻ ബാർബറോസ

രണ്ടാം ലോക മഹായുദ്ധത്തിന്റെ സമയത്ത് സോവിയറ്റ് യൂണിയനെ ആക്രമിക്കാൻ ജർമ്മനി തയ്യാറാക്കിയ പദ്ധതിയുടെ രഹസ്യനാമമാണ് ഓപ്പറേഷൻ ബാർബറോസ. അച്ചുതണ്ട് ശക്തികളുടെ കീഴിലുള്ള നാലു ലക്ഷത്തോളം വരുന്ന സൈനികർ റഷ്യയുടെ സൈനിക അതിർത്തിയിലേക്ക് ആക്രമണം നടത്തി.


מבצע ברברוסה

מבצע ברברוסה (בגרמנית: Unternehmen Barbarossa) הוא שם הקוד שניתן לתוכנית המבצעים, שהוכנה על ידי המטה הכללי של הצבא הגרמני, למלחמה נגד ברית המועצות ולכיבוש שטחה על ידי צבאות גרמניה הנאצית ובעלות בריתה במלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה להכניע את ברית המועצות באמצעות השמדת כוחות הצבא האדום, כיבוש מרכזי השלטון של ברית המועצות, והשתלטות על משאביה הכלכליים והתעשייתיים. תוכנית המבצע קבעה שיש להשיג יעדים שאפתניים אלו תוך כארבעה חודשים בלבד, לפני כניסת החורף של שנת 1941, באמצעות שורת מבצעי בזק צבאיים.


Επιχείρηση Μπαρμπαρόσα


Operațiunea Barbarossa (în germană "Unternehmen Barbarossa") a fost numele de cod secret acoperitor folosit de conducerea Germaniei naziste pentru operația militară de invadare a Uniunii Sovietice în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, acțiune începută la 22 iunie 1941. Scopul inițial al operațiunii a fost cucerirea Rusiei Europene și a Ucrainei până la Arhanghelsk în nord și Astrahan în sud. Se presupune că eșecul Operațiunii Barbarossa a dus, în cele din urmă, la înfrângerea Germaniei naziste, fiind un punct de cotitură pentru soarta celui de Al Treilea Reich condus de Adolf Hitler. Frontul de răsărit care a fost deschis prin această operațiune avea să devină cel mai mare teatru de lupte al celui de Al Doilea Război Mondial. Pe acest front s-au purtat unele dintre cele mai mari și violente bătălii, cu uriașe pierderi de vieți omenești, în condiții cumplite atât pentru germani cât și pentru sovietici. Numele de cod al operațiunii vine de la numele împăratului romano-german Frederic Barbarossa (1122 - 1190) al Sfântului Imperiu Roman.


Операция «Барбаросса»

Операция «Барбаро́сса» (Директива № 21. План «Барбаросса»; , "в честь короля Германии и императора Священной Римской империи Фридриха I Штауфена по прозвищу Барбаросса") — разработанный в декабре 1940 — июне 1941 годов стратегический план нападения нацистской Германии на СССР и одноимённая военная операция, осуществлявшаяся в соответствии с этим планом на начальной стадии Великой Отечественной войны.


Operaatio Barbarossa (, ’tapaus Barbarossa’) oli Saksan Neuvostoliittoon vuonna 1941 tekemän hyökkäyksen koodinimi. Sen taustana on Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien ajama oppi elintilasta ("Lebensraum") idästä. Hitler esitteli elintilaopin kirjassaan "Taisteluni", jonka hän saneli vuoden 1923 vallankaappausyrityksen takia saamansa vankeustuomion aikana. Elintilaopin mukaan Saksan tulisi laajentua itään eli Neuvostoliiton suuntaan, sillä idässä nähtiin olevan runsaasti tilaa Saksan kasvavalle väestölle sekä Saksan tarvitsemia raaka-aineita, kuten öljyä. Operaatio nimettiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik I Barbarossan mukaan, joka johti vuonna 1189 aloitettua kolmatta ristiretkeä.


Operacija Barbarosa je bilo kodno ime za invazijo oboroženih sil Sil osi na Sovjetsko zvezo 22. junija 1941. Gre za največjo kopensko invazijo v zgodovini.


Операция „Барбароса“

Операция „Барбароса“ () е кодово име, избрано от германското върховно командване за нападението над Съветския съюз през 1941 г., с което започва Германо-съветската война.


অপারেশন বারবারোসা

দ্বিতীয় বিশ্বযুদ্ধের অত্যন্ত গুরুত্বপূর্ণ একটি অধ্যায় পূর্ব ফ্রন্টের যুদ্ধ বা জার্মানীর রাশিয়া আক্রমণ। দ্বিতীয় বিশ্বযুদ্ধের আগে থেকেই নাৎসিদের সাথে সোভিয়েতদের সম্পর্ক মোটেই ভালো ছিল না। ১৯৩৯ এর পোল্যান্ড আক্রমণের মাধ্যমে দ্বিতীয় বিশ্বযুদ্ধের সূচনা হয়।সেই সময় নিজেদের সুরক্ষার স্বার্থে সোভিয়েতরাও পোল্যান্ডের বেশ কিছু অংশ নিজেদের দখলে নিয়ে আসে।


Operazione Barbarossa (in tedesco: "Unternehmen Barbarossa"), nota anche come Invasione tedesca dell'Unione Sovietica, era il nome in codice dell'invasione dell'Unione Sovietica da parte della Germania nazista e di alcune altre potenze dell'Asse, iniziata domenica 22 giugno 1941, durante la seconda guerra mondiale. L'operazione mise in atto l'obiettivo ideologico della Germania nazista di conquistare l'Unione Sovietica occidentale per ripopolarla di tedeschi. Il Generalplan Ost mirava a utilizzare parte del popolo conquistato come forza lavoro a beneficio dell'impegno bellico dell'Asse mentre quest'ultima acquisiva le riserve di petrolio del Caucaso e le risorse agricole di vari territori sovietici. L'obiettivo finale includeva l'eventuale sterminio, la schiavitù, la germanizzazione e deportazione di massa in Siberia dei popoli slavi e la creazione di più "lebensraum" (spazio vitale) per la Germania.


பர்பரோசா நடவடிக்கை

பர்பரோசா நடவடிக்கை ("Operation Barbarossa", இடாய்ட்சு மொழியில்: Unternehmen Barbarossa) என்பது இரண்டாம் உலகப் போரின் கிழக்குப் போர்முனையில் நிகழ்ந்த ஒரு போர் நடவடிக்கை. இது நாசி செருமனி சோவியத் ஒன்றியத்தின் மீது நடத்திய படையெடுப்பின் ஆரம்பகட்ட நடவடிக்கைக்கு இடப்பட்டிருந்த குறிச்சொல். நடவடிக்கையின் துவக்கத்தில் ஜெர்மானியப் படைகள் சோவியத் படைகளை வேகமாக முறியடித்து முன்னேறினாலும், திட்டமிட்டபடி இலக்குகளை அவற்றால் அடையமுடியவில்லை. பர்பரோசா நடவடிக்கையின் தோல்வியால் கிழக்குப் போர்முனையில் மேலும் நான்கு ஆண்டுகள் கடும் போர் நீடித்தது. இருமுனைப் போர் புரியும் நிலைக்கு ஆளான ஜெர்மனி நான்காண்டுகளில் நேச நாட்டுப் படைகளால் தோற்கடிக்கப்பட்டது.


바르바로사 작전(, , )은 제2차 세계 대전의 동부 전선에서 나치 독일이 소비에트 연방을 침공한 작전명칭이다. 작전 기간은 1941년 6월 22일부터 1941년 12월까지였으며, 작전 이름은 신성 로마 제국의 프리드리히 1세의 별명이었던 "바르바로사"(붉은 수염)에서 유래했다. 프리드리히 1세는 명군으로 불린 전설적 인물로 동방에 관심을 기울였기에 대소련전에 걸맞다고 판단한 모양이다. 일설에는 붉은 수염은 스탈린을 암시하기도 한다고 한다. 또한 독일 육군은 공격작전명에 색깔 이름을 붙이는 전통이 있어, 이것의 발전형이라고도 생각된다.


Операція «Барбаросса»

Операція «Барбаросса» () — стратегічна наступальна операція збройних сил Німеччини та її союзників проти СРСР. План операції передбачав швидкоплинну військову кампанію з повним розгромом Червоної армії та захопленням європейської частини СРСР по лінії Волга — Архангельськ. Незважаючи на початковий успіх німецьких військ, завершити операцію у встановлені терміни Вермахту не вдалося, війна переросла в широкомасштабну та довготривалу.


عملیات بارباروسا

عملیات بارباروسا که با عنوان تهاجم آلمان به اتحاد جماهیر شوروی نیز شناخته می‌شود، اسم رمز یورش نیروهای مسلح آلمان و برخی متحدانش در نیروهای محور به اتحاد جماهیر شوروی در جریان جنگ جهانی دوم بود که به عنوان بزرگترین و گسترده‌ترین یورش نظامی تاریخ بشریت در روز یکشنبه ۲۲ ماه ژوئن سال ۱۹۴۱ میلادی آغاز شد.


巴巴羅薩行動（德语：）是第二次世界大戰期間纳粹德国入侵蘇聯所使用的作戰代號，整場行動於1941年6月22日展開，其名稱來自於神圣罗马帝国皇帝腓特烈一世的綽號“紅鬍子”。巴巴羅薩作戰自1941年6月一直進行至同年12月間德軍在莫斯科門戶被蘇軍打退以失敗告終，但蘇德戰爭一直要到1945年5月蘇聯佔領柏林才算正式結束。


Operação Barbarossa () foi o nome de código para a invasão da União Soviética pelas Potências do Eixo, iniciada em 22 de junho de 1941, durante a Segunda Guerra Mundial. Foi projetada para alcançar os objetivos ideológicos da Alemanha nazista de conquistar a União Soviética ocidental para que ela pudesse ser repovoada pelos alemães, de usar os povos eslavos como força de trabalho escravo para o esforço de guerra do Eixo e de aproveitar as reservas de petróleo do Cáucaso e os recursos agrícolas dos territórios soviéticos.


La matinada del 22 de juny de 1941 començà l'Operació Barba-roja, la invasió alemanya de la Unió Soviètica en el marc de la Segona Guerra Mundial.


Operasjon Barbarossa var den tyske invasjonen av Sovjetunionen som begynte 22. juni 1941. Invasjonen innledet den tysk-sovjetiske krigen under andre verdenskrig, i Russland kalt «Den store fedrelandskrigen». Angrepet hadde kodenavn «Operasjon Barbarossa» (på tysk: «Unternehmen Barbarossa», senere «Fall Barbarossa», henholdsvis «Foretak Barbarossa» og «Tilfelle Barbarossa»). Det nasjonalsosialistiske Tysklands offensiv i 1941 kulminerte med slaget om Moskva og erobringen av Jelets (øst for Orjol) og Rostov ved utløpet av Don.


Barbarossa Harekâtı, Alman Silahlı Kuvvetleri'nin 22 Haziran 1941 günü başlayan Sovyetler Birliği'nin işgali harekâtına Alman kaynaklarında verilmiş olan kapalı addır. Aynı zamanda II. Dünya Savaşı'nın Doğu Cephesi'ni açan harekâttır. Tarihin en geniş çaplı askerî harekâtı olarak nitelendirilir.


Barbarossa (tiếng Đức: "Unternehmen Barbarossa") là mật danh của chiến dịch xâm lược Liên Xô do Quân đội Đức Quốc xã tiến hành trong chiến tranh thế giới thứ hai. Với tên ban đầu là "kế hoạch Otto" và được đích thân Hitler đổi thành "Barbarossa" theo biệt hiệu của vị Hoàng đế La Mã Thần thánh Friedrich I ở thế kỷ XII vào ngày 18 tháng 12 năm 1940, chiến dịch có mục tiêu nhanh chóng chiếm đóng phần lãnh thổ phía Tây đường ranh giới nối liền giữa hai thành phố Arkhangelsk và Astrakhan (thường gọi là tuyến A-A) của Liên Xô, được mở màn vào sáng ngày 22 tháng 6 năm 1941 trên toàn bộ tuyến biên giới phía Tây của Liên Xô và thực tế kết thúc vào đầu tháng 2 năm 1942 trước cửa ngõ Moskva.


ऑपरेशन बार्बारोसा

ऑपरेशन बार्बारोसा हे दुसऱ्या महायुद्धात जर्मनीने सोवियेत संघावर केलेल्या आक्रमण-मोहिमेचे सांकेतिक नाव होते.


Operasie Barbarossa is 'n offensief wat deur Nazi-Duitsland geloods is teen die Sowjetunie op 22 Junie 1941 tydens die Tweede Wêreldoorlog. Met die offensief val Duitsland vir Rusland binne, een van dié groot keerpunte van die Tweede Wêreldoorlog en so ontstaan die Oosfront. "Barbarossa" beteken "Rooi baard".


Operasi Barbarossa () merupakan nama kod bagi Nazi Jerman dan pencerobohan Kuasa Paksi ke atas Kesatuan Soviet semasa Perang Dunia II yang bermula pada 22 Jun 1941. Ia merupakan operasi tentera terbesar dalam sejarah dunia. Lebih 5.5 juta tentera dari kuasa Paksi menceroboh Soviet di sepanjang perbatasan 1,800 batu. Operasi ini dinamakan sempena Maharaja Frederick Barbarossa dari Empayar Suci Rom, ketua Salibi pada abad ke-12. Barbarossa merupakan sebahagian utama perang di Perbatasan Timur Perang Dunia II. Perancangan bagi operasi Barbarossa memakan masa beberapa tahun sebelum Jun 1941; persediaan rahsia dan operasi tentera itu sendiri memakan masa hampir setahun, dari musim bunga 1941, sehingga musim sejuk 1942. Kegagalan operasi Barbarossa menyebabkan Hitler menuntut operasi tambahan di Rusia, hampir kesemuanya akhirnya gagal, seperti meneruskan Pengepungan Leningrad., Operasi Nordlicht, dan Pertempuran Stalingrad, antara pertempuran lain di kawasan jajahan Russia.


L’ (en ), nommée en référence à l'empereur Frédéric Barberousse, est le nom de code désignant l'invasion par le  de l'Union soviétique pendant la Seconde Guerre mondiale, à partir du .


Operácia Barbarossa (; ) je kódové označenie pre inváziu vojsk Osi do ZSSR, ktorá otvorila východný front a začala vojenskú kampaň označovanú v krajinách bývalého Sovietskeho zväzu ako Veľká vlastenecká vojna.


Atak Niemiec na ZSRR, niemiecki kryptonim operacja Barbarossa (niem. "Unternehmen Barbarossa") – agresja III Rzeszy na Związek Socjalistycznych Republik Radzieckich w trakcie II wojny światowej.


Operation Barbarossa () also known as the German invasion of the Soviet Union was the code name for the invasion of the Soviet Union by Nazi Germany and some of its Axis allies, which started on Sunday, 22 June 1941, during World War II. The operation put into action Nazi Germany's ideological goal of conquering the western Soviet Union so as to repopulate it with Germans. The German aimed to use some of the conquered people as slave labour for the Axis war effort while acquiring the oil reserves of the Caucasus as well as the agricultural resources of various Soviet territories. Their ultimate goal included the eventual extermination, enslavement, Germanization and mass deportation to Siberia of the Slavic peoples, and to create more (living space) for Germany.


La Operación Barbarroja (en alemán: "Unternehmen Barbarossa"), emprendida el 22 de junio de 1941, fue el nombre en clave dado por Adolf Hitler al plan de invasión a la Unión Soviética por parte de las Fuerzas del Eje durante la Segunda Guerra Mundial. Esta operación abrió el Frente Oriental, que se convirtió en el teatro de una de las operaciones más grandes de la guerra, escenario de las batallas más grandes y brutales del conflicto en Europa. El nombre de la operación es un homenaje a Federico I Barbarroja, cuyo nombre está unido al nacionalismo alemán del siglo .


Operace Barbarossa () byl krycí název (odvozený od jména císaře Friedricha I. Barbarossy) pro invazi vojsk nacistického Německa do Sovětského svazu (SSSR), kterou byla otevřena východní fronta druhé světové války. Následující boje na velké části evropského území SSSR jsou známy pod pojmem Velká vlastenecká válka.


Operation Barbarossa (), oprindeligt kaldt Operation Fritz, var kodenavnet for Nazi-tysklands invasion af Sovjetunionen under 2. verdenskrig. Angrebet begyndte den 22. juni 1941. Over 4,5 millioner af Aksemagternes soldater invaderede Sovjetunionen over en 2.900 km lang front. Operationen var opkaldt efter kejser Frederik Barbarossa af det Tysk-romerske rige, som var leder af det 3. korstog i det 12. århundrede. Planlægningen for Operation Barbarossa startede 18. december 1940; de hemmelige militære forberedelser og selve operationen varede fra foråret 1941 til vinteren 1941.


ऑपरेशन बर्बरोस्सा

इस ऑपरेशन के तहत जर्मनी ने रूस पर आक्रमण कर दिया था


عملية بارباروسا

عملية بارباروسا هو الاسم الرمزي الذي أطلقته دول المحور على عملية غزو الاتحاد السوفيتي خلال الحرب العالمية الثانية، بدأ الهجوم في 22 يونيو 1941 بمشاركة 4.5 مليون جندي من قوات المحور على جبهة بطول 2,900 كم. سميت العملية باسم بارباروسا نسبة إلى الإمبراطور الألماني فريدريك الأول بربروسا حيث تقول الأسطورة أن بربروسا سيستيقظ من سباته وينقذ ألمانيا حينما تحتاجه. شكلت عملية بارباروسا الجزء الأكبر من معارك الجبهة الشرقية خلال الحرب العالمية الثانية.


ปฏิบัติการบาร์บาร็อสซา

ปฏิบัติการบาร์บาร็อสซา (, , ) เป็นรหัสนามสำหรับการบุกครองสหภาพโซเวียตของฝ่ายอักษะ ซึ่งเริ่มต้นขึ้น เมื่อวันอาทิตย์ ที่ 22 มิถุนายน ค.ศ. 1941 ในช่วงสงครามโลกครั้งที่สอง ปฏิบัติการดังกล่าวได้นำไปสู่การกระทำเพื่อเป้าหมายทางด้านอุดมการณ์ของนาซีเยอรมนีในการพิชิตดินแดนสหภาพโซเวียตทางด้านตะวันตกเพื่อที่จะสร้างพื้นที่อยู่อาศัยใหม่ให้กับชาวเยอรมัน เกเนอราลพลานอ็อสท์ของเยอรมันนั้นมีเป้าหมายที่จะใช้ประชากรที่พิชิตมาได้บางส่วนมาเป็นแรงงานเกณฑ์สำหรับความพยายามทำสงครามของฝ่ายอักษะ ในขณะที่ได้เข้ายึดแหล่งบ่อน้ำมันสำรองบนเทือกเขาคอเคซัส รวมทั้งทรัพยากรทางเกษตรกรรมของดินแดนต่าง ๆ ของโซเวียต เป้าหมายสูงสุดของพวกเขา รวมถึงท้ายที่สุดแล้ว ได้ทำการกวาดล้าง การถูกทำให้เป็นทาส การถูกทำให้เป็นเยอรมัน และการเนรเทศต่อชาวสลาฟจำนวนมากมายไปยังไซบีเรีย และเพื่อสร้างเลเบินส์เราม์(พื้นที่อยู่อาศัย) สำหรับเยอรมนี


Operasi Barbarossa (Jerman: "Unternehmen Barbarossa") adalah sebutan invasi tentara Jerman Nazi di Uni Soviet pada Perang Dunia II. Invasi ini dimulai pada tanggal 22 Juni 1941. Lebih dari 4,5 juta tentara dari kekuatan Poros menyerbu Uni Soviet sepanjang 2.900 km (1.800 mil). Perencanaan untuk Operasi Barbarossa dimulai pada tanggal 18 Desember 1940; rahasia persiapan dan operasi militer itu sendiri berlangsung hampir satu tahun, dari musim semi tahun 1940 sampai musim dingin 1941.


A névai csata a novgorodiak svédek ellen aratott győzelme 1240. július 15-én a Névánál. A forráskritika azonban cáfolja, hogy a csata több lett volna kisebb határvillongásnál. Svédország ebben az időszakban képtelen lett volna nagyobb hadjáratot szervezni Novgorod ellen, mivel az országban a polgárháborús állapotok mellett a norvégokkal is hadiállapotban voltak. A svédek (vagy finn törzsek) feletti győzelmet az oroszok messze eltúlozták politikai célok miatt. Bár finnországi területeiket a novgorodiak később elvesztették, de több mint kétszáz évig nem történt jelentős összecsapás a svédek és az oroszok közt.


De Slag aan de Neva (Russisch: Невская битва, "Nevskaja bitva", Zweeds: slaget vid Neva) was een veldslag geleverd in 1240 tussen Zweedse legers en de republiek Novgorod.


Битка на Неви

Битка на Неви (, ) се одиграла између Новгородске републике и Шведског краљевства на реци Неви 15. јула 1240. године. Сврха Шведског напада је жеља за контролом територије око језера Ладога и заузимање најважније трговинске руте између Грка и Варјага која је била под контролом Новгорода више од 100 година. Ова битка је део Шведско-Новгородских ратова.


ネヴァ川の戦い（ネヴァがわのたたかい、、、）は、1240年7月15日、ロシアのネヴァ川河畔（現在のウスチ・イジョラ付近） において、ノヴゴロド公国（共和国）と第二次スウェーデン十字軍（スウェーデン人、ノルウェー人、フィンランド人（スオミ、タヴァスティア））の間で行われたスウェーデン・ノヴゴロド戦争における戦闘。ロシア史上ではアレクサンドル・ネフスキーによる民族的勝利として位置づけられているが、その他の国では記録がなく、その規模や存在そのものを疑問視する説もある。


Slaget vid Neva (, "Nevskaja bitva") utkämpades mellan Republiken Novgorod och svenska arméer vid floden Neva nära bosättningen Ust-Izhora den 15 juli 1240. Syftet med den svenska invasionen var nog att få kontroll över Nevas mynning och staden Ladoga och därav erövra den viktigaste delen av vägen från varjagerna till grekerna, som hade varit under Novgorods kontroll i mer än hundra år. Slaget var en del av de medeltida svensk-novogorodska krigen.


Die Schlacht an der Newa () ereignete sich am 15. Juli 1240 am Fluss Newa zwischen der schwedischen Armee unter Birger Jarl und der Druschina der Republik Nowgorod unter Fürst Alexander Jaroslawitsch.


קרב נייבה (ברוסית: Невская битва) נערך, לפי מקורות רוסיים, ב-15 ביולי 1240, אולם מקורות שוודיים, גרמניים, פיניים ובאלטיים אינם מכירים קרב זה כלל. הקרב התקיים על הקרח שכיסה את נהר הנייבה ובסביבתו בין צבא המלך השוודי שהובל על ידי בירגר יארל לבין צבא רפובליקת נובגורוד בהנהגת הנסיך אלכסנדר ירוסלביץ'.


Невская битва

Не́вская би́тва — сражение, произошедшее 15 июля 1240 года у впадения реки Ижора в реку Неву, между новгородским и шведским войсками. Битва стала одним из этапов русско-шведского противостояния из-за сфер влияния в Восточной Прибалтике в XII—XIV веках.


Nevan taistelu oli 15. heinäkuuta 1240 Nevajoella käyty taistelu ruotsalaisten, norjalaisten, varsinaissuomalaisten ja hämäläisten sekä Novgorodin ja karjalaisten välillä.Taistelusta kerrotaan Novgorodin ensimmäisessä kronikassa.


Невска битка

Невската битка между Новгородската феолдална република и Швеция при река Нева близо до с. Уст-Ижора на 15 юли 1240 г. води до победа за русите, с която отблъскват шведското нахлуване, вероятно целящо да завземе устието на Нева и град Ладога, които са отправна точка на най-важния търговски път от варягите към гърците, който е под контрола на Новгород над сто години. Княз Александър Ярославич получава името „Невски“ за победата си над шведите.


La battaglia della Neva fu combattuta e vinta il 15 luglio 1240 sulle rive dell'omonimo fiume dalle truppe russe del principe di Novgorod e di Vladimir, Aleksandr Jaroslavič, contro una forza d'invasione svedese. Il motivo di tale attacco da parte degli svedesi è da ricercare nella volontà di prendere il controllo della foce del fiume e della vicina città di Staraja Ladoga: il punto di inizio della Via variago-greca, una fondamentale rotta commerciale fluviale che univa il Mar Baltico con il Mar Nero.


Невська битва

Невська битва — бій біля р. Неви між ополченням Новгородської республіки під керівництвом новгородського князя Олександра Ярославовича та шведським військом 15 липня 1240 року. За однією з версій, саме за перемогу і особисту хоробрість у цій битві князь Олександр нібито отримав прізвисько "Невський". Про битву відомо з Новгородського першого літопису та Повісті про житіє Олександра Невського (у шведських джерелах битва не згадується).


涅瓦河之戰（）是1240年7月15日在涅瓦河边，诺夫哥罗德共和国、卡累利阿与瑞典、挪威和芬兰之间的一场为争夺涅瓦河河口和旧拉多加的战争，在亚历山大·雅罗斯拉维奇·涅夫斯基的领导下，诺夫哥罗德共和国一方取得胜利。


Slaget ved Neva var et slag i de svensk-novgorodske krigene som sto 15. juli 1240 ved munningen av elven Neva i Russland. Slaget var den første av fyrst Aleksander Nevskij av Novgorods militære bragder. Slaget er kun kjent fra russiske kilder.


Neva Muharebesi (15 Temmuz 1240) Rus tarihinde kırılma noktası teşkil eden savaşlardan biridir.


Trận sông Neva (, "Nevskaya bitva", ) xảy ra giữa quân đội Cộng hòa Novgorod và quân Thụy Điển trên sông Neva, gần khu định cư Ust-Izhora vào ngày 15 tháng 7 năm 1240. Quân Thụy Điển đã xâm lược Novgorod có lẽ là để giành quyền làm chủ cửa sông Neva và thành phố Ladoga để lấy thế mà chiếm đoạt phần quan trọng nhất của Con đường buôn bán từ người Varangoi đến người Hy Lạp ("Put iz varyag v greki"), vốn đã nội thuộc xứ Novgorod trong suốt hơn 100 năm. Trận đánh này là một phần của các cuộc chiến tranh Thụy Điển-Novgorod thời Trung Cổ.


Bitwa nad Newą – starcie zbrojne, które miało miejsce 15 lipca 1240 pomiędzy szwedzką armią pod dowództwem (prawdopodobnie) Birgera Magnussona a wojskami nowogrodzkimi dowodzonymi przez księcia Aleksandra Newskiego.


The Battle of the Neva (; ; ) was fought between the Novgorod Republic and Karelians against Swedish, Norwegian, Finnish and Tavastian armies on the Neva River, near the settlement of Ust-Izhora, on 15 July 1240.


Bitva na Něvě, či "Něvská bitva" ( "Невская битва") se odehrála 15. července 1240 na řece Něvě v místech dnešního Sankt-Petěrburgu mezi švédskými vojsky vedenými jarlem Birgerem a družinou Novgorodských pod velením knížete Alexandra Jaroslaviče, později zvaného Něvský.


Slaget ved Neva 1240 var en krigsbegivenhed, der fandt sted som led i de svenske korstog i Baltikum. Det bør nævnes, at virksomheden ikke rettede sig mod en hedensk men mod en ortodox befolkning.


Pertempuran Neva adalah sebuah pertempuran yang terjadi di salah satu sungai kecil di Rusia bagian barat daya. Sungai ini bernama Sungai Neva, tepian sungai ini menjadi saksi bisu terjadinya pertempuran yang terjadi pada 15 Juli 1240 Masehi (M) antara pasukan Novgorod dan pasukan Swedes. Novgorod adalah nama salah satu kota paling tua di Rusia. Berdasarkan informasi dalam kronik (bahasa Inggris: "Chronicle") lokal yang menceritakan bahwa pada tahun 882, Oleg, pemimpin Kota Novgorod merebut Kota Kiev, kemudian memindahkan ibu kota nya di kota itu.


Az isonzói csaták az első világháborúban zajlottak le az Isonzó folyónál, a mai Szlovénia és Olaszország területén, az olasz fronton az Osztrák–Magyar Monarchia és Németország illetve Olaszország csapatai között.


Het Isonzofront (Italiaans voor de rivier de Soča) was tijdens de Eerste Wereldoorlog een front tussen Oostenrijk-Hongarije en Italië, rond Kobarid in het noordwesten van Slovenië.


Slagen vid Isonzo ("Soča") var 12 slag mellan Italien och Österrike-Ungern som utspelades utmed Isonzofloden, nuvarande italienska/slovenska gränsen under första världskriget. En del säger 11 slag eftersom det 12:e (vid Caporetto, eller Kobarid) var när Tyskland gick in och tvingade italienarna att avstå från allt område de tidigare erövrat och retirera hela vägen till södra sidan av Piavefloden, strax norr om Venedig.


Die Isonzoschlachten waren zwölf große Kampfhandlungen im Ersten Weltkrieg zwischen dem Königreich Italien und den beiden verbündeten Mittelmächten Österreich-Ungarn und dem Deutschen Kaiserreich. Mit über einer Million getöteten, verwundeten und vermissten Soldaten gehörten die Isonzoschlachten zu den verlustreichsten Schlachten des Ersten Weltkriegs. Benannt wurden sie nach dem Fluss Isonzo (), um dessen Tal sich die Fronten zogen. Das Gebiet liegt größtenteils im heutigen Slowenien. Die Kämpfe in den Julischen Alpen am Oberlauf des Isonzo waren auch Teil des Gebirgskrieges 1915–1918. Während die ersten elf Isonzoschlachten durch italienische Offensiven gekennzeichnet waren, die trotz großer Verluste auf beiden Seiten keine Entscheidung brachten, gingen in der letzten Schlacht die an der Isonzofront vor dem Zusammenbruch stehende österreichisch-ungarischen Armee mit der neu eingetroffenen 14. Deutsche Armee zu einem Entlastungsangriff über und drängten die italienische Armee bis zum Piave zurück.


קרבות נהר איזונצו

קרבות נהר איזונצו היו שנים-עשר קרבות עקובים מדם שניטשו במסגרת החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה, בין האימפריה האוסטרו-הונגרית ובין ממלכת איטליה, החל מהקרב הראשון על האיזונצו ב-23 ביוני 1915 ועד לקרב קפורטו בספטמבר 1917. הקרבות מכונים על שם נהר איזונצו (בסלובנית נקרא הנהר בשם סוצ'ה), הזורם בחלקה הצפוני-מזרחי של איטליה, מהרי האלפים דרומה לכיוון הים האדריאטי, ושלאורכו התנהלו הקרבות. בקרב השנים-עשר, קרב קפורטו, הוכרעה סדרת הקרבות לטובת אוסטרו-הונגריה, בסיוע נרחב של צבא הקיסרות הגרמנית.


Bătăliile de la Isonzo se referă la douăsprezece bătălii sângeroase dintre Italia și Austro-Ungaria din primul război mondial. Denumirea provine de la râul Isonzo pe valea căruia au avut loc conflictele militare. Teitoriul se află azi în mare parte în Slovenia.


Битвы при Изонцо

Во время Первой мировой войны на реке Изонцо произошло 12 кровопролитных сражений за обладание Австрийским Приморьем (Юлийская Крайна), во время которых итальянские войска пытались прорвать оборону Австро-Венгрии:


Isonzon taistelut olivat osa ensimmäistä maailmansotaa. Ne käytiin Isonzojoella (slov. "Soča"), joka oli silloin kokonaan Itävalta-Unkarin alueella. Ne olivat keskeinen osa Italian rintamaa. Taistelujen osapuolina olivat Itävalta-Unkarin ja Italian joukot. Italia yritti hyökätä vuodesta 1915 alkaen peräti 11 kertaa murtaakseen turhaan vastustajan rintaman. Kahdestoista Isonzon taistelu käytiin vuonna 1917, jolloin Saksan keisarikunta yhdessä Itävallan kanssa voitti italialaiset perusteellisesti. Rintama siirtyi silloin länteen Piavelle.


Soška fronta (, ) je bila del italijanskega bojišča 1. svetovne vojne.


Битки при Изонцо

През Първата световна война долината Изонцо е част от Алпийския сектор на Италианския фронт, между Италия и Австро-Унгария. Наричан "Soška fronta" на словенски, той е сцена на 12 големи битки:


Le battaglie dell'Isonzo furono una serie di battaglie della prima guerra mondiale combattute lungo la frontiera orientale Italo-Austriaca, nei pressi del fiume Isonzo.


이손초 전투는 1915년과 1917년 사이 오스트리아-헝가리 제국과 이탈리아 왕국의 국경지대인 이손초 강(현 슬로베니아의 소차 강)에서 벌어진 전투를 일컬으며, 총 12차례 발생했다.


Битви біля Ізонцо

Битви біля Ізонцо () — серія битв між італійськими та австро-угорсько-німецькими військами на північному сході Італії в районі річки Ізонцо під час Першої світової війни. Загалом у період з травня 1915 до жовтня 1917 року сталося 12 битв.


伊松佐河戰役指的是發生於1915年6月至1917年11月，在第一次世界大戰義大利戰線東部的伊松佐河（Isonzo，斯洛維尼亞語稱索亞河，Soča）發生的一系列戰役。


As Batalhas do Rio Isonzo (também conhecido como Frente do Isonzo pelos historiadores, ou "Soška fronta" pelos eslovenos) foi uma série de doze sangrentas batalhas travadas entre as forças do Império Austro-Húngaro (apoiados pelos alemães) e os exércitos do Reino da Itália durante a Primeira Guerra Mundial. A maioria das lutas aconteceu onde atualmente é a Eslovênia, com alguns confrontos acontecendo em solo italiano ao longo do rio Isonzo, no setor leste da frente italiana, entre junho de 1915 e novembro de 1917.


Slagene ved Isonzo, eller slagene ved Soča ved en serie på tolv slag mellom Italia og Østerrike-Ungarn ved elven Isonzo ved den østlige delen av Italiafronten under første verdenskrig. Slagene ble utkjempet mellom juni 1915 og november 1917, og sto i den delen av området som i dag er en del av Slovenia, men også i dagens Italia.


Isonzo Muharebeleri, I. Dünya Savaşı sırasında İtalya Cephesi'nde Isonzo Irmağı boyunca İtalya ile Avusturya-Macaristan orduları arasında yapılan on iki muharebe (Haziran 1915-Kasım 1917).


Sous le nom de batailles de l'Isonzo sont désignés douze affrontements sanglants entre l'Italie et l'Autriche-Hongrie, qui eurent lieu du 23 juin 1915 au 12 septembre 1917 au cours de la Première Guerre mondiale. Ce nom est celui du fleuve Isonzo (appelé en slovène) car le front se situait près de sa vallée. Cette zone se trouve aujourd'hui en grande partie en Slovénie. Ces batailles firent partie de la "guerre de montagne" et furent meurtrières, italiens y perdant la vie ( blessés), ainsi que soldats austro-hongrois ( blessés).


Bitwy nad Isonzo (Soczą) – dwanaście bitew stoczonych w dolinie rzeki Isonzo ( – Socza) w latach 1915–1917 we wschodniej części frontu włoskiego podczas I wojny światowej.


The Battles of the Isonzo (known as the Isonzo Front by historians, ) were a series of 12 battles between the Austro-Hungarian and Italian armies in World War I mostly on the territory of present-day Slovenia, and the remainder in Italy along the Isonzo River on the eastern sector of the Italian Front between June 1915 and November 1917.


Las llamadas batallas del Isonzo son una serie de batallas libradas entre los ejércitos del Imperio de Austria-Hungría y del Reino de Italia durante la Primera Guerra Mundial. Tuvieron como escenario la zona en torno al río Isonzo en la frontera oriental de Italia entre junio de 1915 y noviembre de 1917. La mayoría de estas batallas se libraron en el territorio de la moderna Eslovenia y el resto en Italia.


Bitvy na Soči (německy "Isonzoschlachten", italsky "Battaglie dell'Isonzo") bylo jedenáct, resp. dvanáct krvavých střetů, které se odehrály za první světové války na rakousko-italské frontě od června 1915 do září 1917. Italské jednotky pod vrchním velením generála Luigiho Cadorny se v těchto bitvách pokoušely prorazit rakousko-uherské pozice okolo řeky Soča na pomezí pohoří Kras, čímž by si Itálie uvolnila cestu k dalmátskému pobřeží a přístavu Terst. Rakousko-uherské 5. armádě pod velením generála Svetozara Boroëviće se přes dílčí územní ztráty podařilo italskému tlaku v jedenácti bitvách odolat. Po zapojení německých posil na podzim roku 1917 se pak silám Ústředních mocností podařilo nepřítele zaskočit a prorazit italské linie v bitvě u Caporetta (Kobaridu), která je někdy označována jako dvanáctá bitva na Soči. Po průlomu u Caporetta došlo k zániku sočské fronty, přičemž nová frontová linie se po postupu Ústředních mocností do severní Itálie ustálila na řece Piavě.


معركة إيسونزو

معركة إيسونزو هي مجموعة من حوالي 10 معارك بين القوات النمساوية والقوات الإيطالية في الحرب العالمية الأولى على نهر إيسونزو Isonzo حدثت في الفترة 29 يونيو 1915 – 14 مايو 1917 وانتهت بخسائر كبيرة للطرفين.


Az I. isonzói csata egyike volt az első világháború folyamán az olaszországi Isonzó folyó mellett vívott tizenegy csatának.


第一次イゾンツォの戦い（, ）は、第一次世界大戦中のイタリア戦線で、1915年6月23日から7月7日にかけて、イタリア王国とオーストリア＝ハンガリー帝国の間で戦われた会戦である。


Die Erste Isonzoschlacht war eine von insgesamt zwölf nach dem Fluss Isonzo () benannten Schlachten zwischen dem Königreich Italien und dem Kaiserreich Österreich-Ungarn. Es war der erste größere Versuch Italiens, im Tal des Flusses den Durchbruch in die ungarische Tiefebene zu erzwingen. Als Beginn der Ersten Isonzoschlacht wird allgemein der 23. Juni 1915 gerechnet, obwohl die Kämpfe bereits vier Wochen vorher unmittelbar nach der Kriegserklärung Italiens an Österreich-Ungarn (23. Mai 1915) begonnen hatten. Der als Schlacht bezeichnete Zeitraum dauerte mit kurzen Unterbrechungen bis zum 7. Juli 1915. (Der österreichisch-ungarische Generalstab erklärte allerdings seinerseits die Schlacht bereits am 5. Juli für beendet.)


Першая бітва пры Ізонцы

Пе́ршая бі́тва пры Ізо́нцы (24 мая 1915 — чэрвень 1915). Першая бітва на Італьянскім фронце Першай сусветнай вайны. Паклала пачатак баявых дзеянняў паміж італьянскай арміяй і арміяй Аўстра-Венгрыі.


הקרב הראשון על האיזונצו

הקרב הראשון על האיזונצו מתוך סדרת קרבות הנהר איזונצו התנהל בין ה-23 ביוני ועד 7 ביולי 1915. מטרתו הייתה לדחוק את הצבא האוסטרו-הונגרי מעמדותיו לאורך נהר איזונצו שהיווה את קו הגבול הצפוני-מזרחי של איטליה, ותפיסת שטחים מעבר לו במישור ובהרים שמעבר.


Первая битва при Изонцо

Первая битва при Изонцо


Първа битка при Изонцо

Първата битка при Изонцо (23 юни 1915—7 юли 1915 г.) e едно от първите сражения на Италианския фронт на Първата световна война. Тя поставя началото на бойните действия между италианската армия и силите на Австро-Унгария.


La Prima battaglia dell'Isonzo fu combattuta dal 23 giugno al 7 luglio 1915 tra l'esercito italiano e quello austro-ungarico.


Перша битва при Ізонцо

Перша битва при Ізонцо (, ) — перша наступальна операція італійських військ на Італійському фронті Першої світової війни.


Første slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 23. juni og 7. juli 1915 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det første av tilsammen tolv slag ved Isonzo.


Le , lors de la Première Guerre mondiale, les Italiens ouvrent la première des douze batailles de l'Isonzo face à l'Autriche-Hongrie. Pour l'Italie l'objectif est la conquête de la ville de Trieste, principal port autrichien sur la mer Adriatique. Les Autrichiens peuvent compter sur une meilleure qualité d'armement, notamment sur des pièces d'artillerie plus puissantes, mais ils sont en infériorité numérique par rapport aux Italiens. Cependant la guerre de montagne donne un grand avantage aux défenseurs par rapport aux assaillants. Ceci explique l'attitude passive de l'armée austro-hongroise qui, jusqu'en 1917 se contente de défendre ses positions, sans mener d'attaques d'envergure.


The First Battle of the Isonzo was fought between the Armies of Italy and Austria-Hungary on the Italian Front in World War I, between 23 June and 7 July 1915.


La Primera Batalla del Isonzo fue una batalla librada entre los italianos y los austrohúngaros en el frente italiano durante la Primera Guerra Mundial, entre el 23 de junio y el 7 de julio de 1915, y formó parte de las doce batallas del Isonzo.


A 20. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1967. április 27. és május 12. között került megrendezésre, Alessandro Blasetti olasz filmrendező elnökletével. A versenyben 24 nagyjátékfilm és 16 rövidfilm vett részt, versenyen kívül pedig 7 alkotást vetítettek. A "Kritikusok Hete" szekcióban 9 filmet mutattak be.


第20回カンヌ国際映画祭

第20回カンヌ国際映画祭（だい20かいカンヌこくさいえいがさい）は1967年5月12日から27日にかけて開催された。