La battaglia del fiume Bzura (anche conosciuta come battaglia di Kutno o controffensiva della Bzura) fu un importante combattimento avvenuto durante l'invasione tedesca della Polonia, tra il 9 ed il 19 settembre 1939, tra l'esercito polacco e la Wehrmacht tedesca, durante la seconda guerra mondiale.


Битва на Бзурі

Битва на Бзурі (, в німецькій історіографії Битва під Кутно) (9 вересня 1939 — 22 вересня 1939) — битва під час Другої світової війни між польськими арміями «Помор'я» і «Познань» та німецькими 8-ю і 10-ю арміями групи армій «Південь».


نبرد بزورا بزرگترین نبرد در طول نبرد لهستان بود که از ۹ تا ۱۹ سپتامبر ۱۹۳۹ میان ارتش آلمان نازی و نیروهای لهستانی درگرفت. این نبرد با ضدحمله نیروهای لهستانی علیه مواضع ارتش آلمان آغاز گشت اما ارتش آلمان توانست با تهاجم از جناحین نیروهای لهستانی را شکست داده و تمام غرب لهستان را اشغال نماید.


布楚拉戰役（德方則稱其作庫特諾戰役）是第二次世界大戰波蘭戰役中的一場決定性會戰，於1939年9月9日至同月19日由德國與波蘭兩軍間進行。布楚拉戰役是波蘭戰役中規模最大的單一戰鬥，因發生於華沙以西的布楚拉河附近而命名，這同時也是波軍於波蘭戰役中唯一一次主要攻勢，雖於初期獲得進展，但隨後遭德軍反擊，最終包圍消滅。


A Batalha de Bzura ou Batalha de Kutno foi a maior batalha da invasão alemã da Polônia de 1939, travada entre 9 e 19 de setembro, entre as forças polacas e alemãs. Começou como um contra-ataque polonês, mas os alemães flanquearam os polacos e conquistaram toda a Polônia Ocidental.


Bzura Muharebesi, 1939'da Almanya'nın Polonya'yı işgali sırasında yaptığı II. Dünya Savaşı'nın ilk çarpışmasıdır. Savaş Almanya ve Polonya'nın kuvvetleri arasında geçmiştir. Sonuç olarak, Alman kuvvetleri Polonya kuvvetlerini arkadan kuşatarak tüm batı Polonya'yı ele geçirmiştir.


Trận Bzura (hoặc Trận Kutno - tiếng Đức) là một trận đánh trong chiến dịch mở đầu của Chiến tranh thế giới thứ hai - Cuộc tấn công Ba Lan, diễn ra từ 9 đến 19 tháng 9, năm 1939, giữa Ba Lan và Đức quốc xã. Cuối cùng, người Đức đánh bại các lực lượng Ba Lan và chiếm toàn bộ vùng phía tây Ba Lan.


La bataille de la Bzura (ou bataille de Kutno) est la plus grande bataille de la campagne de Pologne menées par le IIIe Reich. Elle s'est déroulée en plusieurs étapes du 9 au , se soldant, malgré une contre-attaque polonaise réussie, par une écrasante victoire allemande. Elle a opposé les forces de la 8e Armée du général Johannes Blaskowitz et de la 10e Armée du général Walter von Reichenau du groupe d'armées Sud du général Gerd von Rundstedt. Les forces polonaises étaient constituées par l'armée "Toruń" commandée par le général Władysław Bortnowski et l'armée „Poznań” commandée par le général Tadeusz Kutrzeba.


Bitka na Bzure alebo bitka o Kutno bola bitka v 2. svetovej vojne v Poľsku 9. – 19. septembra 1939.


Bitwa nad Bzurą (także bitwa pod Kutnem) – starcie zbrojne, trwające od 9 do 22 września 1939 roku. Największa bitwa kampanii polskiej 1939. Została ona stoczona przez dwie polskie armie „Poznań” (gen. Tadeusz Kutrzeba) i „Pomorze” (gen. Władysław Bortnowski) z niemieckimi 8 Armią (gen. Johannes Blaskowitz) i 10 Armią (gen. Walter von Reichenau) z Grupy Armii Południe „” (gen. Gerd von Rundstedt). Bitwa miała wyjątkowe znaczenie, ponieważ Polacy wykazali inicjatywę i byli stroną atakującą.


The Battle of the Bzura (or the Battle of Kutno) was the largest Polish counter-attack of the German Invasion of Poland, fought between the 9th and 19th of September. The battle took place west of Warsaw, near the Bzura River. It began as a Polish counter-offensive, which gained initial success, but the Germans outflanked the Polish forces with a concentrated counter-attack. This weakened Polish forces and the Poznań and Pomorze Armies were destroyed. Western Poland was now under German rule. The battle has been described as "the bloodiest and most bitter battle of the entire Polish campaign". Winston Churchill called the battle an "ever-glorious struggle".


La batalla de Bzura se libró durante la invasión nazi de Polonia en septiembre de 1939, siendo decisiva en el comienzo de la II Guerra Mundial. La batalla de Bzura marcó el éxito alemán, ya que se logró desarticular la única contraofensiva polaca que había arrojado resultados positivos.


Bitva na Bzuře byla bitva druhé světové války mezi Polskem a Německem, která se odehrála ve dnech 9. — 18/22. září 1939. Jednalo se o největší bitvu německé invaze do Polska.


Slaget ved Bzura, også betegnet slaget ved Kutno var et slag under felttoget i Polen i 1939, hvor tyskerne invaderede Polen, hvilket blev begyndelsen på 2. verdenskrig. Slaget stod mellem tyske og polske styrker ved floden Bzura nær byen Kutno, og det sluttede med, at tyskerne sejrede, idet de omringede polakkerne, der til sidst løb tør for ammunition og mad.


ยุทธการที่บึซรา

ยุทธการที่บึซรา เป็นสงครามที่ใหญ่ที่สุดของการบุกครองโปแลนด์โดยเยอรมัน ค.ศ.1939 ที่รบกันตั้งแต่วันที่ 9 ถึง 19 กันยายน ค.ศ.1939 ระหว่าง กองทัพโปแลนด์และกองทัพเยอรมัน มันเริ่มจากการโจมตีตอบโต้ของโปแลนด์ แต่กลับเป็นเยอรมันที่เป็นฝ่ายได้เปรียบทหารโปแลนด์และได้โปแลนด์ทางด้านตะวันตกไปทั้งหมด


A 2000-es rövid pályás úszó-Európa-bajnokságot december 14. és december 17. között rendezték Valenciában, Spanyolországban. Az Eb-n 38 versenyszámot rendeztek.


Europese kampioenschappen kortebaanzwemmen 2000

Valencia was gastheer van de vierde editie van de Europese kampioenschappen zwemmen op de kortebaan (25 meter). Het door de Europese zwembond LEN georganiseerde toernooi in de Spaanse havenstad duurde vier dagen, van donderdag 14 december tot en met zondag 17 december 2000, en werd gehouden in het "Palau Luis Puig", waar tijdelijk twee 25-meterbaden waren neergezet.


Die Kurzbahneuropameisterschaften 2000 im Schwimmen fanden vom 14. bis 17. Dezember 2000 in Valencia statt und wurden vom europäischen Schwimmverband LEN organisiert.


Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2000

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2000 neljännen kerran. Kilpailut pidettiin Espanjan Valenciassa 14.–17. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.


Campionati europei di nuoto in vasca corta 2000

Gli ottavi Campionati europei di nuoto in vasca corta si sono svolti a Valencia (Spagna) dal 14 al 17 dicembre 2000.


Championnats d'Europe de natation en petit bassin 2000

Les Championnats d'Europe de natation en petit bassin, organisés par la LEN, se sont tenus à Valence (Espagne), du 14 au 17 décembre 2000, seulement deux mois après l'événement sportif majeur de l'année, les Jeux olympiques de Sydney.


Mistrzostwa Europy w Pływaniu na krótkim basenie 2000

Ósme Mistrzostwa Europy w pływaniu na krótkim basenie odbyły się w Walencji w Hiszpanii, w dniach 14-17 grudnia 2000 roku.


2000 European Short Course Swimming Championships

The fourth edition of the European Short Course Championships was held in Palau Luis Puig in Valencia, Spain, from December 14 to December 17, 2000, just a couple of months after the Sydney Games.


1970–1971-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

Az olasz labdarúgó-bajnokság első osztályának 1970–1971-es szezonja volt a Serie A hatvankilencedik idénye. A bajnok az Internazionale lett. Ez volt a klub tizenegyedik bajnoki címe.


Die Serie A 1970/71 war die 39. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie begann am 27. September 1970 und endete am 23. Mai 1971. Als Aufsteiger kamen Varese FC, US Foggia und Catania Calcio aus der Serie B dazu.


Чемпионат Италии по футболу 1970/1971

Серия А 1970/1971 () — 39-й сезон чемпионата Италии по футболу. Стартовал 27 сентября 1970 года и завершился 23 мая 1971 года. В 11-й раз в своей истории победителем турнира стал миланский «Интер».


La Serie A 1970-1971 è stata la 69ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 39º a girone unico), disputato tra il 27 settembre 1970 e il 23 maggio 1971 e concluso con la vittoria dell', al suo undicesimo titolo.


세리에 A 1970–71 시즌은 FC 인테르나치오날레 밀라노가 우승하였다.


Італійська Серія A 1970–1971

Сезон 1970-71 Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, 40-й турнір з моменту започаткування Серії A. Участь у змаганні брали 16 команд, 3 найгірші з яких за результатами сезону полишили елітний дивізіон.


Championnat d'Italie de football 1970-1971

La saison 1970-1971 du Championnat d'Italie de football est la soixante-neuvième édition de la première division italienne.


Serie A 1970/1971 – 69. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 27 września 1970 do 23 maja 1971. Mistrzem został , zdobywając swój 11.tytuł.


The 1970–71 Serie A season was won by Internazionale.


La Serie A 1970–71 fue la 69ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 39ª bajo el formato de grupo único. Inter ganó su 11° "scudetto".


A 2013-as U20-as labdarúgó-világbajnokság a 19. ilyen jellegű torna volt. A tornát 24 válogatott részvételével június 21. és július 13. között rendezték Törökországban. A világbajnokságon 1993. január 1. után született labdarúgók vehettek részt. A vb-t a francia csapat nyerte meg.


Het FIFA Wereldkampioenschap voetbal onder 20 - 2013 was het negentiende voetbaltoernooi voor spelers tot 20 jaar. Het toernooi werd gehouden van 21 juni 2013 tot en met 13 juli 2013 in Turkije. Frankrijk werd voor de eerste keer wereldkampioen bij de jeugd.


2013 FIFA U-20ワールドカップ ()は、2013年6月21日から7月13日にかけて、トルコで開催された (前身の「FIFAワールドユース」時代から数えて)第19回目のFIFA U-20ワールドカップである。7都市で実施され、決勝はイスタンブールのアリ・サミ・イェン・アリーナで行われ、フランスが初優勝した。


U20-världsmästerskapet i fotboll 2013 var det 19:e U20-världsmästerskapet i fotboll och spelades i Turkiet 21 juni–13 juli 2013. Turkiet, i egenskap av värdland, blev automatiskt kvalificerade till mästerskapet. De regerande mästarna, Brasilien, blev inte automatiskt kvalificerade och lyckades heller inte kvala sig in till mästerskapet och deltog således inte i turneringen. Utöver Turkiet så deltog ytterligare 23 lag, samtliga kvalificerade genom resultat i de regionala juniormästerskapen. De 24 lagen delades upp i sex grupper, där de två främsta i varje grupp samt de fyra bästa treorna gick vidare till åttondelsfinal.


Die 19. FIFA U-20-Fußball-Weltmeisterschaft (vormalige Bezeichnung "Junioren-Fußballweltmeisterschaft") fand vom 21. Juni bis zum 13. Juli 2013 in der Türkei statt.


Παγκόσμιο Κύπελλο ποδοσφαίρου U20 2013

Το Παγκόσμιο Κύπελλο ΦΙΦΑ Κ-20 2013 ήταν το 19ο Παγκόσμιο Κύπελλο ΦΙΦΑ Κ-20. Πρωταθλήτρια χώρα αναδείχτηκε η Γαλλία, η οποία στον Μεγάλο Τελικό επικράτησε στην διαδικασία των πέναλτι της Ουρουγουάης. Την τρίτη θέση κατέλαβε η Γκάνα, η οποία επιβλήθηκε του Ιράκ στον Μικρό Τελικό. Διοργανώτρια χώρα ήταν η Τουρκία και οι αγώνες διεξήχθησαν σε 7 γήπεδα. Την διοργάνωση θέλησαν επίσης να φιλοξενήσουν οι: Ηνωμένα Αραβικά Εμιράτα, Ουζμπεκιστάν, Ζιμπάμπουε. Στη φάση των ομίλων οι ομάδες στις 2 πρώτες θέσεις προκρίθηκαν στην επόμενη φάση μαζί με τις 4 καλύτερες στην τρίτη θέση.


Чемпионат мира по футболу среди молодёжных команд 2013, финальный турнир которого прошёл в Турции с 21 июня по 13 июля 2013 года и стал 19-м розыгрышем чемпионата мира по футболу среди молодёжных команд. На организационной встрече 3 марта 2011 в Цюрихе Турция опередила в голосовании заявки из ОАЭ и Узбекистана. Турция заявила 13 стадионов в 10 из своих городов до решения в феврале 2012 о том, что 7 городов примут матчи турнира. Победителем турнира стала сборная Франции, обыгравшая в финале сборную Уругвая в серии послематчевых пенальти 4:1. Третье место заняла сборная Ганы, переигравшая в матче за третье место сборную Ирака.


Световно първенство по футбол за младежи 2013

Световното първенство по футбол за младежи 2013 е деветнадесетото издание на Световното първенство по футбол за младежи, организирано от ФИФА. На 3 март 2011, за домакин на турнира бе избран Турция, който побеждава квотите на Обединените арабски емирства и Узбекистан.


Il Campionato mondiale di calcio Under-20 2013, 19ª edizione del torneo, si è svolto in Turchia dal 21 giugno al 13 luglio 2013.


2013년 FIFA U-20 월드컵은 2013년 6월 21일부터 7월 13일까지 터키에서 개최된 19번째 FIFA U-20 월드컵 대회이다.


Молодіжний чемпіонат світу з футболу 2013 року () - 19-ий розіграш молодіжного чемпіонату світу, що проходив з 21 червня 2013 року до 13 липня 2013 року. На засіданні ФІФА в Цюриху 3 березня 2011 року господарем була обрана Туреччина, яка перемогла заявки від ОАЕ та Узбекистану. У своїй заявці Туреччина запропонувала використовувати 13 стадіонів у 10 містах, але у лютому 2012 року було вирішено, що лише сім міст будуть приймати матчі.


2013年國際足協U-20世界盃

2013年國際足協U-20世界盃為第 19 屆國際足協U-20世界盃，於2013年6月21日至7月13日在土耳其舉辦。


A Copa do Mundo FIFA Sub-20 de 2013 foi a 19ª edição do torneio organizado pela Federação Internacional de Futebol (FIFA) que foi realizado na Turquia entre os dias 21 de junho a 13 de julho com a participação de 24 seleções.


La Copa del Món de futbol sub-20 de 2013 (en turc: "2013 FIFA U-20 Dünya Kupası") fou la dinovena edició de la Copa del Món de futbol sub-20 organitzada per la FIFA. Es disputà a Turquia entre el 21 de juny i el 13 de juliol de 2013.


2013 FIFA 20 Yaş Altı Dünya Kupası, FIFA tarafından düzenlenen FIFA 20 Yaş Altı Dünya Kupası'nın on dokuzuncu etkinliği. 21 Haziran ile 13 Temmuz 2013 tarihleri arasında Türkiye'de düzenlenmiştir. Fransa, turnuvada şampiyon olarak ilk kez kupayı kazanmıştır.


La Coupe du monde de football des moins de 20 ans 2013 est la dix-neuvième édition de la Coupe du monde de football des moins de 20 ans et réunit 24 équipes en Turquie du 21 juin au .


Mistrzostwa Świata U-20 w Piłce Nożnej 2013

Mistrzostwa Świata do lat 20 w Piłce Nożnej 2013 – dziewiętnasty turniej Mistrzostw Świata U-20, który odbędzie się w Turcji w czerwcu i lipcu 2013 roku.


The 2013 FIFA U-20 World Cup was the nineteenth edition of the FIFA U-20 World Cup, since its inception in 1977 as the FIFA World Youth Championship. It ran from 21 June to 13 July 2013. At the FIFA Executive Meeting in Zürich on 3 March 2011, Turkey beat other bids to host the series games, from host competition by the United Arab Emirates and Uzbekistan. In its bid, Turkey suggested the use of thirteen stadiums in ten of its cities, before deciding in February 2012, that seven cities would play host to games.


La Copa Mundial de Fútbol Sub-20 de 2013 fue la XIX edición de dicho torneo. Se llevó a cabo entre el 21 de junio y el 13 de julio de 2013 en Turquía, anunciado como anfitrión el 3 de marzo de 2011, siendo esta la primera vez que el país albergó un torneo de la FIFA, y la tercera ocasión en que el torneo se celebra en dos continentes simultáneamente entendiendo que ciudades de Turquía se encuentran en: Asia y otras en Europa. Se utilizaron siete estadios repartidos en siete ciudades.


Mistrovství světa ve fotbale hráčů do 20 let 2013 se konalo od 21. června do 13. července 2013 v Turecku. Turnaj, pořádaný pod patronací FIFA byl devatenáctým v historii. Odehrával se ve městech Istanbul, Bursa, Antalya, Trabzon, Gaziantep, Kayseri a Rize. Vítězství obhajuje Brazílie, ta se však na turnaj nekvalifikovala. Vítězem se stala reprezentace Francie, která ve finále na penalty porazila Uruguay.


كأس العالم تحت 20 سنة لكرة القدم 2013

كأس العالم للشباب 2013، هي النسخة الثامنة عشر من كأس العالم تحت 20 سنة منذ إنشائها في عام 1977 كبطولة كأس العالم للشباب. المباريات اقسمت صيف 2013، في تركيا في الفترة بين 21 يونيو و13 يوليو 2013.


ฟุตบอลโลกเยาวชนอายุไม่เกิน 20 ปี 2013

ฟุตบอลโลกเยาวชนอายุไม่เกิน 20 ปี 2013 () เป็นการแข่งขันฟุตบอลระดับเยาวชนระหว่างประเทศ ครั้งที่ 19 ซึ่งมีกำหนดจัดขึ้นที่ประเทศตุรกี ระหว่างวันที่ 21 มิถุนายน - 13 กรกฎาคม พ.ศ. 2556


Piala Dunia U-20 FIFA 2013 adalah edisi ke-19 turnamen sepak bola Piala Dunia U-20 FIFA. Turnamen ini diselenggarakan di Turki pada tanggal 21 Juni hingga 13 Juli 2013. Turki terpilih sebagai tuan rumah edisi kali ini dalam Rapat Eksekutif FIFA di Zurich pada 3 Maret 2011, setelah mengalahkan Uni Emirat Arab dan Uzbekistan. 24 tim berpartisipasi pada putaran final. Turnamen ini menandai pertama kalinya dalam sejarah, timnas dan (tim yang paling sukses dalam kompetisi) tidak lolos kualifikasi ke putaran final. Bagi Brasil, ini adalah kali kedua mereka tidak ambil bagian dalam ajang ini (yang pertama terjadi pada edisi 1979). Dalam penawarannya, Turki mengusulkan penggunaan 13 stadion di 10 kota, sebelum memutuskan pada bulan Februari 2012, bahwa 7 kota akan menjadi tuan rumah pertandingan.


A 2020-as labdarúgó-Európa-bajnokság vagy egyszerűen Euro 2020 a 16. Európa-bajnokság volt, amelyet az UEFA szervezett a férfi labdarúgó-válogatottak számára. A tornát Európa-szerte 11 városban rendezték. Eredetileg 2020. június 12. és július 12. között rendezték volna. Az UEFA 2020. március 17-én az eseményt egy évvel elhalasztotta a koronavírus-járvány miatt. A tornát így végül 2021. június 11. és július 11. között tartották.


Het Europees kampioenschap mannenvoetbal 2020, waarvan UEFA Euro 2020 het eindtoernooi was, was de 16e editie van het vierjaarlijkse voetbaltoernooi. Het zou in eerste instantie worden gehouden van 12 juni tot en met 12 juli 2020, maar vanwege de coronapandemie werd het evenement uitgesteld naar 11 juni tot en met 11 juli 2021.


Европско првенство у фудбалу 2020.

Европско првенство у фудбалу 2020. шеснаесто је по реду Европско првенство које је одржано у једанаест градова широм Европе, од 11. јуна до 11. јула 2021. године. У септембру 2014. одлучено је који ће градови бити домаћини на овом првенству. На првенству су се тимови по први пут могли квалификовати на два начина: путем квалификација или путем Лиге нација. Првенство је било првобитно планирано да се одржи од 12. јуна до 12. јула 2020. године, међутим, 17. марта те године ФИФА је одложила турнир за 2021. годину због пандемије ковида 19 у Европи. Упркос одлагању, турнир се одржао под именом UEFA Euro 2020 из маркетиншких разлога.


Europamästerskapet i fotboll 2020 var det sextonde Europamästerskapet i fotboll, och spelades mellan 11 juni och 11 juli 2021. Turneringen var ursprungligen tänkt att spelas mellan 12 juni och 12 juli 2020 men sköts ett år framåt i tiden på grund av coronapandemin.


Die Fußball-Europameisterschaft 2021 (offiziell nach dem Jahr, in dem sie ursprünglich ausgetragen werden sollte, UEFA EURO 2020) fand – als 16. Austragung des Wettbewerbs – vom 11. Juni bis zum 11. Juli 2021 in zehn europäischen Städten und der asiatischen Stadt Baku statt. Wie schon 2016 nahmen 24 Nationalmannschaften an der Endrunde teil. 20 Mannschaften wurden über die EM-Qualifikation, vier weitere über das Play-off-Turnier der UEFA Nations League 2018/19 ermittelt.


Чэмпіянат Еўропы па футболе 2020

16-ы Чэмпіянат Еўропы па футболе 2020 (скарочана «Еўра-2020») — Чэмпіянат Еўропы па футболе, футбольны турнір для зборных еўрапейскіх краін пад эгідай УЕФА. Пераможца яго стане ўдзельнікам Кубка канфедэрацый 2022. З нагоды 60-годдзя з моманту першага чэмпіянату Еўропы турнір упершыню праводзіўся адразу ў шэрагу краін. У сувязі з пандэміяй COVID-19 спаборніцтвы былі перанесены на 2021 год.


יורו 2020 (מכונה גם יורו 2021) היה הטורניר ה-16 של אליפות אירופה בכדורגל, שהתקיים מ-11 ביוני עד ל-11 ביולי 2021, שבו נערך משחק הגמר. היורו אמור היה להתקיים בשנת 2020, אך נדחה בשנה בשל התפרצות נגיף הקורונה. היורו התקיים ב-11 מדינות שונות כאשר בכל מדינה עיר אחת מארחת. זו הפעם הראשונה שאופ"א השתמשה בקונספט של 11 ערים מארחות, לרגל חגיגות 60 שנים לאליפות אירופה הראשונה. בטורניר השתתפו 24 נבחרות.


Ευρωπαϊκό Πρωτάθλημα Ποδοσφαίρου 2020

Τo Eυρωπαϊκό Πρωτάθλημα Ποδοσφαίρου 2020 (αγγλικά: "2020 UEFA European Football Championship"), γνωστό ως UEFA Euro 2020 ή απλά ως Euro 2020, ήταν το 16ο Ευρωπαϊκό Πρωτάθλημα Ποδοσφαίρου της UEFA, το διεθνές ευρωπαϊκό πρωτάθλημα ποδοσφαίρου των ανδρών που διοργανώνεται κάθε τέσσερα χρόνια από την UEFA. Πρωταθλήτρια Ευρώπης αναδείχθηκε η Ιταλία για δεύτερη φορά στην ιστορία της, νικώντας την Αγγλία μέσα στο στάδιο Γουέμπλεϊ με 3-2 στα πέναλτι ( 1-1 στην κανονική διάρκεια ) .


Campionatul European de Fotbal 2020 sau UEFA Euro 2020 a fost a 16-a ediție a Campionatului European de Fotbal. Deoarece în 2020 s-au aniversat 60 de ani de la înființarea turneului, competiția trebuia să fie desfășurată inițial în 12 orașe ale Europei între 12 iunie și 12 iulie 2020, dar a fost amânată pentru perioada , din cauza pandemiei de coronavirus COVID-19.


Чемпионат Европы по футболу 2020

Чемпионат Европы по футболу 2020 (, ) — 16-й розыгрыш чемпионата Европы по футболу, футбольного турнира, проводимого каждые четыре года среди национальных сборных, входящих в состав УЕФА. Должен был пройти с 12 июня по 12 июля 2020 года, но из-за пандемии COVID-19 состоялся на год позже, с 11 июня по 11 июля 2021 года. При этом, как и летние Олимпийские игры в Токио, турнир сохранил изначальное название с указанием 2020 года. Это первый чемпионат Европы по футболу, который был перенесён в связи с чрезвычайными обстоятельствами. 23 апреля 2021 года УЕФА принял решение о том, что зрители будут допущены на матчи турнира, однако на большинстве матчей, включая полуфиналы и финал, заполняемость трибун должна была составлять не более 50 %.


Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2020 () olivat järjestyksessään 16. jalkapallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne piti järjestää 11 eri Euroopan maassa kesällä 2020, mutta UEFA siirsi maaliskuussa 2020 ne kesään 2021 koronaviruspandemian vuoksi. Italia voitti Euroopan-mestaruuden, kun se kaatoi loppuottelussa Englannin.


Evropsko prvenstvo v nogometu 2020, ki se uradno imenuje UEFA Euro 2020 ali krajše Euro 2020 bo 16. evropsko prvenstvo v nogometu, ki je prvič potekalo v dvanajstih evropskih mestih, v dvanajstih različnih državah. Portugalska nogometna reprezentanca je branila naslov prvaka, ki ga je osvojila na prejšnjem turnirju, leta 2016. Branjenje je bilo neuspešno, saj je naslov osvojila Italija.


Европейско първенство по футбол 2020

Европейското първенство 2020 е 16-то европейско първенство по футбол, организирано от УЕФА. То се провежда в 11 града в 11 различни европейски страни от 11 юни до 11 юли 2021 г. Това е второто европейско първенство, в груповата фаза на което играят 24 отбора, и първото, което се провежда не на територията на една или две съседни държави, а на 11 стадиона в 11 града от 11 национални асоциации на УЕФА.


উয়েফা ইউরো ২০২০

২০২০ উয়েফা ইউরোপীয় ফুটবল চ্যাম্পিয়নশিপ (যা সাধারণত ২০২০ উয়েফা ইউরোপীয় চ্যাম্পিয়নশিপ, উয়েফা ইউরো ২০২০ অথবা শুধুমাত্র ইউরো ২০২০ নামে পরিচিত) উয়েফা দ্বারা আয়োজিত চতুর্বাষিক আন্তর্জাতিক ফুটবল প্রতিযোগিতা উয়েফা ইউরোপীয় চ্যাম্পিয়নশিপের ১৬তম আসরের চূড়ান্ত পর্ব ছিল, যেখানে ইউরোপের ফুটবল সংস্থা উয়েফার অন্তর্ভুক্ত ২৪টি জাতীয় ফুটবল দল (পুরুষ) প্রতিযোগিতা করেছে। এই আসরটি ২০২১ সালের ১১ই জুন হতে ১১ই জুলাই পর্যন্ত ইউরোপের ১১টি দেশের ১১টি শহরে অনুষ্ঠিত হয়েছিল।


Il campionato europeo di calcio 2020 o UEFA Euro 2020, noto anche come Europa 2020, è stata la 16ª edizione dell'omonimo torneo, organizzato dall'UEFA.


2020년 UEFA 유럽 축구 선수권 대회 또는 UEFA 유로 2020(UEFA Euro 2020)은 2021년 6월 11일부터 7월 11일까지 유럽 11개국에 위치한 11개 도시들에서 개최된 16번째 UEFA 유럽 축구 선수권 대회이다.


Чемпіонат Європи з футболу 2020

Чемпіонат Європи з футболу 2020 року, або скорочено Євро-2020 — 16-й чемпіонат Європи з футболу, який відбувався від 11 червня до 11 липня 2021 року. Планували провести турнір у червні—липні 2020 року, однак через пандемію COVID-19 у Європі змагання відтермінували на рік. Попри це, вирішили зберегти оригінальну назву чемпіонату «Євро-2020».


جام ملت‌های اروپا ۲۰۲۰

قهرمانی فوتبال اروپای یوفا ۲۰۲۰، که با عنوان یورو ۲۰۲۰ یوفا یا ساده‌تر یورو ۲۰۲۰ نیز شناخته می‌شود، شانزدهمین دوره از قهرمانی اروپای یوفا، رقابت بین‌المللی چهار سالانه در فوتبال مردان اروپا است، که توسط اتحادیه فوتبال اروپا (UEFA) سازماندهی و برگزار شد. این دوره از رقابت ها با قهرمانی تیم ملی ایتالیا خاتمه یافت.


2020年歐洲足球錦標賽

2020年歐洲足球錦標賽（，通稱2020年歐洲盃）是第16屆歐洲國家盃。歐洲國家盃是由歐洲足球協會聯盟（UEFA）主办的、由来自欧洲的男子国家足球队参与的四年一度的杯赛。


O Campeonato Europeu de Futebol de 2020, comummente referido como UEFA Euro 2020 ou simplesmente Euro 2020, foi a 16.ª edição do Campeonato Europeu de Futebol, ocorrendo, pela primeira vez, fora da data estabelecida, devido à pandemia de COVID-19, sendo um campeonato quadrienal de selecções europeias organizado pela União das Associações Europeias de Futebol (UEFA). Inicialmente, o evento seria realizado em doze cidades de diferentes países europeus durante o verão europeu de 2020, em comemoração dos 60 anos do torneio. Contudo, por conta da pandemia de COVID-19, a UEFA postergou a realização do torneio para o verão de 2021, mantendo-se contudo o nome UEFA Euro 2020 e mantendo-se, a princípio, as doze cidades sedes. O jogo de abertura ocorreu em 11 de junho, no Estádio Olímpico de Roma, enquanto a final aconteceu no dia 11 de julho no Estádio de Wembley de Londres.


LEurocopa de futbol 2020 o Euro 2020, és la setzena edició del torneig europeu de seleccions nacionals. Originalment estava plantejada per a ser disputada el 2020, però el torneig organitzat per la UEFA va ser posposat fins al 2021 a causa de la pandèmia per COVID-19 que enfronta la salut pública a nivell mundial. Tot i que els partits es va reprogramar pel 2021, la competició manté el nom «Eurocopa 2020».


EM i fotball 2021 (offisielt: UEFA Euro 2020) var det 16. europamesterskapet i fotball for menn og ble arrangert av UEFA fra 11. juni til 11. juli 2021.


2020 Avrupa Futbol Şampiyonası, 16. Avrupa Futbol Şampiyonası olmuştur. Turnuva finalleri, 2020 yılı yazında yapılacaktı. Fakat turnuva koronavirüs salgını nedeniyle 2021 yılına ertelendi. UEFA, yaptığı açıklamada turnuvanın resmî adının ve ev sahiplerinin aynı kalacağını açıkladı.


Giải vô địch bóng đá châu Âu 2020 () là giải vô địch bóng đá châu Âu lần thứ 16, giải vô địch bóng đá quốc tế của châu Âu tổ chức 4 năm 1 lần bởi Liên đoàn bóng đá châu Âu (UEFA). Để kỷ niệm "sinh nhật" lần thứ 60 của Giải vô địch châu Âu, cựu chủ tịch UEFA Michel Platini đã nói rằng giải đấu tổ chức ở 1 số quốc gia như là 1 sự kiện 1 lần "trong mơ", với 11 thành phố thuộc 11 quốc gia UEFA, mỗi thành phố có một địa điểm tổ chức giải đấu. Đương kim vô địch Bồ Đào Nha, đội giành chức vô địch giải vô địch bóng đá châu Âu 2016 ở Pháp, đã bị loại sau khi thất bại trước Bỉ ở vòng 16 đội. Ý đã giành chức vô địch lần thứ hai trong lịch sử sau khi vượt qua Anh trong trận chung kết bằng loạt đá luân lưu 11m sau khi hai đội hòa nhau với tỉ số 1–1 sau 120 phút thi đấu chính thức.


Kejohanan Eropah UEFA 2020 (), biasanya dirujuk sebagai UEFA Euro 2020 atau hanya Euro 2020, akan menjadi edisi ke-16 Kejohanan Eropah untuk pasukan bola sepak kebangsaan lelaki yang dianjurkan oleh UEFA.


Le Championnat d'Europe de football 2020, officiellement UEFA Euro 2020, est la seizième édition du Championnat d'Europe de football, compétition par équipes nationales masculines de football organisée par l'Union des associations européennes de football (UEFA). Il était préalablement programmé du au , mais, en raison de la pandémie de Covid-19 qui sévit en Europe, l'UEFA décide de le reporter d'un an, du au . Son nom « UEFA Euro 2020 » reste toutefois inchangé, même s'il est parfois surnommé « Euro 2021 » dans le langage courant.


Majstrovstvá Európy vo futbale 2020, označované aj UEFA Euro 2020 alebo Euro 2020, boli v poradí šestnáste Majstrovstvá Európy vo futbale, medzinárodný mužský futbalový turnaj organizovaný každé štyri roky Úniou európskych futbalových zväzov (UEFA).


Mistrzostwa Europy w Piłce Nożnej 2020, oficjalnie UEFA Euro 2020 – 16. edycja mistrzostw Europy w piłce nożnej mężczyzn. Turniej rozpoczął się 11 czerwca i trwał do 11 lipca 2021 w 11 miastach-gospodarzach i w 10 państwach.


The 2020 UEFA European Football Championship, commonly referred to as UEFA Euro 2020 or simply Euro 2020, was the 16th UEFA European Championship, the quadrennial international men's football championship of Europe organised by the Union of European Football Associations (UEFA). To celebrate the 60th anniversary of the European Championship competition, UEFA president Michel Platini declared that the tournament would be hosted in several nations as a "romantic" one-off event, with 11 cities in 11 UEFA countries each providing venues for the tournament. Defending champions Portugal, who won Euro 2016 in France, were eliminated in the round of 16 by Belgium. Italy won their second European Championship title by beating England on penalties in the final following a 1–1 draw after extra time.


La Eurocopa de fútbol 2020 o Euro 2020 fue la decimosexta edición del torneo europeo de selecciones nacionales. Originalmente se iba a disputar en 2020; sin embargo, el torneo se pospuso hasta 2021 debido a la pandemia de COVID-19 que afronta la salud pública a nivel mundial.


Mistrovství Evropy ve fotbale 2020, označované též jako UEFA Euro 2020, Euro 2020 nebo Euro 2021, bylo 16. Mistrovství Evropy ve fotbale, mezinárodní mužský fotbalový turnaj konající se pravidelně každé čtyři roky pořádaný evropskou fotbalovou asociací UEFA. Měl se původně konat od 12. června do 12. července 2020, ale byl o rok odložen kvůli pandemii covidu-19 v Evropě. Ač bylo konání turnaje přeloženo na rok 2021, zůstal mu původní název včetně letopočtu.


بطولة أمم أوروبا 2020

بطولة أمم أوروبا 2020 والتي يشار إليها عادة باسم بطولة كرة القدم الأوروبية 2020 أو ببساطة يورو 2020 هي النسخة السادسة عشرة من بطولة أمم أوروبا. وهي إحدى البطولات الدولية الخاصة بكرة قدم الرجال، تُقام منافساتها كل أربع سنوات تحت رعاية الاتحاد الأوروبي لكرة القدم.


ฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรป 2020

ฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรป 2020 () หรือรู้จักกันในชื่อ ยูโร 2020 เป็นการแข่งขันฟุตบอลชิงแชมป์แห่งชาติยุโรปครั้งที่ 16 จัดขึ้นโดยยูฟ่า โดยเป็นครั้งแรกที่จะมีการแข่งขันใน 12 เมืองของทวีปยุโรป เพื่อเป็นการฉลองครบรอบ 60 ปีของการแข่งขัน


Kejuaraan Eropa UEFA 2020, biasanya disebut UEFA Euro 2020 atau hanya Euro 2020 (disebut pula sebagai Piala Eropa 2020 di Indonesia), adalah edisi ke-16 dari Kejuaraan Eropa UEFA, kejuaraan sepak bola pria empat tahunan Eropa yang diselenggarakan oleh Uni Sepak Bola Eropa (UEFA).


Férfi négyesbob a 2010. évi téli olimpiai játékokon

A 2010. évi téli olimpiai játékokon a bob férfi négyes versenyszámát február 26-án és 27-én rendezték Whistlerben. Az aranyérmet az amerikai Steve Holcomb, Steve Mesler, Curt Tomasevicz, Justin Olsen összeállítású négyes nyerte meg. A versenyszámban nem vett részt magyar csapat.


Olympische Winterspiele 2010/Bob – Viererbob (Männer)

Im Viererbob der Männer bei den Olympischen Winterspielen 2010 fanden vier Läufe statt. Die ersten beiden Durchgänge wurden am 26. Februar ausgetragen, der dritte und vierte Lauf am Folgetag. Durchgeführt wurde der Wettbewerb im Whistler Sliding Centre.


Bob ai XXI Giochi olimpici invernali - Bob a quattro maschile

La gara di bob a quattro maschile ai XXI Giochi olimpici invernali si è disputata tra il 26 e il 27 febbraio presso il Whistler Sliding Centre, a Whistler.


2010년 동계 올림픽 봅슬레이 남자 4인승

2010년 동계 올림픽의 봅슬레이 남자 4인승은 휘슬러에 위치한 휘슬러 슬라이딩 센터에서 2010년 2월 26일과 2월 27일에 열렸다.


Bobsleigh nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2010 - Equipes masculinas

As competições de equipes masculinas do bobsleigh nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2010 foram disputadas no Whistler Sliding Centre em Whistler, Colúmbia Britânica, entre 26 e 27 de fevereiro.


Bobsleigh under Vinter-OL 2010 – Firer-bob menn

Firer-bob for menn i Vinter-OL 2010 i Vancouver, Canada skal bli holdt i Whistler Sliding Centre i Whistler, Britisk Columbia den 26. og 27. februar. Det tyske laget bestående av Andre Lange, Rene Hoppe, Kevin Kuske og Martin Putze forsvarer seieren sin fra Vinter-OL 2006. Det amerikanske laget, bestående av Steven Holcomb, Justin Olsen, Steve Mesler, og Curtis Tomasevicz forsvarer verdensmesterskapstittelen sin fra VM i bobsleigh i 2009.


Bobsleje na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2010 - czwórki mężczyzn

Bobslejowe czwórki mężczyzn na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2010 odbywały się w dniach 26-27 lutego w Whistler na torze Whistler Sliding Centre. Rozegrane zostały cztery zjazdy – po dwa pierwszego dnia i drugiego. W ostatnim zjeździe wzięło udział 20 najlepszych osad po 3. zjeździe.


Bobsleigh at the 2010 Winter Olympics – Four-man

The four-man bobsleigh competition at the 2010 Winter Olympics in Vancouver, British Columbia, Canada, was held at the Whistler Sliding Centre in Whistler, British Columbia, on 26–27 February. The German team of André Lange, René Hoppe, Kevin Kuske, and Martin Putze were the defending Olympic champion in this event. America's team of Steve Holcomb, Justin Olsen, Steve Mesler, and Curtis Tomasevicz were the defending world champions in this event. The test event was won by the Latvian team of Jānis Miņins, Daumants Dreiškens, Oskars Melbardis, and Intars Dambis. The last World Cup event prior to the 2010 Games place took place in Igls, Austria (southeast of Innsbruck) on 24 January 2010 and was won by the German team of Lange, Hoppe, Kuske, and Putze. Holcomb of the United States won both the four-man and the combined World Cups.


Férfi négyesbob az 1992. évi téli olimpiai játékokon

Az 1992. évi téli olimpiai játékokon a bob férfi négyes versenyszámát február 21-én és 22-én rendezték La Plagne-ban. Az aranyérmet az osztrák Ingo Appelt, Harald Winkler, Gerhard Haidacher, Thomas Schroll összeállítású négyes nyerte. Magyar csapat nem vett részt a versenyen.


Bob ai XVI Giochi olimpici invernali - Bob a quattro maschile

La gara di bob a quattro maschile ai XVI Giochi olimpici invernali si è disputata il 21 febbraio e il 22 febbraio a La Plagne.


Bobsleigh at the 1992 Winter Olympics – Four-man

The Four-man bobsleigh competition at the 1992 Winter Olympics in Albertville was held on 21 and 22 February, at La Plagne.


A sziléziai felkelések – három fegyveres konfliktus Felső Sziléziában, amelyek a lengyel államnak az első világháború utáni újjáépítésékor, 1919. és 1921. évek között történtek. A konfliktusok szorosan összefüggtek a sziléziai népszavazással (1921. március 20.), amely eldöntötte, hogy Felső Szilézia Németországhoz vagy Lengyelországhoz fog-e tartozni.


シレジア蜂起（シレジアほうき、ポーランド語：Powstania śląskie）は、1919年から1921年の間に上シレジア地方(ドイツ語(オーバーシュレジエン)、ポーランド語)のポーランド人がドイツを相手に3度にわたっておこなった武装蜂起の総称。特に第3回の蜂起はこの地方(地域によってはポーランド人が多数派だった)をドイツから独立させ、1918年に終わった第一次世界大戦の後に建国された新生ポーランド（ポーランド第二共和国）へ併合することを目的としていた。


Schlesiska upproren var tre uppror mellan 1919 och 1921, i vilka polacker och polska schlesier stred för att Oberschlesien skulle införlivas i Polen. Upproren stöddes inte militärt av den polska staten, som befann sig i krig mot Sovjetryssland.


Die Aufstände in Oberschlesien waren drei bewaffnete Konflikte, die zwischen 1919 und 1921 im zu Deutschland gehörenden Oberschlesien stattfanden. Erklärtes Ziel der polnischen Aufständischen war es, Oberschlesien an das neugegründete Polen anzuschließen. Die Aufständischen erhielten keine offene militärische Unterstützung durch den polnischen Staat, der sich im Krieg gegen Sowjetrussland befand. Es kam zur Teilung und Ostoberschlesien wurde 1922 an Polen abgetreten. Als Organisator gilt der Oberschlesier Wojciech Korfanty, den die Warschauer Regierung zum polnischen Plebiszitkommissar ernannt hatte, und der zuvor Mitglied des Deutschen Reichstags gewesen war.


Insurecțiile din Silezia (în limba poloneză: "Powstania śląskie") au fost o serie de trei răscoale armate (1919–1921) ale polonezilor din Silezia Superioară împotriva Republicii de la Weimar al căror scop a fost unirea regiunii, care în momentul acela era parte a Germaniei și care avea în unele părți o populație majoritar poloneză, cu renăscutul stat polonez, care reapăruse pe harta politică a lumii după încheierea primului război mondial (1914–1918).


Силезские восстания

Силезские восстания (, ) — серия из трёх вооружённых восстаний поляков и польских силезцев, произошедших в период с 1919 по 1921 годы в Верхней Силезии. Выступления были направлены против немецких властей Веймарской республики и преследовали цель — выйти из состава немецкого государства и слиться со Второй Польской республикой, образованной с окончанием Первой мировой войны. В современной польской истории восстания рассматриваются как предмет национальной гордости.


Sleesian kansannousuilla (saks. "Aufstände in Oberschlesien", puol. "Powstania śląskie") tarkoitetaan kolmea aseellista kansannousua, jotka puolalaiset suorittivat Ylä-Sleesiassa Saksaa vastaan vuosina 1919–21. Alueen vastarintaan nousseet asukkaat halusivat irrottautua Saksasta ja liittyä vastaperustettuun Puolan tasavaltaan. Reichswehr, ympärysvaltojen joukot ja Kansainliitto tukahduttivat lopulta kansannousut.


Силезийски въстания

Шльонските въстания () са три въоръжени конфликта на територията на Горни Шльонск (Силезия) през периода 1919 – 1921 г., в които полското население воюва с немското. Въстанията избухват в периода на формиране на Полската държава след края на Първата световна война:


Le rivolte nella Slesia (in tedesco: "Aufstände in Oberschlesien"; in polacco: "Powstania śląskie") furono una serie di rivolte armate compiute da polacchi e slesiani polacchi dell'Alta Slesia, nel periodo dal 1919 al 1921 contro il dominio della Repubblica di Weimar. La resistenza mirava a separarsi dalla Germania per unirsi alla Seconda Repubblica di Polonia, che era stata istituita al termine della prima guerra mondiale. Si concluse nel 1922 con la divisione della Slesia in una parte polacca, che divenne il Voivodato della Slesia e una tedesca, la nuova Provincia dell'Alta Slesia prussiana ("Oberschlesien"), entrambe con autonomia speciale.


Сілезькі повстання

Сіле́зькі повста́ння (, ) — три послідовні збройні повстання поляків і польських сілезців Верхньої Сілезії у 1919–1921 роках проти панування Німецької Держави. Повстанці мали на меті відірвати край від Німеччини та приєднати його до Польської республіки, створеної в результаті Першої світової війни. В новітній історії Польщі після Другої світової війни ці повстання відзначалися як центральні елементи національної гордості.


شورش‌های سیلزی

شورش‌های سیلزی (; ) به مجموعه‌ای از سه شورش مسلح لهستانی‌ها در سیلزی علیا بین سال‌های ۱۹۱۹ و ۱۹۲۱ علیه حکومت آلمان (جمهوری وایمار) گفته می‌شود. ساکنان سیلزی می‌خواستند از آلمان جدا شده و به جمهوری دوم لهستان که پس از جنگ جهانی اول تأسیس شده بود بپیوندند.


西里西亚起义（）是1919年8月至1921年7月德国魏玛共和国上西里西亚发生的三起起义，当地波兰族分裂主义者试图将该地区纳入新成立的波兰共和国，并因此与德国警察和准军事组织发生冲突。该次冲突后，该地区被德国和波兰所分割。


As revoltas na Silésia (em alemão: Aufstände em Oberschlesien; em polaco: Powstania śląskie) foram uma série de três levantes armados dos polacos e poloneses silesianos


Oppstanden i Øvre Schlesien 1919–1921 (tysk: "Aufstände in Oberschlesien", polsk: "Powstania śląskie") var en serie på tre bevæpnede opprør mot tysk styre blant polakker og polske innbyggere i Provinsen Øvre Schlesien fra 1919 til 1921. Opprørerne ønsket å bryte ut av Tyskland for å bli en del av den andre polske republikk, som var blitt etablert den 6. november 1918 i kjølvannet av første verdenskrig.


Les insurrections de Silésie (en polonais : "Powstania śląskie, en allemand : Aufstände in Oberschlesien") sont une série de trois soulèvements armés de Polonais, contre les autorités allemandes de la Haute-Silésie, qui ont lieu à la suite de la Première Guerre mondiale, de 1919 à 1921. L'Etat polonais, qui se reconstitue après la défaite des empires centraux qui occupent son territoire, entend renaitre dans ses frontières d'avant les partages du et la résistance silésienne espère rattacher la Haute-Silésie à la Pologne.


Powstania śląskie – trzy konflikty zbrojne na Górnym Śląsku, które miały miejsce w latach 1919–1921 między ludnością polską i niemiecką. Odbyły się one w okresie formowania się Państwa Polskiego po zakończeniu I wojny światowej.


The Silesian Uprisings (; ) were a series of three uprisings from August 1919 to July 1921 in Upper Silesia, which was part of the Weimar Republic at the time. Ethnic Polish separatists, seeking to have the area transferred to the newly founded Polish Republic, fought German police and paramilitary forces, as the former sought to keep the area part of the new German state founded after World War I. Following the conflict, the area was divided between the two countries. The rebellions have subsequently been commemorated in modern Poland as an example of Polish nationalism.


Los levantamientos de Silesia (; ) fueron una serie de tres levantamientos armados de los polacos y de los silesios polacos de Alta Silesia, de 1919 a 1921, contra el dominio alemán. La resistencia esperaba separarse de Alemania para unirse a la Segunda República Polaca, que se había establecido tras la Primera Guerra Mundial. En la historia de Polonia después de la Segunda Guerra Mundial, las insurrecciones se celebraron como hitos de interés y orgullo nacional.


Hornoslezská povstání či Slezská povstání (německy "Aufstände in Oberschlesien", polsky "Powstania śląskie") byla série tří ozbrojených konfliktů v letech 1919–1921 v Horním Slezsku. Místní polské obyvatelstvo v nich bojovalo za odtržení průmyslového Horního Slezska od Německa a jeho včlenění do nově vzniklé Polské republiky. Území bylo nakonec rozděleno pod dohledem Společnosti národů mezi obě znesvářené strany. K Německu byly připojeny více než dvě třetiny celého území, ale Poláci na svém území získali většinu průmyslových oblastí Horního Slezska.


الانتفاضات السيليزية

كانت الانتفاضات السيليزية سلسلة من ثلاثة حروب أهلية في سيليزيا العليا بين المنشقّين البولنديين، والموالين الألمان، فقد سعى المنشقون البولنديون إلى نقل المنطقة من ألمانيا إلى الجمهورية البولندية الجديدة، التي تأسست بعد الحرب العالمية الأولى، وقُسمت المنطقة بين البلدين بعد الصراعات. يُعاد إحياء ذكرى حركات التمرد في بولندا الحديثة بوصفها مثالًا للقومية البولندية.


A Hedgeley Moor-i csata a rózsák háborújának egyik ütközete volt, amelyet 1464. április 25-én vívtak a Lancaster-házi és a York-párti csapatok. A csatát a yorkiak nyerték meg, miután ellenfelük megfutamodott.


Die Schlacht von Hedgeley Moor fand am 25. April 1464 statt und war Teil der Rosenkriege. Die Schlacht endete mit einem Sieg des Hauses York und hielt die Aufstände des Hauses Lancaster im Norden Englands in Schach. König Eduard IV. aus dem Hause York war daraufhin in der Lage, seine Friedensverhandlungen mit Schottland fortzuführen, das vormals ein Rückzugsort für Lancastrianer war.


Битва при Хегли-Мур

Битва при Хегли Мур () состоялась 25 апреля 1464 года и была частью войны Алой и Белой розы. Сражение произошло при Хегли Мур, к северу от деревни Глэнтон в Нортумберленде, между армией Йорков, которой командовал Джон Невилл, маркиз Монтегю, и армией Ланкастеров под командованием герцога Сомерсета. Битва закончилась победой Йорков.


La bataille de Hedgeley Moor est un affrontement de la guerre des Deux-Roses. Elle s'est déroulée le 25 avril 1464 à Hedgeley Moor, au nord du village de Glanton, dans le Northumberland, et s'est conclue par une victoire de John Neville pour la Maison d'York sur les Lancastre menés par le duc de Somerset.


The Battle of Hedgeley Moor, 25 April 1464, was a battle of the Wars of the Roses. It was fought at Hedgeley Moor, north of the villages of Glanton and Powburn in Northumberland, between a Yorkist army led by John Neville, Lord Montagu and a Lancastrian army led by Henry Beaufort, Duke of Somerset. The battle ended in a Yorkist victory.


Bitva u Hedgeley Moor, z 25. dubna 1464, byla jedna z bitev války růží. Odehrála se Hedgeley Moor, na sever od vesnice Glanton v Northumberlandu, mezi vojsky Yorků vedeným Johnem Nevillem, markýzem z Montagu a Lancasterů, kterým velel vévoda ze Somersetu. Střet skončil vítězstvím Yorků.


Slaget ved Hedgeley Moor, den 25. april 1464, var et slag under Rosekrigene. Det blev udkæmpet ved Hedgeley Moor nord for landsbyerne Glanton og Powburn i Northumberland mellem en York hær ledet af John Neville, Lord Montagu, og en Lancaster-hær ledet af Henry Beaufort, hertug af Somerset. Kampen sluttede med en York-sejr.


A 38. César-díj-átadó ünnepségre, amelyen a 2012-ben forgalomba helyezett, s a "Filmművészeti és Filmtechnikai Akadémia" tagjai által legjobbnak ítélt francia alkotásokat részesítették elismerésben, 2013. február 22-én került sor a párizsi "Châtelet Színházban". Az ünnepség elnöke Jamel Debbouze színész, ceremóniamestere pedig Antoine de Caunes volt.


第38回セザール賞は、フランス映画芸術・技術アカデミーによって2012年の映画に贈られる賞であり、授賞式は2013年2月22日にパリのシャトレ座で行われた。授賞式のプレジデントはジャメル・ドゥブーズ、総合司会をアントワーヌ・ドゥ・コーヌが務めた。ノミネートは2013年1月25日に発表された。ミヒャエル・ハネケ監督が『愛、アムール』が最多10部門にノミネートされ、作品賞、監督賞、主演男優賞、主演女優賞など5部門を受賞した。


Césarpriset 2013 var den 38:e upplagan av Césarpriset och utsåg de bästa franska filmerna från filmåret 2012. Nomineringarna tillkännagavs 25 januari 2013 och den TV-sända prisgalan ägde rum 22 februari. Pristagare i kategorin Bästa film blev Michael Hanekes "Amour", som sammanlagt tilldelades fem priser. Flest nomineringar hade "Camille mellan två åldrar" i regi av Noémie Lvovsky, med 13 nomineringar.


Die 38. César-Verleihung fand am 22. Februar 2013 im Théâtre du Châtelet in Paris statt. Die von der französischen Académie des Arts et Techniques du Cinéma vergebenen Filmpreise wurden in 21 Kategorien verliehen. Separat wurde ein Ehrenpreis vergeben. Den jährlich wechselnden Vorsitz der Gala übernahm 2013 der französische Schauspieler und Komiker Jamel Debbouze. Als Gastgeber ("maître de cérémonie") durch den Abend führte Antoine de Caunes. Der französische Schauspieler hatte bereits in der Vergangenheit achtmal die Veranstaltung moderiert.


Сезар (кинопремия, 2013)

38-я церемония вручения наград премии «Сезар» за заслуги в области французского кинематографа за 2012 год состоялась 22 февраля 2013 года в театре «Шатле» (Париж, Франция). Номинанты были объявлены 25 января 2013 года.


La cerimonia di premiazione della 38ª edizione dei Premi César si è svolta il 22 febbraio 2013 al Théâtre du Châtelet di Parigi. È stata presieduta da Jamel Debbouze e presentata da Antoine de Caunes. È stata trasmessa da Canal+.


Сезар (кінопремія, 2013)

38-ма церемонія вручення нагород премії «Сезар» за заслуги в галузі французького кінематографа за 2012 рік, що відбулася 22 лютого 2013 року в театрі «Шатле» (Париж, Франція). Номінантів було оголошено 25 січня 2013 року.


A 38ª Edição dos Césares (em francês: "38e cérémonie des César") decorreu a 22 de fevereiro de 2013 no Théâtre du Châtelet, na cidade de Paris, França. Os nomeados a esta edição foram revelados a 25 de janeiro de 2013.


La des César du cinéma, organisée par l'Académie des arts et techniques du cinéma, s'est déroulée le au théâtre du Châtelet à Paris, et a récompensé les films sortis en 2012. La cérémonie a été présentée par Antoine de Caunes, et présidée par Jamel Debbouze.


The 38th Annual César Awards ceremony, presented by the French Academy of Cinema Arts and Techniques (Académie des Arts et Techniques du Cinéma), was held on 22 February 2013, at the Théâtre du Châtelet in Paris. The ceremony was chaired by Jamel Debbouze, with Antoine de Caunes as master of ceremonies. Nominations were announced 25 January 2013. Michael Haneke's film "Amour", nominated in ten categories, won in five, including Best Film, Best Director, Best Actor and Best Actress.


Az 1. Arany Málna-gálán (Razzies) – az Oscar-díjátadó paródiájaként – az 1980-as év "legrosszabb" amerikai filmjeit, illetve alkotóit díjazták nyolc kategóriában. A ceremóniára a díjalapító John J. B. Wilson hollywoodi lakásának nappalijában, illetve alkóvjában került sor, 1981. március 31-én.


De Golden Raspberry Awards 1980 was het eerste evenement rondom de uitreiking van de Golden Raspberry Awards, dat werd gehouden op 31 maart 1981 voor de slechtste prestaties binnen de filmindustrie van 1980. Ze werden gepresenteerd in John Wilsons huiskamer. Het evenement vond de dag voor de uitreiking van de Academy Awards plaats.


第1回ゴールデンラズベリー賞

第1回ゴールデンラズベリー賞は、第53回アカデミー賞授賞式と同日の1981年3月31日に発表・授賞式が行われた。本来は両式典とも3月30日の予定だったが、レーガン大統領暗殺未遂事件が発生したため、アカデミー賞とラジー賞は急遽日程を1日延期した経緯がある。


Die "Goldene Himbeere" 1981 (engl.: "1st Golden Raspberry Awards") wurde am 31. März 1981, am Abend der Oscarverleihung im Wohnzimmer des Erfinders der Goldenen Himbeere"," John J. B. Wilson, verliehen.


Золотая малина (премия, 1981)

1-я церемония объявления лауреатов премии «Золотая малина» за сомнительные заслуги в области кинематографа за 1980 год состоялась 31 марта 1981 года в Лос-Анджелесе, в гостиной дома Джона Дж. Б. Уилсона (), основателя премии.


La 1ª edizione dei Razzie Awards si è svolta il 31 marzo 1981 nel soggiorno di John Wilson a Los Angeles. La premiazione era stata prevista il giorno prima dei Premi Oscar 1981 ma il fallito attentato di John Hinckley Jr. alla vita di Ronald Reagan ritardò quest'ultima cerimonia.


O Framboesa de Ouro de 1981 foi a primeira edição do Framboesa de Ouro. Esta premiação serviu para reconhecer os piores de1980. Foi realizado na mesma data em que ocorria a cerimônia do 53º Oscar, em 31 de março de 1981, na sala de estar da residência do organizador do evento, o publicitário John J. B. Wilson, em Hollywood.


Den første Golden Raspberry Awards-seremonien ble holdt 31. mars 1981. De ble presentert i John J. B. Wilsons stue og anerkjente det verste filmindustrien hadde å tilby i 1980. Seremonien ble lagt til dagen før, men John Hinckleys nesten vellykkede attentat på Ronald Reagan utsatte Oscarutdelingen, og dermed også «Razzie»-utdelingen, med en dag. Vinnerne er listet opp under i fet tekst:


La des Golden Raspberry Awards s'est tenue le , dans le salon de John Wilson afin de désigner le pire de ce que l'industrie cinématographique a produit durant l'année 1980. L'événement était prévu la veille de la cérémonie des Oscars, mais la tentative d'assassinat de John Hinckley sur Ronald Reagan retarda les Oscars, et donc les Razzies Awards d'une journée. Les lauréats sont notés en gras :


1. rozdanie nagród Złotych Malin – antynagroda Złota Malina przyznana w poszczególnych kategoriach za rok 1980.


The 1st Golden Raspberry Awards were held on March 31, 1981, at John Wilson's living room alcove to recognize the worst the film industry had to offer in 1980. Each category included as many as ten nominees; the maximum was lowered to five the following year to mirror the Oscars.


Przemyśl második ostromát 1914. november 2-án kezdte meg az Orosz Birodalom hadserege.


De Belegering van Przemyśl was de langste belegering van de hele Eerste Wereldoorlog en een verpletterende nederlaag voor het Oostenrijks-Hongaarse leger. Przemyśl was een vestingstad gelegen aan de rivier de San en een Galicisch bolwerk. Het beleg van de stad begon op 24 september 1914, maar werd kort gestopt op 11 oktober door een Oostenrijks-Hongaarse tegenaanval. Het beleg werd hervat op 9 november en het garnizoen gaf zich over op 22 maart 1915, na 133 dagen.


Опсада Пшемисла

Опсада Пшемисла је била најдужа опсада у Првом светском рату у којој је Аустроугарска доживела тежак пораз. Опсада је започела у септембру 1914, а накратко је обустављена 11. октобра 1914. године. Опсада је настављена 9. новембра 1914. године. Гарнизон са 110.000 аустроугарских војника предао се Русима 22. мартa 1915. након опсаде која је трајала 194 дана.


プシェムィシル包囲戦とは、第一次世界大戦における最も長く続いた包囲戦である。この戦いでオーストリア・ハンガリー帝国はロシア帝国に対して壊滅的な敗北を喫した。プシェムィシルはサン川のほとりにある都市でガリツィアの拠点として要塞化されていた。1914年9月16日からプシュムィシルが孤立したが、10月11日にオーストリア・ハンガリー帝国の攻勢により一時的に解囲された。11月9日から再び包囲下に置かれ、133日間耐え抜いた末、1915年3月22日にオーストリア・ハンガリー帝国の守備隊は降伏した。


Belägringen av Przemyśl (tyska Permissel) ägde rum mellan den 16 september 1914 och den 22 mars 1915 och var den längsta belägringen under första världskriget. Slaget slutade i ett kännbart nederlag för Österrike-Ungern efter att har pågått i 133 dagar.


Die Belagerung von Przemyśl war die größte Belagerung des Ersten Weltkriegs und eine schwere Niederlage für Österreich-Ungarn. Eine erste Einschließung durch die russische Armee erfolgte vom 16. September 1914 bis zum 11. Oktober. Am 9. November begann ein zweiter Belagerungsversuch, der 133 Tage andauerte. Die noch aus 110.000 Soldaten bestehende österreichisch-ungarische Garnison kapitulierte am 22. März 1915 und ging in russische Kriegsgefangenschaft.


Перамышльская аблога

Абло́га Перамы́шля ( — ) — аблога аўстрыйскай крэпасці Перамышль рускімі войскамі. Была найбуйнейшай аблогай Першай сусветнай вайны.


המצור על פשמישל

המצור על מבצר פשמישל היה בין הגדולים והארוכים במלחמת העולם הראשונה. בסופו כבשו הרוסים את המבצר מידי חיילי הצבא האוסטרו-הונגרי שעמדו במצור של 179 יום.


Asediul Przemyślului a fost cel mai îndelungat asediu din Primul Război Mondial, și o înfrângere grea pentru Austro-Ungaria în fața atacatorilor ruși. Przemyśl era un oraș fortificat pe râul San, importantă fortăreață a Galiției. Încercuirea Przemyślului a început la 24 septembrie 1914 și a fost suspendată temporar la 11 octombrie în urma unei ofensive austro-ungare. Asediul s-a reluat la 9 noiembrie și garnizoana austro-ungară s-a predat la 22 martie 1915 după ce a rezistat în total 133 de zile.


Перемышльская осада

Осада Перемышля — осада австрийской крепости Перемышль русскими войсками в 1914—1915 годах.


Przemyślin piiritys oli Venäjän keisarikunnan toteuttama onnistunut piiritys Itävalta-Unkarin joukkojen hallussa ollutta Przemyślin linnoitusta vastaan ensimmäisessä maailmansodassa. Piiritys kesti syyskuusta 1914 maaliskuuhun 1915 ja linnoituksen varuskunta piti puoliaan lähes 200 päivän ajan.


Обсада на Пшемишъл

Обсадата на Пшемишъл е най-дълго продължилата обсада през Първата световна война. Тя приключва с поражение за гарнизона на Австро-Унгария, който се отбранява срещу настъпващите руски войски. Пшемишъл () е крепостен град на брега на река Сан. Обграждането му започва на 16 септември 1914 г. и е за кратко прекъснато на 11 октомври след австро-унгарска офанзива. На 9 ноември обсадата е подновена, а австро-унгарският гарнизон се предава на 22 март 1915 г., след като издържа 133 дни под обсада.


L'assedio di Przemyśl ("Premissel" in tedesco) è stato uno dei più grandi assedi della prima guerra mondiale e si concluse con la dura sconfitta dell'Impero austro-ungarico. La grande piazzaforte austriaca venne circondata dall'Esercito russo il 24 settembre 1914; la battaglia si interruppe brevemente a causa di un'offensiva austroungarica l'11 ottobre. L'assedio riprese il 9 novembre. La guarnigione a difesa della piazzaforte si arrese il 22 marzo 1915, dopo 133 giorni di resistenza.


普熱梅希爾圍城戰（Siege of Przemyśl）是第一次世界大戰東方戰線上的一場戰役，也是一次大戰中歷時最久的圍城戰，始於1914年9月16日，在10月11日時因奧匈帝國發動反攻而暫時解圍，但俄軍在11月9日捲土重來，直到1915年3月22日攻陷要塞。圍城戰一共持續了133天，但勝利的俄羅斯帝國也無法有效的鞏固勝果。


O Cerco de Przemyśl foi uma longa batalha travada na Frente Oriental durante a Primeira Guerra Mundial. Aconteceu na cidade de Przemyśl, que era protegida por uma cadeia de fortes, próximo ao rio San. O cerco começou em 16 de setembro de 1914, com as tropas austro-húngaras e russas se digladiando em um intenso combate. Os austríacos se renderam em 22 de março de 1915, após 133 dias de batalha. Foi uma importante vitória russa, mas os alemães reconquistaram a região ainda em 1915.


Le siège de Przemyśl a été l'un des sièges les plus importants de la Première Guerre mondiale et une défaite sévère de l'Autriche-Hongrie. Le siège a commencé le et a été brièvement suspendu le du fait d'une offensive austro-hongroise. Le siège a repris le jusqu'au , date à laquelle la garnison autrichienne s'est rendue. Au total, le second siège aura duré 133 jours. Un troisième autre siège aura lieu en 1915.


Obliehanie Przemyślu bolo najdlhšie trvajúce obliehanie prvej svetovej vojny a drvivá porážka, ktorú rakúsko-uhorská armáda utrpela voči Rusku. Przemyśl bolo v tom čase opevnené mesto ležiace na rieke San, na dnešnom poľsko-ukrajinskom pohraničí. Blokáda začala 16. septembra 1914, no 11. októbra bolo obliehanie prerušené kvôli rakúsko-uhorskej ofenzíve, ktorej cieľom bolo oslobodiť obliehanú pevnosť. Po jej odrazení pokračovalo obliehanie od 9. novembra a skončilo až kapituláciou pevnosti 22. marca 1915, po 133 dňoch od začiatku obliehania.


II oblężenie Twierdzy Przemyśl – działania zbrojne w okolicach Twierdzy Przemyśl, które miały miejsce podczas I wojny światowej, pomiędzy wrześniem 1914 roku a marcem 1915 roku.


The siege of Przemyśl was the longest siege in Europe during the First World War. The siege was a crushing defeat for the Austro-Hungarian Army against the Russian Army. Przemyśl (German: "Premissel") was a fortress-town and stronghold on the River San in what is now southeastern Poland. The investment of Przemyśl began on 16 September 1914 and was briefly suspended on 11 October, due to an Austro-Hungarian offensive. The siege resumed again on 9 November and the Austro-Hungarian garrison surrendered on 22 March 1915, after holding out for a total of 133 days.


El asedio de Przemyśl fue uno de los más grandes sitios de la Primera Guerra Mundial y supuso una aplastante derrota del Imperio austrohúngaro ante el Imperio ruso. El sitio de Przemyśl comenzó el , fue suspendido brevemente en octubre debido a una contraofensiva austrohúngara el 11 de ese mes y retomado el 9 de noviembre. La guarnición austrohúngara se rindió el , tras resistir un total de ciento treinta y tres días.


Obléhání Přemyšlu bylo nejdelším obležením v průběhu první světové války trvající s krátkým přerušením od 26. září 1914 do 22. března 1915. Rakousko-uherská posádka v pevnosti Přemyšl čelila po porážce Rakušanů v bitvě o Halič od září 1914 útoku 3. ruské armády generála Dimitrieva. Díky německému útoku na Varšavu se rakousko-uherským jednotkám vedeným generálem Svetozarem Borojevićem podařilo 11. října zatlačit Dimitrieva zpět za řeku San a do 9. listopadu tak prolomit obležení. Po porážce Hindenburga v bitvě na Visle však Rusové pevnost znovu oblehli a rakousko-uherská posádka byla 22. března 1915 donucena po 133 dnech obležení kapitulovat. Rakušané se Přemyšlu s německou pomocí znovu zmocnili 3. června 1915.


Belejringen af Przemyśl var en af de største belejringer under 1. verdenskrig og et knusende nederlag for Østrig-Ungarn. Omringningen af Przemyśl begyndte den 24. september 1914 og blev kort ophævet den 11. oktober under en østrig-ungarsk offensiv. Belejringen blev genoptaget den 9. november og den østrig-ungarske garnison overgav sig den 22. marts 1915 efter at have holdt ud i 133 dage.


Pengepungan Przemyśl adalah pengepungan terpanjang selama Perang Dunia Pertama. Przemyśl (bahasa Jerman: "Premissel") adalah sebuah kota benteng yang terletak di tepi di Sungai San. Pasukan Kekaisaran Rusia memulai pengepungan Przemyśl pada tanggal 16 September 1914. Pengepungan sempat terhenti pada 11 Oktober akibat serangan Austria-Hongaria, tetapi pengepungan kembali berlanjut pada tanggal 9 November dan garnisun Austria-Hongaria di Przemyśl pada akhirnya menyerah pada tanggal 22 Maret 1915 setelah berhasil bertahan selama 133 hari. Akibat jatuhnya Przemyśl, moral Austria-Hongaria semakin memburuk, walaupun Rusia tidak memanfaatkan kemenangan ini karena tidak melancarkan serangan besar lainnya ke Hongaria. Rusia menguasai Przemyśl hingga musim panas tahun 1915, setelah Serangan Gorlice-Tarnow berhasil memukul mundur pasukan Rusia.


Az ausztrál nagydíj volt a 2013-as Formula–1 világbajnokság első futama, amelyet 2013. március 15. és március 17. között rendeztek meg az ausztráliai Melbourne Grand Prix Circuiten, Melbourne-ben.


De Grand Prix Formule 1 van Australië 2013 werd gehouden op 17 maart 2013 op het Albert Park Street Circuit. Het was de eerste race van het kampioenschap.


2013年オーストラリアグランプリ

2013年オーストラリアグランプリは、2013年のF1世界選手権開幕戦として、2013年3月17日にアルバート・パーク・サーキットで開催された。正式名称は2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix。


Der Große Preis von Australien 2013 (offiziell 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) fand am 17. März auf dem Albert Park Circuit in Melbourne statt und war das erste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 2013. Kimi Räikkönen (Lotus-Renault) gewann das Rennen vor Fernando Alonso (Ferrari) und Sebastian Vettel (Red Bull-Renault).


Гран-при Австралии 2013 года

Гран-при Австралии 2013 года (официально 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) — автогонка чемпионата мира «Формулы-1», которая прошла 17 марта 2013 года на трассе Альберт Парк в Мельбурне, Австралия. Первая гонка сезона-2013.


Australian Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) oli Formula 1 -kaden 2013 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 17. maaliskuuta Melbourne Grand Prix Circuitin -radalla Australiassa.


2013 Голяма награда на Австралия

2013 Голяма награда на Австралия е 29-о за Голямата награда на Австралия и първи кръг от сезон 2013 във Формула 1, провежда се на 17 март 2013 година на пистата Албърт Парк в Мелбърн, Австралия.


Il Gran Premio d'Australia 2013 è stata la prima prova della stagione 2013 del campionato mondiale di Formula 1. Si è svolta domenica 17 marzo 2013 sul circuito di Albert Park a Melbourne. La gara è stata vinta dal finlandese Kimi Räikkönen su Lotus-Renault, al suo ventesimo successo nel mondiale. Räikkönen ha preceduto sul traguardo lo spagnolo Fernando Alonso su Ferrari ed il tedesco Sebastian Vettel su Red Bull Racing-Renault.


2013년 오스트레일리아 그랑프리

2013년 오스트레일리아 그랑프리(2013 Australian Grand Prix)는 2013년 3월 17일에 오스트레일리아 멜버른의 앨버트 파크에서 열린 포뮬러 원 2013 시즌 첫 번째 대회이다.


Формула-1 — Гран-прі Австралії 2013

Гран-прі Австралії 2013 (офіційно 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) — автогонка чемпіонату світу «Формули-1», яка пройшла 17 березня 2013 року на трасі Альберт-Парк, Мельбурн, Австралія. Вона стала першою гонкою сезону 2013 «Формули-1».


2013年澳大利亚大奖赛

2013年澳大利亚大奖赛是2013年世界一级方程式锦标赛的首场分站赛事，于3月15日至17日在澳大利亚墨尔本举行。这是第78届澳大利亚大奖赛，也是阿尔伯特公园赛道第18次承办该项赛事。


Australias Grand Prix 2013 var et Formel 1-løp som ble arrangert den 17. mars 2013 på Melbourne Grand Prix Circuit i Melbourne, Australia. Det var det første løpet i Formel 1-sesongen 2013. Løpet ble vunnet av Kimi Räikkönen i Lotus, foran Ferraris Fernando Alonso på andreplass og med fjorårets verdensmester Sebastian Vettel i Red Bull på tredje.


Die 2013 Formule Een Australiese Grand Prix is op 17 Maart 2013 in Melbourne, Australië, gehou. Dit was die eerste wedren van die kampioenskapseisoen en is deur Kimi Räikkönen in sy Lotus-Renault gewen.


Grand Prix Australia 2013 (nama rasmi: 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) adalah perlumbaan bermotor Formula Satu yang berlangsung pada 17 Mac 2013 sebagai perlumbaan pembukaan musim bagi Kejuaraan Dunia Formula Satu musim 2013. Perlumbaan ini diadakan di Melbourne Grand Prix Circuit, Albert Park, Melbourne. Perlumbaan ini dimenangi oleh pemandu Lotus, Kimi Räikkönen. Pemandu Ferrari, Fernando Alonso, menamatkan perlumbaan di tempat kedua manakala juara dunia bertahan dari pasukan Red Bull, Sebastian Vettel, menamatkan perlumbaan di tempat ketiga.


Le Grand Prix automobile d'Australie 2013 (), disputé le sur le circuit de l'Albert Park à Melbourne, est la du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950 et la manche d'ouverture du championnat 2013.


Grand Prix Australii 2013 (oficjalnie 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) – pierwsza runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2013.


The 2013 Australian Grand Prix (formally known as the 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) was a Formula One motor race that was held on 17 March 2013 as the opening round of the 2013 World Championship. The race was held at the Melbourne Grand Prix Circuit in the Melbourne suburb of Albert Park. It was the 78th race in the combined history of the Australian Grand Prix – which dates back to the 100 Miles Road Race of 1928 – and the 18th time the event has been held at the Melbourne Grand Prix Circuit. The race was won by Kimi Räikkönen with Fernando Alonso coming second and Sebastian Vettel coming third.


Grand Prix Austrálie 2013 (oficiálně 2013 Formula 1 Rolex Australian Grand Prix) se jela na okruhu Albert Park Circuit v Melbourne v Austrálii dne 17. března 2013. Závod byl prvním v pořadí v sezóně 2013 šampionátu Formule 1.


جائزة أستراليا الكبرى 2013

جائزة أستراليا الكبرى 2013 هو سباق فورمولا 1 أقيم في حلبة سباق الجائزة الكبرى في ملبورن، أستراليا. كان الأول من أصل 19 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 2013. حلّ الفنلندي كيمي رايكونن أولا بينما جاء الإسباني فرناندو ألونسو في المركز الثاني وحصل على المركز الثالث سباستيان فيتل.


Grand Prix F1 Australia 2013 merupakan balapan Formula Satu yang diadakan di Albert Park Circuit, Melbourne, Australia pada tanggal 17 Maret 2013 dan dimenangkan pembalap Lotus Kimi Raikkonen.


A Buran program Oroszország űrrepülőgép programja volt, amelyben az amerikai Space Shuttle alapján akartak saját űrsiklót készíteni. A Buran az amerikai űrsiklónál fejlettebb repüléstechnikával rendelkezett, így például képes volt önállóan, emberi beavatkozás nélkül leszállni.


ブラン計画（ブランけいかく）は、ソビエト連邦によって進められた再使用型宇宙往還機計画である。


Das sowjetische Buran-Raumfahrtprogramm ( für Buran – Schneesturm, "Betonung auf der zweiten Silbe") begann 1976 am ZAGI als Antwort auf das US-amerikanische Space Shuttle. Der Name leitet sich aus dem Namen der ersten Raumfähre Buran 1.01 (Schneesturm) ab, wird aber auch für das gesamte sowjetische Raumfährenprogramm verwendet. Das Projekt war das größte und teuerste Einzelprojekt in der sowjetischen Raumfahrt. Es kam aus finanziellen Gründen nur zu einem einzigen unbemannten Einsatz. Zeitweise arbeiteten bis zu 30.000 Menschen an dem Projekt. Die Raumfähre wurde von der NPO Molnija unter Leitung von Gleb Losino-Losinski (Raumfähre Buran) und der NPO Energija unter Leitung von Walentin Gluschko (Trägerrakete Energija, Gesamtprojekt) entwickelt. Das Buran-Programm wurde 1993 offiziell eingestellt.


Πρόγραμμα Μπουράν

Το Σοβιετικό πρόγραμμα επαναχρησιμοποιήσιμου διαστημοπλοίου Μπουράν ("Бура́н" σημαίνει Χιονοθύελλα στα Ρωσικά) ξεκίνησε στο TsAGI το 1974 ως μια απάντηση στο Αμερικανικό Διαστημικό Λεωφορείο. Το έργο ήταν το μεγαλύτερο και το πιο ακριβό στην ιστορία της Σοβιετικής εξερεύνησης του διαστήματος. Το Μπουράν ολοκλήρωσε μια μη επανδρωμένη διαστημική πτήση το 1988, πριν από την ακύρωση του το 1993. Το διαστημικό σκάφος Μπουράν ήταν παρόμοιο στην εμφάνιση με το Διαστημικό Λεωφορείο της NASA, και καταστράφηκε σε κατάρρευση υπόστεγου στις 12 Μαΐου 2002.


Энергия — Буран

«Энергия» — «Буран» — космическая программа советской многоразовой транспортной космической системы (МТКС). Одна из двух реализованных в мире систем МТКС, программа была ответом на аналогичную многоцелевую военно-гражданскую программу США «Спейс шаттл». Свой первый и единственный космический полёт орбитальный космический корабль-космоплан системы «Буран» совершил в беспилотном режиме 15 ноября 1988 года. Программа была начата в 1974 году, а в 1993 году было принято решение о прекращении работ и консервации созданного задела. Главными конструкторами многоразовой транспортной космической системы «Энергия» — «Буран» были Семенов Юрий Павлович, ответственный за создание системы «Буран» и Губанов Борис Иванович, ответственный за создание ракетного комплекса «Энергия».


Il Buran (, lett. "tormenta") fu un programma spaziale sovietico di spazioplano riutilizzabile, simile allo Space Shuttle della NASA. Il progetto iniziò nel 1976, il primo volo di una navicella ebbe luogo nel 1984, ma il programma fu cancellato nel 1992 con il crollo dell'Unione Sovietica. Con i suoi 16,4 miliardi di rubli, fu il più costoso e ambizioso programma spaziale dell'URSS.


暴風雪穿梭機計劃（，羅馬轉寫：Buran）是一個存在於前蘇聯時代的可重複使用太空船計劃。計劃始於1976年，由當時蘇聯的中央空氣動力學研究所（；TsAGI）負責，以回應由美國太空總署負責的太空穿梭機計劃。本來蘇聯計算了成本後對於研製太空梭興趣缺缺，然而政治家認為既然美國國防部也有參與美國的穿梭機計劃，表示這類的發展計劃並不單純只是民間的科學探索，而是一種有效的軍事武器，因此希望利用這對等的計劃製造一個潛在性的軍事威脅，以平衡在冷戰中各方的勢力。暴風雪計劃是蘇聯的太空探索史中最大型及最昂貴的計劃，但縱然暴風雪號在外型上與美國太空總署的穿梭機相似，實際上的功能卻差別甚大，特別是自動化設計和發射方式的思維。


Buran Uzay Mekiği, Sovyetler Birliği'nin uzay mekiği projesi. Test mekikleriyle birlikte toplam 10 mekiğin yapımına farklı dönemlerde başlanmıştı. Bunlardan ilk 5'i test mekikleriydi ve hepsi tamamlanmış ve görevlerini yapmışlardı. OK-1.01 olarak da adlandırılan model ilk defa uzaya çıkan modeldi. Yapımına 1986 yılında başlanmıştı ve 15 Kasım 1988'de uzaya çıkmıştı. Bu modele ilk önce Baikal ismi verilmiş olsa da uçuşuna kısa bir süre kala ismi "Buran" olarak değiştirildi. Bu mekik Kazakistan'daki Baykonur Uzay Üssü 112'nci hangarda 5 yıl bekletildi. Restorasyon sırasında hangarın tavanı çöktü. Buran projesinin uzaya çıkmış tek modeli Buran 1,01 ve Energiya fırlatma roket takımı çatı enkazı altında kalarak parçalandı. 7 restorasyon işcisi de ölmüştür.


Chương trình tàu vũ trụ sử dụng nhiều lần Buran (Бура́н có nghĩa là "bão tuyết" hay "trận bão tuyết" trong tiếng Nga) được khởi động năm 1976 tại TsAGI như một đối trọng với Chương trình tàu con thoi của Hoa Kỳ. Các nhà chính trị Xô viết tin rằng các tàu vũ trụ sẽ là một vũ khí hiệu quả bởi vì Bộ Quốc phòng Mỹ có tham gia vào dự án, và có thể đặt ra một mối đe doạ tiềm tàng tới sự cân bằng quyền lực trong Chiến tranh Lạnh. Dự án này là lớn nhất và đắt tiền nhất trong lịch sử khám phá vũ trụ Xô viết.


Le programme de vaisseau spatial réutilisable soviétique Bourane, Buran selon la transcription anglaise (« » signifie « tempête de neige » en russe), a été lancé en 1976 en réponse au programme américain de navettes spatiales. Les dirigeants soviétiques, qui étaient persuadés que ce programme américain serait utilisé à des fins militaires, ont voulu disposer d'un engin équivalent afin de maintenir l’équilibre des puissances durant la guerre froide. Ce projet a été le plus important et le plus coûteux de l’histoire de l’exploration spatiale soviétique.


Buran (ros. "Буран", „burza śnieżna”) – radziecki wahadłowiec kosmiczny rozwijany w ramach programu „WKK” (ros. Воздушно Космический Корабль, „statek powietrzno-kosmiczny”) w latach 1974–1993.


The "Buran" programme (, , "Snowstorm" or "Blizzard"), also known as the "VKK Space Orbiter programme" (), was a Soviet and later Russian reusable spacecraft project that began in 1974 at the Central Aerohydrodynamic Institute in Moscow and was formally suspended in 1993. In addition to being the designation for the whole Soviet/Russian reusable spacecraft project, "Buran" was also the name given to Orbiter K1, which completed one uncrewed spaceflight in 1988 and was the only Soviet reusable spacecraft to be launched into space. The "Buran"-class orbiters used the expendable Energia rocket as a launch vehicle. They are generally treated as a Soviet equivalent of the United States' Space Shuttle, but in the Buran project, only the aeroplane-shaped orbiter itself was theoretically reusable (unlike the Shuttle system's ability to reuse solid rocket boosters).


Program Buran (, "Bouře" ) byl sovětský a později ruský opakovatelně použitelný projekt kosmoplánu, který začal v roce 1974 v Ústředním aerohydrodynamickém institutu v Moskvě a formálně byl ukončen v roce 1993 Borisem Jelcinem pro nedostatek peněz a kvůli složité politické situaci.


برنامج بوران

برنامج بوران «عاصفة الثلج»، والمعروف أيضًا «برنامج المركبة المدارية الفضائية» (مركبة الفضاء الجوية)، هو مشروع مركبة فضائية قابلة لإعادة الاستخدام سوفييتية ولاحقًا روسية، بدأ هذا المشروع في المعهد المركزي للهيدرو أيرو ديناميكا في موسكو عام 1974، وجرى تعليقه رسميًا في عام 1993. بالإضافة إلى أنه عُرف بمشروع المركبة الفضائية القابلة لإعادة الاستخدام الروسي/السوفييتي، سُمّي "بوران" أيضًا بالمركبة المدارية كي1، التي أنهت رحلة غير مأهولة في عام 1988، وكانت المركبة الفضائية السوفييتية الوحيدة القابلة لإعادة الاستخدام التي أُطلقت إلى الفضاء. استخدمت المركبات المدارية من "طراز بوران" صاروخ إنرجيا المستهلك بمثابة مركبة إطلاق. اعتُبر بوران المكافئ السوفييتي للمكوك الفضائي الأمريكي، لكن في مشروع بوران، يمكن نظريًا إعادة استخدام المركبة المدارية التي تأخذ شكل طائرة فقط.


A 2002-es közép-európai áradások augusztusban következtek be Németország, Ausztria, Csehország, Szlovákia, Magyarország, Horvátország és Románia területén. Az Alpok keleti területein kialakult nagy mennyiségű esőzéssel indult az áradás. Az áradások leginkább a Duna és az Elba, illetve vízgyűjtő területeire terjedtek ki.


In augustus van het jaar 2002 zorgde hevige regenval voor hoogwater en overstromingen in Centraal-Europa. Tientallen mensen kwamen om, duizenden verloren hun bezittingen en er werd voor miljarden euro's schade aangericht door de overstromingen in grote delen van Europa, waaronder Duitsland, Oostenrijk, Polen, Roemenië, Slowakije en Tsjechië. In Duitsland wordt het hoogwater van 2002 "Jahrhunderthochwasser" genoemd, wat inhoudt dat zulk hoog water maar eens in de honderd jaar voorkomt. In de deelstaat Saksen wordt zelfs over een "Jahrtausendflut" gesproken, oftewel hoogwater dat eenmaal in de duizend jaar voorkomt.


Översvämningarna i Europa 2002 var en serie översvämningar som i augusti 2002 följde ett över en vecka långt intensivt regnväder i Europa. Flera människor omkom, tusentals blev hemlösa och skador för motsvarande miljarder euro uppstod i Tjeckien, Österrike, Tyskland, Slovakien, Polen, Ungern, Rumänien och Kroatien. Översvämningen var en så kallad hundraårsflod, som vanligtvis bara sker vart hundrade år.


Das Hochwasser in Mitteleuropa im August 2002 war eine Flutkatastrophe in Deutschland, Tschechien und Österreich. Es kam dabei zu schweren Überflutungen, in Ost- und Norddeutschland insbesondere an der Elbe, in Bayern und Österreich an der Donau. Das Hochwasser war durch tagelange, extreme Regenfälle verursacht worden und führte zu wochenlangen Hilfseinsätzen, mindestens 45 Todesopfern und Schäden in Höhe von insgesamt etwa 15 Milliarden Euro (in Deutschland etwa 9 Milliarden, davon 6 in Sachsen). Dem Hochwasser wird ein Effekt auf die anschließende Bundestagswahl 2002 bescheinigt.


Наводнение в Европе (2002)

Летом 2002 года в Европе произошло крупнейшее за последние 100 лет наводнение, вызванное ливнями. Принесенный ущерб был оценен в миллиарды евро. Сильнее всего пострадали Россия, Чехия, Австрия, Германия, Словакия, Польша, Венгрия, Румыния и Хорватия.


Euroopan tulvat 2002 aiheuttivat tulvia, jotka tappoivat yli sata ihmisiä, jättivät tuhansia kodittomiksi ja aiheuttivat miljardien eurojen tappiot Tšekissä, Itävallassa, Saksassa, Slovakiassa, Puolassa, Unkarissa, Romaniassa ja Kroatiassa.


Европейско наводнение (2002)

През август 2002 г. голямо наводнение, причинено от едноседмични продължителни силни дъждове, изливащи се в Европа, убива десетки и оставя хиляди хора без домове. Нанесени са щети за милиарди евро в Австрия, Германия, Италия, Полша, Румъния, Русия, Словакия, Унгария, Хърватия, Чехия.


Con l'espressione alluvione europea del 2002 ci si riferisce alla serie di alluvioni ed inondazioni che hanno colpito l'Europa nell'agosto del 2002, dopo una settimana di piogge intense ed ininterrotte in molte zone centrali del continente.


Les inondations européennes de 2002 se sont déroulées durant le mois d'août 2002 à la suite de plusieurs semaines de pluies torrentielles. Elles ont touché principalement l'Europe centrale. Elles ont tué plusieurs dizaines de personnes et ont détruit de nombreuses habitations. Le coût des dommages est estimé à plusieurs milliards d'euros.


Powódź w Europie, nazywana niekiedy Wielką powodzią tysiąclecia, nawiedziła tereny Europy Środkowo-Wschodniej w sierpniu 2002. Straty, jakie spowodowały ulewne deszcze w kilkunastu krajach, sięgają miliardów euro. Największe zniszczenia miały miejsce na terenach: Austrii, Czech, Niemiec, Słowacji. Wszystkie 17 ofiar śmiertelnych odnotowano na terenie Czech.


In August 2002 a flood caused by over a week of continuous heavy rains ravaged Europe, killing dozens, dispossessing thousands, and causing damage worth billions of euros in the Czech Republic, Italy, Spain, Austria, Germany, Slovakia, Hungary, Romania, Bulgaria, Croatia, Ukraine and Russia. The flood was of a magnitude expected to occur roughly once a century. Unprecedented flood heights were recorded and at least 110 people died. In December 2002, total economic damage estimates exceeded 15 billion Euro, of which 15% was insured.


Las inundaciones europeas de 2002 tuvieron lugar el mes de agosto de dicho año. Las crecidas, entre otros, del Elba y el Danubio mataron a 110 personas y causaron daños materiales por valor de 15 000 miles de millones de euros, de los que solo un 15% estaban asegurados, en la República Checa, Austria, Alemania, Eslovaquia, Polonia, Hungría, Rumanía y Croacia.


V srpnu 2002 způsobily silné dlouhotrvající deště vzestup hladin řek Vltavy, Labe, Dunaje a dalších jejich přítoků. Toto vzedmutí dosáhlo úrovně stoleté vody. Povodeň způsobila smrt desítek lidí a škody v řádech miliard eur. Postihla území Česka, Chorvatska, Maďarska, Německa, Polska, Rakouska, Rumunska.


1971–1972-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

Az olasz labdarúgó-bajnokság első osztályának 1971–1972-es szezonja volt a Serie A hetvenedik idénye. A bajnok a Juventus lett. Ez volt a klub tizennegyedik bajnoki címe.


Die Serie A 1971/72 war die 40. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie begann am 3. Oktober 1971 und endete am 28. Mai 1972.


La Serie A 1971-1972 è stata la 70ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 40º a girone unico), disputato tra il 3 ottobre 1971 e il 28 maggio 1972 e concluso con la vittoria della , al suo quattordicesimo titolo.


Італійська Серія A 1971–1972

Сезон 1971-72 Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, 41-й турнір з моменту започаткування Серії A. Участь у змаганні брали 16 команд, 3 найгірші з яких за результатами сезону полишили елітний дивізіон.


Championnat d'Italie de football 1971-1972

La saison 1971-1972 du Championnat d'Italie de football est la soixante-dixième édition du championnat italien de première division.


Serie A 1971/1972 – 70. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 3 października 1971 do 28 maja 1972. Mistrzem został , zdobywając swój 14.tytuł.


The 1971–72 Serie A season was won by Juventus.


La Serie A 1971–72 fue la 70ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 40ª bajo el formato de grupo único. Juventus ganó su 14º "scudetto".


A 2014-es UEFA-bajnokok ligája-döntő az európai labdarúgó-klubcsapatok legrangosabb tornájának 22., jogelődjeivel együttvéve az 59. döntője volt. A mérkőzést a lisszaboni Estádio da Luz stadionban rendezték 2014. május 24-én. A mérkőzés győztese részt vett a 2014-es UEFA-szuperkupa döntőjében, ahol az ellenfél a 2013–2014-es Európa-liga győztese volt, valamint a 2014-es FIFA-klubvilágbajnokságra is kijutott.


De UEFA Champions Leaguefinale van het seizoen 2013/14 was de 22e finale in de geschiedenis van het toernooi. De wedstrijd werd gespeeld op 24 mei 2014 in het Estádio da Luz in Lissabon. Met Real Madrid en Atlético Madrid stonden er voor het eerst twee clubs uit dezelfde stad in de finale. Deze finale werd na verlengingen gewonnen door Real Madrid. Het was de tiende keer dat de Koninklijken de beker met de grote oren in ontvangst mochten nemen. Carlo Ancelotti was de eerste coach sinds Bob Paisley die de trofee voor de derde keer wist te winnen. Na afloop werd Ángel Di María verkozen tot man van de wedstrijd.


UEFAチャンピオンズリーグ 2013-14 決勝

UEFAチャンピオンズリーグ 2013-14 決勝（ウエファチャンピオンズリーグ 2013-14 けっしょう、）は、欧州サッカー連盟（UEFA）により開催されるUEFAチャンピオンズリーグ 2013-14の決勝戦であり、22回目のUEFAチャンピオンズリーグの決勝戦である。（UEFAチャンピオンズカップ時代を含めると59回目。）試合は2014年5月24日土曜日にリスボンのエスタディオ・ダ・ルスで開催された。


Finalen av Uefa Champions League 2013/2014 är finalen av 2014 års upplaga av Uefa Champions League. Det är den 59:e finalen av Europas främsta fotbollsturnering, och den 22:a sen den döptes om från Europacupen till Uefa Champions League. Den är planerad att spelas den 24 maj 2014 på Estádio da Luz i Lissabon, Portugal.


Das UEFA-Champions-League-Finale 2014 war die Endspiel-Begegnung der Champions-League-Saison 2013/14, die zwischen den Fußballvereinen Real Madrid und Atlético Madrid am 24. Mai 2014 im Lissaboner "Estádio da Luz", der Heimstätte von Benfica Lissabon, ausgetragen wurde. Dass zwei spanische Mannschaften aufeinandertrafen, war bisher erst einmal beim Finale im Jahr 2000 der Fall; zum ersten Mal in der 58-jährigen Geschichte des höchsten europäischen Fußballwettbewerbs standen sich zwei Mannschaften aus derselben Stadt im Endspiel gegenüber. Das Finale war somit auch das bedeutendste "derbi madrileño" zwischen den beiden Vereinen. Real besiegte Atlético nach Verlängerung mit 4:1 und qualifizierte sich für das Spiel gegen den Europa-League-Sieger 2014 FC Sevilla um den UEFA Super Cup 2014 und für das Halbfinale der FIFA-Klub-Weltmeisterschaft 2014.


גמר ליגת האלופות 2014

גמר ליגת האלופות 2014 התקיים באצטדיון האור בליסבון שבפורטוגל ב-24 במאי 2014, ובו נקבע שזוכת ליגת האלופות לעונת 2013/2014 היא ריאל מדריד שניצחה את אתלטיקו מדריד 1-4 בהארכה. זו הייתה הפעם הראשונה שהתקיים דרבי בגמר ליגת האלופות והפעם העשירית בתולדותיה שריאל מדריד זוכה בליגת האלופות.


Finala Ligii Campionilor 2014 a fost meciul final și decisiv al Ligii Campionilor 2013-2014, cel de-al 59-lea sezon al celei mai bune competiții fotbalistice interclub ca valoare din Europa, organizată de UEFA și al 22-lea de când a fost redenumită din Cupa Campionilor Europeni în Liga Campionilor UEFA. Meciul s-a jucat pe Estádio da Luz din Lisabona, Portugalia, pe 24 mai 2014, între echipele spaniole Real Madrid și Atlético Madrid, pentru prima oară în istorie echipele fiind din același oraș. Real Madrid a câștigat meciul cu 4-1 după prelungiri învingând astfel pe Atlético Madrid. Primul gol al meciului a fost marcat de Diego Godín de la Atlético Madrid, iar în minutul 93, Real Madrid a egalat prin lovitura de cap a lui Sergio Ramos, trimițând meciul în prelungiri. În prelungirile meciului, Real Madrid a mai marcat de trei ori prin: Gareth Bale, Marcelo și Cristiano Ronaldo.


Финал Лиги чемпионов УЕФА 2014

Финал Лиги Чемпионов УЕФА 2014 — финальный матч Лиги чемпионов УЕФА 2013/14 годов, 59 сезона самого престижного клубного футбольного турнира под эгидой УЕФА, и 22 сезона после переименования Кубка европейских чемпионов в Лигу чемпионов.


Mestarien liigan loppuottelu 2014 oli pelattavan kauden 2013–2014 Mestarien liigan viimeinen ottelu, joka oli järjestykseltään Mestarien liigan 22. kausi ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 59. kausi. Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2014 Estádio da Luzilla Lissabonissa, Portugalissa, joka käytiin espanjalaisseurojen Real Madridin ja Atlético Madridin välillä. Koskaan aikaisemmin kilpailun historiassa loppuottelussa eivät olleet kohdanneet kaksi samasta kaupungista kotoisin olevaa joukkuetta.


Finale della UEFA Champions League 2013-2014

La finale della 59ª edizione della Champions League si è tenuta sabato 24 maggio 2014 allo Stadio da Luz di Lisbona, proponendo per la prima volta una stracittadina: a scendere in campo sono state infatti, in un derbi madrileño, le due maggiori squadre di Madrid, l' e il .


2014 UEFA 챔피언스리그 결승전

2014 UEFA 챔피언스리그 결승전은 UEFA 챔피언스리그의 58번째 결승전이자 현재의 대회명으로 개명 후 22번째 결승 경기로 레알 마드리드와 아틀레티코 마드리드의 경기였다. 경기는 2014년 5월 24일 포르투갈 리스본에 위치한 이스타디우 다 루스에서 열렸다. 이 경기는 챔피언스리그 결승에서 열린 최초의 더비 경기다.


Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2014

Фіна́л Лі́ги чемпіо́нів УЄФА́ 2014 ро́ку — фінальний матч розіграшу Ліги чемпіонів УЄФА 2013–2014, 59-го сезону в історії Кубка європейських чемпіонів і 22-го сезону в історії Ліги чемпіонів УЄФА. Матч відбувся 24 травня 2014 року в Лісабоні на стадіоні «Ештадіу да Луж» У матчі зіграли дві команди з Мадрида: «Реал Мадрид» і «Атлетіко», з рахунком 4–1 перемогу здобув «Реал».


فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۱۴

فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۱۴ دیدار نهایی پنجاه و نهمین دوره مسابقات لیگ قهرمانان اروپا در فصل لیگ قهرمانان اروپا ۱۴-۲۰۱۳ است.


2014年歐洲冠軍聯賽決賽

2014年歐洲聯賽冠軍盃決賽於2014年5月24日在葡萄牙里斯本的光明球場舉行，以決出2013–14年歐洲聯賽冠軍盃冠軍誰屬。本屆決賽由西班牙的皇家馬德里對決同城宿敵馬德里體育會，是欧冠历史上首次由同城球队會師決賽。故此，這場「馬德里打吡」在歐聯歷史上佔有重要的地位。這是歐洲聯賽冠軍盃歷史上第五次上演同市打吡（前4次非决赛），也是第五次决赛中的同国德比（前4次非同城），也是这两支球队第二次在欧冠赛场同城德比。


A Final da Liga dos Campeões da UEFA de 2013–14 foi a 59ª edição da decisão da principal competição de clubes da Europa. Foi disputada em 24 de maio de 2014 no Estádio da Luz, em Lisboa, Portugal. Luís Figo foi escolhido pela UEFA como embaixador deste evento.


2014 UEFA Şampiyonlar Ligi Finali, 2013-14 UEFA Şampiyonlar Ligi sezonunun şampiyonunu belirleyen, toplamda 59. organizasyon UEFA Şampiyonlar Ligi adını aldıktan sonra ise 22. final karşılaşması. Final maçı Portekiz'in Lizbon şehrinde Işık Stadyumu'nda oynandı. Bu maç 1967 Şampiyon Kulüpler Kupası Finali'nden sonra Lizbon'da oynanan ikinci finaldir.


Trận Chung kết UEFA Champions League 2014 là trận đấu cuối cùng của giải UEFA Champions League 2013–14, mùa bóng thứ 59 tại giải đấu quy tụ tất cả các câu lạc bộ hàng đầu châu Âu do UEFA tổ chức, và là mùa bóng thứ 22 giải đấu có tên gọi UEFA Champions League (Cúp các đội vô địch bóng đá quốc gia châu Âu). Trận đấu sẽ được tổ chức trên sân Estádio da Luz ở Lisbon, Bồ Đào Nha, vào ngày 24 tháng 5 năm 2014 giữa hai đội bóng Tây Ban Nha là Real Madrid và Atlético Madrid. Đây là trận đấu chung kết thứ năm có hai đội đến từ cùng một quốc gia, lần thứ hai góp mặt hai đại diện Tây Ban Nha ở chung kết và là lần đầu tiên trong lịch sử Champions League có hai đội bóng cùng một thành phố thi đấu với nhau trong một trận chung kết. Real Madrid thắng trận 4-1 sau hiệp phụ, với các bàn thắng của Gareth Bale, Marcelo và Cristiano Ronaldo sau bàn thắng gỡ hòa ở phút 93 của Sergio Ramos, đã làm cho bàn thắng của Diego Godín vào hiệp 1 trở nên vô nghĩa. Vì thế Real Madrid lập một kỉ lục giành 10 chức vô địch trong giải đấu này, 12 năm sau khi họ giành chức vô địch thứ chín.


Finale de la Ligue des champions de l'UEFA 2013-2014

La finale de la Ligue des champions de l'UEFA 2013-2014 est la cinquante-neuvième finale de la Ligue des champions de l'UEFA. Disputée le à l'Estádio da Luz de Lisbonne, elle oppose les deux clubs espagnols et madrilènes de l’Atlético de Madrid et du Real Madrid qui ont respectivement éliminé en demi-finale Chelsea et le Bayern Munich.


The 2014 UEFA Champions League Final was the final match of the 2013–14 UEFA Champions League, the 59th season of Europe's premier club football tournament organised by UEFA, and the 22nd season since it was renamed from the European Champion Clubs' Cup to the UEFA Champions League.


Final de la Liga de Campeones de la UEFA 2013-14


UEFA Champions League finalen 2014 var en fodboldkamp der blev spillet 24. maj 2014. Kampen blev spillet foran 60.976 tilskuere på Estádio da Luz i Lissabon, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 2013-14. Den var kulminationen på den 59. sæson i Europas fineste klubturnering for hold arrangeret af UEFA, og den 22. finale siden turneringen skiftede navn fra European Champion Clubs' Cup til UEFA Champions League.


نهائي دوري أبطال أوروبا 2014

نهائي دوري أبطال أوروبا 2014 هي المباراة النهائية من دوري أبطال أوروبا 14–2013، الموسم التاسع والخمسون من مسابقة أوروبا الممتازة لأندية كرة القدم التي تنظمها يويفا، والموسم الثاني والعشرون منذ اعادة تسميته من كأس الأندية الأوروبية البطلة إلى دوري أبطال أوروبا. والمقامة على استاد دا لوز في لشبونة، البرتغال يوم 24 مايو 2014.


ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก นัดชิงชนะเลิศ 2014

ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก นัดชิงชนะเลิศ 2014 เป็นการแข่งขันนัดชิงชนะเลิศของ ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก ฤดูกาล 2013–14, และเป็นครั้งที่ 59 ของการแข่งขันชิงแชมป์สโมสรในทวีปยุโรป โดย ยูฟ่า, และเป็นฤดูกาลที่ 22 นับตั้งแต่การเปลี่ยนชื่อ จาก ยูโรเปียนแชมเปียนคลับ เป็น ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก.


Final Liga Champions UEFA 2014 akan menjadi pertandingan final bagi Liga Champions UEFA 2013–14, yang merupakan musim ke-59 bagi penyelenggaraan turnamen antar klub sepak bola tertinggi di Eropa yang diselenggarakan oleh UEFA, dan menjadi yang ke-22 setelah perubahan nama dari Piala Champions menjadi Liga Champions UEFA.


A 2014-es Európa-liga-döntő az európai labdarúgó-klubcsapatok második legrangosabb tornájának 5., jogelődjeivel együttvéve a 43. döntője volt. A mérkőzést a torinói Juventus Stadionban rendezték 2014. május 14-én. A mérkőzés győztese részt vett a 2014-es UEFA-szuperkupa döntőjében, ahol az ellenfél a 2013–2014-es UEFA-bajnokok ligája győztese volt.


De finale van de Europa League van het seizoen 2013/14 werd gehouden op 14 mei 2014 in het Juventus Stadium in Turijn. Het Spaanse Sevilla nam het op tegen het Portugese Benfica, dat voor het tweede jaar op rij in de finale stond. Het duel eindigde op 0-0. In de strafschoppenreeks toonde Sevilla zich de sterkste. Na afloop werd Ivan Rakitić verkozen tot man van de wedstrijd.


UEFAヨーロッパリーグ2013-14 決勝（UEFAヨーロッパリーグ2013-2014けっしょう、）は、欧州サッカー連盟 (UEFA) により開催されるUEFAヨーロッパリーグ 2013-14の決勝戦であり、5回目のUEFAヨーロッパリーグの決勝戦である（UEFAカップ時代を含めると43回目）。試合は2014年5月14日水曜日にトリノのユヴェントス・スタジアムで開催される。


גמר הליגה האירופית 2014

גמר הליגה האירופית 2014 התקיים באצטדיון יובנטוס בטורינו, איטליה ב-14 במאי 2014, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2013/2014 היא סביליה הספרדית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום ההארכה. הייתה זו המהדורה ה-43 של המפעל, והחמישית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.


Finala UEFA Europa League 2014 a fost meciul final și decisiv al UEFA Europa League 2013-2014, cel de-al 43-lea sezon a celei de-a doua competiții fotbalistice interclub ca valoare din Europa, organizată de UEFA, și cel de-al 5-lea sezon de când competiția a fost redenumită din Cupa UEFA în UEFA Europa League. Meciul s-a jucat pe 14 mai 2014, pe stadionul Juventus Stadium din Torino, Italia, între echipa spaniolă FC Sevilla și echipa portugheză SL Benfica. Sevilla a câștigat meciul cu 4–2 la loviturile de departajare, după ce timpul regulamentar și prelungirile s-au terminat cu scorul de 0–0.


Финал Лиги Европы УЕФА 2014

Финал Лиги Европы УЕФА 2014 года — финальный матч розыгрыша Лиги Европы УЕФА 2013/14, 43-го сезона в истории Кубка УЕФА и 5-го сезона в истории Лиги Европы УЕФА. Этот футбольный матч состоялся 14 мая 2014 года, на стадионе «Ювентус» в Турине.


2014 UEFA 유로파리그 결승전

2014 UEFA 유로파리그 결승전은 UEFA 유로파리그의 43번째 결승전이자 현재의 대회명으로 개명한 이후로는 5번째 결승 경기이다. 경기는 2014년 5월 14일 이탈리아 토리노에 위치한 유벤투스 스타디움에서 열렸다. 스페인의 세비야가 전후반과 연장전을 0-0으로 마친 뒤에 포르투갈의 벤피카를 승부차기 4-2로 누르고 우승을 차지했다.


Фінал Ліги Європи УЄФА 2014

Фіна́л Лі́ги Євро́пи УЄФА́ 2014 — 43-й фінал Кубка УЄФА, але 5-й у зміненому форматі. Пройшов 14 травня 2014 року в Турині, Італія, на стадіоні «Ювентус Стедіум». Між собою зустрілись іспанська «Севілья» та португальська «Бенфіка». У серії післяматчевих пенальті з рахунком 4–2 перемогу здобула «Севілья».


فینال لیگ اروپا ۲۰۱۴

فینال لیگ اروپا ۲۰۱۴ دیدار نهایی مسابقات لیگ اروپا در فصل ۱۴–۲۰۱۳ است سویا موفق شد بنفیکا را در ضربات پنالتی با نتیجه ۴–۲ شکست دهد.


2014年歐霸盃決賽於2014年5月14日在義大利都靈的尤文圖斯球場舉行，以決定2013–14年歐霸盃冠軍誰屬。這也是從歐洲足協盃改制後的第五屆歐洲聯賽的決賽。這次決賽是葡超的賓菲加對上西甲的西維爾，兩隊在經過90分鐘正規賽及30分中延長賽仍以0-0平手，最終塞維亞在PK大戰中以4–2擊敗賓菲加，贏得當屆冠軍。


A Final da Liga Europa da UEFA de 2013–14 foi a 43ª edição da decisão da segunda principal competição da Europa. Ela foi disputada em 14 de maio de 2014 no Juventus Stadium, em Turim. Ciro Ferrara foi escolhido pela UEFA como embaixador deste evento.


2014 UEFA Avrupa Ligi Finali, 2013-14 UEFA Avrupa Ligi'nin kazananını belirlemek amacıyla, 14 Mayıs 2014 tarihinde Torino'daki Juventus Stadyumu'nda Sevilla ile Benfica takımları arasında oynanan kırk üçüncü final. Avrupa Ligi ismiyle ise beşinci final maçıdır.


Pusingan Akhir Liga Europa UEFA 2014 merupakan perlawanan terakhir bagi Liga Europa UEFA 2013-14, yang merupakan musim ke-43 bagi penyelenggaraan pertandingan peringkat kedua antara kelab bola sepak di Eropah yang diadakan oleh UEFA, dan yang merupakan musim ke-5 setelah perubahan nama dari Piala UEFA menjadi Liga Europa UEFA. Pertandingan diadakan pada 14 Mei 2014 bertempat di Stadium Juventus, Turin, Itali, antara wakil Sepanyol Sevilla dan wakil Portugal Benfica. Sevilla memenangi perlawanan itu menerusi sepakan penalti 4-2 selepas seri 0-0 selepas masa tambahan.


La finale de la Ligue Europa 2013-2014 est la de la Ligue Europa de l'UEFA, et la depuis la réforme de l’ancienne Coupe UEFA. Ce match de football a lieu le au Juventus Stadium de Turin, en Italie.


The 2014 UEFA Europa League Final was the final match of the 2013–14 UEFA Europa League, the 43rd season of Europe's secondary club football tournament organised by UEFA, and the fifth season since it was renamed from the UEFA Cup to the UEFA Europa League. It was played at the Juventus Stadium in Turin, Italy on 14 May 2014, between Spanish side Sevilla and Portuguese side Benfica. Sevilla won the match 4–2 on penalties, following a 0–0 draw after extra time.


UEFA Europa League finalen 2014 var en fodboldkamp der blev spillet 14. maj 2014. Kampen blev spillet foran 33.120 tilskuere på Juventus Stadium i italienske Torino, og skulle finde vinderen af UEFA Europa League 2013-14. Den var kulminationen på den 43. sæson i Europas næststørste klubturnering for hold arrangeret af UEFA, og den femte finale siden turneringen skiftede navn fra UEFA Cup til UEFA Europa League.


نهائي الدوري الأوروبي 2014

نهائي دوري أوروبا 2014 هو المباراة النهائية من الدوري الأوروبي 2013–14، الموسم الثالث والأربعون من مسابقة أوروبا الثانوية لأندية كرة القدم التي تنظمها يويفا، والموسم الخامس منذ اعادة تسميته من كأس الاتحاد الأوروبي إلى دوري أوروبا. لعبت المباراة على استاد يوفنتوس في تورينو، إيطاليا يوم 14 مايو 2014.


ยูฟ่ายูโรปาลีก นัดชิงชนะเลิศ 2014

ยูฟ่ายูโรปาลีก นัดชิงชนะเลิศ 2014 เป็นนัดชิงชนะเลิศของการแข่งขัน ยูฟ่ายูโรปาลีก ฤดูกาล 2013–14 และเป็นครั้งที่ 43 ของการแข่งขันชิงแชมป์สโมสรในทวีปยุโรป โดยยูฟ่า และเป็นฤดูกาลที่ 5 ตั้งแต่การเปลี่ยนชื่อจาก ยูฟ่า คัพ เป็น ยูฟ่ายูโรปาลีก โดยการแข่งขันนัดนี้จะมีขึ้นที่ ยูเวนตุส สเตเดี้ยม ในกรุงตูริน ประเทศอิตาลี ในวันที่ 14 พฤษภาคม พ.ศ. 2557 ระหว่างฝั่งจากสเปน เซบิยา และฝั่งจากโปรตุเกส เบนฟิกา. เซบิยาชนะนัดนี้ด้วยผลการแข่งขัน 4–2 ใน การยิงจุดโทษตัดสิน, หลังจากช่วงต่อเวลาพิเศษเสมอกันที่สกอร์ 0–0.


Final Liga Eropa UEFA 2014 merupakan pertandingan final bagi Liga Eropa UEFA 2013–14, yang merupakan musim ke-43 bagi penyelenggaraan turnamen tingkat kedua antar klub sepak bola di Eropa yang diselenggarakan oleh UEFA, dan yang merupakan musim ke-5 setelah perubahan nama dari Piala UEFA menjadi Liga Eropa UEFA. Pertandingan diselenggarakan pada 14 Mei 2014 bertempat di Juventus Stadium, Turin, Italia.


Az 1947-es jégkorong-világbajnokság a 14. világbajnokság volt, amelyet a Nemzetközi Jégkorongszövetség szervezett. Csehszlovákiában, Prágában rendezték február 15. és 23. között. A címvédő a kanadai válogatott volt. A tornát a csehszlovák csapat nyerte, története során első alkalommal.


Светско првенство у хокеју на леду 1947. било је 14. по реду такмичењу за титулу светског првака у хокеју на леду у организацији Светске хокејашке федерације (ИИХФ). Европске репрезентације уједно су се такмичиле за 25. титулу европског првака. Било је то прво светско првенство у хокеју на леду након седмогодишње паузе услед Другог светског рата. Турнир се одржавао од 15. до 23. фебруара 1947. у Чехословачкој, а све утамице игране су у Прагу. Био је то 3. пут да је Чехословачка организовала турнир хокејашког светског првенства.


Die 14. Eishockey-Weltmeisterschaft und 25. Eishockey-Europameisterschaft fand als erste nach dem Zweiten Weltkrieg vom 15. bis 23. Februar 1947 in Prag in der Tschechoslowakei statt. Acht Mannschaften nahmen teil, es fehlte allerdings Rekordweltmeister Kanada. Der Weltmeister wurde erstmals im Ligaspielbetrieb ermittelt. Die WM endete mit dem ersten Titelgewinn der Tschechoslowakei. Dieser Erfolg bedeutete gleichzeitig den siebten Europameistertitel für die Tschechoslowaken. Erfolgreichster Torschütze war der Tschechoslowake Vladimír Zábrodský mit 29 Toren, die Österreicher gewannen die Fair-Play-Trophäe.


Чемпионат мира по хоккею с шайбой 1947

14-й чемпионат мира и одновременно 25-й чемпионат Европы по хоккею с шайбой проходил в Чехословакии, в столице Праге с 15 февраля по 23 февраля 1947 года. Это первый послевоенный чемпионат мира по хоккею с шайбой.


Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1947 olivat ensimmäiset lajin maailmanmestaruuskilpailut toisen maailmansodan jälkeen. Kisat pelattiin Tšekkoslovakiassa 15.–23. helmikuuta ja niihin osallistui kahdeksan joukkuetta – joukosta puuttui kuitenkin Kanada. Isäntäjoukkue voitti maailmanmestaruuden ja samassa yhteydessä pelatun Euroopan-mestaruuden, vaikka hävisikin Ruotsille.


Svetovno prvenstvo v hokeju na ledu 1947 je bilo štirinajsto Svetovno prvenstvo v hokeju na ledu. Potekalo je med 14. in 23. februarjem 1947 v Pragi, Češkoslovaška. Zlato medaljo je osvojila češkoslovaška reprezentanca, srebrno švedska, bronasto pa avstrijska. Skupaj je bilo v konkurenci osem reprezentanc.


Campionato mondiale di hockey su ghiaccio 1947

Il 14º Campionato mondiale di hockey su ghiaccio, valido anche come 25º campionato europeo di hockey su ghiaccio, si tenne nel periodo fra il 15 e il 23 febbraio 1947 nella città di Praga, già organizzatrice in precedenza di due campionati mondiali nel 1933 e nel 1938. Fu il primo mondiale svoltosi dopo la fine della Seconda guerra mondiale, motivo per cui la federazione internazionale escluse le nazionali di e , mentre furono graziate le federazioni di e . Al via si presentarono otto squadre, e destò scalpore l'assenza per la prima volta dei pluricampioni del , in aperta opposizione nei confronti degli organismi mondiali riguardo alla definizione di dilettantismo. Il campionato mondiale si svolse con la formula del girone all'italiana, con gare di sola andata. Fra le innovazioni i tre tempi furono portati a 20 minuti, furono create le linee di porta e centrale e le penalità divennero da 2, da 5 o da 10 minuti.


Чемпіонат світу з хокею із шайбою 1947

Чемпіонат світу з хокею із шайбою 1947 — 14-й чемпіонат світу з хокею із шайбою перший післявоєнний турнір, який проходив в період з 15 лютого по 23 лютого 1947 року. Матчі відбувались у Празі.


Verdensmesterskapet i ishockey i 1947 ble arrangert i Praha, Tsjekkoslovakia, 15. til 23. februar. Åtte lag deltok, og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Turneringen gjaldt også som det 25. Europamesterskapet i ishockey.


Championnat du monde de hockey sur glace 1947

Le quatorzième championnat du monde de hockey sur glace et par la même occasion le vingt-cinquième championnat d'Europe a eu lieu du 15 au 23 février 1947 à Prague en Tchécoslovaquie (aujourd'hui en République tchèque).


Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1947 boli v poradí štrnáste Majstrovstvá sveta v tomto športe a prvé, ktoré sa konali po skončení druhej svetovej vojny. Podujatie sa odohralo v Prahe v Československu.


The 14th Ice Hockey World Championships and 25th European Championship was the first after the Second World War. It was held from 15 to 23 February 1947 in Prague, Czechoslovakia. Eight teams participated, but the competition was notably missing the reigning world champion, Canada. The world champion was decided for the first time by round robin league play. Czechoslovakia won the world championship for the first time and the European championship for the seventh time. King Gustav V had sent a telegram of congratulations to the Swedish team after beating the Czechoslovaks, but they had barely finished celebrating when they were upset by the Austrians, costing them the gold medal.


14. mistrovství světa a zároveň 25. mistrovství Evropy v ledním hokeji se uskutečnilo ve dnech 15. až 23. února 1947 v Praze v Československu.


VM i ishockey 1947 var det 14. VM i ishockey, arrangeret af IIHF, og det første VM efter 2. verdenskrig. For de europæiske hold gjaldt det samtidig som det 25. EM i ishockey, og turneringen blev spillet 15. – 23. februar 1947 i Prag, Tjekkoslovakiet.


Az 1939-es jégkorong-világbajnokság a 13. világbajnokság volt, amelyet a Nemzetközi Jégkorongszövetség szervezett. Svájcban rendezték február 3. és 12. között. A tornát a címvédő kanadai csapat nyerte, története során 11. alkalommal.