شهاب‌سنگ چلیابینسک

در صبح روز ۲۷ بهمن ۱۳۹۲ خورشیدی برابر با ۱۵ فوریهٔ ۲۰۱۳ میلادی در حدود ساعت ۰۹:۱۵ به‌وقت محلی (۰۳:۱۵ به‌وقت جهانی) یک شهاب سنگ بزرگ با حداقل سرعت ۵۴٬۰۰۰ کیلومتربرساعت تقریباً معادل با ۴۴ برابر سرعت صوت، از فراز منطقهٔ اورال جنوبی روسیه عبور کرد و در بالای شهر چلیابینسک متلاشی گردید. به نظر می‌رسد بخش اصلی شهاب سنگ در هنگام سقوط به دریاچهٔ چبارکول برخورد کرده باشد. بنا به برآوردهای آکادمی علوم روسیه، وزن این شهاب سنگ که کی‌ای‌اف-۲۰۱۳ نام گرفت، بالغ بر ۱۰ تن بوده و در ارتفاع ۵۰-۳۰ کیلومتری از سطح زمین بر اثر برخورد با جو در هوا منفجر و متلاشی شده‌است.. رادارها تا پیش از برخورد این شهاب سنگ را شناسایی و رهگیری نکرده بودند. شهاب سنگ چلیابینسک بزرگ‌ترین جرم آسمانی است که در یک قرن اخیر، بعد از برخورد تونگوسکا در سال ۱۹۰۸، به زمین اصابت می‌کند.


2013年车里雅宾斯克小行星撞击事件

车里雅宾斯克小行星撞击事件是发生在2013年2月15日叶卡捷琳堡时间（YEKT）上午9時15分（世界标准时间3时15分）左右，位于俄罗斯乌拉尔联邦管区车里雅宾斯克市的一次小行星撞击事件。陨石进入大气层时直径约15米，质量约7千公吨，在天空中留下大约10公里长的轨迹。主要的碎片似乎击中了切巴尔库尔湖。該次事件中有1,491人受伤。大多数受伤的原因是碎玻璃和建筑震动。


O meteoro de Cheliabinsk, ou meteoro de Tcheliabinsk, foi provocado por um asteroide que adentrou a atmosfera terrestre sobre a Rússia em , transformando-se em uma bola-de-fogo que cruzou os céus do sul da região dos Urais até explodir sobre a cidade de Cheliabinsk, às 9:20:26 (horário local) ou 03:20:26 (UTC). Estima-se que o asteroide, ao adentrar a atmosfera terrestre, tinha aproximadamente de massa e de diâmetro, liberando o equivalente a de TNT de energia durante o evento. Para efeitos de comparação, a bomba nuclear jogada sobre Hiroshima liberou cerca de 13 quilotons de TNT de energia. Após despedaçar-se sobre Cheliabinsk, a maior parte do meteorito parece ter caído no lago Chebarkul.


En el matí del 15 febrer 2013 al sud dels Urals, Rússia,aproximadament a les 09:15 hora local (03:15 UTC), almenys un meteor va creuar el cel d'hora al matí a una velocitat d'almenys 54.000 km/h i es va fer miques sobre la ciutat de Txeliàbinsk. L'objecte principal sembla haver caigut sobre el Llac Chebarkul. L'Acadèmia Russa de les Ciències estima que el meteorit pesava 10 tones i l'explosió en ple vol es va produir a una alçada entre 30-50 quilòmetres de la superfície.


Meteorittnedslaget i Russland i 2013 fant sted da en meteoroide kom inn i jordatmosfæren morgenen 15. februar 2013 over Ural-regionen i Russland, og begynte å gløde og gå i oppløysing. Det russiske vitenskapsakademi har estimert at meteoroiden hadde en masse på 10 000 tonn og kom inn i atmosfæren med en hastighet på minst 54 000 km/t, og at den eksploderte i en høyde av mellom 30 og 50 km over bakken.


2013 Rusya meteor olayı, 15 Şubat 2013 tarihinde yerel saate göre sabah 09.20 civarında parlak bir meteorun Rusya semalarında belirmesiyle başladı. Saatte yaklaşık 60.000 km hızla hareket eden cisim Güney Ural bölgesini geçtikten sonra parlak bir ateş topuna dönüştü ve Çelyabinsk Oblastı semalarında yerden 15 ila 25 km yukarıda patladı. Yaklaşık 500 kiloton TNT gücündeki açığa salınan enerjinin tamamına yakını atmosfer tarafından emildi.


Ngày 15 tháng 2 năm 2013, một thiên thạch đã bay vào bầu khí quyển Trái Đất trên bầu trời nước Nga và đã trở thành một quả cầu lửa. Nó bay với vận tốc , gấp 44 lần vận tốc âm thanh, bay qua bầu trời khu vực Ural phía Nam và phát nổ ở phía trên tỉnh Chelyabinsk. Vật thể phát nổ ở độ cao khoảng 15 đến 25 km so với mặt đất. Theo ước tính của NASA, thiên thạch có đường kính 17 m, nặng xấp xỉ 7.700 đến 10.000 tấn và giải phóng nguồn năng lượng tương đương 500 kiloton thuốc nổ TNT, mạnh gấp 20-30 lần so với vụ nổ hai quả bom nguyên tử tại Hiroshima và Nagasaki. Thiên thạch có kích thước nhỏ hơn đáng kể so với các vật thể được theo dõi thông qua các nỗ lực hiện tại của các nhà khoa học theo dõi vật thể không gian, và đã không được người ta phát hiện trước khi nó đi vào khí quyển. Thiên thạch đã vỡ ra làm 7 vẫn thạch chính và một trong số đó đã rơi xuống một cái hồ Chebarkul đang đóng băng, tạo thành một cái lỗ có đường kính 6 m. Sóng xung kích từ thiên thạch trên bầu trời Chelyabinsk, miền trung nước Nga, khiến gần 1200 người bị thương do mảng kính vỡ. Các mảnh thiên thạch bốc cháy gây chấn động ở Chelyabinsk và một số thành phố khác trong vùng. Ít nhất 6 thành phố bị thiệt hại ở miền trung nước Nga. Liên lạc bằng di động đã tạm thời bị gián đoạn. Có tới 3.000 tòa nhà trong sáu thành phố trong khu vực bị hư hại do kết quả của vụ nổ và các ảnh hưởng. Vẫn thạch tạo ra một ánh sáng rực rỡ, đủ sáng để tạo ra bóng trong ánh sáng ban ngày trong Chelyabinsk và được quan sát ở Sverdlovsk, Tyumen, Orenburg (tỉnh), Cộng hòa Bashkortostan, và Kazakhstan.


Pada 15 Februari 2013, satu meteor telah memasuki atmosfera Bumi Rusia pada kira-kira 09:25 YEKT (03:25 UTC), dan menjadi satu bebola api. Ianya bergerak pada kelajuan 15 km sehingga 18 km (34,000 mph hingga 40,000 mph), ia melalui selatan Rantau Ural dan meletup pada Wilayah Rusia (Oblast). Letupan objek tersebut berlaku pada latitud bersamaan 15 dan 25 km (9.3 dan 16 mi) dari permukaan tanah. Jumlah tenaga yang dikeluarkan dari letupan tersebut dikatakan bersamaan 500 TNT, yang membuatnya 20–30 kali lebih kuat dari bom atom yang diletupkan di Hiroshima dan Nagasaki. Ianya lebih kecil berbanding objek yang dikesan oleh saintis objek angkasa, meteor tersebut tidak dapat dikesan sebelum memasuki ruang angkasa.


Le superbolide de Tcheliabinsk, plus communément appelé météore de Tcheliabinsk, est un météore ou bolide qui a été observé dans le ciel du sud de l’Oural, au-dessus de l’oblast de Tcheliabinsk, le matin du à environ locales ( UTC).


Pád meteoritu 15. februára 2013 sa odohral na území Ruska, v okolí mesta Čeľabinsk. V jeho dôsledku sa zranilo vyše 1200 ľudí.


Meteor czelabiński – przelot superbolidu o średnicy około 17–20 metrów i masie wynoszącej do 10 tysięcy ton, obserwowany nad południowym Uralem 15 lutego 2013 roku około godziny 9:20 lokalnego czasu (4:20 CET). Po wejściu w atmosferę Ziemi bolid rozpadł się po 32,5 sekundach lotu na wysokości 29,7 kilometrów nad powierzchnią Ziemi nad obwodem czelabińskim. Przelot bolidu widziany był także z obwodów tiumeńskiego i swierdłowskiego oraz z przylegających regionów Kazachstanu.


The Chelyabinsk meteor was a superbolide that entered Earth's atmosphere over Russia on 15 February 2013 at about 09:20 YEKT (03:20 UTC). It was caused by an approximately near-Earth asteroid with a speed relative to Earth of 19.16 ± 0.15 kilometres per second (60,000–69,000 km/h or 40,000–42,900 mph). It quickly became a brilliant superbolide meteor over the southern Ural region. The light from the meteor was brighter than the Sun, visible up to away. It was observed over a wide area of the region and in neighbouring republics. Some eyewitnesses also felt intense heat from the fireball.


El bólido de Cheliábinsk fue un evento meteórico ocurrido durante la mañana del 15 de febrero de 2013 en la ciudad homónima, ubicada en Rusia, en la zona sur de los Urales, aproximadamente a las 09:20 hora local (03:15 UTC).


Čeljabinský meteor byl velmi jasný meteor, neboli bolid, který ráno 15. února 2013 zazářil nad ruským Čeljabinskem. Těleso, které bolid způsobilo, v atmosféře vybuchlo. Výbuch způsobil na zemi značné škody. Později byly nalezeny na zem dopadlé meteority, největší měl hmotnost přes 570 kg.


Tjeljabinsk-meteoren var en meteor på anslået over 10.000 ton og en anslået diameter på 17 m, der den 15. februar 2013 klokken 09:20:26 lokal tid (03:20:26 UTC) eksploderede i en højde af 15–20 km over byen Tjeljabinsk nær Uralbjergene.


Chelyabinsk meteor යනු මීටර 20 ක් පමණ විශාලත්වයකින් යුත් උල්කාපාතයක් පෘථිවි වායුගෝලයට ඇතුල්වීම නිසා ඇතිවූ superbolide සංසිද්ධියකි.


نيزك تشيليابنسك

نيزك تشيليابنسك أو حادثة سقوط النيزك في روسيا 2013 ، حدثت حوالي الساعة 9:15 بالتوقيت المحلي (0315) بتوقيت غرينيتش صبيحة 15 فبراير 2013، فوق جنوب الأورال الروسي. صاحب النيزك عدد من الشظايا المنشقة منه أثناء مصادمته بجو الأرض، والتي توهجت عبر سماء مقاطعة أوبلاست تشيليابنسك. وقد أفادت وكالة الفضاء الأمريكية بأن سرعة النيزك أثناء سقوطه كانت 18 كيلومتر بالثانية (40,000 كيلومتر في الساعة) . وكان قد انفجر في الجو قبل اصطدامه بالأرض على ارتفاع نحو 25 كيلومتر. وقد بلغت كتلة النيزك 10,000 طن تقريباً مولداً انفجاراً هوائياً بمقدار 500 كيلوطن من الـTNT وهو ما يعادل تقريباً 30 ضعف قوة القنبلة ذرية من الفئة التي أسقطت على هيروشيما ونجازاكي.


Pada tanggal 15 Februari 2013, sebuah meteor memasuki atmosfer Bumi, tepat di atas Rusia, sekitar pukul 09:20:26 Waktu Yekaterinburg (03:20:26 UTC), dan berubah menjadi bola api. Meteor ini melewati region Ural dan meledak di langit kota Chelyabinsk. Meteor melintas dari utara ke selatan di kawasan tersebut.


A 2013-as férfi vízilabda-világbajnokság a 15. volt a férfi világbajnokságok történetében. A tornát az úszó-világbajnoksággal egy időben Barcelonában, Spanyolországban rendezték 2013. július 22. és augusztus 3. között. A címvédő Olaszország volt.


Светско првенство у ватерполу за мушкарце 2013. се одржало у оквиру Светског првенства у воденим спортовима од 23. јула до 3. августа у Барселони, у Шпанији, на базену Бернат Пикорељ. Бранилац титуле је била Италија, која је освојила Светско првенство 2011. Нови светски шампион је Мађарска.


Водное поло на чемпионате мира по водным видам спорта 2013 (мужчины)

Чемпионат мира по водному поло 2013 — 15-й турнир по водному поло в рамках чемпионата мира по водным видам спорта. Турнир прошёл в Барселоне (Испания). Победителем турнира в третий раз стала сборная Венгрии.


Pallanuoto ai Campionati mondiali di nuoto 2013 - Torneo maschile

La XV edizione del campionato mondiale di pallanuoto maschile si è svolto all'interno del programma dei Campionati mondiali di nuoto 2013 a Barcellona, in Spagna, dal 22 luglio al 3 agosto.


Water polo at the 2013 World Aquatics Championships – Men's tournament

The men's water polo tournament at the 2013 World Aquatics Championships, organised by the FINA, was held in the Piscines Bernat Picornell in Barcelona, Spain from 23 July to 3 August 2013.


Campeonato Mundial de Waterpolo Masculino de 2013

El XV Campeonato Mundial de Waterpolo Masculino se celebró en Barcelona (España) entre el 22 de julio y el 3 de agosto de 2013 en el marco del XV Campeonato Mundial de Natación. El evento fue organizado por la Federación Internacional de Natación (FINA) y la Real Federación Española de Natación.


A 2013-as gyorsasági kajak-kenu Európa-bajnokságot a portugáliai Montemor-o-Velhóban rendezték 2013. június 14. és június 16. között.


Die 25. Kanurennsport-Europameisterschaften 2013 fanden vom 12. bis 16. Juni 2013 im portugiesischen Leistungszentrum "Centro de Alto Rendimento" (CAR) in der portugiesischen Stadt Montemor-o-Velho statt.


Чемпионат Европы по гребле на байдарках и каноэ 2013

25-й чемпионат Европы по гребле на байдарках и каноэ прошёл с 14 по 16 июня 2013 года в Монтемор-у-Велью (Португалия).


I Campionati europei di canoa/kayak sprint 2013 sono stati la 25ª edizione della manifestazione. Si sono svolti a Montemor-o-Velho, in Portogallo, dal 14 al 16 giugno 2013.


Mistrzostwa Europy w Kajakarstwie 2013 odbyły się w dniach 14–16 czerwca 2013 roku w portugalskim Montemor-o-Velho.


The 2013 Canoe Sprint European Championships were the 25th edition of the Canoe Sprint European Championships, an international canoe and kayak sprint event organised by the European Canoe Association, and the 15th edition since its revival in 1997. They were held for the first time in Portugal, at the Center for High Performance in Montemor-o-Velho, between 14 and 16 June 2013. As in the previous edition, the competition comprised 26 events, of which 16 were for men and 10 for women.


Campeonato Europeo de Piragüismo en Aguas Tranquilas de 2013

El XV Campeonato Europeo de Piragüismo en Aguas Tranquilas se celebró en Montemor-o-Velho (Portugal) entre el 14 y el 16 de junio de 2013 bajo la organización de la Asociación Europea de Piragüismo (ECA) y la Federación Portuguesa de Piragüismo.


A 2013-as angol labdarúgó-szuperkupa, más néven FA Community Shield a 91. kiírás volt; egy labdarúgó mérkőzés a 2012–13-as bajnokság és a 2012-13-as FA-kupa győztese között. A mérkőzést a londoni Wembleyben rendezték 2013. augusztus 11-én, a két résztvevő a 2012–2013-as Premier League bajnoka, a Manchester United, és a 2012–2013-as FA-Kupa győztese a Wigan Athletic volt. A mérkőzést a Manchester United 2–0-ra nyerte, így története során 20. alkalommal hódította el az angol szuperkupát.


De FA Community Shield 2013 zal worden gespeeld op 11 augustus 2013 in het Wembley Stadium tussen de winnaars van de Premier League, Manchester United en de FA Cup 2012/13, Wigan.


FA Community Shield 2013 var den 91:a upplagan av FA Community Shield, en årlig fotbollsmatch som äger rum mellan fjolårets vinnare av Premier League och fjolårets vinnare av FA-cupen. Matchen spelades mellan vinnarna av Premier League 2012/2013, Manchester United, samt vinnarna av FA-cupen, Wigan Athletic, på Wembley Stadium i London den 11 augusti 2013 och slutade 2-0 till Manchester United. Efter att Wigan relegerades till Championship endast några dagar efter deras vinst i FA-cupen innebar det att ett lag utanför högstadivisionen skulle vara med i FA Community Shield sedan West Ham United 1980.


Суперкубок Англии по футболу 2013

Суперкубок Англии по футболу 2013 () — 91-й розыгрыш Суперкубка Англии, ежегодного футбольного матча, в котором встречаются чемпионы Премьер-лиги и обладатели Кубка Англии предыдущего сезона. Матч состоялся 11 августа 2013 года на стадионе «Уэмбли» в Лондоне. В нём встретились победитель Премьер-лиги сезона 2012/13 «Манчестер Юнайтед» и обладатель Кубка Англии сезона 2012/13 «Уиган Атлетик». Победу со счётом 2:0 одержал «Манчестер Юнайтед».


Lo FA Community Shield 2013 si è disputato domenica 11 agosto 2013 al Wembley Stadium di Londra.


Суперкубок Англії з футболу 2013

Суперкубок Англії з футболу 2013 — 91-й розіграш суперкубка Англії, турніру, в якому зустрілися і володар кубка попереднього сезону. 11 серпня 2013 року на стадіоні «Вемблі» в Лондоні на полі зійшлися володар кубка «Віган Атлетік» і чемпіон «Манчестер Юнайтед». Через декілька днів після завоювання кубка «Віган» понизився у класі, це був перший випадок коли в Суперкубку зіграла команда не з топ-дивізіону з 1980 року, коли таким клубом був «Вест Гем Юнайтед».


جام خیریه انگلستان ۲۰۱۳

جام خیریه ۲۰۱۳ در ۱۱ اوت ۲۰۱۳ در ورزشگاه ومبلی، مابین تیم‌های منچستر یونایتد و ویگان اتلتیک که به ترتیب قهرمان لیگ برتر و جام حذفی سال قبل بوده‌اند، برگزار شد که با نتیجه ۲ بر صفر به سود منچستر یونایتد به پایان رسید. این نخستین بار بعد از سال ۱۹۸۰ است که تیمی که به دسته اول سقوط کرده، در این بازی حضور پیدا می‌کند. ویگان در فصل قبل به چمپیونشیپ سقوط کرده‌بود، ولی موفق شده بود در جام حذفی قهرمان شود.


2013 FA Community Shield, Premier League'in 2012-13 sezonunu birinci sırada tamamlayan Manchester United ile 2012-13 FA Cup şampiyonu Wigan Athletic arasında oynanan 91. FA Community Shield maçı. 7 Ağustos 2011'de Londra'daki Wembley Stadyumu'nda oynanan maçı Manchester United 2-0'lık skorla kazandı.


Le Community Shield 2013 est la de la Supercoupe d'Angleterre de football, épreuve qui oppose le champion d'Angleterre au vainqueur de la Coupe d'Angleterre. Disputée le au Wembley Stadium de Londres devant spectateurs, la rencontre est remportée par Manchester United sur le score de 2-0 aux dépens de Wigan.


The 2013 FA Community Shield (also known as The FA Community Shield sponsored by McDonald's for sponsorship reasons) was the 91st FA Community Shield, played on 11 August 2013 at Wembley Stadium, between the winners of the previous season's Premier League and FA Cup competitions. The match was contested by the champions of the 2012–13 Premier League, Manchester United, and the 2012–13 FA Cup winners, Wigan Athletic. Following Wigan's relegation to the Football League Championship just days after their cup triumph, it was the first time a team from outside the top division featured in the Community Shield since West Ham United in 1980.


Fue la edición N° 91 de la FA Community Shield que la disputó el Manchester United como ganador de la Premier League 2012-13 y el Wigan Athletic, campeón de la FA Cup 2012-13 el 11 de agosto de 2013. El ganador fue el Manchester United que ganó 2–0 con 2 goles del neerlandés Robin van Persie.


A 2014-es női kézilabda-Európa-bajnokságot december 7. és december 21. között közösen rendezte Magyarország és Horvátország. A címvédő a montenegrói válogatott volt. A torna győztese részvételi jogot szerzett a 2016-os nyári olimpiai játékokra és a 2015-ös női kézilabda-világbajnokságra.


Europees kampioenschap handbal vrouwen 2014

Het 11e Europees kampioenschap handbal vrouwen werd gehouden in Kroatië en Hongarije van zondag 7 tot en met zondag 21 december 2014.


Европско првенство у рукомету за жене 2014.

11. Европско првенство у рукомету за жене је одржано у Хрватској и Мађарској од 7. децембара до 21. децембара 2014. године. За домаћинство се такмичила и Турска, а раније су од домаћинства одустале Словачка,Исланд и Шведска. Бранилац титуле је Црна Гора. Норвешка је побједник Европског првенства у рукомету за жене 2014. након побједе у финалу против Шпаније са резултатом 28:25, док је Шведска освојила треће мјесто побједом 25:23 против Црне Горе.


Europamästerskapet i handboll för damer 2014 spelades i Kroatien och Ungern under perioden 7–21 december 2014. Norge vann turneringen före Spanien och Sverige.


Handball-Europameisterschaft der Frauen 2014

Die 11. Handball-Europameisterschaft der Frauen wurde vom 7. bis 21. Dezember 2014 in Ungarn und Kroatien ausgetragen. Veranstalter war die Europäische Handballföderation (EHF). Europameister wurde das Team Norwegens. Der Sieger qualifizierte sich für die Olympischen Sommerspiele 2016.


Campionatul European de Handbal Feminin din 2014 a fost a 11-a ediție continentală a turneului organizat de Federația Europeană de Handbal pentru echipele naționale feminine. A fost a doua oară în istoria competiției când un campionat european a avut ca gazdă două țări, desfășurându-se în Ungaria și Croația, între 7 și 21 decembrie 2014.


Чемпионат Европы по гандболу среди женщин 2014

Финальный турнир XIчемпионата Европы по гандболу среди женских команд проходил в трёх городах Венгрии и в трёх городах Хорватии с 7 по 21 декабря 2014 года.


Campionato europeo di pallamano femminile 2014

Il campionato europeo di pallamano femminile 2014 è stata l'undicesima edizione del massimo torneo di pallamano per squadre nazionali femminili, organizzato dalla European Handball Federation (EHF). Il torneo si è disputato dal 7 al 21 dicembre 2014 in Croazia e in Ungheria in sei impianti e le finali si sono svolte a Budapest. Vi hanno preso parte sedici rappresentative nazionali. Il torneo è stato vinto per la sesta volta dalla , che in finale ha sconfitto la .


Campeonato Europeu de Handebol Feminino de 2014

O Campeonato Europeu de Handebol Feminino/Andebol Feminino de 2014 foi a 11ª edição do principal campeonato de handebol das seleções da Europa. O torneio foi realizado na Croácia e Hungria, nas cidades de Budapeste, Debrecen e Győr, nas croatas Varaždin, Zagreb, e Osijek .


Håndball-EM for kvinner 2014 ble arrangert fra 7. til 21. desember 2014 i Kroatia og Ungarn. Europamester ble Norge, som slo Spania med tre mål i finalen. Norge vant med dette sin sjette EM-tittel, og er det mestvinnende damelag i EM-sammenheng. På tredjeplass kom Sverige, som slo regjerende mestere Montenegro i bronsefinalen.


Championnat d'Europe féminin de handball 2014

La du Championnat d'Europe féminin de handball se déroule du 7 au 21 décembre 2014 en Hongrie et en Croatie.


Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2014 boli v poradí 11. Majstrovstvá Európy v hádzanej žien, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konali v šiestich mestách Maďarska a Chorvátska: Budapešť, Debrecín, Győr, Osijek, Varaždin a Záhreb, v dňoch od 7.21. decembra 2014, za účasti 16 tímov. Maďarsko hostilo ženské ME v roku 2004, v Chorvátsku sa konal iba mužský šampionát v roku 2000. Spoločná organizácia podujatia bola druhá, po tej z roku 2010, keď európske majstrovstvá hostili Dánsko s Nórskom. Svoj šiesty titul získalo , ktoré vo finále zvíťazilo nad .


Mistrzostwa Europy w Piłce Ręcznej Kobiet 2014

XI Mistrzostwa Europy w Piłce Ręcznej Kobiet – zawody sportowe rangi mistrzowskiej organizowane przez EHF, które odbywały się w dniach 7–21 grudnia 2014 roku na Węgrzech i w Chorwacji. W turnieju wystąpiło szesnaście zespołów, automatycznie do mistrzostw zakwalifikowały się Węgierki i Chorwatki jako gospodarze imprezy. O pozostałe czternaście miejsc rywalizowano w eliminacjach od października 2013 do czerwca 2014 roku. Turniej służył jako jedna z kwalifikacji do Letnich Igrzysk Olimpijskich 2016 oraz Mistrzostw Świata 2015, na które awans uzyskał triumfator zawodów.


The 2014 European Women's Handball Championship was the eleventh continental tournament for women's national teams, organized by the European Handball Federation. The second jointly hosted edition in the competition's history took place in Hungary and Croatia from 7 to 21 December 2014.


Campeonato Europeo de Balonmano Femenino de 2014

El XI Campeonato Europeo de Balonmano Femenino se celebró conjuntamente en Croacia y Hungría entre el 7 y el 21 de diciembre de 2014 bajo la organización de la Federación Europea de Balonmano (EHF), la Federación Croata de Balonmano y la Federación Húngara de Balonmano.


11. mistrovství Evropy v házené proběhlo ve dnech 7. – 21. prosince v Maďarsku a Chorvatsku. Mistrovství se zúčastnilo 16 družstev, rozdělených do čtyř čtyřčlenných skupin. První tři týmy postoupili do dvou čtvrtfinálových skupin z nichž první dvě družstva hráli play off o medaile. Družstva na třetím místě hráli o páté místo. Mistrem Evropy se stalo družstvo Norska.


Europamesterskabet i håndbold 2014 for kvinder var den 11. udgave af EM i håndbold for kvinder. Det blev afviklet i Ungarn og Kroatien i perioden 7. – 21. december 2014. Det var anden gang, to nationer deler værtskabet for en slutrunde efter EM i 2010 i Danmark og Norge.


بطولة أوروبا لكرة اليد للسيدات 2014

بطولة أوروبا لكرة اليد للسيدات 2014 أقيمت في المجر وكرواتيا من 7 ديسمبر إلى 21 ديسمبر. بمشاركة 16 فريقا. فاز بالبطولة منتخب النرويج لكرة اليد للسيدات. لعبت خلال البطولة 47 مباراة سجل خلالها 2375 هدفا.


A 2013-as Wuxi Classic a 2013/2014-es snooker szezon első pontszerző versenye. Június 17. és 23. között rendezték a kínai Wuxiban, Ding Junhui szülővárosában.


Das Sports Lottery Cup Wuxi Classic 2013 war ein Snookerturnier im Rahmen der Snooker Main Tour der Saison 2013/14, das vom 17. bis zum 23. Juni 2013 im Wuxi City Sports Park Stadium in Wuxi, China, ausgetragen wurde.


Le Classique de Wuxi de snooker 2013 est un tournoi de snooker comptant pour le classement de la saison 2013-14. Il s'est déroulé du 17 au 23 juin au Wuxi City Sports Park Stadium de la ville chinoise de Wuxi.


Wuxi Classic 2013 (oficjalnie 2013 Sports Lottery Cup Wuxi Classic) – rankingowy turniej snookerowy rozgrywany w Wuxi Sports Center w chińskim mieście Wuxi w dniach 17 – 23 czerwca 2013 roku. Był to pierwszy turniej rankingowy i trzeci z kolei ze wszystkich turniejów w sezonie 2013/2014.


The 2013 Sports Lottery Cup Wuxi Classic was a professional ranking snooker tournament held between 17–23 June 2013 at the Wuxi City Sports Park Stadium in Wuxi, China. It was the first ranking event of the 2013/2014 season.


A 2006-os IIHF jégkorong-világbajnokságot Lettországban, Rigában rendezték május 5. és 21. között. A mérkőzéseknek két jégcsarnok adott otthont. A címvédő a cseh válogatott volt. A tornát a svéd csapat nyerte, története során 8. alkalommal.


VM i ishockey 2006 for elitedivisjonen ble arrangert i Latvia fra 5. til 21. mai 2006. Det var det 70. verdensmesterskapet i ishockey som er arrangert. Det var første gang at et uavhengig Latvia og at en tidligere sovjetrepublikk (utover Russland) arrangerte ishockey-VM.


Mistrzostwa Świata w Hokeju na Lodzie 2006 (elita)

Mistrzostwa Świata w Hokeju na Lodzie Elity 2006 odbyły się w Rydze w dniach 5 - 21 maja. Był to 70. turniej mistrzostw świata. Mecze rozgrywane były na Łotwie po raz pierwszy w historii.


The 2006 IIHF World Championship was held in May 2006 in Riga, Latvia. It was the 70th annual event, and was run by the International Ice Hockey Federation (IIHF).


70. Mistrovství světa v ledním hokeji se konalo v lotyšské Rize od 5. do 21. května 2006. Mistrem světa se stalo mužstvo Švédska.


A kulikovói csata 1380. szeptember 8-án zajlott az Arany Horda valamint az orosz fejedelemségek egyesült erői között, és orosz győzelemmel zárult. Bár a fejedelemségek továbbra is adót fizettek a tatároknak, az ütközet után megrendült a tatárok legyőzhetetlenségébe vetett hitük és meggyorsult a Moszkvai Fejedelemség által vezetett orosz egyesülési folyamat.


De Slag op het Koelikovo-veld (Russisch: Куликовская битва, "Koelikovskaja Bitva", "Slag op het Snippenveld") was een strijd tussen Tataar Mamai en Dmitri van Moskou en uitgebeeld door de Russische geschiedschrijving als een strijd tussen de Russen en de Gouden Horde. Echter, de politieke situatie op het moment was veel ingewikkelder. De slag vond plaats op 8 september 1380 op het Koelikovoveld nabij de rivier Don (nu Oblast Toela) en resulteerde in een overwinning van Dmitri Donskoj.


Битка на Куликовом пољу

Битка на Куликовом пољу је једна од најзначајнијих битка у руској историји, која се збила 8. септембра 1380. против Монголске Златне Хорде.


クリコヴォの戦い（ロシア語:'または'）は、1380年、モスクワ大公ドミートリー1世（ドミートリー・ドンスコイ）の率いるルーシ諸侯連合軍が、ジョチ・ウルスの事実上の支配者ママイの軍とそれに同盟したリトアニア大公国・ルーシ諸侯などの連合軍を破った戦い。


Slaget vid Kulikovo var ett slag som utspelades den 8 september 1380 mellan en enad rysk armé och Gyllene horden, som bestod av olika stammar av mongoler och tatarer, där ryssarna gick vinnande ur striden. Ryssarna stred under storfurst Dmitrij Donskoj med en styrka på cirka 80 000 man och Gyllene horden under härföraren Mamai med cirka 125 000 man. Slaget anses vara en viktig del av Rysslands historia och har skildrats i litterära verk och många historiemålningar. Särskilt välkänt och ofta skildrat är det envig mellan bojaren (i senare källor även munken) den helige Alexander Peresvet (d. 1380) och en väldig tatarisk kämpe som enligt vissa källor inledde slaget.


Die Schlacht auf dem Kulikowo Pole (; auch "Schlacht auf dem Schnepfenfeld") war eine umfassende Schlacht zwischen dem Heer der russischen Fürstentümer und der mongolischen Goldenen Horde am 8. September 1380. Sie endete mit einer vernichtenden Niederlage des mongolischen Heeres und gilt als ein wichtiger Meilenstein auf dem Weg zur Beseitigung der Mongolenherrschaft in Russland.


Кулікоўская бітва

Кулікоўская бітва (Мамаева ці Данское пабоішча) — бітва войскаў рускіх княстваў супраць ардынцаў 8 верасня 1380 года (лета 6888 ад стварэння свету) на тэрыторыі Кулікова поля паміж рэкамі Дон, Непрадва і Красівая Меча, якая ў наш час адносіцца да Кімаўскага і Куркінскага раёнаў Тульскай вобласці, на плошчы каля 10 км².


קרב קוליקובו

קרב קוּלִיקוֹבוֹ הוא קרב גדול ומפורסם בהיסטוריה של רוסיה שהתרחש בין צבאות הנסיכויות הרוסיות בראשות הנסיך הגדול של ולדימיר ומוסקבה דמיטרי דונסקוי וכוחות אורדת הזהב הטטרים בפיקודו של ממאי.


Μάχη του Κουλίκοβο

Η Μάχη του Κουλίκοβο (Ρωσικά: Куликовская битва, битва на Куликовском поле) πραγματοποιήθηκε ανάμεσα στους Τάταρο-Μογγόλους (τη Χρυσή Ορδή) και στους Ρώσους. Η μάχη πραγματοποιήθηκε στις 8 Σεπτεμβρίου 1380 στην πεδιάδα του Κουλίκοβο, κοντά στον ποταμό Ντον και είχε ως αποτέλεσμα την νίκη των Ρώσων. Στον τόπο της μάχης έχει ανεγερθεί εκκλησία-μνημείο, χτισμένη από τον Αλεξέι Σχούτζεβ.


Bătălia de la Kulikovo (în rusă "Куликовская битва, Мамаево побоище, Донское побоище, битва на Куликовом поле") a fost purtată între armatele Hoardei de Aur sub comanda lui Mamai și diferite principate ruse unite sub comanda Cneazului Moscovei Dmitri Donskoi. Bătălia a avut loc la 8 septembrie 1380 pe Câmpia Kulikovo, în apropiere de Don (astăzi regiunea Tula) și a fost câștigată de ruși.


Куликовская битва

Кулико́вская би́тва (Мамаево или Донское побоище) — крупное сражение между объединённым русским войском во главе с Великим князем Владимирским и князем московским Дмитрием Ивановичем и войском правителя части Золотой Орды Мамая, состоявшееся 1380 года в районе к югу от впадения реки Непрядва в Дон, на Куликовом поле (юго-восток Тульской области). Решающая победа русских войск в Куликовской битве стала важным шагом на пути к восстановлению единства Руси и будущему свержению золотоордынского ига, которое в эпоху, последовавшую за Куликовской битвой, существенно изменило свой характер в сторону большей самостоятельности великих московских князей.


Kulikovon taistelu () oli venäläisten ja Kultaisen ordan joukkojen välillä Kulikovon niityllä 8. syyskuuta 1380 käyty taistelu, joka päättyi venäläisten voittoon.


Kulikovska bitka, tudi Bitka na Kulikovem polju (rusko Мамаево побоище, Донское побоище, Куликовская битва, битва на Куликовом поле, "Mamaevo poboiŝe, Danskoe poboiŝe, Kulikovska bitva, bitva na Kulikovom pole") se je vodila med borci Zlate horde pod poveljstvom Mamaja in različnimi ruskimi kneževinami pod združenim poveljstvom moskovskega velikega kneza Dmitrija Donskega. Bitka se je zgodila 8. septembra 1380 na Kulikovem polju pri reki Don (danes Tulska oblast, Rusija), zmagal je Dmitrij, ki je po bitki postal znan kot "Donskoj".


Куликовска битка

Куликовската битка се състои на 8 септември 1380 на Куликовото поле, близо до река Дон (днешна Тулска област). Обединените войски на повечето руски княжества, водени от Дмитрий Иванович (получил след битката прозвището "Донски"), велик княз на Москва и Владимир, разгромяват армията на Мамай, един от претендентите за трона на Златната орда.


La battaglia di Kulikovo, è stata combattuta da Tataro-Mongoli e Polacco-Lituani contro i Russi. La battaglia ebbe luogo l'8 settembre 1380 nella campagna di Kulikovo vicino al fiume Don (nell'odierna oblast' di Tula) e si concluse con la vittoria dei russi. Il luogo della battaglia è ricordato da una cappella commemorativa, costruita su un progetto di Aleksej Ščusev.


쿨리코보 전투()는 1380년 9월 8일 드미트리 돈스코이의 루스 제후군과 타타르군 사이에서의 전투이다.


Куликовська битва

Кулико́вська би́тва () — битва, яка відбулася 8 вересня 1380 між військом московського князя Дмитра Донського і військом претендента на ханський престол — Мамая на Куликовому полі між річками Доном, Непрядвою та Красивою Мечею (зараз — Тульська область, Росія).


库里科沃之战发生于1380年9月8日顿河畔（今图拉州基莫夫斯基区境内），莫斯科大公德米特里·顿斯科伊领导的多个公国击败了金帐汗国马麦的军队。战后，蒙古大汗脱脱迷失反攻，将莫斯科屠城并烧毁。虽然此战并未结束蒙古人对俄罗斯的主导地位，但是俄罗斯历史学家认为此战是俄罗斯历史的重要转折点，自此开始蒙古逐渐式微，莫斯科公国日渐兴起，最终实现独立。


A Batalha de Culicovo () foi travada pelos tártaros e mongóis da Horda de Ouro contra os russos. Este embate ocorreu em 8 de setembro de 1380 no campo Culicovo próximo do rio Dom (hoje Oblast de Tuva) e terminou com uma vitória russa. O local da batalha é hoje comemorado com uma igreja memorial, construída com um design por Aleksy Shchusev.


La Batalla de Kulikovo ( transcrit "Kulikóvskaia bitva") va enfrontar els tàrtars i els mongols de l'Horda d'Or contra els russos. Va tenir lloc el 8 de setembre de 1380 al Camp de Kulikovo (, transcrit "Kulikovo Pole", literalment "Camp dels becadells"), prop del riu Don (pertanyent ara a l'óblast de Tula) i va acabar amb victòria russa. En el lloc de la batalla es va erigir una església com a memorial, construïda segons el disseny d'Aleksei Sxússev.


Slaget ved Kulikovo den 8. september 1380 stod mellom en russisk og en tartar-mongolsk hær. Slagstedet ligger i det som i dag er Tula oblast, og slaget endte i russisk seier.


Kulikovskaya Muharebesi (Rusça: Куликовская битва), Mamay Mirza komutasındaki Altın Orda Devleti ordusu ile Moskova Knezliği Prensi Dmitri Donskoy komutasındaki birleşik Rus knezlik orduları arasında 8 Eylül 1380'de Don Nehri yakınlarında yapılan savaş. Birleşik Rus orduları ilk kez Altın Orda Devleti'ne karşı zafer kazandı.


Trận Kulikovo năm 1380 giữa quân Mông Cổ của Hãn quốc Kim Trướng và các Công quốc Nga là 1 trận chiến quan trọng đã làm thay đổi lịch sử nước Nga.


La bataille de Koulikovo (en ou ), est une bataille entre les Mongols de la Horde d'or et les Russes conduits par le grand-prince de Moscou Dimitri Ivanovitch qui eut lieu le dans la plaine de Koulikovo (le « Champ-des-Bécasses »), près du Don (actuellement dans l'oblast de Toula), et fut remportée par les Russes. Cette victoire entraîna l'expulsion définitive des Mongols du Nord de l'Europe et valut à Dimitri le surnom de "Donskoï". Une église, dessinée par Alexeï Chtchoussev, commémore cette bataille.


Bitwa na Kulikowym Polu () – bitwa między wojskami ruskimi i Złotej Ordy, która miała miejsce 8 września 1380 roku.


The Battle of Kulikovo () was fought between the armies of the Golden Horde, under the command of Mamai, and various Russian principalities, under the united command of Prince Dmitry of Moscow. The battle took place on 8 September 1380, at the Kulikovo Field near the Don River (now Tula Oblast, Russia) and was won by Dmitry, who became known as after the battle.


La batalla de Kulikovo (en ruso: Кулико́вская би́тва) tuvo lugar entre los tártaros y los mongoles de la Horda de Oro, y los rusos. Sucedió el 8 de septiembre de 1380 en la llanura de "Kulikovo Polie" (campo de los charadrii), próxima al río Don (perteneciente ahora al óblast de Tula) y terminó con la victoria rusa. En la batalla, los rusos y rebeldes lituanos al mando del gran príncipe de Moscú, Dmitri Donskói, vencieron a los tártaros, mongoles y lituanos al mando del Kan Mamái.


Bitva na Kulikovském poli neboli také Bitva na Kulikově poli (rusky Мамаево побоище, Донское побоище, Куликовская битва, битва на Куликовом поле) proběhla 8. září 1380 na Kulikovském (Kulikově) poli při řece Donu mezi vojsky Zlaté hordy a vojsky ruských knížectví vedených moskevským knížetem Dmitrijem Ivanovičem. Mongolsko-tatarská vojska v ní byla ruskými vojsky poražena, kníže Dmitrij na základě tohoto významného vítězství obdržel přízvisko "Donský". Jeho protivník chán Mamaj byl nucen uprchnout a později byl úkladně zavražděn.


Slaget ved Kulikovo () den 8. september 1380 stod mellem mongolerne og allierede rus' fyrstendømmer under forenet kommando af prins Dmitrij Donskoj nær Donfloden, hvor de russiske fyrstendømmer vandt.


معركة كوليكوفو

معركة كوليكوفو (بالروسية: Куликовская битва) هي معركة جرت أحداثها في 8 سبتمبر 1380 بين دوقية موسكو العظمى بقيادة دميتري دونسكوي وبين الجيش التتري بقيادة القائد ماماي. وتعتبر الأدبيات التاريخية الروسية هذه المعركة نقطة فاصلة في الصراع بين الروس والقبيلة الذهبية، إلا أن الموقف السياسي في تلك الفترة كان ـ في الواقع ـ أكثر تعقيداً. وقعت المعركة في ميدان كوليكوفو قرب نهر الدون (الواقع حالياً في تولا أوبلاست)، وقد أسفرت هذه المعركة عن انتصار دميتري دونسكوي، وخلدت هذه المعركة بإنشاء كنيسة تذكارية صممها المعماري الروسي أليكسي شوتشوسيف.


Pertempuran Kulikovo (bahasa Inggris: "The Battle of Kulikovo") adalah salah satu peristiwa paling penting dalam sejarah Rusia pada abad-abad pertengahan. Pertempuran antara Rusia dan Mongol ini terjadi pada tanggal 8 September 1380 Masehi (M) di Kulikovo, dekat Sungai Don. Sampai sekarang, sejarawan masih memperdebatkan lokasi persisnya pertempuran ini. Menurut beberapa sumber, pertempuran ini begitu penting sehingga dapat disetarakan dengan Pertempuran Patay di Prancis dan Pertempuran Britania di Inggris. Pasukan Rusia dikomando oleh Dmitri, seorang pangeran dari Moskow. Sedangkan, pasukan Mongol dipimpin oleh Mamai. Pertempuran ini dilakukan untuk merebut kembali dominasi Mongol atas wilayah "Golden Horde." Pada abad ke-12 M, pasukan Mongol dibawah pimpinan Batu Khan, cucu Jenghis Khan, menginvasi "Golden Horde" dari tangan Rusia.


A 2008-as tibeti zavargások 2008. március 10-én demonstrációkkal kezdődtek. Ez a tibeti felkelés napja, amikor a 49 évvel ezelőtti sikertelen, a pekingi kommunista uralom ellen indított 1959-es tibeti felkelésre emlékeznek. A mostani zavargásokat politikai kommentátorok tibeti intifádának is hívják. A rendőrök erőszakkal reagáltak, és több tucat tüntetőt lelőttek. Ezekről fényképes bizonyítékok is készültek. Erre mindössze egy nappal egy muszlim szélsőséges szervezet által Hszincsiang-Ujgur Autonóm Területban elkövetett, előre eltervezett repülőgép-eltérítést követően került sor. A tüntetéseket buddhista szerzetesek indították, akik a 2007 októberében őrizetbe vett vezető szerzetesek kiszabadítását akarták elérni. Őket korábban azért vették őrizetbe, mivel megünnepelték, hogy 2006. szeptember 27-én az amerikai Kongresszus Tendzin Gyacót, a dalai lámát tüntette ki a Kongresszusi Aranyéremmel. A tüntetés hamarosan a függetlenségre való buzdításba csapott át, majd március 14-én erőszakba, lázadásba, gyújtogatásba, fosztogatásba torkollott. Ez a nem tibetiek elleni támadásokkal is párosult. A tüntetés az elmúlt 20 évben a legnagyobb ilyen szabású akció, amit a Kínai Kommunista Párt ellen szerveztek. A zavargások azon a héten kezdődtek, amikor a nagyobb kormányzóságok vezetői Pekingben, az Országos Népi Gyűlésen voltak.


De opstand in Tibet van 2008 begonnen met de protesten op 10 maart van dat jaar tegen de Chinese bestuur in de Tibetaanse gebieden, waaronder naast de Tibetaanse Autonome Regio, ook Qinghai behoort en gebieden in Sichuan en Gansu. De onlusten begonnen aanvankelijk met vreedzame demonstraties van boeddhistische monniken.


2008年のチベット騒乱

2008年のチベット騒乱（にせんはちねんのチベットそうらん）は、2008年3月10日に中華人民共和国チベット自治区ラサ市において、チベット独立を求めるデモをきっかけとして発生した暴動を指す。全てのチベット人が反乱に参加した訳ではなく、その参加メンバーは概ねがチベット仏教ゲルク派に属する者だった。


Oroligheterna i Tibet 2008 berodde på en serie av åtgärder som vidtogs för att protestera mot regeringens politik i Tibet. Oroligheterna började med demonstrationer den 10 mars 2008, den 49:e årsdagen av det misslyckade upproret i Tibet 1959 mot Pekings styre. Protesterna och de efterföljande kravallerna inleddes när 300 munkar krävde att andra munkar fängslade sedan hösten skulle friges, men strax därefter kom politiska krav upp till ytan och protesterna blev våldsamma. Tibetaner attackerade icke-tibetanska etniska grupper. Upplopp, anlagda bränder och plundringar inleddes den 14 mars. Protesterna spreds senare utanför den autonoma regionen Tibet och enligt vissa källor skedde inte mindre än 125 protester, varav de flesta var fredliga och skedde i provinser som Sichuan, Gansu och Qinghai. Den kinesiska regeringen svarade med att sätta i styrkor från Folkets beväpnade polis för att undertrycka rörelsen.


Die tibetischen Unruhen begannen im März 2008 mit anfangs gewaltfreien Demonstrationen buddhistischer Mönche in Lhasa. Gefordert wurde die Rückkehr des 14. Dalai Lama Tendzin Gyatsho aus dem Exil, sowie die Unabhängigkeit Tibets von der Volksrepublik China. Wenige Tage nach den ersten Protesten begannen gewaltsame Ausschreitungen vorwiegend jüngerer Tibeter in Lhasa, dann auch in anderen Teilen des Landes, die sich sowohl gegen chinesische Zivilisten als auch gegen die staatlichen Behörden und deren Einrichtungen richteten.


Беспорядки в Тибете

Тибетский «мятеж» — массовые антикитайские протесты, вспыхнувшие в Тибете 14 марта 2008 года.


Nemiri v Tibetu 2008 so se pričeli 10. marca 2008, ob 49. obletnici izgube neodvisnosti Tibeta in umiku mladoletnega Dalaj Lame v Indijo. Nemiri so se pričeli z demonstracijo menihov na območju Lhase v večjem samostanu Sêra. Kitajska okupacijska policija je posredovala tudi v samostanih Dregung in Gandan ter pretepla, poškodovala in verjetno ubila večje število menihov in civilistov. Policija to lahko počne, ker status Tibeta mednarodno pravno ni rešen.


2008년 티베트 소요

2008년 티베트 소요 사태는 1959년 티베트 독립운동 49주년이 되는 2008년 3월 10일 티베트 승려(수도승) 등 600여 명이 중화인민공화국 중앙 정부에 대한 항의 시위 로 시작하여 3월 15일쯤 라싸 도심 라모기아 사원 인근에서 몇명의 티베트 반정부 시위대가 중화인민공화국 공안과 충돌하면서 유혈사태로 번지게 되었다.


2008年西藏骚乱，又稱2008年藏区骚乱，指部分藏族示威者為了纪念1959年3月10日武装起義49周年，在中國的藏区、藏南的部分藏族激进人士集体抗议。但後來演变成藏族抗爭者襲擊漢族、回族平民和商店、汽车等民用设施，并直接造成18名平民死亡的事件。抗议地点以西藏自治区的首府拉萨为主（称“三·一四事件”），事件波及甘肃省甘南藏族自治州、四川省阿坝藏族羌族自治州等藏人居住地区。之后世界各国包括印度、尼泊尔等国也有相关的藏人抗议活动发生。


Os Distúrbios no Tibete em 2008 começaram com manifestações em 10 de março de 2008 (Dia do levantamento do Tibete), que corresponde ao 49º aniversário do fracassado levantamento tibetano de 1959 contra o domínio chinês no território. Os protestos começaram com os monges budistas que pediam pela libertação de outros monges, presos em outubro de 2007 quando celebravam lá a entrega da medalha de ouro ao Dalai Lama no Congresso dos Estados Unidos da América no dia 27 de setembro de 2007. Os protestos acabaram por adquirir um caráter de independência em manifestações violentas, incêndios, e saques em 14 de Março. Durante os protestos também ocorreram ataques contra grupos étnicos tibetanos. Alguns estimam que esta onda de protestos são as maiores dos últimos 20 anos contra a dominação do Partido Comunista da China. Os levantamentos renderam lugar durante a semana em que a maioria dos líderes do governo local se encontravam ausentes participando da Assembleia Popular Nacional da República Popular da China em Pequim. O governo chinês divulgou até agora que 19 pessoas morreram nos motins, enquanto que os tibetanos no exílio afirmaram que mais de cem pessoas morreram nestes protestos violentos.


Els disturbis del Tibet de 2008 foren una serie de protestes, manifestacions i túmuls violents que van començar el 10 de març a la capital Lhasa, es van estendre a d'altres monestirs i zones tibetanes inclosa la Regió Autònoma del Tibet, i que van provocar la mort de 18 civils i 382 ferits segons fons oficials xinesses, o 80 monjos morts i un total de 209 víctimes mortals durant els dies de les manifestacions a les zones poblades del Tibet, segons el govern tibetà a l'exili.


Opptøyene i Tibet 2008 ble startet av buddhistiske munker, med protester som vokste siden 10. mars 2008, på årsdagen for de blodige opptøyene i 1959 mot den kinesiske okkupasjonen. Protestene gikk over i voldsomheter og opptøyer fra 14. mars. Tibetanere i Tibet, de-facto en autonom region i Kina, har lenge søkt uavhengighet fra Beijing og Kina. Flere menneskerettighetsgrupper uttalte at protestene i Tibet var de største siden 1959-opprøret.


Bạo động tại Tây Tạng năm 2008 bắt đầu bằng các cuộc biểu tình ngày 10 tháng 3 năm 2008, kỷ niệm lần thứ 49 ngày nổi dậy Tây Tạng, một cuộc nổi dậy chống lại sự cai trị của Cộng hòa Nhân dân Trung Hoa ở Tây Tạng. Các cuộc phản đối bắt đầu bằng việc các nhà sư kêu gọi thả các sư đang bị giam giữ tháng 10 năm 2007, khi họ kỷ niệm Đăng-châu Gia-mục-thố (Đạt-lại Lạt-ma hiện nay) nhận Huy chương Vàng của Quốc hội Hoa Kỳ vào ngày 27 tháng 9 năm 2007. Các cuộc tuần hành phản đối đã chuyển thành kêu gọi độc lập và đã chuyển sang bạo động, đốt phá vào ngày 14 tháng 3 cũng như các cuộc tấn công vào các dân tộc không phải là người Tây Tạng. Đây được xem là một trong những cuộc phản đối chống lại sự cầm quyền của Đảng Cộng sản Trung Quốc lớn nhất trong 20 năm lại đây.


Le , des manifestations pacifiques de moines bouddhistes ont lieu à Lhassa, capitale de la région autonome du Tibet, le jour du du soulèvement tibétain de 1959 et quelques mois avant les Jeux olympiques de Pékin. Les manifestants réclament la libération des moines emprisonnés en .


Zamieszki w Tybecie w 2008 roku – seria wystąpień mieszkańców Tybetu przeciw władzy chińskiej zapoczątkowana demonstracjami w dniu 10 marca z okazji 49. rocznicy stłumienia antychińskiego powstania. 14 marca liczba demonstrantów wyniosła ok. 10-20 tysięcy osób. Były to największe protesty od 1989 roku. Według informacji władz chińskich zamieszki pociągnęły za sobą 18 ofiar, jednak Tybetański rząd na uchodźstwie szacuje ich liczbę w setkach. Po zamieszkach władze aresztowały przynajmniej 24 osoby, a lokalny sekretarz KPCh Zhang Qingli zapowiedział kontynuację "walki z separatyzmem". Na okres dwóch miesięcy zamknięta została świątynia Dżokhang. Swoją gotowość do dialogu podtrzymał Dalajlama. 21 marca media doniosły o koncentracji chińskich wojsk i oddziałów paramilitarnych na obrzeżach Tybetu. Wszystkie te wydarzenia wpłynęły na okoliczności rozpoczętej w końcu marca sztafety olimpijskiej.


The 2008 Tibetan unrest (also referred to as the 2008 uprising in Tibetan media or the 3-14 Riots in Chinese media) was a series of protests and demonstrations over the Chinese government's treatment and persecution of Tibetans. Protests in Lhasa by monks and nuns on 10 March have been viewed as the start of the demonstrations. Numerous peaceful protests and demonstrations were held to commemorate the 49th anniversary of the 1959 Tibetan Uprising Day, when the 14th Dalai Lama escaped from Tibet. The protests and demonstrations spread spontaneously to a number of monasteries and throughout the Tibetan plateau, including into counties located outside the designated Tibet Autonomous Region. The arrest of monks at Labrang Monastery increased the tension of the situation. Violence began when Chinese police and People's Liberation Army units used force on non-violent protests by monks and nuns, and spread when protesting Tibetans later clashed with security forces. Clashes also occurred between Tibetans and Chinese Han and Hui residents, resulting in Han and Hui stores and buildings being destroyed and numerous Chinese civilians being injured or killed.


Los disturbios en el Tíbet del 2008 comenzaron con manifestaciones el 10 de marzo del 2008 (Día del levantamiento del Tíbet), que corresponde al 49 aniversario del fallido levantamiento tibetano de 1959 contra el dominio chino. Las protestas las comenzaron los monjes budistas que pedían por la liberación de compañeros monjes que habían sido detenidos en octubre de 2007 cuando celebraban la entrega al Dalai Lama de la Medalla de oro del Congreso de los Estados Unidos el 27 de septiembre del 2007. Pronto las protestas se transformaron de reclamos por la independencia en manifestaciones violentas, incendios, y saqueos el 14 de marzo. Durante las protestas también ocurrieron ataques contra grupos étnicos no tibetanos. Algunos estiman que estas protestas son las mayores de los últimos 20 años contra la dominación por el Partido Comunista de China. Los levantamientos tuvieron lugar durante la semana en que la mayoría de los líderes del gobierno local se encontraban ausentes participando en la Asamblea Popular Nacional de la República Popular China anual en Pekín.


Bécs első török ostroma "(Erste Wiener Türkenbelagerung)" 1529. szeptember 27-től október 16-ig tartott. Az osztrák főváros ekkor szenvedte el az első közvetlen támadást az Oszmán Birodalomtól. I. Szulejmán szultán már évekkel korábban eltervezte, hogy Bécset meghódítja, de a város védői megtartották a császárvárost. Szulejmán később sem tett le a főváros elfoglalásának tervéről, annak ellenére, hogy ez volt első nagy külpolitikai kudarca. 1532-ben próbálkozott másodjára Bécs ostromával, de I. Ferdinánd főherceg és V. Károly császár nagyszámú haderőt vont össze a város alatt. A szultán ekkor Kőszeget ostromolta meg, ennek két oka lehetett: vagy az, hogy elhúzza az időt, így ne kelljen a német haderővel megütköznie, vagy Károly és Ferdinánd csapatait keletebbre akarta csalni.


Het Beleg van Wenen in 1529 was de eerste poging van het Ottomaanse Rijk, geleid door Süleyman I, om de Oostenrijks-Habsburgse hoofdstad Wenen in te nemen. Het beleg kwam nadat het Ottomaanse Rijk al Centraal-Hongarije had geannexeerd en een vazalstaat in Transsylvanië opgericht in de nasleep van de Slag bij Mohács (1526). De aanval op de Habsburgse hoofdstad betekende het eerste hoogtepunt van Ottomaans machtsvertoon in Centraal-Europa, maar Wenen hield stand.


Опсада Беча (1529)

Опсада Беча или Прва битка код Беча догодила се између 27. септембра и 14. октобра 1529, када је османлијска војска, предвођена султаном Сулејманом Величанственим, продрла најзападније у средњу Европу. Османлијска војска бројала је око 120.000 војника.


第一次ウィーン包囲（だいいちじウィーンほうい、）は、1529年、スレイマン1世率いるオスマン帝国軍が、2ヶ月近くにわたって神聖ローマ帝国の皇帝にしてハプスブルク家の当主、オーストリア大公であるカール5世の本拠地ウィーンを取り囲んだ包囲戦。オーストリア軍の頑強な抵抗によりウィーンの陥落だけは免れた。


Belägringen av Wien var Osmanska rikets belägring av den österrikiska huvudstaden Wien från september till oktober år 1529. Den är inte att förväxla med slaget om Wien år 1683. Osmanska riket hade under Süleyman I uppnått sin kulmen. Hela Balkanhalvön (inklusive Ungern) var osmanskt efter den turkiska segern i slaget vid Mohács 1526. Wien var den stad som stod i vägen för fortsatt osmansk expansion in i Centraleuropa.


Die Erste Wiener Türkenbelagerung oder Erste Wiener Osmanenbelagerung war ein Höhepunkt der Türkenkriege zwischen dem Osmanischen Reich und den christlichen Staaten Europas. Sie fand im Rahmen des ersten österreichischen Türkenkrieges statt. Vom 27. September bis zum 14. Oktober 1529 schlossen osmanische Truppen unter dem Kommando von Sultan Süleyman I. dem Prächtigen Wien ein, das damals Hauptstadt der Habsburgischen Erblande und eine der größten Städte Mitteleuropas war. Unterstützt von anderen Truppen des Heiligen Römischen Reichs konnten sich die Verteidiger behaupten.


המצור על וינה (1529)

המצור על וינה ב-1529 היווה את ניסיונה הראשון של האימפריה העות'מאנית בהנהגתו של סולימאן המפואר לכבוש את בירתה של אוסטריה, עיר מרכזית בחשיבותה, שהיוותה ככל הנראה מחסום אחרון בפני הטורקים לפלישתם לעבר מרכז, דרום ומערב אירופה, כיבוש הוותיקן וביסוס שליטתם בחלקים נרחבים מאירופה.


Πολιορκία της Βιέννης (1529)

Η πρώτη πολιορκία της Βιέννης ήταν σημαντικός σταθμός στην γεωπολιτική εξέλιξη της Ευρώπης. Η Βιέννη αντιστάθηκε γενναία, αντέχοντας την πολιορκία, και απόκρουσε τις επιθέσεις των Τούρκων. Τελικά οι Τούρκοι εγκατέλειψαν τις προσπάθειές τους και αποχώρησαν.


Primul Asediu al Vienei de către turci și aliați moldoveni a durat din data de 27 septembrie până la data de 14 octombrie 1529, când Soliman I s-a retras cu pierderi însemnate. Cifra pierderilor este încă controversată, ea variind între 20.000 și 40.000 de soldați turci căzuți în luptă.


Осада Вены (1529)

Оса́да Ве́ны 1529 го́да — первая попытка Османской империи захватить столицу Австрийского эрцгерцогства Вену. Неудача осады ознаменовала конец стремительной экспансии Османской империи в Центральную Европу; тем не менее, ещё целых 150 лет продолжались ожесточённые столкновения, достигшие своего апогея в 1683 году, когда произошла Венская битва.


Wienin piiritys vuonna 1529 oli Osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren epäonnistunut yritys vallata Itävallan pääkaupunki Wien. Taistelu katkaisi ottomaanien menestyskulun ja lopetti heidän laajentumisensa Keski-Eurooppaan, tosin piiritystä seurasi yli 150 vuotta vihollisuuksia ja uusi Wienin taistelu 1683.


Obleganje Dunaja leta 1529 je bil prvi poskus Osmanskega cesarstva, da osvoji habsburško prestolnico Dunaj.


Обсада на Виена

Обсадата на Виена през септември-октомври 1529 г. е първият опит на Османската империя, водена от султан Сюлейман I, да завладее столицата на Австрия Виена. Обсадата е крайната точка на османското нахлуване в Европа и отблъскването на турците слага край на разширението на империята им в Европа, макар през 1683 г. те да правят втори опит за превземането на Виена.


L'assedio di Vienna nel 1529, come evento bellico distinto dalla Battaglia di Vienna del 1683, costituì il primo tentativo dei musulmani dell'Impero ottomano, guidato dal Sultano Solimano il Magnifico, di espandersi a settentrione e conquistare la città di Vienna (Austria). L'assedio segnò il punto più elevato raggiunto dall'Impero di Istanbul e la fine della sua espansione nell'Europa centrale, malgrado ad esso seguissero 150 anni di tensione e di incursioni, culminati nella battaglia di Vienna del 1683.


빈 공방전은 1683년 벌어진 빈 전투와는 다른 것으로 1529년, 오스만 제국의 술탄 쉴레이만 1세가 지휘하는 오스만 제국군이 오스트리아의 수도 빈을 점령하기 한 첫 번째 시도였다. 이 공성전은 오스만 제국 팽창의 최고점을 뜻했으며, 오스만 제국의 중부 유럽에 대한 확장이 끝남을 상징하였다. 비록 몇 번의 긴장상태와 침입이 뒤따랐지만, 이 역시 1683년의 빈 전투로 끝난다.


Облога Відня (1529)

Обло́га Ві́дня 1529 ро́ку — перша спроба Османської імперії захопити столицю Австрії Відень. Провалена турками облога Відня ознаменувала кінець стрімкої експансії Туреччини в Центральну Європу; та проте, ще 150 років тривали запеклі конфлікти, що досягли апогею 1683 року, коли відбулася Віденська битва.


محاصره وین در سال ۱۵۲۹ اولین تلاش امپراتوری عثمانی به رهبری سلیمان یکم برای فتح شهر وین بود. این محاصره پس از نبرد موهاچ که منجر به مرگ پادشاه مجارستان و آغاز جنگ داخلی در این پادشاهی به رهبری طرفداران اتریش و طرفداران عثمانی شد، رخ داد. محاصره وین توسط نیروهای عثمانی بخشی از برنامه آنان جهت مداخله در جنگ داخلی مجارستان بود و تاریخ‌نگاران دربارهٔ هدف بلند مدت آنان و چرایی انتخاب وین برای محاصره، توافق نظر ندارند. شکست عثمانی در این جنگ آغازگر سری جدید جنگ‌هایی شد که در نهایت یک قرن و نیم بعد، به محاصره دوم وین در سال ۱۶۸۳ منجر شد.


1529年的维也纳之围（Siege of Vienna）与1683年的维也纳之战不同，是苏丹苏莱曼一世所率领的鄂图曼帝国穆斯林，第一次尝试夺取维也纳，但是失败告终。这一战是鄂图曼帝国第一次侵略中欧，此战之后的150年神聖羅馬帝國和鄂图曼帝国互相争夺中欧，直至维也纳之战为止。


O Primeiro Cerco Turco à Viena ou, mais precisamente, o Primeiro Cerco Otomanos à Viena de 1529, distinto da Batalha de Viena, em 1683, foi o clímax das Guerras Turcas entre o Império Otomano e os estados cristãos da Europa. Aconteceu como parte da Guerras otomano-habsburgas. De 27 de setembro a 14 de outubro de 1529, as tropas otomanas sob o comando do Sultão Solimão, o Magnífico, cercaram Viena, que era então a capital das terras hereditárias dos Habsburgos e uma das maiores cidades da Europa Central. Apoiados por outras tropas do Sacro Império Romano, os defensores foram capazes de se manter. É considerada como a batalha que finalmente deteve as forças turcas que eram tidas como imbatíveis.


El setge de Viena va marcar l'apogeu de la invasió de l'Imperi Otomà a Europa. Dirigit pel mateix soldà Solimà el Magnífic el de 1529 fou el primer dels tres setges que els otomans feren sobre la capital del Sacre Imperi.


I. Viyana Kuşatması, 27 Eylül-16 Ekim 1529 tarihlerinde Avusturya Arşidüklüğü'nün başkenti Viyana'nın I. Süleyman komutasındaki Osmanlı ordusu tarafından kuşatılmasıdır. Başarısız olan kuşatma sonucunda kale alınamamış ve Osmanlı ordusu İstanbul'a geri dönmüştür.


Cuộc bao vây Viên năm 1529 (để phân biệt với trận Viên năm 1683) là là nỗ lực đầu tiên của đế quốc Ottoman, dưới triều vua Suleiman I nhằm chiếm thành phố Vienna, Áo. Cuộc bao vây xảy ra sau trận Mohács năm 1526, dẫn đến cái chết của vua Hungary và vương quốc rơi vào cuộc nội chiến giữa các phe phái đối địch nhau. Một bên ủng hộ Đại Công tước Ferdinand I nhà Habsburg và một bên ủng hộ Szapolyai János được Ottoman chống lưng. Cuộc tấn công của Ottoman vào Vienna là một phần trong sự can thiệp của họ vào cuộc xung đột Hungary, dự định trong ngắn hạn là để đảm bảo vị trí của Szapolyai. Các nhà sử học vẫn còn đang tranh cãi về các mục tiêu dài hạn của Ottoman liên quan đến động lực nào trong việc dẫn đến lựa chọn Vienna làm mục tiêu của chiến dịch nói riêng. Sự thất bại của cuộc bao vây đánh dấu sự khởi đầu của 150 năm căng thẳng quân sự và các cuộc tấn công qua lại, đỉnh điểm là cuộc bao vây Vienna lần thứ hai vào năm 1683.


Pengepungan Vienna pada 1529 merupakan percubaan pertama Empayar Uthmaniyyah di bawah kepimpinan Sulaiman al-Qanuni untuk menawan bandar Vienna, Austria. Pengepungan ini menandakan kemuncak kuasa Empayar Uthmaniyah, takat maksimum pengembangan Uthmaniyyah di Eropah Tengah, dan merupakan satu keputusan persaingan jangka panjang dengan Eropah. Selepas itu, 150 tahun ketegangan dan serangan tentera berterusan, memuncak kembali dalam Pertempuran Vienna pada 1683, yang menandakan permulaan Perang Turki Agung oleh kuasa Eropah untuk mengusir kehadiran Uthmaniyah.


Le siège de Vienne de 1529 est l'un des épisodes les plus marquants des guerres entre l’Empire ottoman et le Saint-Empire.


Obliehanie Viedne v roku 1529 bol prvý pokus Osmanskej ríše, vedenej Süleymanom I. zmocniť sa Viedne (Rímsko-nemecká ríša). Obliehanie prišlo po bitke pri Moháči v roku 1526, ktorá mala za následok smrť uhorského kráľa a zostup kráľovstva do občianskej vojny, pričom súperiace frakcie podporovali habsburského arcivojvodu Ferdinanda I. z Rakúska a ďalšie podporovali Osmanmi chceného Jána Zápoľského. Osmanský útok na Viedeň bol súčasťou ich zásahu do maďarského konfliktu, ktorého cieľom bolo v krátkom čase zabezpečiť pozíciu Zápoľskému. Neúspešné obliehanie znamenalo začiatok 150-ročného trpkého vojenského napätia a recipročných útokov, ktoré vyvrcholili druhým obliehaním Viedne v roku 1683.


Oblężenie Wiednia w 1529 roku – trwające od 27 września do 14 października 1529 r. oblężenie Wiednia przez armię Turków osmańskich, zakończone jej odstąpieniem od miasta.


The siege of Vienna, in 1529, was the first attempt by the Ottoman Empire to capture the city of Vienna, Austria. Suleiman the Magnificent, sultan of the Ottomans, attacked the city with over 100,000 men, while the defenders, led by Niklas Graf Salm, numbered no more than 21,000. Nevertheless, Vienna was able to survive the siege, which ultimately lasted just over two weeks, from 27 September to 15 October 1529.


El Primer Sitio de Viena, en 1529, marcó el apogeo de la invasión otomana de Europa central por las tropas turcas mandadas por el sultán Solimán el Magnífico.


První obléhání Vídně roku 1529 byl první pokus Osmanské říše dobýt Vídeň. Dobytí města mělo být ukázkou síly sultána Sulejmana a pokus o zlomení moci Habsburků v Evropě. Sultánovi se to souhrou několika okolností nepodařilo a musel se stáhnout. Sulejmanova porážka zastavila na několik let pokusy Osmanů rozšířit své území do střední Evropy.


Den første tyrkiske belejring af Wien i 1529 var det første forsøg fra det osmanniske rige under sultan Süleyman I på at overtage den østrigske by Wien. Belejringen var det Osmanniske riges højdepunkt på dets ekspansion mod vest til Centraleuropa, hvorefter 150 års spændinger fulgte, som kulminerede i den anden tyrkiske belejring af Wien med det endelige slag ved Wien i 1683.


حصار فيينا وقع سنة 935 للهجرة 1529 ميلادية في المرة الاولى وعام 1532 في المرة الثانية عندما أعد السلطان سليمان القانوني جيشا بلغ زهاء 120 ألف مقاتل مدعمين بثلاثمئة مدفع لغزو النمسا وضمها للإمبراطورية العثمانية. مثل حصار فيينا أعظم دليل على قوة الدولة العثمانية وأقصى توسع لها في وسط أوروبا في أوج مجد الإمبراطورية تحت حكم السلطان سليمان القانونى. أيضا مثل هذا الحصار بداية مرحلة استمرت لمائة وخمسين عاما من الصراع بين الدولة العثمانية والإمبراطورية الرومانية المقدسة تخللتها العديد من الهجمات والمعارك والتي بلغت ذروتها في معركة فيينا سنة 1683 والتي بدأت الحرب التركية العظمى التي استمرت لخمسة عشر عاما.


การล้อมกรุงเวียนนา

การปิดล้อมกรุงเวียนนา (; 27 กันยายน-14 ตุลาคม ค.ศ. 1529) การปิดล้อมกรุงเวียนนาในปี ค.ศ. 1529 เป็นความพยายามครั้งแรกโดยจักรวรรดิออตโตมันที่นำโดยสุลต่านสุลัยมาน เพื่อที่จะยึดกรุงเวียนนาในออสเตรีย การปิดล้อมเมืองครั้งนี้ถือเป็นสัญญาณบ่งบอกถึงอำนาจของจักรวรรดิออตโตมันซึ่งกำลังขยายถึงจุดสูงสุด ซึ่งมีอาณาเขตขยายมาจนถึงบริเวณยุโรปกลาง หลังจากนั้นความเป็นปฏิปักษ์ต่อกันก็ยืดเยื้อยาวนานออกไปกว่า 150 ปี และในที่สุดจึงกลายเป็นยุทธการเวียนนาใน ค.ศ. 1683 ซึ่งเป็นการเริ่มมหาสงครามตุรกี (Great Turkish War) โดยมหาอำนาจยุโรปในการพยายามกำจัดออตโตมันออกจากยุโรปกลาง การล้อมครั้งนี้จบลงด้วยความล้มเหลวของฝ่ายออตโตมันในการพยายามยึดที่มั่นสำคัญของจักรวรรดิโรมันอันศักดิ์สิทธิ์ในขณะนั้น และเป็นจุดเปลี่ยนทิศทางของชัยชนะในยุโรปตะวันออกและยุโรปกลางของจักรวรรดิออตโตมันที่ได้รับชัยชนะมาตลอดก่อนหน้านั้น ซึ่งรวมถึงการได้ฮังการีตะวันออกเฉียงใต้ มาเป็นอาณาจักรในบริวารในยุทธการโมเฮ็คส์ (Battle of Mohács)


Pengepungan Wina tahun 1529 adalah upaya pertama Suleiman I dari Kesultanan Utsmaniyah untuk merebut kota Wina. Namun, usaha Utsmaniyah gagal, dan untuk pertama kalinya penaklukan Utsmaniyah di Eropa berhasil dihentikan. Sebelumnya, Utsmaniyah sudah berhasil mencaplok Kerajaan Hongaria dan mendirikan negara vasal di Transilvania setelah kemenangan besar dalam Pertempuran Mohács. Menurut Toynbee, "Kegagalan [pengepungan Wina] pertama berhasil menahan penaklukan Utsmaniyah."


A 47. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1994. május 12. és 23. között került megrendezésre, Clint Eastwood amerikai színész-rendező elnökletével. A rendezvény ceremóniamestere ez évben ismét Jeanne Moreau francia színésznő volt. A hivatalos versenyprogramban 23 nagyjátékfilm és 8 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 21, míg versenyen kívül 11 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 21 nagyjátékfilm és 5 kisfilm vetítésére került sor. A filmes seregszemle vetítésein 27 ország alkotása volt látható; a filmvásáron összesen 435 filmet ajánlottak forgalmazásra; 67 ország 3020 újságíróját akkreditálták, s a rendezvényeken 82 ország 21 285 filmese jelent meg.


第47回カンヌ国際映画祭

第47回カンヌ国際映画祭（だい47かいカンヌこくさいえいがさい）は、1994年5月12日から23日にかけて開催された。


Internationale Filmfestspiele von Cannes 1994

Die 47. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1994 fanden vom 12. Mai bis zum 23. Mai 1994 statt.


Каннский кинофестиваль 1994

47-й Каннский кинофестиваль 1994 года, проходивший с 12 по 23 мая в Каннах (Франция). Президентом жюри стал Клинт Иствуд, Катрин Денёв заняла место вице-президента. Фаворитом считался польский фильм Кшиштофа Кесьлёвского «», но он не получил ни одной награды. Обладателем главного приза стал Квентин Тарантино с фильмом «Криминальное чтиво».


La 47ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 12 al 23 maggio 1994.


جشنواره فیلم کن ۱۹۹۴

چهل و هفتمین دوره جشنواره فیلم کن این دوره بین ذوز های ۱۲ -۲۳ می برگزار شد. رئیس هیئت داوران بر عهده کلینت ایستوود بود. کوئنتین تارانتینو جوان توانست با فیلم "داستان عامه‌پسند" برنده نخل طلا شود.برای اولین بار یک فیلم از ایران نیز کاندیدای نخل طلا شده بود. "زیر درختان زیتون"، عباس کیارستمی در بخش مسابقه نخل طلا را به داستان عامه‌پسند واگذار کرد.


第47屆坎城影展於1994年5月12日（法國當地時間）至5月23日舉行。本屆坎城影展評審團主席是美國演員克林·伊斯威特，金棕櫚獎則由美國導演昆汀·塔倫提諾獲得。


El 47è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 12 al 23 de maig de 1994. La Palma d'Or fou atorgada a "Pulp Fiction" dirigida per Quentin Tarantino.


Le Festival de Cannes 1994 est la du festival, tenue du 12 au 23 mai au palais des festivals. Le président du jury est le cinéaste américain Clint Eastwood.


47. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 12-23 maja 1994 roku. Imprezę otworzył pokaz amerykańskiego filmu "Hudsucker Proxy" w reżyserii braci Coen. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 23 filmy pochodzące z 14 różnych krajów.


The 47th Cannes Film Festival was held from 12 to 23 May 1994. The Palme d'Or went to the American film "Pulp Fiction" directed by Quentin Tarantino.


Festival Internacional de Cine de Cannes de 1994

El Festival de Cannes de 1994 comenzó el 12 de mayo y terminó el día 23 del mismo mes. La Palma de Oro fue para la película estadounidense "Pulp Fiction", dirigida por Quentin Tarantino.


مهرجان كان السينمائي 1994

مهرجان كان السينمائي لعام 1994 هو الدورة الـ47 للمهرجان عقد في 12 إلى 23 مايو من عام 1994، وحصل فيلم ""خيال رخيص"" للمخرج الأمريكي كوينتن تارانتينو على السعفة الذهبية.


A 48. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1995. május 17. és 28. között került megrendezésre, Jeanne Moreau francia színésznő elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 24 nagyjátékfilm és 10 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 26, míg versenyen kívül mindössze 5 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 22 nagyjátékfilm és 4 kisfilm vetítésére került sor. A filmes seregszemle vetítésein 30 ország alkotása volt látható; 69 ország 3183 újságíróját akkreditálták, s a rendezvényeken 93 ország mintegy 23 066 filmese jelent meg.


第48回カンヌ国際映画祭

第48回カンヌ国際映画祭（だい48かいカンヌこくさいえいがさい）は、1995年5月17日から5月28日にかけて開催された。


Internationale Filmfestspiele von Cannes 1995

Die 48. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1995 fanden vom 17. Mai bis zum 28. Mai 1995 statt.


Канскі кінафестываль 1995

48-ы Канскі кінафестываль праходзіў з 17 па 28 мая 1995 года ў горадзе Каны, Францыя. Галоўную ўзнагароду кінафестывалю — Залатую пальмавую галіну — атрымаў фільм «» рэжысёра Эміра Кустурыцы.


Каннский кинофестиваль 1995

48-й Каннский кинофестиваль 1995 года, проходивший с 7 по 18 мая в Каннах, Франция. Жанна Моро второй раз становится президентом жюри. Среди призёров нет ни одного американского фильма. Вторую в карьере «Золотую пальмовую ветвь» получил югославский режиссёр Эмир Кустурица.


La 48ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 17 al 28 maggio 1995 sotto la direzione artistica di Gilles Jacob.


جشنواره فیلم کن ۱۹۹۵

چهل و هشتمین دوره جشنواره فیلم کن در این دوره نخل طلا به فیلمی از کشور یوگسلاوی سابق رسید. "زیرزمین (فیلم ۱۹۹۵)" امیر کوستوریتسا توانست در بخش مسابقه مهترین جایزه جشنواره کن را تصاحب کند. دوربین زرین نیز به "بادکنک سفید" جعفر پناهی رسید. این اولین بار است که یک ایرانی یکی از جوایز جشنواره کن را می‌برد. هلن میرن برای "جنون شاه جرج" نیز برنده بهترین بازیگر نقش اول زن می‌شود.


第48屆坎城影展於1995年5月17日（法國當地時間）至5月28日舉行。本屆坎城電影節評審團主席是法國演員珍妮·摩露，金棕櫚獎則由塞爾維亞導演艾米爾·庫斯杜力卡獲得。


El 48è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 17 al 28 de maig de 1995. La Palma d'Or fou atorgada a "Underground" d'Emir Kusturica.


48. Cannes Film Festivali 17- 28 Mayıs 1995 tarihleri arasında yapıldı. Altın Palmiye, Emir Kusturica'nın yönettiği "Yeraltı" filmine verildi.


La quarante-huitième édition du Festival de Cannes a lieu du 17 au 28 mai 1995. La maîtresse de cérémonie est l'actrice française Carole Bouquet.


48. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 17-28 maja 1995 roku. Imprezę otworzył pokaz francuskiego filmu "Miasto zaginionych dzieci" w reżyserii Marka Caro i Jean-Pierre'a Jeuneta. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 24 filmy pochodzące z 14 różnych krajów.


The 48th Cannes Film Festival was held from 17 to 28 May 1995. The Palme d'Or went to "Underground" by Emir Kusturica.


Festival Internacional de Cine de Cannes de 1995

El 48vo Festival de Cannes se desarrolló entre el 17 y el 28 de mayo de 1995. La Palma de Oro fue para "Underground" de Emir Kusturica.


مهرجان كان السينمائي 1995

مهرجان كان السينمائي لعام 1995 هو الدورة الـ48 للمهرجان عقد في 17 إلى 28 مايو من عام 1995، وحصل فيلم "Underground" للمخرج اليوغسلافي أمير كوستوريتسا على السعفة الذهبية.


Az 1989-es karibi kupa volt az első jelentősebb labdarúgótorna a Karib-térség nemzeti tizenegyei számára. A szervezettség kezdetlegessége miatt a kvalifikáció számos eredményéről nem maradt fent írásos információ.


De Caribbean Cup 1989 was de 1e editie van het internationale voetbaltoernooi voor de leden van de Caraïbische Voetbalunie (CFU). Het toernooi werd van 2 tot en met 9 november 1989 gehouden in Bridgetown, Barbados. De kwalificatie was in de april, mei en juni eerder dat jaar. Trinidad en Tobago won in de finale van Grenada. Het toernooi werd gesponsord door Shell Company Ltd.


Karibiska mästerskapet 1989 () var en fotbollsturnering som spelades i Barbados under perioden 3–9 juli 1989. Detta var den första upplagan av Karibiska mästerskapet som är Karibiens fotbollsmästerskap. Mästerskapet anordnas av CFU som är en del av CONCACAF.


La Coppa dei Caraibi 1989 "(Caribbean Championship 1989)" fu la settima edizione della Coppa dei Caraibi (la prima con la nuova denominazione), competizione calcistica per nazione organizzata dalla CFU. La competizione si svolse nelle Barbados dal 3 luglio al 9 luglio 1989 e vide la partecipazione di sei squadre: , , , , e .


1989년 카리브컵(1989 Caribbean Cup)은 카리브 축구 연맹에서 주최한 1번째 카리브컵 대회로 1989년 7월 3일부터 7월 9일까지 바베이도스에서 개최되었다.


La Coupe caribéenne des nations 1989 est la septième édition de la Coupe caribéenne des nations qui est l'une des zones de la CONCACAF. La phase finale eu lieu à la Barbade.


Puchar Karaibów 1989 – pierwsza edycja turnieju piłkarskiego o miano najlepszej reprezentacji zrzeszonych w Caribbean Football Union jednej z podstref konfederacji CONCACAF. Turniej rozegrano w Bridgetown na Barbadosie w dniach 2-9 lipca 1989.


The 1989 Caribbean Cup (known as the Shell Caribbean Cup for sponsorship reasons) was the first edition of the Caribbean Cup, the football championship of the Caribbean, one of the CONCACAF zones. The final stage was hosted by Barbados.


La Copa del Caribe de 1989 fue la 1º edición del torneo de naciones más importante del Caribe organizado por la CFU donde participaron 16 equipos luego de que fuera descalificado por no pagar multas. La ronda final se jugó en Barbados.


2008-as feröeri labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A Formuladeildin 2008-as szezonja (a feröeri első osztály) az alapítás óta a 66. éves bajnokság. Az előző szezonban nyújtott teljesítményük alapján az AB Argir és a VB/Sumba kiesett az 1. deildbe, míg az ÍF Fuglafjørður és a B68 Toftir feljutott onnan. A Formuladeildinben szereplő GÍ Gøta egyesült az 1. deildben játszó LÍF Leirvík csapatával, így jött létre a Víkingur Gøta.


Die Färöische Fußballmeisterschaft 2008 wurde in der "Formuladeildin" genannten ersten färöischen Liga ausgetragen und war insgesamt die 66. Saison. Sie startete am 29. März 2008 mit dem Spiel von B36 Tórshavn gegen ÍF Fuglafjørður und endete am 25. Oktober 2008.


Чемпионат Фарерских островов по футболу 2008

Формуладейльдин 2008 () — 66-й сезон чемпионата Фарерских островов по футболу. Он начался 29 марта 2008 года и закончился 25 октября 2008 года.


Чемпіонат Фарерських островів з футболу 2008 — 66-й сезон найвищого рівня футбольних дивізіонів Фарерських островів. Титул чемпіона вперше здобув ЕБ/Стреймур.


W 2008 roku odbyła się 65. edycja Formuladeildin – pierwszej ligi Wysp Owczych. Udział w niej brało 10 zespołów, całe rozgrywki trwały od kwietnia do października 2008 roku. Obrońcą tytułu był po raz pierwszy w swej historii klub NSÍ Runavík. W miejsce zespołów, które odpadły w 2007 roku – AB Argir i VB/Sumba – weszły dwa najlepsze kluby z drugiej ligi – ÍF Fuglafjørður oraz B68 Toftir.


The 2008 season of the Faroe Islands Premier League was the 66th season of the Faroese top-tier football since its establishment. It started on 29 March 2008 with a match between B36 Tórshavn and ÍF Fuglafjørður. The match was won by B36 with 4–0. The last games were played on 25 October 2008. NSÍ Runavík were the defending champions.


A Tengeri csata a Leyte-öbölben, vagy "Leyte-öbölbeli csata" illetve régebbi nevén a "2. Fülöp-szigeteki tengeri csata" a második világháború legnagyobb tengeri ütközete volt (többek szerint a világtörténelem legnagyobb tengeri csatája).


De Slag in de Golf van Leyte was een zeeslag in de Stille Oceaan tijdens de Tweede Wereldoorlog. Hij vond plaats in de zeeën rond het eiland Leyte in de Filipijnen van 23 oktober tot en met 26 oktober 1944. De Japanners probeerden de geallieerde invasie op Leyte te verhinderen. In plaats hiervan brachten de geallieerde marines aan de numeriek zwakkere Japanse Keizerlijke Marine een belangrijke nederlaag toe. De Japanse marine was hierna geen strategisch wapen meer. De slag wordt vaak beschouwd als de grootste zeeslag in de geschiedenis.


Битка у заливу Лејте

Битка у заливу Лејте се углавном сматра највећом поморском битком Другог светског рата, и по неким критеријумима, вероватно највећом поморском битком у историји.. Вођена је у водама код филипинских острва Лејте, Самар и Лузон од 23. до 26. октобра 1944. између удружених америчко-аустралијских снага и Јапанске царске морнарице. Амерички војници су 20. октобра извршили инвазију на острво Лејте, као део стратегоје да изолују Јапан од окупираних земаља у југоисточној Азији и тиме лишавајући његову војску и индустрију виталних снабдевања нафтом. Царска јапанска морнарица је мобилизовала скоро све своје преостале велике бродове у покушају да одбије савезничку инвазију, али су је поразиле Трећа и Седма флота Америчке ратне морнарице. Царска јапанска морнарица није успела да испуни своје циљеве, претрпела је тешке губитке и никада више није у већој мери испловила у борбу. Већина њених преосталих великих бродова је, лишена нафте, остала у својим базама до краја рата на Пацифику.


レイテ沖海戦（レイテおきかいせん、）は、第二次世界大戦中の1944年10月20日から同25日にかけて、フィリピン周辺の広大な海域を舞台にして、日本海軍とアメリカ海軍及びオーストラリア海軍の間で交わされた一連の海戦の総称である。フィリピン奪回を目指して侵攻するアメリカ軍を、日本海軍が総力を挙げて迎撃する形で発生した。


Slaget vid Leytebukten var ett jättelikt sjöslag mellan amerikanska och japanska flottstyrkor under andra världskriget. Mindre brittiska och australiensiska styrkor ingick på den allierade sidan. Det ägde rum vid Leytebukten utanför ön Leyte, Filippinerna den 23-26 oktober 1944.


Die See- und Luftschlacht im Golf von Leyte (mitunter als "Schlacht vom Golf von Leyte" oder "von Leyte" bezeichnet) fand vom 23. bis 26. Oktober 1944 während des Pazifikkriegs im Zweiten Weltkrieg in den Gewässern der Philippinen statt. Die Kaiserlich Japanische Marine versuchte durch einen massiven Angriff auf die US-amerikanische Flotte die ab dem 17. Oktober eingeleitete Landungsoperation von alliierten Truppen auf den Philippinen abzuwehren. Unter dem Oberbegriff „Schlacht im Golf von Leyte“ werden vier unabhängige, aber strategisch zusammenhängende Gefechte geführt. Der Golf von Leyte ist ein buchtähnliches Seegebiet zwischen den Inseln Leyte und Samar, auf denen alliierte Transportschiffe Truppen absetzten. An der Schlacht nahmen 173 US-amerikanische und 63 japanische Kriegsschiffe teil, wobei Transporter und kleinere Schiffe als Zerstörer nicht eingerechnet sind. Die Schlacht markierte den letzten ernsthaften Versuch Japans, den alliierten Vormarsch im Pazifik noch aufzuhalten.


קרב מפרץ לייטה

קרב מפרץ לייטה היה קרב ימי בין הצי הקיסרי היפני והצי האמריקאי, הנחשב לקרב הימי הגדול ביותר במלחמת העולם השנייה, ואף לאחד הגדולים בהיסטוריה. הקרב התרחש בין התאריכים 23 ל-26 באוקטובר 1944, במים הסובבים את איי הפיליפינים.


Bătălia din Golful Leyte sau Bătălia pentru Golful Leyte, cunoscută și ca A Doua Bătălie din Marea Filipinelor, este în general considerată a fi cea mai mare confruntare navală din al doilea război mondial și, de asemenea, după unele criterii posibil cea mai mare bătălie navală și aeriană din istorie.<ref name="Manole/Damaschin"></ref>


Сражение в заливе Лейте

Сражение в заливе Лейте (Второе сражение в Филиппинском море) — самое масштабное морское сражение в истории Второй мировой войны. Происходило в морях, окружающих филиппинский остров Лейте, с 23 по 26 октября 1944 года между американским флотом и японским императорским флотом. Японцы пытались изгнать или уничтожить силы союзников, расположенные возле Лейте, впервые в войне используя тактику камикадзе. Однако в результате флот союзников одержал тактическую и стратегическую победу, потопив, среди прочего, один из двух крупнейших линкоров мира «Мусаси» и повредив второй — «Ямато». После этого сокрушительного поражения Объединённый флот Японии вплоть до конца войны более не предпринимал крупных операций.


Leytenlahden taistelut Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa käytiin Yhdysvaltain ja Japanin välillä 20. lokakuuta 1944 alkaen Filippiinien saariryhmän itäpuolella.


Bitka v zalivu Leyte, znana tudi kot druga bitka v filipinskem morju, je bila največja pomorska bitka druge svetovne vojne, in po nekaterih ocenah zgodovinarjev nasploh največja pomorska bitka v zgodovini človeštva. Bitka je potekala med zavezniki in japonskim cesarstvom med 23. in 26. oktobrom 1944. Sestavljena je bila iz štirih večjih pomorskih bitk, ki se jih je na obeh straneh udeležilo 274 vojaških ladij vseh tipov. To je bila zadnja bitka, v kateri so veliki topovi na bojnih ladjah in križarkah še igrali pomembno vlogo. Že med vojno na Pacifiku so Japonci in Američani za glavno pomorsko orožje šteli letalonosilke, bojne ladje pa kot orožje za podporo izkrcanjem in za spremljanje letalonosilk. Ko so Japonci 4. junija 1942 v pomorski bitki pri Midwayu izgubili pomemben del svoje flote – letalonosilke in izkušene pilote, so bili postavljeni v defenzivo. Toda v svojih pristaniščih so še vedno imeli skoraj celotno floto bojnih ladij in križark, ki bi se v neposrednem spopadu lahko kosala z ameriško.


Битка в залива Лейте

Битката в залива Лейте, е най-голямата морска битка във Втората световна война и в цялата история. Води се във водите на залива Лейте близо до филипинския остров Лейте, Самар и Лусон от 23 до 26 октомври 1944 г. между Императорския флот на Япония и обединените американски и австралийски военноморски сили. На 20 октомври САЩ дебаркират на остров Лейте като част от стратегията си да изолират Япония от страните, които са под нейна окупация в Югоизточна Азия и особено да лишат войските и индустрията ѝ от доставки на петрол. Имперският японски флот мобилизира почти всичките си основни морски съдове в опит да отблъсне офанзивата на САЩ, но е победен от американските 3-ти и 7-и флот. Японците понасят тежки загуби и оттогава нататък не разполагат с достатъчен потенциал за провеждане на значителни морски сражения. Повечето оцелели тежки кораби, лишени от гориво, остават в базите си до края на войната в Тихия океан.


La battaglia del Golfo di Leyte fu uno scontro aeronavale del teatro del Pacifico della seconda guerra mondiale che, fra il 23 e il 26 ottobre 1944, vide fronteggiarsi le forze alleate e quelle dell'Impero giapponese. Si svolse circa 200 miglia al largo dell'omonima isola filippina in quattro scontri principali (la battaglia per il Mar di Sibuyan e quelle dello Stretto di Surigao, dell'isola di Samar e di Capo Engaño) oltre a diversi scontri minori.


레이테만 전투()는 공식적으로 제2차 필리핀 해전로 알려져 있는 제 2차 세계 대전 중 가장 큰 해전이며, 아마도 어떤 측면에서는 역사상 가장 큰 해전일 것이다.


Битва в затоці Лейте

Битва в затоці Лейте — наймасштабніший морський бій в історії. Відбувся в морях, що оточують філіппінський острів Лейте з 23 по 26 жовтня 1944 року між союзним американсько-австралійським флотом і японським імператорським флотом. Японці намагалися вигнати або знищити сили союзників, розташовані біля Лейте, вперше використовуючи тактику камікадзе. Проте в результаті флот союзників здобув важливу перемогу, потопивши, серед іншого, один з двох найбільших лінкорів світу "«Мусасі»" і пошкодивши другий — "«Ямато»". Після цієї битви Об'єднаний флот Японії не здійснював масштабних операцій.


نبرد خلیج لیته

نبرد خلیج لیته بزرگترین نبرد دریایی جنگ جهانی دوم و از بزرگترین نبردهای دریایی در تاریخ است که در تاریخ ۲۳ اکتبر سال ۱۹۴۴ با حمله ارتش ایالات متحده آمریکا به جزایر لیته آغاز شد و سه روز بعد با شکست سنگین امپراتوری ژاپن به پایان رسید.


雷伊泰灣海戰（，），是发生在第二次世界大战太平洋战争中發生在菲律賓雷伊泰島附近的一次海戰。以兩軍投入戰場的軍艦總噸位而言，雷伊泰灣海戰堪稱是歷史上最大的海戰，也是世界上最後一次航母對戰和戰艦海戰，徹底摧毁了日本的航母力量。海戰進行的時間從1944年10月20日持續至10月26日，在6日之内日軍與盟軍投入船艦總噸位超過200萬噸，其中盟軍艦隊多達133萬噸，日本海軍則達73萬噸。雙方合计21艘航空母艦、21艘戰艦、170艘驅逐艦與近2,000架軍機參與了此次戰鬥。


A Batalha do Golfo de Leyte foi a maior batalha naval da história contemporânea, ocorrida entre 23 a 26 de outubro de 1944 nas águas em torno da ilha de Leyte, nas Filipinas, entre o Império do Japão e os Aliados, durante a Segunda Guerra Mundial.


La batalla del golf de Leyte va ser una batalla naval de la Campanya de l'Oceà Pacífic que va tenir lloc a prop de les illes filipines de Leyte, Samar i Luzon, del 23 al 26 d'octubre del 1944. És considerada la batalla naval més gran de la Segona Guerra Mundial, amb més de 200.000 persones implicades. Va enfrontar els exèrcits aliats dels EUA i Austràlia contra l'Imperi Japonès. L'operació volia aïllar el Japó dels països que havia ocupat al sud-est asiàtic, fonts vitals de petroli i de recursos industrials.


Trận chiến vịnh Leyte, còn gọi là Hải chiến vịnh Leyte, trước đây còn có tên là "Trận biển Philippine lần thứ hai", được xem là trận hải chiến lớn nhất của Thế Chiến II cũng như là một trong những trận hải chiến lớn nhất lịch sử.


Die Slag van Leytegolf het vanaf 23 Oktober tot 26 Oktober 1944 tussen die Japannese Keiserlike Vloot en die gesamentlike Amerikaans-Australiese Vloot plaasgevind. Leyte is deel van die Filippynse eilande.


Pertempuran Teluk Leyte, sebelum ini dikenali sebagai Pertempuran Kedua Laut Filipina, secara amnya dianggap sebagai pertempuran laut terbesar Perang Dunia II dan, oleh beberapa kriteria, mungkin pertempuran laut terbesar dalam sejarah


La bataille du golfe de Leyte est une opération militaire majeure de la guerre du Pacifique. Elle a lieu au début de la reconquête des Philippines, lors du débarquement des troupes américaines du général Douglas MacArthur sur l'île de Leyte, au centre de l'archipel philippin. Cette opération est considérée comme , opposant dans le golfe de Leyte deux flottes américaines déplaçant plus de , à quatre forces japonaises, déplaçant près de (soit à Leyte contre à la bataille du Jutland en 1916).


Bitka pri Leyte (alebo Bitka v zálive Leyte) bola najväčšia námorná bitka druhej svetovej vojny v Tichomorí a jednou z najväčších námorných bitiek v histórii. Uskutočnila sa 23. – 26. októbra medzi americkým a japonským námorníctvom pri ostrove Leyte na Filipínach.


Bitwa w zatoce Leyte – największa w historii bitwa powietrzno-morska stoczona w dniach 23–26 października 1944 roku między japońską Połączoną Flotą a amerykańską Flotą Pacyfiku. Zmagania składały się z czterech głównych części: bitwy na morzu Sibuyan, podczas której samoloty z amerykańskich lotniskowców uderzyły na japoński główny zespół floty i zatopiły superpancernik „Musashi”, bitwy u przylądka Engaño – podczas której amerykańskie lotnictwo pokładowe zniszczyło zespół japońskich lotniskowców służących w charakterze przynęty, bitwy w cieśninie Surigao – podczas której amerykańskie i japońskie pancerniki stoczyły ostatnią bezpośrednią walkę w historii tej klasy okrętów oraz bitwy pod Samar, w trakcie której japoński zespół zaatakował amerykańskie lotniskowce eskortowe i został pokonany przez mniejsze siły amerykańskie.


The Battle of Leyte Gulf () is considered to have been the largest naval battle of World War II and, by some criteria, possibly the largest naval battle in history, with over 200,000 naval personnel involved. It was fought in waters near the Philippine islands of Leyte, Samar, and Luzon, from 23 to 26 October 1944, between combined American and Australian forces and the Imperial Japanese Navy (IJN), as part of the invasion of Leyte, which aimed to isolate Japan from the countries it had occupied in Southeast Asia which were a vital source of industrial and oil supplies.


La batalla del golfo de Leyte, también conocida como segunda batalla del mar de Filipinas, fue una batalla naval de la campaña del Pacífico durante la Segunda Guerra Mundial. Tuvo lugar en el golfo de Leyte, alrededor de la isla homónima de Leyte en Filipinas, desde el 23 al 26 de octubre de 1944 entre los Aliados y el Imperio japonés.


Bitva u Leyte (nebo Bitva v Leytském zálivu) byla největší námořní bitva druhé světové války v Tichomoří a jedna z největších námořních bitev v historii. Uskutečnila se 23.–26. října 1944 mezi americkým a japonským námořnictvem u ostrova Leyte na Filipínách.


Slaget om Leyte Gulf anses i almindelighed for at være det største søslag under 2. Verdenskrig og et af de største søslag i historien.


معركة خليج ليتي

معركة خليج ليتي هي أكبر معركة بحرية في الحرب العالمية الثانية، وهي أحد المنافسين على لقب «أكبر معركة بحرية في التاريخ» وفقًا لبعض المعايير، مع وجود أكثر من 200000 من أفراد القوات البحرية المشاركين. حدثت المعركة في المياه بالقرب من جزر الفلبين ليتي وسامار ولوزون، في الفترة منذ 23 إلى 26 أكتوبر من عام 1944، وكانت بين القوات الأمريكية والأسترالية المشتركة والبحرية الإمبراطورية اليابانية (آي جاي إن). كانت جزءًا من غزو ليتي، وهدفت لعزل اليابان عن البلدان التي احتلتها في جنوب شرق آسيا والتي كانت مصدرًا حيويًا للإمدادات الصناعية والنفطية.


ยุทธนาวีที่อ่าวเลย์เต

ยุทธนาวีอ่าวเลย์เต หรือในอดีตรู้จักกันในชื่อ ยุทธนาวีทะเลฟิลิปปินครั้งที่สอง เป็นยุทธนาวีครั้งใหญ่ที่สุดในสงครามโลกครั้งที่สองและใหญ่ที่สุดในประวัติศาสตร์


Pertempuran Teluk Leyte, yang awalnya dikenal sebagai Pertempuran Laut Filipina Kedua, adalah pertempuran angkatan laut yang umumnya dianggap terbesar pada Perang Dunia II dan, menurut beberapa kriteria, mungkin pertempuran angkatan laut terbesar dalam sejarah


Az 1963-as Formula–1-es világbajnokság tizedik futama a dél-afrikai nagydíj volt.


Grand Prix Formule 1 van Zuid-Afrika 1963

De Grand Prix Formule 1 van de Zuid-Afrika 1963 werd gehouden op 28 december 1963 op Prince George.


1963年南アフリカグランプリ

1963年南アフリカグランプリ (, 正式名称:) は、1963年のF1世界選手権第10戦(最終戦)として、1963年12月28日にプリンス・ジョージ・サーキットで開催された。


Der Große Preis von Südafrika 1963 fand am 28. Dezember 1963 auf dem Prince George Circuit bei East London statt und war das letzte Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1963.


Etelä-Afrikan Grand Prix 1963 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. joulukuuta 1963 Prince George -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Jim Clark. Voitto oli Clarkille jo kauden seitsemäs.


Velika nagrada Južne Afrike 1963 je bila deseta in zadnja dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1963. Odvijala se je 28. decembra 1963.


Il Gran Premio del Sudafrica 1963 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato il 28 dicembre 1963 sul Prince George Circuit di East London. La gara, ultima del Campionato 1963, fu vinta da Jim Clark, alla guida di una Lotus - Climax.


Resultats del Gran Premi de Sud-àfrica de Fórmula 1 de la temporada 1963, disputat al circuit d'East London el 28 de desembre del 1963.


Grand Prix automobile d'Afrique du Sud 1963

Résultats du Grand Prix d'Afrique du Sud de Formule 1 1963 qui a eu lieu sur le Circuit Prince George le .


Grand Prix Południowej Afryki 1963 (oryg. South African Grand Prix) – ostatnia runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1963, która odbyła się 28 grudnia 1963, po raz 2. na torze Prince George Circuit.


The 1963 South African Grand Prix, formally titled the 10th International RAC Grand Prix of South Africa, was a Formula One motor race held at East London on 28 December 1963. It was the tenth and final race in both the 1963 World Championship of Drivers and the 1963 International Cup for Formula One Manufacturers. The 85-lap race was won from pole position by Jim Clark in a works Lotus-Climax, the Scottish driver achieving his seventh win of the 1963 Championship. Dan Gurney finished second in a Brabham-Climax, while Graham Hill was third in a BRM. It would be the last Formula One race in December until the 2019 Abu Dhabi Grand Prix.


Grand Prix Jihoafrické republiky 1963 byl nemistrovský závod vozů Formule 1 konaný 28. prosince 1963 na závodní okruhu v East Londonu. Na této 121. Grand Prix v historii dosáhl 10. vítězství Jimi Clark a Lotus si odvezl své 15. vítězství.


A Dél-afrikai volt az 1982-es Formula–1 világbajnokság szezonnyitó futama.


De Grand Prix Formule 1 van Zuid-Afrika 1982 werd gehouden op 23 januari 1982 op Kyalami.


Der Große Preis von Südafrika 1982 fand am 23. Januar auf dem Kyalami Grand Prix Circuit statt und war das erste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1982.


Etelä-Afrikan Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan kauden avausosakilpailu, joka ajettiin 23. tammikuuta 1982 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa.


Velika nagrada Južne Afrike 1982 je bila prva dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1982. Odvijala se je 23. januarja 1982.


1982 Голяма награда на ЮАР

1982 Голяма награда на ЮАР е 18-о за Голямата награда на Южна Африка и първи кръг от сезон 1982 във Формула 1, провежда се на 23 януари 1982 година на пистата Киалами, ЮАР.


Il Gran Premio del Sudafrica 1982 è stata la prima prova della stagione 1982 del Campionato mondiale di Formula 1. Si è corsa sabato 23 gennaio 1982 sul Circuito di Kyalami. La gara è stata vinta dal francese Alain Prost su Renault; per il vincitore si trattò del quarto successo nel mondiale. Ha preceduto sul traguardo l'argentino Carlos Reutemann, su Williams-Ford Cosworth e l'altro francese René Arnoux, anch'egli su Renault.


Resultados do Grande Prêmio da África do Sul de Fórmula 1 realizado em Kyalami em 23 de janeiro de 1982. Foi a primeira etapa da temporada e também a última vez que uma prova da categoria aconteceu em janeiro. A vitória coube ao francês Alain Prost, da Renault. Em segundo lugar chegou Carlos Reutemann, da Williams-Ford, (no último pódio argentino até os dias atuais, marca ainda vigente em 2021) enquanto René Arnoux, também da Renault, chegou em terceiro.


Resultats del Gran Premi de Sud-àfrica de Fórmula 1 de la temporada 1982, disputat al circuit de Kyalami el 23 de gener del 1982.


Grand Prix automobile d'Afrique du Sud 1982

Résultats du Grand Prix d'Afrique du Sud de Formule 1 1982 qui s'est tenu sur le circuit de Kyalami près de Johannesburg le .


Grand Prix Południowej Afryki 1982 (oryg. South African Grand Prix) – pierwsza runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1982, która odbyła się 23 stycznia 1982, po raz 15. na torze Kyalami.


The 1982 South African Grand Prix was a Formula One motor race held on the 23 January 1982 at Kyalami. It was the first race of the 1982 FIA Formula One World Championship and the 28th edition of the South African Grand Prix and the 16th time that the Grand Prix had been held at Kyalami.


جائزة جنوب أفريقيا الكبرى 1982

جائزة جنوب أفريقيا الكبرى 1982 هو سباق فورمولا 1 أقيم بتاريخ 23 يناير 1982 في خاوتينغ، جنوب أفريقيا. كان الأول من أصل 16 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 1982. حلّ الفرنسي ألن بروست أولا بينما جاء الأرجنتيني كارلوس ريوتيمان في المركز الثاني وحصل على المركز الثالث الفرنسي رينيه أرنو.


Grand Prix Afsel 1982 merupakan balapan Formula 1 yang diselenggarakan di sirkuit Kyalami pada 23 Januari 1982. Lomba dimenangkan oleh pembalap Prancis Alain Prost.


A San Marinó-i nagydíj volt az 1984-es Formula–1 világbajnokság negyedik futama.


1984年サンマリノグランプリ

1984年サンマリノグランプリは、1984年F1世界選手権の第4戦として、1984年5月6日にアウトドローモ・ディーノ・フェラーリで開催された。


Der Große Preis von San Marino 1984 fand am 6. Mai auf dem Autodromo Dino Ferrari statt und war das vierte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1984.


Гран-при Сан-Марино 1984 года

Гран-при Сан-Марино 1984 года — четвёртый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1984 года. Прошёл на Автодроме Дино Феррари в Имоле, Италия. Соревнования состоялись 6 мая 1984 года.


San Marinon Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. toukokuuta 1984 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen.


Velika nagrada San Marina 1984 je bila četrta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1984. Odvijala se je 6. maja 1984.


1984 Голяма награда на Сан Марино

1984 Голяма награда на Сан Марино е 4-то за Голямата награда на Сан Марино и четвърти кръг от сезон 1984 във Формула 1, провежда се на 6 май 1984 година на пистата Имола близо до град Имола, Италия.


Il Gran Premio di San Marino 1984 è stata la quarta prova della stagione 1984 del Campionato mondiale di Formula 1. Si è corsa domenica 6 maggio 1984 sul Circuito Dino Ferrari di Imola. La gara è stata vinta dal francese Alain Prost su McLaren-TAG Porsche; per il vincitore si trattò dell'undicesimo successo nel mondiale. Ha preceduto sul traguardo il connazionale René Arnoux su Ferrari e l'italiano Elio De Angelis, su Lotus-Renault.


Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1984 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 6 de maig del 1984.


Grand Prix automobile de Saint-Marin 1984

Résultats du Grand Prix de Saint-Marin de Formule 1 1984 qui eut lieu au circuit Enzo e Dino Ferrari à Imola, en Italie.


Grand Prix San Marino 1984 (oryg. Gran Premio di San Marino) – czwarta runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1984, która odbyła się 6 maja 1984, po raz czwarty na torze Imola.


The 1984 San Marino Grand Prix was a Formula One motor race held at Imola on 6 May 1984. It was the fourth race of the 1984 Formula One World Championship.


Az 1970-es Formula–1 világbajnokság második futama a spanyol nagydíj volt.


De Grand Prix Formule 1 van Spanje 1970 was een Formule 1 race gehouden op 19 april 1970 op Jarama. Het was de tweede ronde van het seizoen 1970. Jackie Stewart won de race, waarin slechts vijf coureurs de finish haalde.


1970年スペイングランプリ

1970年スペイングランプリ () は、1970年のF1世界選手権第2戦として、1970年4月19日にハラマ・サーキットで開催された。


Der Große Preis von Spanien 1970 fand am 19. April auf dem Circuito del Jarama in San Sebastián de los Reyes, einem Vorort von Madrid, statt und war das zweite Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1970.


Гран-при Испании 1970 года

Гран-при Испании 1970 года — второй этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1970 года. Автогонки прошли 7 марта 1970 года на трассе Харама.


Espanjan Grand Prix 1970 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. huhtikuuta 1970 Jaraman radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.


Velika nagrada Španije 1970 je bila druga dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1970. Odvijala se je 19. aprila 1970.


1970 Голяма награда на Испания

1970 Голяма награда на Испания е 5-о за Голямата награда на Испания и втори кръг от сезон 1970 във Формула 1, провежда се на 19 април 1970 година на пистата Харама в Мадрид, Испания.


Il Gran Premio di Spagna 1970, "XVI Gran Premio de España" di Formula 1 e seconda gara del campionato di Formula 1 del 1970, si è disputato il 19 aprile sul Circuito di Jarama ed è stato vinto da Jackie Stewart su March-Ford Cosworth.


Resultados do Grande Prêmio da Espanha de Fórmula 1 realizado em Jarama em 19 de abril de 1970. Segunda etapa da temporada, teve como vencedor o britânico Jackie Stewart, que neste dia conquistou a primeira vitória da March-Ford na categoria.


Résultats du Grand Prix d'Espagne 1970, couru sur le circuit de Jarama le .


Grand Prix Hiszpanii 1970 (oryg. Gran Premio de España) – druga runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1970, która odbyła się 19 kwietnia 1970, po raz drugi na torze Circuito del Jarama.


The 1970 Spanish Grand Prix was a Formula One motor race held at the Jarama circuit on 19 April 1970. It was race 2 of 13 in both the 1970 World Championship of Drivers and the 1970 International Cup for Formula One Manufacturers.


Az 1971-es Formula–1 világbajnokság harmadik futama a monacói nagydíj volt. Ez a Formula–1 világbajnokság történetének 200. nagydíja.


1971年モナコグランプリ

1971年モナコグランプリ () は、1971年のF1世界選手権第3戦として、1971年5月23日にモンテカルロ市街地コースで開催された。


Der Große Preis von Monaco 1971 fand am 23. Mai auf dem Circuit de Monaco statt und war das dritte Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1971.


Гран-при Монако 1971 года

Гран-при Монако 1971 года — третий этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1971 года. Автогонки прошли 23 мая 1971 года на трассе Монте-Карло.


Il Gran Premio di Monaco 1971, "XXIX Grand Prix Automobile de Monaco" di Formula 1 e terza gara del campionato di Formula 1 del 1971, si è disputato il 23 maggio sul circuito di Montecarlo ed è stato vinto da Jackie Stewart su Tyrrell-Ford Cosworth.


Resultados do Grande Prêmio de Mônaco de Fórmula 1 realizado em Montecarlo em 23 de maio de 1971. Terceira etapa da temporada e ducentésima corrida na história da categoria, teve como vencedor o britânico Jackie Stewart, da Tyrrell-Ford.


Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1971, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 23 de maig del 1971.


Résultats du Grand Prix de Monaco 1971, couru sur le circuit de Monaco le .


Grand Prix Monako 1971 (oryg. Grand Prix Automobile de Monaco) – 3. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1971, która odbyła się 23 maja 1971, po raz 18. na torze Circuit de Monaco.


The 1971 Monaco Grand Prix was a Formula One motor race held at Monaco on May 23, 1971. It was race 3 of 11 in both the 1971 World Championship of Drivers and the 1971 International Cup for Formula One Manufacturers and the 200th World Championship Grand Prix held since the championship began in . This was the last race on the original Monaco circuit, as a dedicated pit lane was created along the harbor before Tabac in 1972.


A német nagydíj volt az 1974-es Formula–1 világbajnokság tizenegyedik futama.


De Grand Prix Formule 1 van Duitsland 1974 werd gehouden op 4 augustus 1974 op de Nürburgring.


Der Große Preis von Deutschland 1974 fand am 4. August auf dem Nürburgring statt und war das elfte Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1974. Das Rennen hatte auch den FIA-Ehrentitel "Großer Preis von Europa".


Гран-при Германии 1974 года

Гран-при Германии 1974 года — одиннадцатый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1974 года. Автогонки прошли 4 августа 1974 года на трассе Нюрбургринг в ФРГ.


Saksan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. elokuuta 1974 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Clay Regazzoni, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.


Velika nagrada Nemčije 1974 je bila enajsta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1974. Odvijala se je 4. avgusta 1974.


1974 Голяма награда на Германия

1974 Голяма награда на Германия е 22-рото за Голямата награда на Германия и единадесети кръг от сезон 1974 във Формула 1, провежда се на 4 август 1974 година на пистата Нюрбургринг близо до град Нюрбург, Германия.


Il Gran Premio di Germania 1974, valido anche come Gran Premio d'Europa 1974, è stata la undicesima prova della stagione 1974 del Campionato mondiale di Formula 1. Si è corsa domenica 4 agosto 1974 sul Nürburgring. La gara è stata vinta dallo svizzero Clay Regazzoni su Ferrari; per il vincitore si trattò del secondo successo nel mondiale. Ha preceduto sul traguardo il sudafricano Jody Scheckter su Tyrrell-Ford Cosworth e l'argentino Carlos Reutemann su Brabham-Ford Cosworth.


Resultados do Grande Prêmio da Alemanha de Fórmula 1 realizado em Nürburgring em 4 de agosto de 1974. Décima primeira etapa da temporada, teve como vencedor o suíço Clay Regazzoni, da Ferrari.


Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1974, disputat al circuit de Nürburgring el 4 d'agost del 1974.


Résultats du Grand Prix d'Allemagne de Formule 1 1974 qui a eu lieu sur le Nürburgring le .


Grand Prix Niemiec 1974 (oryg. Großer Preis von Deutschland), Grand Prix Europy 1974 – 11. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1974, która odbyła się 4 sierpnia 1974, po raz 20. na torze Nürburgring.


The 1974 German Grand Prix was a Formula One motor race held at the Nürburgring on 4 August 1974. It was race 11 of 15 in both the 1974 World Championship of Drivers and the 1974 International Cup for Formula One Manufacturers. It was the 36th German Grand Prix and the 33rd to be held at the Nürburgring complex of circuits. The race was won by Swiss driver Clay Regazzoni driving a Ferrari 312B3. Regazzoni led every lap on the way to his second Grand Prix victory, some four years after his debut victory at the 1970 Italian Grand Prix. South African driver Jody Scheckter was second driving a Tyrrell 007 ahead of Argentine driver Carlos Reutemann (Brabham BT44).


Grand Prix Německa 1974 (oficiálně XXXVI Großer Preis von Deutschland) se jela na okruhu Nürburgring v Nürburgu v Německu dne 4. srpna 1974. Závod byl jedenáctým v pořadí v sezóně 1974 šampionátu Formule 1.


جائزة ألمانيا الكبرى 1974

جائزة ألمانيا الكبرى 1974 هو سباق فورمولا 1 أقيم بتاريخ 4 أغسطس 1974 في حلبة نوربورغرينغ، ألمانيا الغربية. كان الحادي عشر من أصل 15 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 1974. حلّ السويسري كلاي ريجاتسوني أولا بينما جاء الجنوب أفريقي جودي شيكتر في المركز الثاني وحصل على المركز الثالث الأرجنتيني كارلوس ريوتيمان.


Az 1971-es Formula–1 világbajnokság ötödik futama a francia nagydíj volt.


De Grand Prix Formule 1 van Frankrijk 1971 werd gehouden op 4 juli 1971 op Paul Ricard.


1971年フランスグランプリ

1971年フランスグランプリ () は、1971年のF1世界選手権第5戦として、1971年7月4日にポール・リカール・サーキットで開催された。


Der Große Preis von Frankreich 1971 fand am 4. Juli auf dem Circuit Paul Ricard in Le Castellet statt und war das fünfte Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1971.


Гран-при Франции 1971 года

Гран-при Франции 1971 года — пятый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1971 года. Автогонки прошли 4 июля 1971 года на трассе Поль Рикар.