O Festival Eurovisão da Canção 1991 (em inglês: "Eurovision Song Contest 1991", em francês: "Concours Eurovision de la chanson 1991" e em italiana: "Concorso Eurovisione della Canzone 1991") foi o 36.º Festival Eurovisão da Canção e realizou-se a 4 de maio de 1991 em Roma. Os apresentadores do festival foram os dois antigos vencedores italianos do Festival Eurovisão da Canção, Gigliola Cinquetti (1964) e Toto Cutugno (1990). Carola a cantora representante da Suécia foi a vencedora do de 1991, com a canção Fångad av en stormvind ("Capturada por uma tempestade de vento").


El XXXVI Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 4 de maig de 1991 als estudis Cinecittà, Roma. Els presentadors van ser Gigliola Cinquetti i Toto Cutugno, i la victòria va ser per al representant de Suècia, Carola amb la cançó "Fångad av en stormvind".


Eurovision Song Contest 1991 var den 36. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert av den italienske kringkasteren Rai lørdag 4. mai 1991. Finalen skulle egentlig ha vært arrangert i Sanremo i Italia, men den ble flyttet til Cinecittà i Roma et par måneder før konkurransen. Årsaken skal ha vært Gulfkrigen og den økende uroen i nabolandet Jugoslavia, og Rai anså Roma for å være et tryggere sted å arrangere konkurransen. Programledere var Gigliola Cinquetti og Toto Cutugno. Nederland valgte å stå over konkurransen, siden finalen falt på landets minnedag for ofrene fra andre verdenskrig. I stedet tok Malta den ledige plassen og kom tilbake etter 16 års fravær.


1991 Eurovision Şarkı Yarışması, 36. Eurovision Şarkı Yarışması'dır. Yarışma 1990 yarışması'nı kazanmasından dolayı 4 Mayıs 1991 tarihinde İtalya'nın başkenti Roma'da bulunan Studio 15 de Cinecittà'da yapılmıştır. Yarışmanın sunuculuğunu Gigliola Cinquetti ve Toto Cutugno yapmıştır. İtalya ikinci defa yarışmaya ev sahipliği yapmıştır.


Le Concours Eurovision de la chanson 1991 fut la trente-sixième édition du concours. Il se déroula le samedi 4 mai 1991, à Rome, en Italie. Il fut remporté par la Suède, avec la chanson "", interprétée par Carola. La France termina deuxième et Israël, troisième.


36. Konkurs Piosenki Eurowizji 1991 został rozegrany 4 maja 1991 w Studiu 15 w Cinecittà w Rzymie. Organizatorem konkursu był włoski nadawca publiczny Radiotelevisione Italiana (RAI).


The Eurovision Song Contest 1991 was the 36th Eurovision Song Contest and was held on 4 May 1991 in Rome. Due to the Gulf War and mounting tensions in Yugoslavia, RAI decided to move the contest from Sanremo to Rome, which was perceived to be more secure.


Festival de la Canción de Eurovisión 1991

El XXXVI Festival de la Canción de Eurovisión tuvo lugar 4 de mayo de 1991 en los estudios Cinecittà de Roma. Los presentadores fueron Gigliola Cinquetti y Toto Cutugno, vencedores anteriormente de este concurso musical. En esta ocasión, Carola, la representante sueca fue la vencedora con el tema ""Fångad av en stormvind"".


Eurovision Song Contest 1991 blev afholdt i Cinecittà i Italiens hovedstad Rom med Gigliola Cinquetti og Toto Cutugno som værter. Der deltog 22 lande i konkurrencen, der blev vundet af Sverige med "Fångad av en stormvind", fremført af Carola. Danmark endte som nr. 19 med balladen "Lige der hvor hjertet slår", sunget af Anders Frandsen.


مسابقة الأغنية الأوروبية 1991

مسابقة الأغنية الأوروبية لعام 1991 هي النسخة السادسة والثلاثين من مسابقة الأغنية الأوروبية وأقيم النهائي في 4 مايو 1991 في روما بسبب حرب الخليج والتوترات المتصاعدة في يوغوسلافيا ، قرر تلفزيون وراديو إيطاليا (RAI) نقل المسابقة من سانريمو إلى روما ، والتي كان يُنظر إليها على أنها أكثر أمانًا.


Kontes Lagu Eurovision 1991 adalah kontes ke-36 dari Kontes Lagu Eurovision dan diselenggarakan tanggal 4 Mei 1991 di Roma. Karena saat itu terjadi Perang Teluk dan ketegangan yang memuncak di Yugoslavia, RAI memutuskan untuk memindahkan lokasi kontes, dari Sanremo ke Roma, yang dianggap lebih aman.


Az 1992-es Eurovíziós Dalfesztivál volt a harminchetedik Eurovíziós Dalfesztivál, melynek a svédországi Malmö adott otthont. A helyszín a malmői Isstadion volt.


Het Eurovisiesongfestival 1992 was het zevenendertigste Eurovisiesongfestival en vond plaats op 9 mei 1992 in Malmö, Zweden.


Песма Евровизије 1992.

Песма Евровизије 1992. било је 37. по реду такмичење за најбољу Песму Евровизије и одржано је 9. маја 1992. Леденом стадиону у Малмеу, у Шведској. Био је то трећи пут да је Шведска домаћин такмичења. Водитељи такмичења су били Лидија Каполикио и Харалд Треутигер. Представница Ирске Линда Мартин је победила на такмичењу, освојивши 155 бодова.


ユーロビジョン・ソング・コンテスト1992

第37回ユーロビジョン・ソング・コンテスト(Eurovision Song Contest 1992)は1992年5月9日(土曜日)にスウェーデン・マルメので開催された。スウェーデンでの開催は1985年の第30回大会以来7年ぶり。製作はSVT スウェーデン・テレビ。放送時間：3時間9分。


Eurovision Song Contest 1992 arrangerades för tredje gången av Sveriges Television (tidigare år var 1975 och 1985) i och med att Carola året före hade vunnit med "Fångad av en stormvind". Tävlingen sändes från Malmö isstadion i Malmö den 9 maj 1992 och programledare var Lydia Capolicchio och Harald Treutiger. Producent var Kåge Gimtell och kapellmästare var Anders Berglund, som dirigerade Sveriges och Jugoslaviens bidrag själv, under den senare låten spelade han också dragspel, eftersom det inte fanns någon dragspelare i orkestern. De 21 övriga länderna hade en gästdirigent med sig.


Der 37. Eurovision Song Contest fand am 9. Mai 1992 im Malmö Isstadion (dt. ‚Eisstadion‘) in Malmö statt. Irland gewann mit "Why Me," das von Johnny Logan komponiert und von Linda Martin gesungen wurde.


Конкурс песні Еўрабачанне 1992

Конкурс песні Еўрабачанне 1992 — 37-ы конкурс песні Еўрабачанне. Прайшоў 9 мая 1992 года ў горадзе Мальмё (Швецыя) на сцэне стадыёне Мальмё Ісштадыён. Колькасць краін-удзельніц пасля вяртання Галандыі дасягнула 23; у апошні раз на конкурсе выступалі прадстаўнікі Югаславіі. Фармат відэапаштовак ізноў быў зменены: паказваліся самыя прыгожыя месцы Швецыі.


אירוויזיון 1992

אירוויזיון 1992 נערך בפעם ה-37 ב-9 במאי 1992 במאלמה שבדרום שוודיה אחרי ניצחון המדינה בשנה שקדמה. הגישו אותו מנחה הטלוויזיה הארלד טרויטיגר והעיתונאית והמנחה לידיה קפוליקיו.


Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1992

Ο Διαγωνισμός Τραγουδιού της Eurovision 1992 ήταν ο 37ος διαγωνισμός τραγουδιού της Eurovision και πραγματοποιήθηκε στις 9 Μαΐου 1992 στο Μάλμε της Σουηδίας. Οι παρουσιαστές ήταν η Λύντια Καπολίκιο και ο Χάραλντ Τρόιτιγκερ. Η Λίντα Μάρτιν, που εκπροσωπεί την Ιρλανδία, ήταν ο νικητής αυτής της Eurovision με το τραγούδι "Why Me?". Το τραγούδι γράφτηκε από τον Τζόνι Λόγκαν, ο οποίος είχε κερδίσει τον διαγωνισμό του ως τραγουδιστή και τον διαγωνισμό του ως τραγουδιστής/τραγουδοποιός. Με 41 έτη και 22 ημέρες σε ηλικία, η Λίντα Μάρτιν έγινε (και παρέμεινε μέχρι σήμερα) η γηραιότερη γυνάικα που κέρδισε τη Eurovision.


Eurovision 1992 a fost a treizeci și șaptea ediție a concursului muzical Eurovision. A câștigat reprezentanta Irlandei Linda Martin cu melodia "Why Me?".


Евровидение-1992

Конкурс песни Евровидение 1992 — 37-й конкурс песни «Евровидение». Он прошел 9 мая 1992 года в городе Мальмё (Швеция) в ледовом стадионе «Malmö Isstadion».


Eurovision laulukilpailu 1992 oli 37. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin Malmön jäähallissa Ruotsissa. Kilpailun juonsivat Harald Treutiger ja Lydia Cappolicchio. Kilpailun voitti Irlanti Linda Martinin kappaleella "Why Me?". Tästä alkoi Irlannin kolmen vuoden mittainen voittoputki. Suomea kisoissa edusti Pave Maijanen kappaleellaan "Yamma Yamma", joka sai 4 pistettä ja jäi viimeiselle sijalle.


Евровизия 1992

Евровизия 1992 е 37-ото ежегодно издание на едноименния песенен конкурс.


Il trentasettesimo Concorso Eurovisione della Canzone si tenne a Malmö (Svezia) il 9 maggio 1992.


Пісенний конкурс Євробачення 1992

Пісенний конкурс Євробачення 1992 став 37-м конкурсом пісні Євробачення. Він пройшов 9 травня 1992 року в місті Мальме, Швеція. Число країн учасниць досягло 23 з поверненням Голландії. Листівки знову були змінені, під час подання країни зображались найкрасивіші місця Швеції.


مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۲

مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۲ ۳۷مین دوره از مسابقات آواز یوروویژن بود که در Malmö Ice Stadium، مالمو، سوئد برگزار شد. برنده آن کشور جزیره ایرلند بود.


1992年歐洲歌唱大賽是第37屆歐洲歌唱大賽，於1992年5月9日在瑞典馬爾默舉行。主持人是和。代表愛爾蘭的琳達·馬丁憑藉歌曲《為何是我》"Why Me?"贏得了歐洲歌唱大賽的冠軍。這首歌是由強尼·羅根創作的，他曾在1980年的歌唱大賽中獲勝，並在1987年的以歌手/作曲家身分再次獲勝。琳達·馬丁在41歲零22天的年齡上成為（並且仍然是）贏得歐洲歌唱大賽最年長的女人。


O Festival Eurovisão da Canção 1992 (em inglês: "Eurovision Song Contest 1992", em francês: "Concours Eurovision de la chanson 1992" e em sueco: "Eurovisionens Melodi Festival 1992") foi o 37º Festival Eurovisão da Canção e realizou-se a 9 de maio de 1992, na cidade de Malmö, na Suécia. Os apresentadores do evento foram Harald Treutiger e Lydia Cappolicchio. Linda Martin foi a vencedora deste festival com a canção "Why Me?" ("Porquê Eu"?). A canção foi escrita por Johnny Logan, vencedor do Festival Eurovisão da Canção 1980 e do Festival Eurovisão da Canção 1987, enquanto cantor.


El XXXVII Festival de la Cançó d'Eurovisió 1992 es va celebrar el 9 de maig de 1992 a Malmö, Suècia, presentat per Harald Treutiger i Lydia Cappolicchio. Linda Martin va ser la vencedora representant la República d'Irlanda amb la cançó "Why me?", composta per Johnny Logan, qui prèviament havia guanyat el festival en les seves edicions de 1980 i 1987 com a cantant i cantautor, respectivament.


Eurovision Song Contest 1992 var den 37. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert av Sveriges Television lørdag 9. mai 1992. Finalen fant sted i Malmö isstadion i Malmö i Sverige, etter at Carola hadde vunnet konkurransen året før med «Fångad av en stormvind». Nederland var tilbake etter fraværet året før, og dermed steg deltakerantallet til 23 land, noe som var ny rekord. Irland innledet dette året sin ubestridte seiersrekke, da Linda Martin vant med Johnny Logans «Why Me?». Dette var Logans tredje seier i konkurransen. Irland skulle også vinne konkurransen de to påfølgende årene og deretter på nytt i 1996. Norge var representert av Merethe Trøan og sangen «Visjoner». Det norske bidraget ble nummer 18 av 23 med 23 poeng.


1992 Eurovision Şarkı Yarışması, 37. Eurovision Şarkı Yarışması'dır. Yarışma 1991 yarışması'nı kazanmasından dolayı 9 Mayıs 1992 tarihinde İsveç'in kenti Malmö'de bulunan Malmö Isstadion'da yapılmıştır. Yarışmanın sunuculuğunu Lydia Cappolicchio ve Harald Treutiger yapmıştır. İsveç üçüncü defa yarışmaya ev sahipliği yapmıştır.


Pertandingan Lagu Eurovision 1992 ialah Pertandingan Lagu Eurovision ke-37 yang diadakan pada 9 Mei 1992 di Malmö, Sweden. Ia dihoskan oleh Lydia Cappolicchio dan Harald Treutiger. Linda Martin, mewakili Ireland, ialah juara pertandingan ini, menyanyikan "Why Me?", yang dicipta oleh Johnny Logan (merupakan juara Pertandingan Lagu Eurovision 1980 dan Pertandingan Lagu Eurovision 1987 sebagai penyanyi/pencipta lagu). Pertandingan ini diadakan di Malmö Isstadion, Malmö, dimana bentuk pentas ketika itu ialah busur kapal Viking dengan seekor naga di bahagian tengah dan bintang di setiap bahagian. Bahagian pembukaan juga termasuk seorang wanita yang mengenakan pakaian berwarna kebangsaan Sweden (biru dan kuning), berputar pada pita. Tradisi filem kad pos berlanjut dengan klip video yang berpangkalan di setiap negara. Pemenang tahun sebelumnya, Carola, tampil di atas pentas memakai gaun putih dengan lengan tipis, kerah berlian buatan (dan belenggu), serta menyanyikan "All the Reasons to Live".


Le Concours Eurovision de la chanson 1992 fut la trente-septième édition du concours. Il se déroula le samedi 9 mai 1992, à Malmö, en Suède. Il fut remporté par l'Irlande, avec la chanson "", interprétée par Linda Martin. Le Royaume-Uni termina deuxième et Malte, troisième.


37. Konkurs Piosenki Eurowizji 1992 został zorganizowany 9 maja 1992 roku w Malmö Isstadion w Malmö przez szwedzkiego nadawcę publicznego Sveriges Television (SVT), dzięki zwycięstwu reprezentantki Szwecji – Caroli Häggkvist podczas konkursu w 1991 roku.


The Eurovision Song Contest 1992 was the 37th Eurovision Song Contest and was held on 9 May 1992 in Malmö, Sweden. The presenters were Lydia Capolicchio and Harald Treutiger. Linda Martin, representing Ireland, was the winner of this Eurovision with the song Why Me?. The song was written by Johnny Logan, who had won the 1980 contest as singer and the 1987 contest as singer/songwriter. At 41 years and 22 days of age, Linda Martin became (and remains) the oldest woman ever to win Eurovision.


Festival de la Canción de Eurovisión 1992

El XXXVII Festival de la Canción de Eurovisión se celebró el 9 de mayo de 1992 en Malmö, Suecia, presentado por Harald Treutiger y Lydia Cappolicchio. Linda Martin fue la vencedora representando a Irlanda con la canción ""Why Me?"", compuesta por Johnny Logan, quien previamente había ganado el festival en sus ediciones de 1980 y 1987 como cantante y cantautor, respectivamente.


Eurovision Song Contest 1992 blev afholdt i Malmö i Sverige, da Sverige vandt Eurovision Song Contest 1991. Lydia Cappolicchio og Harald Treutiger var aftenens værtspar. Der deltog 23 lande, hvilket var rekorden. Irland vandt med Johnny Logan kompositionen "Why me?", som blev fremført af Linda Martin. Danmark fik en 12. plads med "Alt det som ingen ser", som blev fremført af Kenny Lübcke og Lotte Feder.


مسابقة الأغنية الأوروبية 1992

كانت مسابقة الأغنية الأوروبية لعام 1992 هي النسخة السابعة والثلاثين من مسابقة الأغنية الأوروبية وعقدت في التاسع من أيّار/مايو 1992 في مالمو، السويد. المقدمان هما ليديا كابوليتشيو وهارالد تريوتيجر. ليندا مارتن التي تمثل أيرلندا كانت الفائزة في مسابقة الأغنية الأوروبية بأغنية لماذا أنا؟ . كُتبت الأغنيّة بواسطة جوني لوغان الذي فاز بنسخة 1980 كمغني ونسخة 1987 كمغني/مؤلف الأغنية. في عمر 41 عامًا و22 يومًا، أصبحت ليندا مارتن (ولا تزال) أكبر امرأة تفوز على الإطلاق بيورفيجن.


Kontes Lagu Eurovision 1992 adalah Kontes Lagu Eurovision ke-37 yang diadakan pada tanggal 9 Mei 1992 di Malmö, Swedia. Acara ini dibawakan oleh Lydia Cappolicchio dan Harald Treutiger. Linda Martin, mewakili Irlandia, adalah juara kontes ini, menyanyikan "Why Me?", yang diciptakan oleh Johnny Logan (merupakan juara Kontes Lagu Eurovision 1980 dan Kontes Lagu Eurovision 1987 sebagai penyanyi/pencipta lagu). Kontes ini diadakan di arena es dalam ruangan di Malmö, dimana bentuk panggung saat itu adalah busur kapal Viking dengan seekor naga di bagian tengah dan bintang di setiap bagian. Bagian pembukaan juga termasuk seorang perempuan yang mengenakan pakaian berwarna nasional Swedia (biru dan kuning), berputar pada pita. Tradisi film kartu pos berlanjut dengan videoklip yang berbasis di setiap negara. Pemenang tahun sebelumnya, Carola, tampil di atas panggung memakai gaun putih dengan lengan tipis, kerah berlian buatan (dan belenggu), serta menyanyikan "All the Reasons to Live".


Az 1993-as Eurovíziós Dalfesztivál volt a harmincnyolcadik Eurovíziós Dalfesztivál, melynek az írországi Millstreet adott otthont. A helyszín a millstreeti Green Glens Arena volt.


Het Eurovisiesongfestival 1993 was het achtendertigste Eurovisiesongfestival en vond plaats op 15 mei 1993 in Millstreet, Ierland.


Песма Евровизије 1993.

Песма Евровизије 1993. било је 38. по реду такмичење за најбољу Песму Евровизије и одржано је 15. маја 1993. у Грин гленс арени у Милстриту, у Ирској. Био је то четврти пут да је Ирска домаћин такмичења. Са мање од 1500 становника, Милстрит представља најмањи град који је икада био домаћин Песме Евровизије.


ユーロビジョン・ソング・コンテスト1993


Eurovision Song Contest 1993 sändes från RTE Green Glens Arena i Millstreet, Irland den 15 maj 1993 i och med att Irland året innan hade vunnit med låten "Why Me?" framförd av Linda Martin. Programledare var Fionnuala Sweeney. Mellan varje bidrag visades videovykort med artisterna på Irland, utförande olika aktiviteter (i Sverige fall visades Arvingarna på en golfbana).


Der 38. Eurovision Song Contest fand am 15. Mai 1993 in der Green Glens Arena in Millstreet im County Cork in Irland statt. Irland gewann mit "In Your Eyes" das zweite Mal in Folge.


Конкурс песні Еўрабачанне 1993


אירוויזיון 1993

אירוויזיון 1993 הייתה תחרות האירוויזיון ה-37 והיא נערכה ב-15 במאי 1993 בעיירה הקטנה מילסטריט שבאירלנד. התחרות הונחתה בידי פינולה סוויני.


Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1993

Ο Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1993 ήταν ο 38ος Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision και πραγματοποιήθηκε στις 15 Μαΐου 1993 στο Green Glens Arena στο Μίλστριτ, της Κομητείας Κορκ της Ιρλανδίας. Η παρουσιάστρια ήταν η Φιονούλα Σουίνι. Η Νίαμ Κάβανα ήταν η νικήτρια αυτής της Eurovision για την Ιρλανδία με το τραγούδι "In Your Eyes". Αυτή ήταν η πέμπτη νίκη της Ιρλανδίας και ισοδυναμούσε με τον αριθμό των πέντε νικών της Eurovision που πέτυχε η Γαλλία το 1977 και το Λουξεμβούργο το 1983. Η Ιρλανδία έγινε η τέταρτη χώρα που κέρδισε δύο συνεχόμενα χρόνια, οι τρεις προηγούμενες χώρες που το έκαναν ήταν η Ισπανία το 1968 και το 1969, το Λουξεμβούργο το 1972 και 1973, και το Ισραήλ το 1978 και το 1979.


Concursul muzical Eurovision 1993 s-a desfășurat la Millstreet, Comitatul Cork, Irlanda. Niamh Kavanagh a adjudecat cea de-a V-a victorie a Irlandei la acest concurs, interpretând piesa câștigătoare, ""In Your Eyes"".


Евровидение-1993

Конкурс песни Евровидение 1993 — 38-й конкурс песни «Евровидение». Он прошёл 15 мая 1993 года в посёлке Милстрит (Ирландия), самом маленьком населённом пункте, принимавшим конкурс.


Eurovision laulukilpailu 1993 oli 38. Eurovision laulukilpailu. Se järjestettiin 15. toukokuuta 1993 Irlannin Millstreetissä. Kilpailun juonsi Fionnuala Sweeney.


Pesem Evrovizije 1993 je bil 38. izbor za Pesem Evrovizije zapovrstjo. Gostila jo je Irska, zmagovalka na izboru prejšnjega leta. Tudi na tem izboru je zmagala Irska, ki jo je zastopala pevka Niamh Kavanagh s pesmijo "In your eyes". To je bila že peta irska zmaga in s tem se je Irska pridružila Franciji in Luksemburgu, ki sta bili dostlej državi z največ evrovizijskimi zmagami. Na izboru je tudi drugo mesto zasedla ista država kot leto poprej, in sicer Velika Britanija.


Евровизия 1993

Евровизия 1993 е 38-ото ежегодно издание на едноименния песенен конкурс.


Il trentottesimo Concorso Eurovisione della Canzone si tenne a Millstreet (Irlanda) il 15 maggio 1993.


Пісенний конкурс Євробачення 1993

Пісенний конкурс Євробачення 1993 став 38-м конкурсом пісні Євробачення. Він пройшов 15 травня 1993 року на Ґрін-Ґленс-Арені в місті Мілстріт, Ірландія.


مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۳

مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۳ ۳۸مین دوره از مسابقات آواز یوروویژن بود که در Green Glens Arena، Millstreet، Ireland برگزار شد. برنده آن نیو کاوینا از کشور ایرلند بود.


1993年歐洲歌唱大賽是第38屆歐洲歌唱大賽，該屆賽事於愛爾蘭科克郡磨坊街鎮的舉辦，比賽的日期是1993年5月15日。主持人是。愛爾蘭歌手憑藉這首歌曲《在你眼裡》"In Your Eyes"獲得了歐洲歌唱大賽的愛爾蘭冠軍。這是愛爾蘭的第五次勝利，相當於法國在1977年和盧森堡在1983年獲得五次歐洲歌唱大賽勝利的總和。愛爾蘭成為連續兩年獲勝的第四個國家，前三個國家分別是1968年和1969年的西班牙，1972年和1973年的盧森堡，1978年和1979年的以色列。


El XXXVIII Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 15 de maig de 1993 en Millstreet, Irlanda. La presentadora va ser Fionnuala Sweeney, i la victòria va ser per al representant d'Irlanda, Niamh Kavanagh amb la cançó "In Your Eyes".


Eurovision Song Contest 1993 var den 38. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert av den irske kringkasteren RTÉ lørdag 15. mai 1993. Finalen fant sted i sprangridningsarenaen Green Glens Arena i den lille irske byen Millstreet. Programleder var Fionnuala Sweeney. 25 land deltok i finalen, noe som var ny rekord. Årsaken til økningen var at flere østeuropeiske land ønsket å delta. Pågangen gjorde at EBU arrangerte en egen kvalifiseringsrunde mellom syv østeuropeiske land, og Bosnia-Hercegovina, Kroatia og Slovenia kvalifiserte seg til finalen. Etter en spennende avstemning vant Irland for andre året på rad, med Niamh Kavanagh og sangen «In Your Eyes». Norge var representert av Silje Vige og «Alle mine tankar». Sangen kom på femteplass, noe som var Norges beste resultat på fem år.


1993 Eurovision Şarkı Yarışması, 38. Eurovision Şarkı Yarışması'dır. Yarışma 1992 yarışması'nı kazanmasından dolayı 15 Mayıs 1993 tarihinde İrlanda'nın kenti Millstreet'te bulunan Green Glens Arena'da yapılmıştır. Yarışmanın sunuculuğunu Fionnuala Sweeney yapmıştır. İrlanda dördüncü defa yarışmaya ev sahipliği yapmıştır.


Pertandingan Lagu Eurovision 1993 ialah edisi ke-38 Pertandingan Lagu Eurovision dan diadakan pada 15 Mei 1993 di Millstreet, County Cork, Republik Ireland. Acara ini dihoskan oleh Fionnuala Sweeney. Niamh Kavanagh yang mewakili Irelandia memenangi pertandingan ini dengan lagunya, "In Your Eyes". Ini merupakan kemenangan kelima untuk Ireland.


Le Concours Eurovision de la chanson 1993 fut la trente-huitième édition du concours. Il se déroula le samedi 15 mai 1993, à Millstreet, en Irlande. Il fut remporté par l'Irlande, pays hôte, avec la chanson "", interprétée par Niamh Kavanagh. Le Royaume-Uni termina deuxième et la Suisse, troisième.


38. Konkurs Piosenki Eurowizji 1993 został zorganizowany 15 maja 1993 roku w Green Glens Arena w Millstreet przez irlandzkiego nadawcę publicznego Raidió Teilifís Éireann (RTÉ), dzięki zwycięstwu reprezentantki Irlandii – Lindy Martin podczas konkursu w 1992 roku.


The Eurovision Song Contest 1993 was the 38th edition of the Eurovision Song Contest and was held on 15 May 1993 at Green Glens Arena in Millstreet, County Cork, Ireland. The presenter was Fionnuala Sweeney. Niamh Kavanagh was the winner of this Eurovision for Ireland with the song, "In Your Eyes". This was Ireland's fifth victory, and equalled the tally of five Eurovision victories achieved by France in 1977 and Luxembourg in 1983. Ireland became the fourth country to win two years in a row, the three previous countries to do so were Spain in 1968 and 1969, Luxembourg in 1972 and 1973, and Israel in 1978 and 1979.


Festival de la Canción de Eurovisión 1993

El XXXVIII Festival de la Canción de Eurovisión tuvo lugar el 15 de mayo de 1993 en la pequeña población de Millstreet, Condado de Cork, Irlanda. Concretamente la sede del festival fue el Green Glens Arena, un centro ecuestre cubierto. La presentadora del evento fue Fionnuala Sweeney, siendo Niamh Kavanagh la vencedora con el tema ""In Your Eyes"".


Eurovision Song Contest 1993 blev afholdt i Millstreet, da Irland vandt Eurovision Song Contest 1992. EBU havde tilladt at der nu kunne deltage 25 lande. De 22 af dem ville være sidste års deltagere, dog uden Jugoslavien da deres tv-station JRT ikke længere eksisterede. Med risiko at op til 20 lande ville tilmelde sig lavede man derfor en slags semifinale. Udover den almindelige kvalifikation deltog derfor syv tidligere østbloklande i en ekstra kvalifikation kaldet Kvalifikacija za Millstreet (dansk: Kvalifikation til Millstreet). Af dem blev Bosnien-Hercegovina, Kroatien og Slovenien valgt til deltagelse. Sangene fra de to første lande var meget politiske og handlede om krigen der havde splittet dem ad. Den bosniske gruppe var endda flygtet ud af Sarajevo med kugler hvislende om ørerne for at stille op i Millstreet. Deres dirigent sad dog stadig indespærret i byen.


Kontes Lagu Eurovision 1993 adalah kontes ke-38 dari Kontes Lagu Eurovision dan diselenggarakan tanggal 15 Mei 1993 di Millstreet, County Cork, Republik Irlandia. Acara ini dibawakan oleh Fionnuala Sweeney. Niamh Kavanagh yang mewakili Irlandia memenangkan kontes ini dengan lagunya, "In Your Eyes". Ini adalah kemenangan kelima untuk Irlandia.


Az 1994-es Eurovíziós Dalfesztivál volt a harminckilencedik Eurovíziós Dalfesztivál, melynek Írország fővárosa, Dublin adott otthont. A helyszín a dublini Point Theatre volt.


Het Eurovisiesongfestival 1994 was het negenendertigste Eurovisiesongfestival en vond plaats op 30 april 1994 in Dublin, Ierland.


Песма Евровизије 1994.

Песма Евровизије 1994. било је 39. по реду такмичење за најбољу Песму Евровизије и одржано је 30. априла 1994. у Дворани Поинт театар у Даблину, главном граду Ирске. Био је то пети пут да је Ирска домаћин такмичења, односно друга година заредом да је Ирска организатор такмичења. Водитељи такмичења су били Синтија ни Мурчу и Гери Рајан. Представници Ирске Паул Херингтон и Чарли Мекгетиген су победили на такмичењу, освојивши тада рекордних 226 бодова (рекорд је важио до 1997.). Био је ово последњи пут да је земља домаћин победила на такмичењу. Такође, било је ово последњи пут да се такмичење одржи у априлу.


ユーロビジョン・ソング・コンテスト1994

第39回ユーロビジョン・ソング・コンテスト(Eurovision Song Contest 1994)は、1994年4月30日(土曜日)にアイルランドの首都ダブリンのポイント劇場で開催された。製作：RTÉアイルランド放送協会。放送時間：3時間2分。2年連続して開催国を務めたのはアイルランドが初(過去に2年連続で優勝した国は、スペイン、ルクセンブルク、イスラエルの3ヶ国あったが、諸般の事情から2年連続の開催は実施していない)。


Eurovision Song Contest 1994, sändes den 30 april 1994 från The Point Theatre i Dublin, Irland, i och med att Irland året innan hade vunnit med "In your eyes" av Niamh Kavanagh. Det är hittills (2021) den sista gången som tävlingen sändes så pass tidigt som i april. Ur svensk synvinkel kan det även nämnas att det än så länge är den sista tävlingen då Sverige gick ut som det första tävlande bidraget i finalen. Programledare var Cynthia ni Mhurchú och Gerry Ryan. Mellan varje bidrag visades videovykort med allmänna bilder från Irland där även artisterna delvis deltog.


Der 39. Eurovision Song Contest fand am 30. April 1994 im Point Theatre in Dublin statt. Bis heute ist es der letzte Wettbewerb, der nicht im Mai ausgetragen wurde. Irland gewann zum dritten Mal hintereinander mit "Rock ’n’ Roll Kids."


Конкурс песні Еўрабачанне 1994

Конкурс песні Еўрабачанне 1994 — 39-ы конкурс песні Еўрабачанне. Прайшоў 30 красавіка 1994 года ў Дубліне (Ірландыя) на сцэне «Пойнт-дэпо». У адрозненне ад папярэдніх арганізатараў, што выйгралі два разы запар, Ірландыя вырашыла праводзіць у сябе конкурс 1994 года. У сувязі з вялікай колькасцю заявак на ўдзел, арганізатары ўвялі змены ў правілы — пяць краін, якія занялі апошнія месцы, прапускаюць наступны конкурс. Такім чынам, месцы Бельгіі, Даніі, Ізраіля, Славеніі, Турцыі, а таксама Італіі і Люксембурга, якія адмовіліся ад удзелу, занялі сем дэбютантаў — Эстонія, Літва, Венгрыя, Польшча, Румынія, Славакія і Расія. У трэці раз запар Ірландыя заваявала Гран-Пры з рэкорднымі 226 ачкамі за песню «Rock'n roll kids», выкананую Полам Харынгтанам і Чарлі Мак-Гетыганам. Другое месца заняла польская спявачка Эдзіта Гурняк, што з'яўляецца лепшым паказчыкам краіны-дэбютанта ў гісторыі конкурсу. Пры гэтым, на генеральнай рэпетыцыі Гурняк выканала адзін куплет сваёй песні на англійскай (гэта значыць недзяржаўнай) мове, што было забаронена правіламі. У выніку шэсць краін (пры неабходных 13-ці) запатрабавалі яе дыскваліфікацыі.


אירוויזיון 1994

אירוויזיון 1994 הייתה תחרות האירוויזיון ה-39 והיא נערכה ב-30 באפריל 1994 באירלנד. המנצחת בתחרות הייתה אירלנד, שהפכה למדינה הראשונה בתולדות התחרות והיחידה עד כה שזכתה בפעם השלישית ברציפות. הייתה זאת גם הזכייה השישית של אירלנד בתחרות מתוך שבע זכיות שיש לאירלנד עד היום.


Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1994

Ο Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1994 ήταν ο 39ος Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision και πραγματοποιήθηκε στις 30 Απριλίου 1994 στο Θέατρο Πόιντ στο Δουβλίνο της Ιρλανδίας. Μέχρι το 2019, ήταν η τελευταία φορά που πραγματοποιήθηκε ο διαγωνισμός τον Απρίλιο. Οι παρουσιαστές ήταν οι Σίνθια Νι Εμχέρτσου και Τζέρι Ράιαν. Το ζευγάρι παρουσίασε όλη τη βραδιά στα Γαλλικά, στα Αγγλικά και στα Ιρλανδικά. Η Ιρλανδία κέρδισε το διαγωνισμό για τρίτη συνεχόμενη φορά, όταν οι Πωλ Χάρρινγκτον και Τσάρλι ΜακΓκέττιγκαν ήταν οι νικητές με ένα τραγούδι γραμμένο από τον Μπρένταν Γκράχαμ, το "Rock 'n' Roll Kids". Αυτή ήταν η έκτη νίκη -ρεκόρ- για την Ιρλανδία, δίνοντάς της τον αριθμό ρεκόρ για νίκες στο Διαγωνισμό Τραγουδιού της Eurovision, καθώς επίσης ήταν και τη δεύτερη φορά που η Ιρλανδία κέρδισε στην έδρα της. Ήταν επίσης η πρώτη φορά - και μέχρι σήμερα η μόνη φορά - που ο διαγωνισμός είχε κερδηθεί από την ίδια χώρα σε τρία συνεχόμενα χρόνια.


Eurovision 1994 a fost a treizeci și noua ediție a concursului muzical Eurovision. A câștigat Irlanda reprezentată de cântăreții Paul Harrington și Charlie McGettigan.


Евровидение-1994

Конкурс песни Евровидение-1994 — 39-й конкурс песни «Евровидение». Он прошёл 30 апреля 1994 года в Дублине (Ирландия) на сцене театра «Пойнт». Поскольку Ирландия проводила и предыдущий конкурс, это был первый случай, когда страна принимает у себя Евровидение два года подряд.


Eurovision laulukilpailu 1994 järjestettiin 30. huhtikuuta 1994 Dublinissa Irlannissa. Kilpailun juonsivat Cynthia ní Mhurchú ja Gerry Ryan.


Евровизия 1994

Евровизия 1994 е 39-ото ежегодно издание на едноименния песенен конкурс.


Il trentanovesimo Concorso Eurovisione della Canzone si tenne a Dublino (Irlanda) il 30 aprile 1994.


Пісенний конкурс Євробачення 1994


مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۴

مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۹۴ ۳۹مین دوره از مسابقات آواز یوروویژن بود که در Point Theatre، دوبلین، ایرلند برگزار شد. برنده آن کشور جزیره ایرلند بود.


1994年歐洲歌唱大賽是第39屆歐洲歌唱大賽，該屆賽事於愛爾蘭首都都柏林的舉辦，比賽的日期是1994年4月30日。截至2017年為止，本屆賽事是最後一次於四月舉辦的歐洲歌唱大賽。主持人是辛西婭·尼·穆爾丘及格里·瑞安，他們以英語、法語及愛爾蘭語主持全場。本次的冠軍仍然是愛爾蘭，由及合唱的《搖滾小子》"Rock 'n' Roll Kids"奪得冠軍。截至本屆為止，愛爾蘭總共奪了六次冠軍，打破了歐洲歌唱大賽最多冠軍數的紀錄，而且也是第二次在擔任主辦國時奪冠。


O Festival Eurovisão da Canção 1994 (; ; ) foi o 39ª edição anual do evento e teve lugar a 30 de abril de 1994 em Dublin. Os apresentadores do evento foram Cynthia Ní Mhurchú e Gerry Ryan. Paul Harrington e Charlie McGettigan foram os vencedores do festival com a canção "Rock 'N' Roll Kids".


El XXXIX Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 30 d'abril de 1994 en Dublín, Irlanda. Els presentadors van ser Cynthia Ní Mhurchú i Gerry Ryan, i la victòria va ser per tercer any consecutiu per a Irlanda, amb Paul Harrington & Charlie McGettigan i la cançó "Rock 'n' Roll Kids".


Eurovision Song Contest var den 39. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen ble arrangert av den irske kringkasteren RTÉ lørdag 30. april 1994 i Point Theatre i Dublin i Irland. Programledere var Cynthia Ní Mhurchú og Gerry Ryan. 25 land deltok i finalen, noe som var en tangering av rekorden fra året før. Dette året markerte for alvor starten på Øst-Europas inntog i konkurransen, og syv østeuropeiske land debuterte dette året: Estland, Litauen, Polen, Romania, Russland, Slovakia og Ungarn. Pågangen fra Øst-Europa gjorde at de seks dårligst plasserte landene fra 1993 måtte stå over konkurransen dette året: Danmark, Israel, Slovenia, Tyrkia, Luxembourg – samt Belgia som mistet sin første finale siden debuten i 1956. Luxembourg har ikke deltatt siden. Italia trakk seg, og var bare med i 1997 frem til returen i 2011.


1994 Eurovision Şarkı Yarışması, 39. Eurovision Şarkı Yarışması'dır. Yarışma 1993 yarışması'nı kazanmasından dolayı 30 Nisan 1994 tarihinde İrlanda'nın başkenti Dublin'de bulunan Point Theatre'da yapılmıştır. Yarışmanın sunuculuğunu Cynthia Ní Mhurchú ve Gerry Ryan yapmıştır. İrlanda beşinci defa yarışmaya ev sahipliği yapmıştır.


Eurovision Song Contest 1994 là cuộc thi Ca khúc truyền hình châu Âu thứ 39. Cuộc thi diễn ra ở thành phố Dublin - thủ đô của Ireland.


Pertandingan Lagu Eurovision 1994 ialah Pertandingan Lagu Eurovision ke-39 dan diadakan pada 30 April 1994 di Point Theatre di Dublin, Ireland. Pada tahun 2019, ini merupakan kali terakhir pertandingan diadakan pada April. Para hadirin ialah Cynthia Ní Mhurchú dan Gerry Ryan. Pasangan ini menjadi hos pada malam dalam bahasa Perancis, Inggeris dan Ireland. Ireland memenangi pertandingan untuk kali ketiganya berturut-turut, ketika Paul Harrington dan Charlie McGettigan menjadi pemenang dengan lagu yang ditulis oleh Brendan Graham, "Rock 'N' Roll Kids". Ini merupakan kemenangan keenam yang direkodkan untuk Ireland, yang memberikannya jumlah kemenangan secara langsung di Pertandingan Lagu Eurovision, dan juga kali kedua Ireland menang di tanah air. Ini juga pertama kalinya - dan setakat ini sahaja - pertandingan ini dimenangi oleh negara yang sama dalam tiga tahun berturut-turut.


Le Concours Eurovision de la chanson 1994 fut la trente-neuvième édition du concours. Il se déroula le samedi 30 avril 1994, à Dublin, en Irlande. Il fut remporté par l'Irlande, pays hôte, avec la chanson "", interprétée par Paul Harrington et Charlie McGettigan. La Pologne termina deuxième et l’Allemagne, troisième.


39. Konkurs Piosenki Eurowizji 1994 został zorganizowany 30 kwietnia 1994 w Point Theatre w Dublinie przez irlandzkiego nadawcę publicznego Raidió Teilifís Éireann (RTÉ), dzięki zwycięstwu reprezentantki Irlandii – Niamh Kavanagh podczas konkursu w 1993 roku.


The Eurovision Song Contest 1994 was the 39th edition of the Eurovision Song Contest. It took place in Dublin, Ireland, following the country's victory at the with the song "In Your Eyes" by Niamh Kavanagh. It was the fifth time that Ireland had hosted the contest, having previously done so in 1971, 1981, 1988 and 1993. It was the first time that the same country had hosted the contest two years in a row. Organised by the European Broadcasting Union (EBU) and host broadcaster Raidió Teilifís Éireann (RTÉ), the contest was held at the Point Theatre, with the final on 30 April 1994. The live show was presented by Cynthia Ní Mhurchú and Gerry Ryan.


Festival de la Canción de Eurovisión 1994

El XXXIX Festival de la Canción de Eurovisión tuvo lugar el 30 de abril de 1994 en el Point Theatre de Dublín, Irlanda. Los presentadores fueron Cynthia Ní Mhurchú y Gerry Ryan. Paul Harrington & Charlie McGettigan fueron los vencedores por Irlanda, que ganaba por tercera vez consecutiva. Fue la primera vez que un país lograba tres victorias consecutivas.


Eurovision Song Contest 1994 blev afholdt d. 30. april i Point Theatre i Irlands hovedstad Dublin. Det er sagt at direktøren for RTE nær havde fået hjertestop da Irland vandt i 1993. For anden gang i træk skulle de arrangere showet, hvilket ikke var sket før. Men havde han vidst hvad der ville ske dette år, ville han nok ikke have glædet sig over denne bedrift. Landet vandt endnu en gang, på trods af en meget stilfærdig og ikke særlig bemærkelsesværdig sang. Onde tunger siger endda, at RTE netop havde valgt denne sang, fordi de var sikre på at den ikke ville vinde.


Kontes Lagu Eurovision 1994 adalah Kontes Lagu Eurovision ke-39 dan diadakan pada 30 April 1994 di Point Theatre, Dublin, Irlandia. Sampai tahun 2018, acara tersebut adalah konser terakhir yang diadakan pada bulan April. Para presenternya adalah Cynthia Ní Mhurchú dan Gerry Ryan.


A 2008-as UEFA-szuperkupa a 34. európai szuperkupa-döntő volt. A 2007–2008-as UEFA-bajnokok ligája-győztes angol Manchester United és a 2007–2008-as UEFA-kupa-győztes orosz Zenyit Szankt-Petyerburg részvételével rendezték meg. A mérkőzést a Monacóban található II. Lajos Stadionban, 2008. augusztus 29-én rendezték.


De UEFA Super Cup 2008 is de voetbalwedstrijd die gespeeld wordt in het kader van de


Uefa Super Cup 2008 var den 34:e finalen av Uefa Super Cup.


Суперкубок УЕФА 2008

Игра за Суперкубок УЕФА 2008 года прошла в пятницу 29 августа на стадионе «Луи II» в Монако. В матче встретились победитель Лиги Чемпионов 2008 «Манчестер Юнайтед» и победитель Кубка УЕФА 2008 «Зенит».


La Supercoppa UEFA 2008 è stata la trentatreesima edizione della Supercoppa UEFA.


Суперкубок УЄФА 2008

Суперкубок УЄФА 2008 — 33-й розіграш Суперкубка УЄФА. У матчі зіграли переможець Ліги чемпіонів 2007–2008 англійський «Манчестер Юнайтед» та переможець Кубка УЄФА 2007—2008 російський «Зеніт». Гра відбулася на стадіоні Стадіоні Луї II у Монако 29 серпня 2008 року. За підсумками гри титул володаря Суперкубка УЄФА вперше за свою історію здобув «Зеніт».


A Supercopa Europeia de 2008 foi a 33ª edição da Supercopa Europeia. O venceu a edição derrotando o Manchester United por 2 a 1.


La Supercopa d'Europa de 2008 va ser una competició que va enfrontar el campió de la lliga de Campions 2007-2008, el Manchester United, i el guanyador de la copa de la UEFA 2007-2008, el FC Zenit St. Petersburg. El partit es va jugar el 29 d'agost del 2008 a l'Estadi Louis II de Mònaco.


UEFA Super Cup 2008 var den 34. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen spilt som én kamp på nøytral bane i Monaco mellom vinner av UEFA-cupen 2007/08 (Zenit St. Petersburg) og vinner av Mesterligaen 2007/2008 (Manchester United).


L'édition 2008 de la Supercoupe de l'UEFA a opposé le Zénith Saint-Pétersbourg (vainqueur de la Coupe de l'UEFA) au club de Manchester United (vainqueur de la Ligue des champions), le au Stade Louis-II de Monaco.


Mecz o Superpuchar Europy 2008 został rozegrany 29 sierpnia 2008 roku na Stadionie Ludwika II w Monako pomiędzy Manchesterem United, zwycięzcą Ligi Mistrzów UEFA 2007/2008 oraz Zenitem Petersburg, triumfatorem Pucharu UEFA 2007/2008. Zenit wygrał mecz 2:1, tym samym zdobywając Superpuchar Europy po raz pierwszy w historii klubu.


The 2008 UEFA Super Cup was the 33rd UEFA Super Cup, a football match played between the winners of the previous season's UEFA Champions League and UEFA Cup competitions. The 2008 competition was contested by Manchester United of England, who won the 2007–08 UEFA Champions League, and Zenit Saint Petersburg of Russia, the winners of the 2007–08 UEFA Cup. The match was played on 29 August 2008 at the Stade Louis II in Monaco.


La Supercopa de la UEFA 2008 fue la 33.ª edición de la Supercopa de Europa que enfrentó al ganador de la Liga de Campeones y de la Copa de la UEFA de la temporada anterior 2007-08. El partido tuvo lugar entre el Manchester United y el Zenit de San Petersburgo, con victoria de este último por dos goles a uno. El partido se celebró el 29 de agosto de 2008 en el Stade Louis II en Mónaco.


Superpohár UEFA 2008 byl 33. ročník jednozápasové soutěže zvané Superpohár UEFA, pořádané Evropskou fotbalovou asociací UEFA. Zápas se odehrál 29. srpna 2008 na stadionu Stade Louis II. v knížectví Monako. V zápase se každoročně utkává vítěz Ligy mistrů s vítězem Evropské ligy. Účastníky byli vítěz Ligy mistrů UEFA 2007/08 – anglický Manchester United FC a vítěz tehdejšího Poháru UEFA 2007/08 – ruský FK Zenit Petrohrad. V celku ruského celku nastoupil i český obránce Radek Šírl, který se tak stal historicky druhým Čechem, který Superpohár UEFA dokázal vyhrát.


Piala Super UEFA 2008 menjadi pertandingan Piala Super UEFA yang ke–33, antara dua juara bertahan dari kompetisi yang diselenggarakan oleh UEFA yaitu Liga Champions UEFA dan Piala UEFA. Pertandingan akan mempertemukan antara juara Liga Champions UEFA 2007–08, Manchester United dari Inggris dengan juara Piala UEFA 2007–08, Zenit Saint Petersburg dari Rusia, yang bertempat di Stade Louis II, Monako, pada 29 Agustus 2008.


A francia nagydíjat 2008. június 20-a és 22-e között rendezték meg a 2008-as Formula–1 világbajnokság nyolcadik futamaként Magny-Cours-ban.


De Grand Prix Formule 1 van Frankrijk 2008 werd gehouden op 22 juni 2008 op het circuit van Magny-Cours. Het was de achtste race van het kampioenschap. Felipe Massa won de race voor zijn teamgenoot Kimi Räikkönen, die vanaf poleposition was gestart en in de 39e ronde ingehaald werd door zijn teamgenoot. Massa had na deze race twee punten voorsprong op Kubica, vijf punten op Räikkönen en tien punten op Hamilton in de stand voor het kampioenschap.


2008年フランスグランプリ

2008年フランスグランプリは、2008年F1世界選手権第8戦として、2008年6月20日から6月22日にマニクールで開催された。


Frankrikes Grand Prix 2008 var det åttonde av 17 lopp som ingick i formel 1-VM 2008.


Гран-при Франции 2008 года

Гран-при Франции — восьмой этап Формулы-1 в сезоне года, прошёл с 20 по 22 июня 2008 года на трассе Маньи-Кур (Невер, Франция). Гонка стала 793-м Гран-при в истории Формулы-1.


Ranskan Grand Prix 2008 oli Formula 1 -kauden kahdeksas osakilpailu, joka kilpailtiin 22. kesäkuuta Magny-Cours’n moottoriradalla Ranskassa.


Il Gran Premio di Francia 2008 si è svolto il 22 giugno sul Circuito di Magny-Cours a Magny-Cours.


2008년 프랑스 그랑프리

2008년 포뮬러 원 프랑스 그랑프리는 2008년 6월 22일에 프랑스의 느베르 마그니-쿠르 서킷에서 열린 포뮬러 원 2008 시즌 여덞번째 대회이다.


Формула-1 — Гран-прі Франції 2008

Гран-прі Франції 2008 року — восьмий етап чемпіонату світу 2008 року з автоперегонів у класі Формула-1, відбувся з 20 по 22 червня на автодромі Маньї-Кур (Невер, Франція). Фінн Кімі Ряйкконен з команди «Феррарі» стартувавши з поулу впевнено тримався на першій позиції, показав найшвидше коло, але потім у нього на боліді виявились проблеми з вихлопною системою і йому довелося поступитись лідерством на користь свого напарника Феліпе Масси. Пілоти так і фінішували (Ряйкконену вдалося зберегти машину), що дозволило бразильцю вперше у сезоні очолити особистий залік пілотів з відривом у два очка від поляка Роберта Кубіци, що фінішував п'ятим, Ряйкконен опинився на третій позиції у чемпіонаті. Третє місце на подіумі вперше у сезоні посів пілот команди «Тойота» Ярно Труллі.


O Grande Prêmio da França de 2008 foi a oitava corrida da temporada de 2008 da Fórmula 1 e teve Felipe Massa da Ferrari como vencedor, o piloto se tornou o líder na classificação geral do mundial, algo que não ocorria com um brasileiro desde Ayrton Senna em 1993, foi também a primeira vitória de um brasileiro no circuito de Magny Cours, antes apenas Nelson Piquet havia vencido o GP da França, em 1985, quando era disputado no circuito de Paul Ricard.


La cursa del Gran Premi de França de Fórmula 1 és la vuitena cursa de la temporada 2008 i s'ha disput al Circuit de Magny-Cours a Nevers el 22 de juny del 2008.


Grand Prix Perancis 2008 adalah perlumbaan ke-8 Formula Satu musim 2008. Ia akan diadakan dari 20 Jun hingga 22 Jun di Magny-Cours.


Le Grand Prix de France 2008, disputé sur le circuit de Nevers Magny-Cours le 22 juin 2008, est la du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950 et la huitième manche du championnat 2008.


Wyniki Grand Prix Francji, ósmej rundy Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2008.


The 2008 French Grand Prix (formally the Formula 1 Grand Prix de France 2008) was a Formula One motor race held on 22 June 2008 at the Circuit de Nevers Magny-Cours, France. This race would be the last French Grand Prix for a decade, before returning in 2018 at Circuit Paul Ricard. The 70-lap race event, the eighth of the 2008 Formula One World Championship, was won by Felipe Massa for the Ferrari team starting from second position. Kimi Räikkönen, who started from pole position, finished second in the other Ferrari car; Jarno Trulli was third in a Toyota.


El Gran Premio de Francia de 2008, conocido oficialmente como XCIII Grand Prix de France, fue la octava prueba de la temporada 2008 de Fórmula 1 y se llevó a cabo en el circuito de Nevers Magny-Cours, situado en las cercanías de las localidades francesas del mismo nombre, entre los días 20 y 22 de junio de 2008.


Grand Prix Francie 2008 ("XCIII. Grand Prix de France") byl osmý závod 59. ročníku mistrovství světa vozů Formule 1. Historicky 793. grand prix se uskutečnila na okruhu Circuit de Nevers Magny-Cours.


A brit nagydíjat 2008. július 4-e és 6-a között rendezték meg a 2008-as Formula–1 világbajnokság kilencedik futamaként Silverstoneban.


De Grand Prix Formule 1 van Groot-Brittannië 2008 werd gehouden van 4 tot 6 juli 2008 op Silverstone.


Велика награда Велике Британије 2008.

Велика награда Велике Британије 2008. године је била трка у светском шампионату Формуле 1 2008. године која се одржала на аутомобилској стази у Донингтон парку, 6. јула 2008. године.


2008年イギリスグランプリ

2008年イギリスグランプリは、2008年F1世界選手権第9戦として、2008年7月4日から7月6日にシルバーストンで開催された。


Гран-при Великобритании 2008 года

Гран-при Великобритании года — девятый этап чемпионата Формулы-1 2008 года, проходил с 4 по 6 июля 2008 года на трассе Сильверстоун (Великобритания).


Britannian Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 Santander British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2008 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 6. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailun tunnelmaa varjosti tieto siitä, että GP siirtyisi perinteikkäästä Silverstonesta Donington Parkiin kaudesta 2010 alkaen. Näin ei lopulta kuitenkaan käynyt.


Velika nagrada Velike Britanije 2008 je bila deveta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 2008. Odvijala se je 6. julija 2008.


Il Gran Premio di Gran Bretagna 2008 si è svolto il 6 luglio sul Circuito di Silverstone a Silverstone e ha visto la vittoria di Lewis Hamilton.


2008년 영국 그랑프리

2008년 포뮬러 원 영국 그랑프리는 2008년 7월 6일에 영국의 실버스톤 서킷에서 열린 포뮬러 원 2008 시즌 아홉번째 대회이다.


Формула-1 — Гран-прі Великої Британії 2008

Гран-прі Великої Британії 2008 року — дев'ятий етап чемпіонату світу 2008 року з автоперегонів у класі Формула-1, відбувся з 4 по 6 липня на автодромі Сільверстоун (Сільверстоун, Велика Британія).


O Grande Prêmio da Grã-Bretanha de 2008 foi a nona corrida da temporada de 2008 da Fórmula 1. A prova foi disputada sob chuva e teve como vencedor o inglês Lewis Hamilton, a segunda colocação ficou com Nick Heidfeld e em terceiro lugar chegou o brasileiro Rubens Barrichello.


La cursa del Gran Premi de Gran Bretanya de Fórmula 1 ha estat la novena cursa de la temporada 2008 que s'ha disputat al Circuit de Silverstone el 6 de juliol del 2008.


Storbritannias Grand Prix 2008 var det niende løpet i Formel 1-sesongen 2008. Det ble arrangert fra den 4. til 6. juli på Silverstone Circuit utenfor Silverstone. Løpet var utsolgt hele helgen. Før løpet ble det annonsert at Storbritannias Grand Prix skal kjøres på Donington Park fra .


Die 2008 Formule Een Britse Grand Prix is op 6 Julie 2008 op die Silverstone-renbaan in Silverstone, Brittanje gehou. Dit was die negende wedren van die kampioenskapseisoen en is deur Lewis Hamilton in 'n McLaren-Mercedes gewen.


Grand Prix British 2008 adalah perlumbaan ke-9 Formula Satu musim 2008.Ia akan diadakan dari Julai 4 hingga Julai 6 di Litar Silverstone, Northamptonshire.


Grand Prix automobile de Grande-Bretagne 2008

Le Grand Prix de Grande-Bretagne 2008, disputé sur le circuit de Silverstone le 6 juillet 2008, est la du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950 et la neuvième manche du championnat 2008.


Wyniki Grand Prix Wielkiej Brytanii, dziewiątej rundy Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2008.


The 2008 British Grand Prix (officially the 2008 Formula 1 Santander British Grand Prix) was a Formula One motor race held on 6 July 2008 at the Silverstone Circuit, Silverstone, England. It was the ninth race of the 2008 Formula One World Championship. The race was held over 60 with a practice and qualifying round preceding the race.


Grand Prix Velké Británie 2008 (LXI Santander British Grand Prix) devátý závod 59. ročníku mistrovství světa vozů Formule 1, historicky již 794. grand prix, se uskutečnila na okruhu Silverstone.


Grand Prix F1 Inggris 2008 merupakan balapan Formula Satu yang berlangsung pada 6 Juli 2008 di Silverstone Circuit, Silverstone, Britania Raya. Balapan ini merupakan pole position pertama untuk Heikki Kovalainen.


2008–2009-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A 2008–2009-es olasz labdarúgó-bajnokság a Serie A a 77. kiírása. A bajnokság sorsolását 2008. július 25-én végezték Rómában.


De Serie A 2008/09 was het 106de voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 78ste seizoen van de Serie A. In de 380 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 988 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,60 doelpunt per wedstrijd. Internazionale won voor de vierde keer op rij te titel.


Сезона 2008/09. Серије А била је 77. сезона од постојања ове лиге. Сезона је почела 30. августа 2008., а завршила се 31. маја 2009. У лиги се такмичило 20 клубова, 17 из претходне сезоне и 3 новајлије из друге лиге. Интер је освојио своју 17. титулу (четврту за редом). Сезону је завршио са освојена 84 поена, десет више од дргупласираног Јувентуса.


セリエA (サッカー) 2008-2009は、現在の形になった1929-1930シーズンから77シーズン目のセリエA。2008年8月30日から2009年5月31日まで行われた。インテルナツィオナーレ・ミラノが17度目の優勝を果たした。


Serie A i fotboll 2008/2009 vanns av Inter. Zlatan Ibrahimović blev skyttekung.


Die Serie A 2008/09 war die 77. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 30. August 2008 und endete am 31. Mai 2009 mit der Übergabe des Scudetto, der italienischen Meisterschaftstrophäe. Meister wurde Titelverteidiger Inter Mailand, der damit die vierte Meisterschaft in Folge und seine 17. insgesamt gewann. Torschützenkönig wurde Zlatan Ibrahimović mit 25 Toren, den zweiten Platz teilten sich Marco Di Vaio vom FC Bologna und Diego Milito vom CFC Genua mit jeweils 24 Treffern.


Ιταλικό πρωτάθλημα ποδοσφαίρου ανδρών 2008-2009

Το πρωτάθλημα της περιόδου 2008-09 ήταν το 77ο από την καθιέρωση της πρώτης κατηγορίας του Ιταλικού πρωταθλήματος. Πρωταθλήτρια αναδείχθηκε η Ίντερ για 4η συνεχόμενη φορά και για 17η στην ιστορία της. Θέση στο Champions League εξασφάλισαν επίσης η ΑΚ Μίλαν, η Γιουβέντους και η Φιορεντίνα.


Sezonul 2008-09 din Serie A ,a fost sezonul cu numărul 77 de la data care a fost înființat.A început pe 30 sugust 2008 și s-a terminat pe 31 mai 2009,etapele fiind stabilite pe 25 iulie 2008.20 de echipe au participat dintre care 17 din sezonul trecut iar trei (Chievo, Bologna and Lecce) au promovat din Serie B.


Чемпионат Италии по футболу 2008/2009

Серия A 2008/2009 — 77-й розыгрыш турнира. Первые матчи прошли 30 августа 2008 года, последние — 31 мая 2009 года.


La Serie A 2008-2009 è stata la 107ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 77º a girone unico), disputato tra il 30 agosto 2008 e il 31 maggio 2009 e concluso con la vittoria dell', al suo diciassettesimo titolo, il quarto consecutivo.


세리에 A 2008-09는 107번째로 열리는 이탈리아 축구 최상위 경기이며, 단일 리그전으로 바뀐 후로는 77번째 시즌이다. 본 시즌은 2008년 8월 30일에 개막하여 2009년 5월 31일에 종료했다. 우승구단은 이며, 17번째 우승을 거두며, 리그 4연패의 기록을 세웠다.


Італійська Серія A 2008–2009

Сезон 2008–09 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 30 серпня 2008 та 31 травня 2009 року. Став 77-м турніром з моменту заснування Серії A. Участь у змаганні брали 20 команд, у тому числі 3 команди («К'єво», «Болонья» та «Лечче»), які попереднього сезону підвищилися у класі з Серії B. За результатами сезону 17 команд продовжили виступи в елітному дивізіоні, а три найгірших клуби вибули до Серії B.


2008年至2009年意大利足球甲級聯賽

2008年至2009年意大利足球甲級聯賽已是意大利頂級聯賽的第77屆。本屆賽事於2008年8月31日正式展開，於2009年5月31日結束。另外，本季意甲會採用新球（Nike Inc. T90 Omni）進行比賽。


Campeonato Italiano de Futebol - Série A (2008-09)

A Serie A 2008-09 foi a 107ª edição da Série A do Campeonato Italiano de Futebol (e a 77ª em rodada única) disputada entre 30 de agosto de 2008 e 31 de maio de 2009. A Internazionale de Milão sagrou-se campeã, sendo o seu décimo sétimo título e quarto consecutivo. O artilheiro do campeonato foi Zlatan Ibrahimović (Inter) com 25 gols.


La Serie A 2008-09 va ser la 107a edició de la Lliga italiana de futbol i la 77a temporada d'ençà que es disputa en sistema de lliga. El 30 d'agost del 2008 tenia lloc la primera jornada del campionat mentre que els últims partits es van disputar el 31 de maig del 2009.


Serie A 2008–09 var den 77. sesongen av Serie A .


2008-09 Serie A (sponsorluk anlaşmasıyla Serie A TIM), İtalya'nın en üst düzey futbol liginin, Serie A ismiyle 77., toplamda 107. sezonu. 30 Ağustos 2008 tarihinde başladı ve 31 Mayıs 2009 tarihinde bitti. Internazionale şampiyon oldu.


Championnat d'Italie de football 2008-2009

La saison 2008-2009 du Championnat d'Italie de football est la de la première division italienne.


Serie A 2008/2009 – 107. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale. Rozpoczęły się 30 sierpnia 2008 roku o godzinie 18:00 meczem Udinese Calcio z US Palermo, a zakończyły się 31 maja 2009 roku. Terminarz został ustalony 25 lipca 2008 roku. Tytuł mistrzowski obronił Inter Mediolan. Do drugiej ligi spadły Torino FC, US Lecce i Reggina Calcio. Królem strzelców został Zlatan Ibrahimović, który zdobył 25 goli.


The 2008–09 Serie A (known as the Serie A TIM for sponsorship reasons) was the 107th season of top-tier Italian football, the 77th in a round-robin tournament. It began on 30 August 2008 and ended on 31 May 2009, with the announcement of the list of fixtures made on 25 July 2008. 20 teams competed in the league, 17 of which returned from the previous season, and three (Chievo, Bologna and Lecce) were promoted from 2007–08 Serie B.


La temporada 2008-09 de la Serie A, fue la número setenta y siete desde su creación. Comenzó el 31 de agosto de 2008 y terminó el 31 de mayo de 2009, con el anuncio de la lista del calendario el 25 de julio de 2008. Veinte equipos disputaron la liga, de los cuales, 17 son los mismos de la anterior temporada.


Soutěžní ročník Serie A 2008/09 byl 107. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 77. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 30. srpna 2008 a skončila 31. května 2009. Účastnilo se jí opět 20 týmů z toho 17 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední tři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Empoli FC, Parma FC a poslední tým ročníku – AS Livorno Calcio, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovaly AC ChievoVerona (vítěz druhé ligy), Bologna FC 1909 a US Lecce, která po obsazení 3. místa v ligové tabulce, zvítězila v play-off.


الدوري الإيطالي 2008–09


Serie A 2008-09 (dikenal sebagai Serie A TIM untuk alasan sponsor) adalah musim ke-77 liga ini sejak didirikan. Musim dimulai pada tanggal 30 Agustus 2008 dan berakhir pada 31 Mei 2009, dengan pengumuman jadwal pertandingan pada tanggal 25 Juli 2008. 20 tim berkompetisi di liga ini, 17 di antaranya kembali dari musim sebelumnya, dan tiga tim: Chievo, Bologna dan Lecce yang promosi dari Seri B 2007-08.


Az 53. Le Mans-i 24 órás versenyt 1985. június 15. és június 16. között rendezték meg.


1985年のル・マン24時間レース

1985年のル・マン24時間レース（"24 Heures du Mans 1985" ）は、53回目のル・マン24時間レースであり、1985年6月15日から6月16日にかけてフランスのサルト・サーキットで行われた。


Das 53. 24-Stunden-Rennen von Le Mans, der 53e Grand Prix d’Endurance les 24 Heures du Mans, auch 24 Heures du Mans, Circuit de la Sarthe, Le Mans, fand vom 15. bis 16. Juni 1985 auf dem Circuit des 24 Heures statt.


24 ur Le Mansa 1985 je bila triinpetdeseta vzdržljivostna dirka 24 ur Le Mansa. Potekala je 15. in 16. junija 1985.


La 24 Ore di Le Mans 1985 è stata la 53ª maratona automobilistica svoltasi sul Circuit de la Sarthe di Le Mans, in Francia, il 11 e il 16 giugno 1985, valevole come prova del Campionato del mondo sportprototipi 1985. Viene ricordata per l'influenza dei nuovi limiti al consumo sulle strategie di gara.


As 24 Hours of Le Mans de 1985 foi o 53º grande prêmio automobilístico das 24 Horas de Le Mans, tendo acontecido nos dias 15 e 16 de junho 1985 em Le Mans, França no autódromo francês, Circuit de la Sarthe. Novamente, a equipe oficial de fábrica da Porsche não obteve uma vitória geral, no segundo ano consecutivo sem participar da prova francesa. A equipe alemã Joest Racing obteve a sua segunda vitória. O Porsche 956B foi o vencedor geral da prova pela segunda vez consecutiva, estendendo o domínio da fabricante da alemã. O 956 seria aposentado na competição pela equipe de fábrica no ano seguinte.


Les 24 Heures du Mans 1985 sont la de l'épreuve et se déroulent les 15 et 16 juin 1985 sur le circuit de la Sarthe.


24h Le Mans 1985 – 24–godzinny wyścig rozegrany na torze Circuit de la Sarthe w dniach 15-16 czerwca 1985 roku.


The 1985 24 Hours of Le Mans was the 53rd Grand Prix of Endurance as well as the fourth round of the 1985 World Endurance Championship. It took place at the Circuit de la Sarthe, France, on 15 and 16 June 1985.


Az 1991-es angol labdarúgókupa/FA-kupa döntő volt a 110. angol labdarúgókupa-döntő. A kupát a Tottenham Hotspur nyerte, miután a Nottingham Forestet győzte le 2–1-re a Wembley Stadionban. Ez volt a Tottenham 8. FA-kupája, ami akkor rekordnak számított.


De finale van de FA Cup van het seizoen 1990/91 werd gehouden op 18 mei 1991 in het oude Wembley Stadium. Nottingham Forest nam het op tegen Tottenham Hotspur. Na verlenging won Spurs de beker met 1-2 door een eigen doelpunt van Nottingham Forest-verdediger Des Walker in de 94e minuut. Tottenham Hotspur-middenvelder Paul Gascoigne scheurde na een kwartier de ligamenten van zijn rechterknie af tijdens het begaan van een overtreding op Gary Charles. Velen geloven dat indien hij deze blessure niet had opgelopen, Gascoigne had kunnen uitgroeien tot een van de beste spelers van zijn generatie.


Финал Кубка Англии по футболу 1991

Финал Кубка Англии 1991 года — 110-й финал Кубка Англии, старейшего футбольного турнира в мире. Матч состоялся 18 мая 1991 года на стадионе «Уэмбли». В нём сыграли футбольные клубы «Тоттенхэм Хотспур» и «Ноттингем Форест». «Тоттенхэм» одержал победу в матче со счётом 2:1, став на тот момент самым титулованным клубом в Кубке Англии с восемью победами (позднее этот рекорд был превзойдён сначала «Арсеналом», а затем «Манчестер Юнайтед»).


The 1991 FA Cup Final saw Tottenham Hotspur win the FA Cup for a then-record eighth time, by beating Nottingham Forest 2–1 at Wembley in the 110th FA Cup Final.


FA Cup-finalen 1991 var en fodboldkamp som udgjorde finalen i den britiske pokalturnering FA Cup i 1991 og blev spillet mellem Tottenham Hotspur og Nottingham Forest og vundet 2-1 af førstenævnte. Tottenhams sejr gjorde klubben til den første til at vinde titlen 8 gange, men denne rekord er siden blevet slået af Arsenal og Manchester United. Finalen blev kendt for, at Tottenham bar lange posede shorts, som sidenhen blev indført af de andre engelske klubber.


Az 52. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivált 1999. május 12. és 23. között rendezték meg, David Cronenberg kanadai filmrendező elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 22 nagyjátékfilm és 12 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 23, a Cinéfondation keretében 20, míg versenyen kívül 8 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 26 nagyjátékfilm és 6 kisfilm vetítésére került sor.


第52回カンヌ国際映画祭

第52回カンヌ国際映画祭（だい52かいカンヌこくさいえいがさい）は、1999年5月12日から5月23日にかけて開催された。


Internationale Filmfestspiele von Cannes 1999

Die 52. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1999 fanden vom 12. Mai bis zum 23. Mai 1999 statt.


Канскі кінафестываль 1999

52-і Канскі кінафестываль праходзіў з 12 па 23 мая 1999 года ў горадзе Каны, Францыя. Галоўную ўзнагароду кінафестывалю — Залатую пальмавую галіну — атрымаў фільм «» рэжысёраў .


Каннский кинофестиваль 1999

Каннский кинофестиваль 1999 года проходил с 12 мая по 23 мая.


La 52ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 12 al 23 maggio 1999.


제52회 칸 영화제는 1999년 5월 12일부터 1999년 5월 23일까지 열린 영화제이다. 사회자는 크리스틴 스콧 토마스이다.


جشنواره فیلم کن ۱۹۹۹

در پنجاه و دومین دوره جشنواره فیلم کن نخل طلا به فیلم "رزتا" به کارگردانی برادران داردن رسید. ابوالفضل جلیلی، محسن مخملباف، ناصر تقوایی نیز با فیلم "قصه‌های کیش" کاندیدای نخل طلا شدند.


第52屆坎城影展於1999年5月12日至5月23日在法國坎城舉辦，開幕片為俄羅斯導演尼基塔·米亥科夫執導的《》，閉幕片則為英國導演奧利弗·帕克執導的《》。


El 52è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 12 al 23 de maig de 1999. El director de cinema, actor i escriptor canadenc David Cronenberg fou el president del Jurat. La Palma d'Or fou atorgada a la pel·lícula franco-belga "Rosetta" de Jean-Pierre i Luc Dardenne.


La du Festival de Cannes a lieu du 12 au . La maîtresse de cérémonie fut l'actrice franco-britannique Kristin Scott Thomas.


52. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 12-23 maja 1999 roku. Imprezę otworzył pokaz rosyjskiego filmu "Cyrulik syberyjski" w reżyserii Nikity Michałkowa. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 22 filmy pochodzące z 15 różnych krajów.


The 52nd Cannes Film Festival was held from 12 to 23 May 1999. Canadian filmmaker, actor and author David Cronenberg was the Jury President. The Palme d'Or went to the French–Belgian film "Rosetta" by Jean-Pierre and Luc Dardenne.


Festival Internacional de Cine de Cannes de 1999

El 52° Festival de Cannes se desarrolló entre el 12 y el 23 de mayo de 1999. La Palma de Oro fue para la película franco-belga "Rosetta" de los hermanos Dardenne.


مهرجان كان السينمائي 1999

مهرجان كان السينمائي لعام 1999 هو الدورة الـ52 للمهرجان عقد في 12 إلى 23 مايو من عام 1999، وحصل فيلم ""روزيتا"" للمخرجين البلجكيين لوك وجون بيير دارين على السعفة الذهبية.


Az 51. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1998. május 13. és 24. között került megrendezésre, Martin Scorsese amerikai filmrendező elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 22 nagyjátékfilm és 15 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 27, a Cinéfondation keretében 15, míg versenyen kívül 8 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 nagyjátékfilmet és 7 rövidfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 21 nagyjátékfilm és 6 kisfilm vetítésére került sor.


第51回カンヌ国際映画祭

第51回カンヌ国際映画祭（だい51かいカンヌこくさいえいがさい）は、1998年5月13日から5月24日にかけて開催された。


Internationale Filmfestspiele von Cannes 1998

Die 51. Internationalen Filmfestspiele von Cannes 1998 fanden vom 13. Mai bis zum 24. Mai 1998 statt.


Каннский кинофестиваль 1998

51-й Каннский кинофестиваль 1998 года проходил с 13 мая по 24 мая. Председателем жюри был американский кинорежиссёр Мартин Скорсезе. Лауреатом «Золотой пальмовой ветви» стал фильм греческого режиссёра Теодороса Ангелопулоса «Вечность и один день».


La 51ª edizione del Festival di Cannes si è svolta a Cannes dal 13 al 24 maggio 1998, sotto la direzione artistica di Gilles Jacob.


جشنواره فیلم کن ۱۹۹۸


第51屆坎城影展於1998年5月13日至5月24日在法國坎城舉辦，開幕片為美國導演麥克·尼可斯執導的《風起雲湧》，閉幕片則是德國導演羅倫·艾默里奇執導的科幻片《酷斯拉》，最高榮譽金棕櫚獎則頒給了希臘導演泰奧·安哲羅普洛斯執導的《永遠的一天》。


El 51è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 13 al 24 de maig de 1998, i el director, productor i guionista estatunidenc Martin Scorsese va ser president del jurat. La Palma d'Or fou atorgada a la pel·lícula grega "Mia aioniotita kai mia mera" de Theo Angelopoulos.


51. Cannes Film Festivali 13-24 Mayıs 1998 arası yapıldı. Altın Palmiye'yi, Theodoros Angelopoulos Sonsuzluk ve Bir Gün adlı filmi aldı.


La du Festival de Cannes a lieu du 13 au . La maîtresse de cérémonie est l'actrice française Isabelle Huppert.


51. Międzynarodowy Festiwal Filmowy w Cannes odbył się w dniach 13-24 maja 1998 roku. Imprezę otworzył pokaz amerykańskiego filmu "Barwy kampanii" w reżyserii Mike'a Nicholsa. W konkursie głównym zaprezentowane zostały 22 filmy pochodzące z 12 różnych krajów.


Festival Internacional de Cine de Cannes de 1998

El 51º Festival de Cannes se desarrolló entre el 13 y el 24 de mayo de 1998. La Palma de Oro fue para la cinta griega "La eternidad y un día", dirigida por Theodoros Angelopoulos.


A borogyinói csata (1812. szeptember 7.; az Oroszországban használt julián naptár szerint augusztus 26.) a napóleoni háborúk legvéresebb csatája volt. Több mint katona vett részt benne, amiből mintegy százezren a csatamezőn maradtak.


De Slag bij Borodino (Frans: Bataille de la Moskowa; Russisch: Бородинское сражение, "Borodinskoje srazjenije") (7 september 1812) was wellicht de grootste eendaagse slag in de napoleontische oorlogen tijdens de veldtocht van Napoleon naar Rusland en de grootste ooit gevoerde slag tot dan toe. Er namen ongeveer 250.000 soldaten deel aan de slag.


Бородинска битка

Бородинска битка, у француској историји позната и као Битка за Москву или Битка на реци Москви, одиграла се 7. септембра 1812. године на Бородинском пољу, 124 километара западно од Москве. Водила се између руске војске, под командом генерала Михаила Кутузова и Велике армије Наполеона Бонапарте, током Наполеонове инвазије Русије, односно Отаџбинског рата Русије 1812.


ボロジノの戦い（ボロジノのたたかい、, 1812年9月7日（ユリウス暦8月26日））は、1812年ロシア戦役（ナポレオン戦争）における戦闘の1つである。フランスではモスクワ川の戦い（モスクワがわのたたかい、）とも呼ばれる。


Slaget vid Borodino (ryska: Бородино) den 7 september 1812 var det största och blodigaste fältslaget under Napoleons fälttåg i Ryssland under Napoleonkrigen. Den franska Grande Armée under kejsar Napoleon I anföll den kejserliga ryska armén under general Michail Kutuzov nära byn Borodino, väster om staden Mozjajsk. Fransmännen lyckades erövra ryssarnas positioner på slagfältet, men misslyckades med att förinta den ryska armén. Ungefär en tredjedel av Napoleons soldater dödades eller sårades, och de ryska förlusterna var ungefär lika många. Ryssarna tvingades till reträtt och vägen till Moskva låg öppen för Napoleon.


Die Schlacht bei Borodino (auch: "Schlacht bei Moschaisk", , ) war eine Schlacht des napoleonischen Russlandfeldzuges. Am lieferten sich bei Borodino die von Napoleon geführte französische Grande Armée und die russische Armee unter General Kutusow eine der blutigsten Schlachten des 19. Jahrhunderts.


Барадзінская бітва

Барадзінская бітва (у французскай традыцыі — бітва на Маскве-рацэ, ) — буйнейшая бітва Айчыннай вайны 1812 года паміж рускай і французскай арміямі. Адбылася 7 верасня (26 жніўня па старым стылі) 1812 года ля вёскі Барадзіно (у 125 км на захад ад Масквы).


קרב בורודינו

קרב בורודינו (ברוסית: Бородинская битва; בצרפתית: Bataille de la Moskova) נערך במסגרת פלישת נפוליאון לרוסיה ב-7 בספטמבר 1812 באזור הכפר בורודינו השוכן כ-100 ק"מ מערבית למוסקבה.


Μάχη του Μποροντίνο

Η Μάχη του Μποροντίνο (Μποροντίνο στην ελληνική ιστοριογραφία, Μπαραντινό η προφορά στα ρωσικά) διεξήχθη στις 7 Σεπτεμβρίου 1812, και αποτέλεσε μια σημαντική σύγκρουση των Ναπολεόντειων Πολέμων κατά τη διάρκεια της γαλλικής εισβολής στη Ρωσία. Στη μάχη συμμετείχαν περίπου 250.000 στρατιώτες και οι απώλειες έφθασαν τουλάχιστον τις 70.000, μετατρέποντας το Μποροντίνο στην πιο αιματηρή μάχη των Ναπολεόντειων Πολέμων. Η Μεγάλη Στρατιά υπό τον Ναπολέοντα εξαπέλυσε φοβερές επιθέσεις στον Ρωσικό Στρατό υπό τον Μιχαήλ Κουτούζοφ και πέτυχε να τον απωθήσει από τις αρχικές θέσεις του, αλλά δεν κατάφερε να πετύχει μια αποφασιστική νίκη. Μετά τη μάχη και οι δύο πλευρές ήταν εξαντλημένες, και οι Ρώσοι έχοντας χάσει το 1/3 του στρατού τους, αποφάσισαν να μη ρισκάρουν ακόμη μία σημαντική εμπλοκή, υποχωρώντας την επόμενη ημέρα.


Bătălia de la Borodino ("fr: Bataille de la Moskova"), a avut loc la 7 septembrie 1812, la 125 km de Moscova, între trupele franceze conduse de Napoleon și trupele rusești conduse de Kutuzov. Deși a fost o victorie tactică și strategică franceză incontestabilă, bătălia nu a reprezentat triumful complet de care Napoleon avea nevoie pentru a-l convinge pe Țarul Alexandru I să încheie pacea. Ca urmare a bătăliei, trupele franceze au avut drumul deschis spre capitala economică a Rusiei, Moscova, pe care o vor ocupa timp de o lună și jumătate, în așteptarea tratativelor de pace. Acestea din urmă nu se vor materializa și, odată cu venirea iernii, francezii sunt nevoiți să se retragă, cu pierderi uriașe cauzate de crunta iarnă rusească.


Бородинское сражение

Бороди́нское сраже́ние, или Бороди́нская би́тва (во французской истории — "битва у Москвы-реки", ), — крупнейшее сражение Отечественной войны 1812 года между русской армией под командованием генерала от инфантерии светлейшего князя Михаила Голенищева-Кутузова и французской армией под командованием императора Наполеона I Бонапарта. Состоялось у села Бородино, в 125 км к западу от Москвы.


Borodinon taistelu (venäjäksi Бородинское сражение, "Borodinskoe sraženie"; ranskaksi Bataille de la Moskova, 7. syyskuuta 1812 Moskovan lähistöllä oli suurin ja tuhoisin taistelu Napoleonin sotaretkellä Venäjälle ja myös kaikissa Napoleonin sodissa. Ranskan keisarikunnan "Suuri Armeija", Grande Armée, jonka joukoista yli puolet oli saksalaisia, puolalaisia ja italialaisia ym. kansallisuuksia, hyökkäsi keisari Napoleon I:n johdolla Borodinon kylän luona. Venäjän keisarikunnan armeijaa komensi jalkaväenkenraali Mihail Kutuzov. Ranskalaiset onnistuivat valloittamaan taistelukentän tärkeimmät kohteet, mutta epäonnistuivat suurista tappioistaan huolimatta tuhoamaan suuren osan Venäjän keisarillisen armeijan joukoista. Napoleon menetti lähes kolmasosan armeijastaan kaatuneina tai haavoittuneina.


Bitka pri Borodinu je potekala 7. septembra 1812. v napoleonskih vojnah med francosko invazijo na Rusijo.


Бородинска битка

Бородинската битка е най-голямото сражение от Отечествената война за Русия през 1812 г. между руската армия под командването на генерала от пехотата Михаил Голенищев-Кутузов и френската армия под командването на император Наполеон Бонапарт. Тя се провежда на 7 септември (26 август стар стил) 1812 година, в полето край село Бородино, на 125 км западно от Москва. В резултат на тази битка руският император Александър I губи Москва. По-късно обаче сражението става една от важните причини, довели до падането на Наполеон I от власт.


La battaglia di Borodino, conosciuta nella storiografia francese come battaglia della Moscova (7 settembre 1812), fu combattuta durante la campagna di Russia e fu una delle più grandi e sanguinose battaglie delle guerre napoleoniche; coinvolse oltre 250.000 soldati delle due parti, con la perdita, tra morti e feriti, di circa 80.000 uomini. Napoleone la definì "la più terribile delle mie battaglie".


보로디노 전투( 는 1812년 9월 7일 러시아 원정 중 하루 동안의 전투에서 가장 거대하고, 많은 피를 흘렸던 전투이다. 양쪽 합쳐 250,000-350,000명의 군대가 뒤엉켜 싸운 끝에 최소한 70,000명의 사상자가 생겼다. 황제 나폴레옹 1세의 지휘하의 프랑스 대육군은 미하일 쿠투조프 장군의 러시아 제국군을 모쟈이스크 서쪽 보로디노(Borodino) 마을 근처에서 공격해 전장의 주요 위치를 마침내 점령했지만 그러나 러시아 군을 격파하는데 실패했다. 대략 나폴레옹의 병사 ⅓ 이 죽거나 다쳤고, 러시아의 피해는 이것보다 더 무거웠지만 러시아의 거대한 인구는 이를 원래의 위치로 되돌려 놓았다. 1주일 뒤, 나폴레옹이 모스크바에 입성하게 되었다.


Бородінська битва

Бородінська би́тва (у французькій традиції — «Битва біля річки Москви», ) — найбільша битва франко-російської війни 1812 р. між російською й французькою арміями. Відбулася біля села Бородіно (125 км на захід від Москви).


جنگ بورودینو

جنگ بورودینو در ۷ سپتامبر ۱۸۱۲ میلادی، با حمله ارتش امپراتوری اول فرانسه به رهبری ناپلئون بناپارت به روسیه و رویارویی آنها با ارتش امپراتوری روسیه در مجاورت روستایی با همین نام به وقوع پیوست. این جنگ، یکی از خونین‌ترین جنگ‌های ناپلئونی بود. این جنگ بین ۷۰ تا ۸۰ هزار نفر تلفات بر جای گذاشت. شامل بیش از چهل هزار سرباز روسی و بیش از سی هزار سرباز فرانسوی. در این جنگ ارتش امپراتوری اول فرانسه به ارتش امپراتوری روسیه تلفات زیادی وارد کرد ولی موفق به نابودی آن نشد. حدود یک سوم از نیروهای ارتش فرانسه نیز در این نبرد کشته یا زخمی شدند.


博羅金諾之戰 (俄語：， 法語：) (1812年9月7日) 是所有拿破崙戰爭中最大和最血腥的單日戰鬥，超過二十五萬士兵投進了戰場，造成至少七萬人死傷。由法皇拿破崙一世所領導的法軍對陣俄羅斯帝國的米哈伊爾·庫圖佐夫元帥率領的俄軍。


A Batalha de Borodino (, "Borodinskoe srazhenie"; ), foi uma batalha que teve lugar a 7 de setembro de 1812, foi a maior e mais sangrenta batalha, em apenas um dia, no decurso da Campanha da Rússia e em todo o período das Guerras Napoleónicas, envolvendo mais de homens e com mais de baixas. O exército imperial francês, a "Grande Armée", sob o comando geral de Napoleão Bonaparte, atacou o Exército Imperial Russo, liderado pelo general Mikhail Kutuzov, perto da vila de Borodino, a oeste da cidade de Mojaisk, capturando as principais posições do campo-de-batalha, mas sendo malsucedido ao não conseguir destruir o exército russo, apesar no número elevado de baixas. Cerca de um terço das forças de Napoleão foram mortas ou feridas; do lado russo, as perdas também foram elevadas, mas estas puderam ser substituídas no decorrer da campanha pelas milícias que se encontravam junto do exército russo e por forças de reserva.


La Batalla de Borodinó (, "Borodínskoe srajénie"; ) del 7 de setembre de 1812 va ser el més gran i sagnant combat d'un sol dia durant la invasió francesa de Rússia i de totes les guerres napoleòniques. Hi lluitaren més de 250.000 soldats i hi hagué 70.000 víctimes. La Gran Armée francesa sota l'emperador Napoleó I va atacar l'Exèrcit Imperial Rus del general Mikhaïl Kutúzov prop del llogaret de Borodinó, a l'oest de la ciutat de Mojaisk, capturant les principals posicions en el camp de batalla, però no va poder destruir a l'exèrcit rus tot i les fortes pèrdues ocasionades. Aproximadament un terç dels soldats de Napoleó van ser morts o ferits, les pèrdues russes van ser també importants, però les seves víctimes van poder ser substituïdes per milícies i reservistes.


Slaget ved Borodino, også kalt slaget om Moskva, sto 7. september 1812, og var det største og blodigste endagsslaget under Napoleonskrigene. Over en kvart million soldater var involvert i slaget.


Borodino Muharebesi, Napolyon Savaşları sırasında Fransız ordularına Moskova yolunu açan muharebedir.


Trận Borodino (, "Borodinskoe srazhenie"; phiên âm: Bô-rô-đi-nô); hoặc còn gọi là Trận Sông Moskva () giữa quân đội Pháp do Napoléon I chỉ huy và quân đội Nga dưới sự chỉ huy của tướng M. I. Kutuzov diễn ra tại vùng Borodino - ngoại ô Moskva vào ngày 7 tháng 9 năm 1812 (hay 26 tháng 8 năm 1812 theo lịch Nga cổ). Đây được coi là trận chiến lớn thứ 3 và đẫm máu nhất trong các cuộc chiến tranh xâm lược của Napoléon Bonaparte, với sự tham gia của trên 25 vạn quân từ cả hai phía và số thương vong ít nhất trên 7 vạn người.


La bataille de la Moskova, bataille de la Moskowa ou bataille de Borodino (en , "Borodinskoïé srajénié") est une bataille opposant la Grande Armée commandée par à l’armée impériale russe menée par le feld-maréchal Mikhaïl Koutouzov. Elle a lieu le à proximité du village de Borodino, à de Moscou. Le nom de Moskova, plus évocateur que celui de Borodino, est choisi par Napoléon pour désigner cette bataille, et fait référence à la rivière qui coule à plusieurs kilomètres du champ de bataille et non au lieu où se déroulèrent les combats.


Bitwa pod Borodino, bitwa pod Możajskiem (ros. "Бородинское сражение", we Francji znana jako "Bataille de la Moskova" - nad rzeką Moskwą) – bitwa stoczona w dniach 5–7 września 1812 roku pod Borodino w pobliżu Możajska pomiędzy armią francuską dowodzoną przez Napoleona Bonaparte a rosyjską dowodzoną przez Michaiła Kutuzowa. W jej wyniku Kutuzow wycofał wojska z pola walki, otwierając tym samym Napoleonowi drogę do Moskwy.


The Battle of Borodino took place on during Napoleon's French invasion of Russia. The "" won the battle against the Imperial Russian Army with casualties in a ratio 2:3, but failed to gain a decisive victory. Napoleon fought against General Mikhail Kutuzov, whom the Emperor Alexander I of Russia had appointed to replace Barclay de Tolly on after the Battle of Smolensk. After the Battle of Borodino Napoleon remained on the battlefield with his army; the Russian forces retreated in an orderly fashion to the south of Moscow.


La batalla de Borodinó (en ruso: "Бородино") tuvo lugar el 7 de septiembre de 1812 (26 de agosto según el antiguo calendario ruso). Es también conocida como la batalla del río Moscova, y fue una de las mayores y más sangrientas batallas de las guerras napoleónicas, enfrentando a cerca de un cuarto de millón de hombres.


Bitva u Borodina (nebo též bitva u Moskvy) proběhla 7. září 1812. Jednalo se o největší a nejkrvavější jednodenní bitvu napoleonských válek. Zúčastnilo se jí celkem na čtvrt miliónu vojáků. Tato bitva, v níž se utkala vojska francouzského císaře Napoleona I. a ruského generála Michaila Kutuzova, skončila podle vojenských historiků nerozhodně. Napoleon ovšem o svém vítězství nepochyboval a uchýlil se i se svým vojskem do města Moskvy, kde chtěl uzavřít mírovou smlouvu s ruským carem. K jednání však nedošlo. Tehdy převážně dřevěná Moskva byla předem záměrně vyklizena a poté podpálena ruskými dobrovolníky. Napoleonovo vojsko nechal Kutuzov vyhladovět a Napoleon se musel vrátit zpět do Francie. Z jeho původní tzv. Velké armády "(Grande Armée)", která měla zpočátku sílu kolem 500 000 mužů, se podle některých odhadů uspořádaně vrátilo do Francie nebo jiných zemí jen 10 000 vojáků.


Slaget ved Borodino eller Slaget om Moskva stod 7. september 1812 og var det største og blodigste éndagsslag under Napoleonskrigene. Over en kvart million soldater deltog.


معركة بورودينو

معركة بورودينو دارت رحاها بتاريخ 7 سبتمبر 1812 ما بين جيش نابليون بونابرت والجيش الإمبراطوري الروسي بقيادة الجنرال ميخائيل كوتوزوف، وهي إحدى أكبر معارك الغزو الفرنسي لروسيا التي نجم عنها خسارة 44,000 جندي روسي و35,000 جندي فرنسي ما بين قتيل وجريح وأسير، وقد قيل أنها كانت أكثر معارك الحروب النابليونية دمويةً بل ومن أكثر الحروب دموية في التاريخ البشري حتى ذلك الحين. وعلى الرغم من أن الفرنسيين انتصروا، إلا أن الروس تفاخروا بأنهم صمدوا في وجه نابليون ولم يعطوه الفرصة التي كان يحلم بها، بأن يقضي عليهم في معركة واحدة حاسمة. قال نابليون عن هذه المعركة: "إن أسوأ معركة خضتها في حياتي كانت تلك التي وقعت قرب موسكو. لقد أظهر الفرنسيون أنفسهم بمظهر مستحقي النصر، لكن الروس أظهروا أنفسهم بمظهر غير المقهورين".


Pertempuran Borodino ( "Borodinskaja bitva", ) adalah pertempuran yang terjadi pada tanggal 7 September 1812 di Borodino, Rusia yang berjarak 110 km barat daya dari Moskwa. Pertempuran terjadi antara pasukan Kekaisaran Prancis Pertama dipimpin oleh Napoleon I melawan pasukan Kekaisaran Rusia yang dipimpin Mikhail Kutuzov. Pertempuran Borodino dikenal sebagai pertempuran terbesar dan yang paling berdarah di antara semua pertempuran pada era Napoleon (dalam satu hari) dengan korban jiwa mencapai 75.000-90.000 jiwa ditotal dari kedua belah pihak.


1979. november 4-én Iránban egy fiatalokból álló csoport – Ruholláh Homejni lelkes követői – megrohamozták az Amerikai Egyesült Államok teheráni nagykövetségét, és túszul ejtettek 63 amerikai állampolgárt, majd további hármat az iráni külügyminisztériumban. A 66 túsz közül 13-at két héten belül szabadon engedtek, egyet 1980 júliusában. A többieket – 50 férfit és két nőt – 444 napig tartották fogva. A túszejtők azzal magyarázták az akciót, hogy Amerika nem adta ki a helyi bíróságnak az ország korábbi vezetőjét, a sahot, Mohammed Reza Pahlavit. Khomeini követői kémtanyának nevezték a nagykövetséget, ahol 50 kötetnyi hivatalos és titkos dokumentumot gyűjtöttek be. Khomeini 1980. február 23-án úgy nyilatkozott, hogy az iráni parlament döntheti el az amerikai túszok sorsát, kérve az Egyesült Államokat, hogy szolgáltassa ki a sahot az iráni bíróságnak. Jimmy Carter amerikai elnök katonai mentőakciót rendelt el a túszok kiszabadítására, de a kísérlet sikertelenül végződött, miután az odaküldött helikopterek elromlottak a szokatlan sivatagi körülmények között (Operation Eagle Claw – Saskarom hadművelet). Az irániak ezt csodaként fogták fel. Sok elemző szerint az akció sikertelensége vezetett ahhoz, hogy Jimmy Carter elveszítette a következő amerikai elnökválasztást Ronald Reagannel szemben.


De Iraanse gijzelingscrisis was een gijzelingsactie in de Amerikaanse ambassade in Teheran, die begon in 1979 en 444 dagen (ongeveer 14 maanden) duurde.


Иранска талачка криза

Иранска талачка криза била је дипломатска криза између Ирана и САД. Група исламистичких студената и милитаната заузела је амбасаду САД и за таоце узела 52 америчка службеника. Криза је трајала од 4. новембра 1979. до 20. јануара 1981. године. У Ирану је криза схватана као освета САД због деценија мешања у унутрашње послове Ирана и зато што се шах Реза Пахлави након победе Иранске револуције склонио у САД. Влада САД је 24. априла 1980. покушала извршити операцију спашавања талаца, али је операција неславно пропала.


イランアメリカ大使館人質事件

イランアメリカ大使館人質事件（イランアメリカたいしかんひとじちじけん、英語：Iran hostage crisis）は、1979年11月4日にイランのテヘランで発生した、イスラム革命防衛隊率いる暴徒によるアメリカ大使館に対する占拠及び人質事件である。444日間続き1981年1月20日に解決した。


Gisslankrisen i Iran var en diplomatisk kris mellan Iran och USA där 52 amerikanska diplomater hölls som gisslan i 444 dagar mellan den 4 november 1979 och den 20 januari 1981, efter att en grupp islamistiska studenter hade tagit över USA:s ambassad i Teheran i sitt stöd för den iranska revolutionen.


Bei der Geiselnahme von Teheran besetzten iranische Studenten am 4. November 1979 im Verlauf der Islamischen Revolution die US-Botschaft in Teheran, um gegen die Aufnahme des gestürzten Schahs Reza Pahlavi in den USA zu demonstrieren. Sie hielten 52 Diplomaten der Vereinigten Staaten vom 4. November 1979 bis zum 20. Januar 1981 als Geiseln und forderten die Auslieferung des Schahs. Washington verhängte Sanktionen, die Geiselnahme endete nach 444 Tagen.


Захоп амерыканскіх заложнікаў у Іране

Захоп амерыканскіх закладнікаў у Іране (4 лістапада 1979 — 20 студзеня 1981) — дыпламатычны крызіс, распачаты з захопу мясцовымі студэнтамі пасольства ў Тэгеране. Яны ўзялі ў закладнікі 52 супрацоўніка амерыканскага пасольства, якіх вызвалілі праз 444 дні ў 1981 годзе. Захопнікі патрабавалі ад ЗША выдаць шаха Махамеда Рэза Пехлеві, які знаходзіўся на лячэнні ў Нью-Ёркскай бальніцы. Тэрарыстаў неўзабаве падтрымаў узначалены аяталой Хамейні ўрад. Праваленая ваенная аперацыя па выратаванні закладнікаў і няздольнасць вырашыць канфлікт адмоўна адбіліся на кар'еры прэзідэнта ЗША Джымі Картэра. Закладнікі былі вызвалены пры пасродніцтве ўрада Алжыра ў дзень уступлення на пасаду Рональда Рэйгана.


משבר בני הערובה באיראן

משבר בני הערובה באיראן הוא כינוי לתקופה בת 444 ימים (מ-4 בנובמבר 1979 ועד ל-20 בינואר 1981) שבה הוחזקו 52 דיפלומטים ואזרחים אמריקאים כבני ערובה בטהראן בירת איראן על ידי השלטון האסלאמי המהפכני החדש, שעלה לשלטון בעקבות המהפכה האסלאמית באיראן.


Κρίση των ομήρων (Ιράν)

Με τον όρο κρίση των ομήρων γίνεται αναφορά στη διπλωματική κρίση που ξέσπασε μεταξύ Ιράν και ΗΠΑ όταν 52 Αμερικανοί κρατήθηκαν όμηροι στην αμερικανική πρεσβεία στην Τεχεράνη από μια ομάδα ισλαμιστών φοιτητών. Η κρίση διήρκεσε από τις 4 Νοεμβρίου 1979 μέχρι τις 20 Ιανουαρίου του 1981. Αφού απέτυχαν διπλωματικές προσπάθειες της αμερικανικής κυβέρνησης, επιβλήθηκαν οικονομικές πιέσεις στο Ιράν, όπως εμπάργκο σε ιρανικά προϊόντα και δέσμευση ιρανικών καταθέσεων σε αμερικανικές τράπεζες. Ακολούθησαν απειλές στρατιωτικής επέμβασης και μια αποτυχημένη μυστική επιχείρηση διάσωσης των ομήρων, γνωστή με την κωδική ονομασία «Επιχείρηση Νύχι του Αετού» (αγγλ. Operation Eagle Claw), η οποία κατέληξε στο θάνατο οκτώ αμερικανών στρατιωτών και ενός ιρανού πολίτη. Η κρίση έληξε με τη διακήρυξη του Αλγερίου που υπογράφτηκε στις 19 Ιανουαρίου 1981 και η οποία, μεταξύ άλλων, προέβλεπε πως οι ΗΠΑ δεν θα αναμιγνύονταν στρατιωτικά ή πολιτικά στις εσωτερικές υποθέσεις του Ιράν. Η κατάληξη της κρίσης χαρακτηρίστηκε ως ήττα της εξωτερικής πολιτικής των ΗΠΑ έχοντας αρνητικές επιπτώσεις στην υποψηφιότητα του τότε προέδρου Τζίμι Κάρτερ. Οδήγησε στη διακοπή των διπλωματικών σχέσεων μεταξύ Τεχεράνης και Ουάσιγκτον, σηματοδοτώντας παράλληλα την έναρξη μιας έντονης και μακράς περιόδου εχθρότητας μεταξύ των δύο χωρών. Η κρίση των ομήρων έλαβε χώρα σε μια περίοδο πολιτικής και κοινωνικής αστάθειας που διαδέχτηκε τα γεγονότα της ιρανικής επανάστασης. Ενώ για τον υπόλοιπο κόσμο το γεγονός της κατάληψης αντιμετωπίστηκε ως μια διεθνής κρίση, για το Ιράν υπήρξε κυρίως ένας αγώνας στο εσωτερικό της χώρας με αναφορά στο δημοψήφισμα για το νέο σύνταγμα. Η κρίση, σε συνδυασμό με την στήριξη των φοιτητών από τον Ρουχολάχ Χομεϊνί, οδήγησε τον πρωθυπουργό Μεχντί Μπαζαργκάν σε παραίτηση.


Захват американских заложников в Иране

Захват американских заложников в Иране — дипломатический кризис в американо-иранских отношениях в 1979—1981 годах. 4 ноября 1979 года, после Исламской революции в Иране, американское посольство и 66 работавших там дипломатов были захвачены антиамерикански настроенной толпой; захват поддержало новое исламское правительство Ирана. Попытка освободить американских дипломатов путём вооружённой спецоперации провалилась. Заложники были освобождены 20 января 1981 года в результате переговоров.


Iranin panttivankikriisi oli tapahtumasarja, joka alkoi, kun paikalliset islamilaiset opiskelijat valtasivat 4. marraskuuta 1979 Yhdysvaltain Iranin suurlähetystön Teheranissa.


Криза с американски заложници в Иран (1979 – 1981)

Кризата с американските заложници в Иран (, "Окупация на американското посолство") е дипломатическа криза между Иран и САЩ, по време на която 66 американци са държани заложници за 444 дни – от 4 ноемри 1979 до 20 януари 1981, след като група ислямистки студенти и активисти окупират американското посолство в Техеран в подкрепа на Иранската революция.


ইরান জিম্মি সংকট

ইরান জিম্মি সংকট একটি ঐতিহাসিক ঘটনার প্রেক্ষিতরুপ। এর কারণে মার্কিন যুক্তরাষ্ট্র এবং ইরানের মধ্যে একটি কূটনৈতিক সম্পর্ক স্থগিত হয়ে যায়। ইরান বিপ্লবকে সমর্থনকারী ইমাম খোমেনি পন্থী মুসলিম শিক্ষার্থীদের সাথে থাকা একদল ইরানি কলেজের শিক্ষার্থী নেওয়ার পরে ৪ নভেম্বর, ১৯৭৯ থেকে ২০ জানুয়ারি পর্যন্ত ৪৪৪ দিনের জন্য বাইশ জন আমেরিকান কূটনীতিক এবং নাগরিককে তেহরানে মার্কিন দূতাবাসের ওপরে জিম্মি করে রেখেছিলো।


La crisi degli ostaggi fu una crisi diplomatico-politica fra gli Stati Uniti e l'Iran, nata in seguito all'occupazione dell'ambasciata statunitense a Teheran da parte di un gruppo di studenti, nel corso della rivoluzione iraniana, che coinvolse 52 diplomatici americani, tenuti in ostaggio dal 4 novembre 1979 al 20 gennaio 1981.


주이란 미국 대사관 인질 사건

주 이란 미국 대사관 인질 사건은 1979년 11월부터 1981년 1월까지 미국인 50여명이 이란 주재 미국 대사관에서 인질로 억류되어 있던 사건이다. 미국에서는 이란 인질 사건(Iran hostage crisis)으로 알려져 있다.


Захоплення американських заручників у Тегерані — інцидент, відомий також як Захоплення американських заручників в Ірані, Дипломатична ірано-американська криза, коли 4 листопада 1979 року більше 60 американських дипломатів і працівників посольства США в Тегерані були захоплені групою іранських студентів із організації Мусульманські студенти - послідовники шляху Імама і більшість з них утримувалась як заручники протягом 444 днів.. Ця подія стала початком тривалої кризи американо-іранських стосунків і отримала діаметрально-протилежні оцінки: у США вона розглядалась як порушення міжнародного права і акт «тероризму та анархії», а в Ірані — як протест проти втручання США у його внутрішні справи, включаючи спроби протидіяти перемозі Ісламської революції, в результаті якої була повалена влада давнього союзника США на Близькому Сході шаха Мохаммеда Реза Пахлаві.


گروگان‌گیری در سفارت ایالات متحده آمریکا

تصرف سفارت آمریکا که در ادبیات سیاسی جمهوری اسلامی ایران تسخیر لانهٔ جاسوسی و در ادبیات رسانه‌ای غرب بحران گروگان‌گیری در ایران خوانده می‌شود به دوران "۴۴۴ روزه‌ای" از دشمنی سیاسی-نظامی میان دولت انقلابی ایران و ایالات متحده آمریکا گفته می‌شود که در تاریخ ۱۳ آبان ۱۳۵۸ (برابر با ۴ نوامبر ۱۹۷۹) با حملهٔ تعدادی از فعالان حوزه دانشجویی موسوم به دانشجویان پیرو خط امام به سفارت آمریکا در تهران آغاز شد و با به گروگان گرفته‌شدن ۶۶ دیپلمات آمریکایی به یکی از عمده‌ترین بحران‌های بین‌المللی تبدیل شد. گروگان‌گیری در تاریخ ۳۰ دی ۱۳۵۹ (برابر با ۲۰ ژانویه ۱۹۸۱) با پذیرش قرارداد الجزایر از سوی دولت‌های ایران و ایالات متحده آمریکا پایان یافت.


伊朗人质危机（，波斯语：تسخیر لانه جاسوسی امریکا）或称伊朗人质事件，為1979年伊朗爆發伊斯兰革命后，被占领，66名美国外交官和平民被扣留为人质的危机。这场人质危机始于1979年11月4日，一直持续到1981年的1月20日，长达444天。很多人至今仍认为，这场人质危机导致了当时的美国总统吉米·卡特競选连任失败。


A crise dos reféns americanos no Irã Irão foi uma crise diplomática entre o Irã e os Estados Unidos, onde 52 norte-americanos foram mantidos reféns por 444 dias (de 4 de novembro de 1979 a 20 de janeiro de 1981), após um grupo de estudantes e militantes islâmicos tomar a embaixada americana em Teerã, em apoio à Revolução Iraniana.


La Crisi dels ostatges a l'Iran fou un episodi en les relacions entre l'Iran i els Estats Units que es va iniciar el 4 de novembre de 1979, quan un grup d'estudiants seguidors de l'aiatol·là Ruhol·lah Khomeini assaltà l'ambaixada dels Estats Units a Teheran, on van prendre com a ostatges seixanta-tres ciutadans americans, i el Ministeri d'Afers Estrangers Iranià, on van fer tres ostatges més. Aquests arrestos violaven el principi de la immunitat diplomàtica. Tretze dels trenta-sis ostatges foren alliberats al cap de dues setmanes i un altre més el juliol de 1980, però la resta, cinquanta homes i dues dones, foren retinguts durant quatre-cents quaranta-quatre dies com a protesta per la negativa del govern dels Estats Units de lliurar a l'Iran l'ex xa Mohammad Reza Pahlavi, que havia estat destronat per la revolució islàmica, per a ser-hi jutjat.


Gisselkrisen i Iran var en 444-dager lang periode der den nye regjeringen i Iran etter den iranske revolusjonen holdt fanget 66 diplomater og borgere fra USA. Det er antatt av mange at hendelsen førte til at president Jimmy Carter tapte gjenvalget for en ny periode som president i USA, og at hendelsen satte punktum for den første fundamentalistiske islamske revolusjonen i moderne tid. Den begynte 4. november 1979 og varte til 20. januar 1981.


İran rehine krizi, ABD ile İran arasında 444 gün süren diplomatik krizdir. Bu kriz, İran İslam Devrimi'nden hemen sonra ülkeden kaçan Şah Rıza Pehlevi'nin ABD'ye tedavi için kabul edilmesinin ardından 4 Kasım 1979'da bir grup İranlı öğrencinin ABD'nin Tahran Büyükelçiliği'ni basarak 52 Amerikalıyı rehin alması ile başlayıp 444. gün sonunda, yani 20 Ocak 1981'de, serbest bırakmasıyla son buldu. Bu olay, Dünya tarihindeki en uzun süren diplomatik rehine krizi olarak bilinmektedir. O dönem elçiliği basan militanlardan biri olan Hüseyin Şeyhülislam, COVID-19 virüsü nedeniyle ölmüştür.


Khủng hoảng con tin Iran là một cuộc xung đột chính trị, ngoại giao giữa Iran và Hoa Kỳ. 56 nhà ngoại giao và công dân Mỹ bị bắt làm con tin 444 ngày kể từ ngày 4 tháng 11 năm 1979 đến ngày 20 tháng 1 năm 1981 sau khi một nhóm sinh viên Iran thuộc Muslim Student Followers of the Imam's Line, hỗ trợ Cách mạng Hồi giáo, đã đánh chiếm Đại sứ quán Hoa Kỳ tại Tehran. Cuộc khủng hoảng này giữ kỷ lục là cuộc khủng hoảng con tin dài nhất trong lịch sử.


Krisis tebusan Iran (bahasa Iran: تسخیر لانه جاسوسی امریکا, secara harafiah bermaksud "Penawanan Sarang Pengintip Amerika"), ialah krisis diplomatik antara Iran dan Amerika Syarikat. Sebanyak 52 orang Amerika Syarikat dijadikan tebusan selama 444 hari (4 November 1979 hingga 20 January 1981), selepas sekumpulan pelajar Iran yang menyokong Revolusi Iran menawan Kedutaan AS di Tehran. Presiden Carter menggelar para tebusan sebagai "mangsa pengganas dan anarki" serta berkata bahawa "Amerika Syarikat tidak akan tunduk kepada peras ugut."


La crise des otages américains en Iran correspond à un épisode de tension internationale dans les relations entre les États-Unis et l'Iran, qui survient du au . Pendant , cinquante-deux diplomates et civils américains sont retenus en otage par des étudiants iraniens dans l'ambassade des États-Unis de Téhéran.


Kryzys zakładników – kryzys w stosunkach amerykańsko-irańskich, do jakiego doszło po zajęciu ambasady Stanów Zjednoczonych w Teheranie przez grupę kilkuset studentów i wzięciu przez nich wszystkich przebywających w placówce dyplomatycznej jako zakładników. Wydarzenie to miało miejsce dziewięć miesięcy po zwycięstwie rewolucji islamskiej w Iranie, gdy między siłami biorącymi udział w rewolucji trwała jeszcze walka o władzę.


Fifty-two United States diplomats and citizens were held hostage after a group of militarized Iranian college students belonging to the Muslim Student Followers of the Imam's Line, who supported the Iranian Revolution, took over the U.S. Embassy in Tehran and seized hostages. A diplomatic standoff ensued. The hostages were held for 444 days from November 4, 1979, to January 20, 1981.


La crisis de los rehenes en Irán se desarrolló en un periodo de 444 días, durante el cual un grupo de estudiantes iraníes tomó como rehenes 66 diplomáticos y ciudadanos de los Estados Unidos de América. La crisis empezó el 4 de noviembre de 1979 y se prolongó hasta el 20 de enero de 1981.


Americká rukojmí v Íránu představují vyvrcholení krize mezi Spojenými státy a Íránem po íránské islámské revoluci v roce 1979.


أزمة رهائن إيران

أزمة رهائن إيران هي أزمة دبلوماسية حدثت بين إيران والولايات المتحدة عندما اقتحمت مجموعة من الطلاب الإسلاميين في إيران السفارة الأمريكية بها دعما للثورة الإيرانية وأحتجزوا 52 أميركياً من سكان السفارة كرهائن لمدة 444 يوم من 4 نوفمبر 1979 حتي 20 يناير 1981


วิกฤตการณ์ตัวประกันอิหร่าน

วิกฤตการณ์ตัวประกันอิหร่านคือการจับตัวประกันโดยนักศึกษาชาวอิหร่านโดยมีขอเรียกร้องคือส่งตัวพระเจ้าชาห์ โมฮัมหมัด เรซา ปาห์ลาวีที่ไปอยู่ในสหรัฐอเมริกาคืนอิหร่าน


Krisis sandera Iran adalah periode selama 444 hari (4 November 1979 – 20 Januari 1981; kurang lebih 14 bulan) di mana para pelajar pendukung rezim Iran yang baru menyandera 63 diplomat dan 3 warga negara Amerika Serikat di dalam gedung kedutaan AS di Teheran. Dalam tempo tiga minggu, para penyandera melepaskan beberapa perempuan dan Afrika-Amerika, menyisakan 53 sebagai sandera. Amerika Serikat menjalankan suatu operasi penyelamatan, Operasi Cakar Elang ("Operation Eagle Claw"), yang gagal dan menyebabkan tewasnya delapan orang. Sejarawan memperkirakan bahwa peristiwa ini menjadi penyebab utama kekalahan Presiden Amerika Serikat Jimmy Carter dalam upaya pemilihan ulang dirinya sebagai presiden pada tahun 1980. Krisis ini juga menandai revolusi Islam pertama dalam zaman modern. Krisis ini diakhiri melalui Perjanjian Algiers, tetapi Iran menuduh AS sampai saat ini belum memenuhi janjinya.


A Columbine középiskolai mészárlás 1999. április 20-án, kedden, az Amerikai Egyesült Államokban történt a Columbine Gimnáziumban, a Colorado-i Columbine városában, Denver és Littleton közelében. Két tizenéves diák, Eric Harris (18 éves) és Dylan Klebold (17 éves) fegyveres ámokfutása során meggyilkolt tizenkét diákot és egy tanárt, megsebesítettek 21 embert, majd öngyilkosok lettek. A "Columbine középiskolai mészárlás" az Egyesült Államok történelmének egyik legvéresebb iskolai mészárlása, például a 2007. április 16-ai Virginia Tech mészárlás és a Sandy Hook-i iskolai mészárlás után.


Масакр у Колумбајну

Масакр у Колумбајну је био пуцњава у средњој школи Колумбајн у Литлтону, Колорадо који се догодио 20. априла 1999. Два ученика - Ерик Харис и Дилан Клиболд - су том приликом напали ученике и особље, убивши 12 ученика и једног наставника и ранивши 21 ученика уз 3 која су повређена приликом покушаја бега из школе. Нападачи су након тога извршили самоубиство. Поред пуцњаве, сложени и планирани напад је укључивао постављање бомбе да се одвуче пажња ватрогасцима и школском обезбеђењу, боце са пропаном претворене у бомбу смештену у школској мензи, 99 експлозивних направа и подметање бомби у аутомобиле.


コロンバイン高校銃乱射事件

コロンバイン高校銃乱射事件（コロンバインこうこうじゅうらんしゃじけん）は、アメリカ合衆国コロラド州ジェファーソン郡のジェファーソン郡立で1999年4月20日に発生した事件。英語名では「コロンバイン高校の虐殺（）」。


Columbinemassakern ägde rum tisdagen den 20 april 1999 på Columbine High School i Columbine, i Jefferson County och nära Littleton i Colorado i USA. Två sistaårselever, Eric Harris och Dylan Klebold, genomförde en skolmassaker då de mördade 12 elever och en lärare. De skadade ytterligare 21 elever varav tre skadades då de försökte fly. Händelsen avslutades med att Harris och Klebold begick självmord. Columbinemassakern är den fjärde värsta skolskjutningen i amerikansk historia men det mest omtalade massmedialt, bland annat i dokumentären Bowling for Columbine.


Der Amoklauf an der Columbine High School, auch als Schulmassaker von Littleton bekannt, ereignete sich am 20. April 1999 an der Columbine High School in Columbine, einem nahe Littleton gelegenen Vorort von Denver im US-Bundesstaat Colorado. Bei dem Amoklauf erschossen zwei Abschlussklässler innerhalb einer knappen Stunde zwölf Schüler im Alter von 14 bis 18 Jahren, einen Lehrer und sich selbst. Weitere 24 Menschen wurden zum Teil schwer verletzt. Viele der Überlebenden berichteten anlässlich des 20. Jahrestages im Jahr 2019, noch immer an den Folgen des Ereignisses zu leiden.


הטבח בתיכון קולומביין

הטבח בתיכון קולומביין התרחש ביום שלישי, 20 באפריל 1999, בבית הספר התיכון "קולומביין" במחוז ג'פרסון שבקולורדו, ליד הערים דנוור וליטלטון. שני תלמידים, אריק האריס בן ה-18 ודילן קלבולד בן ה-17, ביצעו טבח ירי המוני וגרמו למותם של 12 תלמידים ומורה אחד ולפציעתם של 24 אחרים, ולאחר מכן התאבדו. בהיסטוריה של אירועי ירי שהתרחשו בתחומי מוסדות לימוד בארצות הברית, הטבח הזה הוא אירוע הירי החמישי בחומרתו, בהיבט של מספר הקורבנות, מידת האלימות ובכלל הפרטים אודות חייהם רוויי האלימות של הטובחים. התקריות הקטלניות יותר היו הטבח בווירג'יניה טק בשנת 2007, הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק בקונטיקט בשנת 2012, הטבח באוניברסיטת טקסס בשנת 1966 והטבח בתיכון דאגלס בשנת 2018.


Σφαγή στο λύκειο Κολουμπάιν

Η Σφαγή στο λύκειο Κολουμπάιν ήταν μια ένοπλη επίθεση σε σχολείο που συνέβη στις 20 Απριλίου του 1999, στο Κολουμπάιν, μια μη ενσωματωμένη περιοχή της κομητείας Τζέφερσον στην αμερικανική πολιτεία του Κολοράντο.  Εκτός από τους πυροβολισμούς, η πολύπλοκη και εξαιρετικά προγραμματισμένη επίθεση αφορούσε βόμβα πυρκαγιάς για την εκτροπή των πυροσβεστών, δεξαμενές προπανίου που μετατράπηκαν σε βόμβες που τοποθετήθηκαν στην καφετέρια, 99 εκρηκτικές συσκευές και βόμβες αυτοκινήτου. Οι δράστες, οι τελειόφοιτοι μαθητές Έρικ Χάρρις και Ντίλαν Κλήμπολντ, δολοφόνησαν 12 μαθητές και έναν δάσκαλο. Τραυματίστηκαν 21 επιπλέον άτομα και άλλα τρία τραυματίστηκαν ενώ προσπαθούσαν να ξεφύγουν από το σχολείο. Στη συνέχεια το δίδυμο αυτοκτόνησε.


Masacrul de la liceul Columbine a avut loc într-o zi de marți, pe 20 aprilie 1999, în liceul Columbine, într-o regiune din comitatul Jefferson, Colorado, Statele Unite, lângă Denver și Littleton. În acest eveniment au fost implicați doi elevi, Eric Harris și Dylan Klebold, care prin acțiunile complexe pe care le-au plănuit- folosirea a 99 de dispozitive explozive, utilizarea unor bombe cu scopul de a distrage atenția pompierilor- au dezlănțuit un haos în care și-au pierdut viața 12 elevi și un profesor. În același timp, alți 21 de elevi au fost răniți, iar alți trei au fost răniți în timp ce încercau să scape din liceu. După ce și-au încheiat planul, cei doi s-au sinucis.


Массовое убийство в школе «Колумбайн»

Массовое убийство в шко́ле «Колумба́йн» () — спланированное нападение двух учеников, Эрика Харриса и Дилана Клиболда, старших классов школы «Колумбайн», расположенной в одноимённой невключённой общине округа Джефферсон, штат Колорадо, на остальных учеников и персонал этой школы, совершённое 20 апреля 1999 года с применением стрелкового оружия и самодельных взрывных устройств. Нападавшие убили 13 человек (12 учеников и одного учителя), ранили ещё 23 человека, после чего нападавшие застрелились сами.


Columbinen verilöyly oli Eric David Harrisin (9. huhtikuuta 1981 – 20. huhtikuuta 1999) ja Dylan Bennet Kleboldin (11. syyskuuta 1981 – 20. huhtikuuta 1999), 20. huhtikuuta 1999 tekemä joukkomurha Columbine High Schoolissa Coloradossa Yhdysvalloissa. He ampuivat hengiltä 12 oppilasta ja yhden opettajan sekä haavoittivat 21 muuta. Verilöyly päättyi heidän ammuttuaan lopuksi itsensä.


Масово убийство в Колумбайн

Масовото убийство в Колумбайн става във вторник, 20 април, 1999 година в Колумбайнската гимназия в населеното място Колумбайн, окръг Джеферсън, Колорадо, САЩ. Учениците Ерик Харис и Дилън Клиболд убиват 12 ученици и учител, раняват 21 души, след което се самоубиват. Използвано е автоматично оръжие, сред които е TEC-9.


Il massacro della Columbine High School fu una strage in ambito scolastico avvenuta il 20 aprile 1999 negli Stati Uniti d'America, che coinvolse alunni e insegnanti di una scuola superiore del distretto amministrativo di Columbine, non lontano da Denver (Colorado): due studenti della "Columbine High School", Eric Harris e Dylan Klebold, si introdussero nell'edificio armati e aprirono il fuoco su numerosi compagni di scuola e insegnanti.


콜럼바인 고등학교 총기 난사 사건

콜럼바인 고등학교 총기 난사 사건(Columbine High School Massacre)는 1999년 4월 20일 미국 콜로라도주에 위치한 콜럼바인 고등학교에서 일어난 총기 난사 사건으로 학교 학생인 에릭 해리스(Eric Harris, 1981년 4월 9일생)와 딜런 클리볼드(Dylan Klebold, 1981년 9월 11일생)에 의해 일어났다. 당시 에릭과 딜런은 12명의 학생과 1명의 교사를 죽였으며 다른 23명의 사람들에게 큰 부상을 남겼다.


Бійня у школі Колумбайн

Бійня у школі Колумбайн () — масове вбивство у середній школі Колумбайн, штат Колорадо, одне з найбільших вбивств у школах США. 20 квітня 1999 року двоє учнів школи Дилан Кліболд та Ерік Гарріс із застосуванням вогнепальної зброї вбили 13 людей та поранили ще 21 інших, після чого вчинили самогубство. Трагедія у Колумбайн набула широкого резонансу у суспільстві й викликала суперечки про необхідність посилення контролю над вогнепальною зброєю у США. У центрі суспільної уваги опинились також питання шкільних відносин, цькування, молодіжних субкультур тощо.