Het Beleg van Maastricht van 1748 vond plaats tijdens de eindfase van de Oostenrijkse Successieoorlog (1740-'48) in de periode van april-mei 1748 en eindigde op 7 mei van dat jaar met de capitulatie van Maastricht.


マーストリヒト包囲戦 (1748年)

マーストリヒト包囲戦(マーストリヒトほういせん、）はオーストリア継承戦争中の1748年4月から5月にかけて行われた戦闘。モーリス・ド・サックス率いるフランス軍はネーデルラント戦役の最終段階において、防壁条約で保障されたオランダの要塞であるマーストリヒトを包囲した。長い包囲戦ののち、マーストリヒトの駐留軍は降伏して退去した。その後、アーヘンの和約によりフランスはマーストリヒトを含むオーストリア領ネーデルラント全体を返還した。


Die Belagerung von Maastricht fand von April bis Mai 1748 während des Österreichischen Erbfolgekrieges statt. Eine französische Armee unter dem Kommando des Maréchal de Saxe belagerte und eroberte die befestigte holländisch-lütticher Stadt während der letzten Monate des Feldzuges in den Niederlanden. Nach einer verhältnismäßig langen Belagerung musste sich die Garnison von Maastricht ergeben und erhielt freien Abzug mit allen militärischen Ehren. Maastricht wurde mit dem Abschluss des Vertrages von Aachen bereits im Oktober des gleichen Jahres zurückgegeben.


Осада Маастрихта (1748)

Осада Маастрихта — эпизод Войны за австрийское наследство в апреле-мае 1748 года.


L'assedio di Maastricht del 1748 è un episodio della guerra di successione austriaca. L'esercito francese, sotto il comando di Maurizio di Sassonia conquistò la città di Maastricht dopo circa un mese di assedio (dall'aprile al maggio 1748).


Le siège de Maastricht est un siège qui a lieu en avril- pendant la guerre de Succession d'Autriche. Une armée française placée sous le commandement du maréchal de Saxe assiège et capture la forteresse batave de Maastricht au cours des derniers mois de sa campagne aux Pays-Bas. Après un siège relativement long, la garnison de Maastricht capitule et sort de la ville avec les honneurs de guerre. Maastricht est rendue en même temps que les conquêtes françaises en Pays-Bas autrichiens conformément au Traité d'Aix-la-Chapelle signé en 1748.


The siege of Maastricht took place in April–May 1748 during the War of the Austrian Succession. A French force under the overall command of Maurice de Saxe besieged and captured the Dutch barrier fortress of Maastricht in the final few months of the campaign in the Low Countries. After a relatively long siege the garrison of Maastricht capitulated and marched out with the honours of war. Maastricht was returned along with France's conquests in the Austrian Netherlands according to the Treaty of Aix-la-Chapelle signed in 1748.


A 2017-es Európa-liga-döntő az európai labdarúgó-klubcsapatok második legrangosabb tornájának 8., jogelődjeivel együttvéve a 46. döntője volt. A mérkőzést a stockholmi Friends Arenában rendezték 2017. május 24-én. A kupáért a holland Ajax és az angol Manchester United mérkőzött meg, utóbbi csapat pedig 2-0-s győzelmével első alkalommal hódította el a trófeát.


De UEFA Europa Leaguefinale van het seizoen 2016/17 was de achtste finale in de geschiedenis van het toernooi. De wedstrijd werd gespeeld op 24 mei 2017 in de Friends Arena in Solna. Manchester United won met 0–2 van Ajax.


גמר הליגה האירופית 2017

גמר הליגה האירופית 2017 התקיים בפרינדס ארנה בסולנה, שוודיה ב-24 במאי 2017, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2016/2017 היא מנצ'סטר יונייטד האנגלית, שניצחה במשחק את אייאקס אמסטרדם ההולנדית בתוצאה 2-0. הייתה זו המהדורה ה-46 של המפעל, והשמינית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.


Финал Лиги Европы УЕФА 2017

Финал Лиги Европы УЕФА 2017 года — решающий матч розыгрыша Лиги Европы УЕФА 2016/17, 46-го сезона в истории Кубка УЕФА и 8-го сезона в истории Лиги Европы УЕФА. Этот футбольный матч состоялся 24 мая 2017 года на стадионе «Френдс Арена» в Стокгольме, Швеция. Победу в игре одержал английский клуб «Манчестер Юнайтед», обыгравший «Аякс» со счётом 2:0.


Eurooppa-liigan loppuottelu 2017 oli Eurooppa-liigan kauden 2016–2017 viimeinen ottelu, joka pelattiin Friends Arenalla, Solnassa, Ruotsissa 24. toukokuuta 2017 hollantilaisen Ajaxin ja englantilaisen Manchester Unitedin välillä. Englantilaisseura voitti ottelun 2–0 ja otti ensimmäisen Eurooppa-liigan mestaruutensa.


Finale della UEFA Europa League 2016-2017

La finale dell'8ª edizione della Europa League si è disputata mercoledì 24 maggio 2017 alla Friends Arena di Solna, municipalità di Stoccolma, tra gli olandesi dell' e gli inglesi del .


Фінал Ліги Європи УЄФА 2017

Фінал Ліги Європи УЄФА 2017 — 46-й фінал Кубка УЄФА, але 8-й у зміненому форматі. Пройшов 24 травня 2017 року в Сольні (Швеція), на стадіоні «Френдз Арена». У матчі зійшлись нідерландський «Аякс» та англійський «Манчестер Юнайтед». Перемогу з рахунком 2–0 здобув англійський клуб.


فینال لیگ اروپا ۲۰۱۷

فینال لیگ اروپا ۲۰۱۷ () بازی نهایی لیگ اروپا ۱۷–۲۰۱۶ است که بین دو تیم آژاکس از هلند و منچستر یونایتد از انگلستان برگزار شد. این فصل از رقابت‌ها، چهل‌وششمین دورهٔ برگزاری این لیگ بود که پس از لیگ قهرمانان اروپا دومین مسابقات اروپایی معتبر است. این فصل، هشتمین فصل برگزاری لیگ اروپا بعد از تغییر نام آن از جام یوفا به لیگ اروپا بود. این بازی در ۲۴ مهٔ ۲۰۱۷ در ورزشگاه فرندز آرنا در سولنا، سوئد برگزار شد و منچستر یونایتد با گل‌های پل پوگبا و هنریخ مخیتاریان ۲ بر ۰ به پیروزی رسید.


2017年歐霸盃決賽（）是2016–17年歐霸盃，歐洲足球協會聯盟第 46 屆欧洲次級足球俱樂部賽事的決賽，及第8屆從欧足联杯改為欧足联欧洲联赛。比賽將在2017年5月24日於瑞典索尔纳市友谊竞技场舉行。


2017 UEFA Avrupa Ligi Finali 2016-17 UEFA Avrupa Ligi kazananını belirlemek amacıyla, 24 Mayıs 2017 tarihinde Stockholm'deki Friends Arena'da oynanacak, organizasyonun kırk beşinci finali. Avrupa Ligi ismiyle ise oynanan sekizinci final maçıdır.


Chung kết UEFA Europa League 2017 là trận chung kết của giải UEFA Europa League, lần thứ 46 giải đấu Cúp Câu lạc bộ bóng đá châu Âu tổ chức bởi UEFA, và là lần thứ 8 kể từ khi chuyển tên từ UEFA Cup thành UEFA Europa League. Trận đấu diễn ra tại Sân vận động Friends Arena ở Solna, Thụy Điển vào ngày 24 tháng 5 năm 2017, giữa Ajax Amsterdam (Hà Lan) và Manchester United (Anh).


La finale de la Ligue Europa 2016-2017 est la de la Ligue Europa, et la depuis la réforme de l'ancienne Coupe UEFA. Ce match de football s'est joué le à la Friends Arena de Solna en Suède.


The 2017 UEFA Europa League Final was the final match of the 2016–17 UEFA Europa League, the 46th season of Europe's secondary club football tournament organised by UEFA, and the 8th season since it was renamed from the UEFA Cup to the UEFA Europa League. It was played on 24 May 2017 at the Friends Arena in Solna, Stockholm, Sweden, between Dutch side Ajax and English side Manchester United. Manchester United won the match 2–0 to secure their first title in this competition. With this victory, they joined Juventus, Ajax, Bayern Munich and Chelsea as the only clubs to have won all three major European trophies (European Champion Clubs' Cup/UEFA Champions League, UEFA Cup/Europa League, and the now-defunct Cup Winners' Cup); while, with this defeat, Ajax became the fifth club – after Hamburger SV, Fiorentina, Arsenal and Liverpool – to have lost a final in all these competitions.


Final de la Liga Europa de la UEFA 2016-17

La final de la Liga Europa de la UEFA 2016-17 se disputó el día 24 de mayo de 2017 en el Friends Arena de Solna (Suecia). Fue la 48.ª edición del torneo y la 8.ª con su actual denominación. Los contendientes fueron el Ajax, campeón del torneo en el año 1992 y el Manchester United, que buscaba su primer título en la competición.


UEFA Europa League finalen 2017 var en fodboldkamp der blev spillet 24. maj 2017. Kampen blev spillet foran 46.961 tilskuere på Friends Arena i Stockholm, og skulle finde vinderen af UEFA Europa League 2016-17. Den var kulminationen på den 46. sæson i Europas næststørste klubturnering for hold arrangeret af UEFA, og den ottende finale siden turneringen skiftede navn fra UEFA Cup til UEFA Europa League.


نهائي الدوري الأوروبي 2017

نهائي دوري أوروبا 2017 هي المباراة النهائية من دوري أوروبا 2016-17، وهي النسخة السادسة والأربعين من من مسابقة دوري أوروبا الثانوية لأندية كرة القدم التي ينظمها الاتحاد الأوروبي لكرة القدم (يويفا)، وهو نهائي الموسم الثامن منذ أن أعاد الاتحاد الأوروبي لكرة القدم تسمية البطولة من كأس الاتحاد الأوروبي لتصبح دوري أوروبا.


ยูฟ่ายูโรปาลีก นัดชิงชนะเลิศ 2017

ยูฟ่ายูโรปาลีก นัดชิงชนะเลิศ 2017 เป็นการแข่งขันฟุตบอลนัดชิงชนะเลิศของยูฟ่ายูโรปาลีก ฤดูกาล 2016–17, ฤดูกาลที่ 46 ของการแข่งขันฟุตบอลสโมสรลำดับที่สองของยุโรป จัดขึ้นโดย ยูฟ่า, และเป็นฤดูกาลที่ 8 นับตั้งแต่เปลี่ยนชื่อจากยูฟ่า คัพ มาเป็น ยูฟ่ายูโรปาลีก. นัดนี้จะลงเล่นที่ เฟรนด์ส อาเรนา ใน ซอลนา, ประเทศสวีเดน ในวันที่ 24 พฤษภาคม พ.ศ. 2560, ระหว่างทีมจากดัตช์ อายักซ์ และทีมจากอังกฤษ แมนเชสเตอร์ยูไนเต็ด


Final Liga Eropa UEFA 2017 merupakan pertandingan final sepak bola dalam Liga Eropa UEFA 2016–17, musim ke-46 dari turnamen sepak bola antarklub tingkat dua yang diselenggarakan oleh UEFA, dan musim ke-8 sejak berubah nama dari Piala UEFA menjadi Liga Eropa UEFA. Pertandingan ini diselenggarakan di Friends Arena di Solna, Swedia pada 24 Mei 2017, antara klub Belanda Ajax dan klub Inggris Manchester United. Manchester United memenangkan pertandingan dengan skor 2–0 dan meraih gelar pertamanya dalam kompetisi ini. Dengan kemenangan ini, mereka bersama dengan Juventus, Ajax, Bayern Munich, dan Chelsea sebagai klub yang pernah memenangkan tiga trofi utama Eropa (Liga Champions, Liga Eropa, dan Piala Winners UEFA yang kini sudah tidak ada).


A 2017-es UEFA-bajnokok ligája-döntő az európai labdarúgó-klubcsapatok legrangosabb tornájának 25., jogelődjeivel együttvéve a 62. döntője volt. A mérkőzést a cardiffi Millennium Stadionban rendezték 2017. június 3-án.. A mérkőzés győztese részt vesz a 2017-es UEFA-szuperkupa döntőjében, ahol az ellenfele a Manchester United (a 2016–2017-es Európa-liga győztese) lesz, valamint a 2017-es FIFA-klubvilágbajnokságra is kijutott.


De UEFA Champions Leaguefinale van het seizoen 2016/17 was de 25e finale in de geschiedenis van het toernooi. De wedstrijd werd gespeeld op 3 juni 2017 in het Millennium Stadium in Cardiff. Real Madrid won met 4–1 van Juventus en mocht zo voor het tweede jaar op rij de beker met de grote oren in ontvangst nemen. Cristiano Ronaldo werd na afloop uitgeroepen tot man van de wedstrijd.


UEFAチャンピオンズリーグ 2016-17 決勝

UEFAチャンピオンズリーグ2016-17 決勝（UEFAチャンピオンズリーグ2016-17 けっしょう、）は、欧州サッカー連盟 (UEFA)により開催されるUEFAチャンピオンズリーグ 2016-17の決勝戦であり、25回目のUEFAチャンピオンズリーグの決勝戦である (UEFAチャンピオンズカップ時代を含めると62回目)。試合は2017年6月3日土曜日にカーディフのナショナルスタジアム・オブ・ウェールズで開催され、セリエAに所属するユヴェントスとリーガ・エスパニョーラに所属するレアル・マドリードの間で行われた。


Das UEFA-Champions-League-Finale 2017 zwischen Juventus Turin und Real Madrid war die Endspiel-Begegnung der Champions-League-Saison 2016/17. Sie fand am 3. Juni 2017 im Millennium Stadium in Cardiff statt. Die Teilnehmer wurden in den Halbfinalspielen am 2. und 3. Mai (Hinspiele) sowie 9. und 10. Mai (Rückspiele) ermittelt.


גמר ליגת האלופות 2017

גמר ליגת האלופות 2017 התקיים באצטדיון המילניום, שבקארדיף בירת ויילס, ב-3 ביוני 2017. במשחק ניצחה ריאל מדריד אלופת ספרד את יובנטוס אלופת איטליה בתוצאה 1-4 וזכתה בליגת האלופות לעונת 2016/2017.


Finala Ligii Campionilor 2017 a fost ultimul meci al turneului european organizat de UEFA (Liga Campionilor 2016-17).


Финал Лиги чемпионов УЕФА 2017

Финал Лиги чемпионов УЕФА 2017 — финальный матч Лиги чемпионов УЕФА 2016/17 годов, 62-го сезона самого престижного клубного футбольного турнира под эгидой УЕФА, и 25-го сезона после переименования Кубка европейских чемпионов в Лигу чемпионов. Матч прошел 3 июня в Кардиффе на стадионе «Миллениум». Победитель матча сыграет с победителем Лиги Европы УЕФА в матче за Суперкубок УЕФА, а также квалифицируется в полуфинал клубного чемпионата мира.


Mestarien liigan loppuottelu 2017 oli Euroopan seurajalkapalloilun korkeimman kilpailun, Mestarien liigan kauden 2016–2017 viimeinen ottelu, joka oli järjestykseltään Mestarien liigan 25. ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 62. Ottelu pelattiin Millennium Stadiumilla, Cardiffissa, Walesissa 3. kesäkuuta 2017 italialaisen Juventuksen ja espanjalaisen Real Madridin välillä. Joukkueet olivat kohdanneet loppuottelussa kerran aikaisemmin vuonna 1998.


Finale della UEFA Champions League 2016-2017

La finale della 62ª edizione della Champions League si è disputata sabato 3 giugno 2017 al Millennium Stadium di Cardiff tra gli italiani della e gli spagnoli del .


2017 UEFA 챔피언스리그 결승전

2017 UEFA 챔피언스리그 결승전은 UEFA 챔피언스리그의 62번째 결승전이자 현재의 대회인 챔피언스리그로 개명한 이후로는 25번째 결승 경기이다. 경기는 2017년 6월 3일 웨일스 카디프에 위치한 밀레니엄 스타디움에서 열렸다.


Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2017

Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2017 року — фінальний матч розіграшу Ліги чемпіонів УЄФА 2016—2017, 62-го сезону в історії Кубка європейських чемпіонів і 25-го сезону в історії Ліги чемпіонів УЄФА. Матч відбувся 3 червня 2017 року в Кардіффі на стадіоні «Мілленіум». З рахунком 4:1 іспанський «Реал Мадрид» переміг італійський «Ювентус».


فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۱۷

فینال لیگ قهرمانان اروپا ۲۰۱۷ () دیدار نهایی شصت و دومین بازی‌های لیگ قهرمانان اروپا میان دو تیم مطرح اروپا برگزار شد.


2017年歐洲冠軍聯賽決賽

2017年歐洲冠軍聯賽決賽於2017年6月3日在威爾士加迪夫的千禧球場舉行，以決出2016–17年歐洲冠軍聯賽冠軍誰屬。本屆決賽被視為1998年決賽的再版，由應屆意甲冠軍祖雲達斯對決欧冠衛冕冠軍、應屆西甲冠軍皇家馬德里。這是祖雲達斯第9次打進歐冠決賽，也是皇家馬德里的第15場歐冠決賽。祖雲達斯若然勝出將成為三冠王，如皇家馬德里奪冠的話則會成為自歐冠於1992–93賽季改制後首支成功衛冕的球隊。


A Final da Liga dos Campeões da UEFA de 2016–17 foi a 62ª edição da decisão da principal competição de clubes da Europa. Ela foi disputada em 3 de junho de 2017 no Millennium Stadium, em Cardiff, País de Gales.


2017 UEFA Şampiyonlar Ligi Finali; 2016-17 UEFA Şampiyonlar Ligi sezonunun şampiyonunu belirleyen toplamda 62. organizasyon, UEFA Şampiyonlar Ligi adını aldıktan sonra ise 25. final karşılaşması. Galler'in Cardiff şehrindeki Milenyum Stadyumu'nda oynanan final maçında Real Madrid, Juventus'u 4-1 mağlup edip 12. kez kupayı kazandı.


Trận chung kết UEFA Champions League 2017 là trận cuối cùng của UEFA Champions League 2016-17, mùa giải thứ 62 của giải bóng đá câu lạc bộ châu Âu do UEFA tổ chức, và mùa giải thứ 25 kể từ khi nó được đổi tên từ Cúp các đội vô địch châu Âu thành UEFA Champions League. Trận đấu diễn ra tại sân vận động Thiên niên kỷ ở Cardiff, xứ Wales vào ngày 3 tháng 6 năm 2017, giữa Juventus của Ý và Real Madrid của Tây Ban Nha, lặp lại trận chung kết năm 1998. Real Madrid đã giành chiến thắng 4-1 để giành chức vô địch thứ 12 trong giải này trong khi Juventus thua trận chung kết thứ năm liên tiếp và thứ bảy trong chín trận chung kết họ tham dự.


Finale de la Ligue des champions de l'UEFA 2016-2017

La finale de la Ligue des champions 2016-2017 est la de la Ligue des champions de l'UEFA. Ce match de football s'est joué le au Principality Stadium, à Cardiff, au Pays de Galles.


The 2017 UEFA Champions League Final was the final match of the 2016–17 UEFA Champions League, the 62nd season of Europe's premier club football tournament organised by UEFA, and the 25th season since it was renamed from the European Cup to the UEFA Champions League. It was played at the Millennium Stadium in Cardiff, Wales on 3 June 2017, between Italian side Juventus and Spanish side and title holders Real Madrid, in a repeat of the 1998 final. It would also be the first European Cup final held under a closed roof. Real Madrid won the match 4–1 to secure their 12th title in this competition. With this victory, as the defending champions, Real Madrid became the first team to successfully defend their title in the Champions League era, and the first to do so since Milan in 1990. On the other hand, Juventus lost a fifth final in a row and a seventh in nine finals reached.


Final de la Liga de Campeones de la UEFA 2016-17

La final de la Liga de Campeones de la UEFA 2016-17 fue disputada el día 3 de junio de 2017 en el Millennium Stadium de Cardiff, Gales. Los finalistas fueron el Juventus italiano y el Real Madrid español. El equipo madrileño se impuso en la final (1-4) y se hizo con el torneo por segundo año consecutivo, convirtiéndose en el primer club en repetir campeonato desde el cambio de formato.


UEFA Champions League finalen 2017 var en fodboldkamp, der blev spillet 3. juni 2017. Kampen blev afviklet foran 65.842 tilskuere på Millennium Stadium i Cardiff, og skulle finde vinderen af UEFA Champions League 2016-17. Den var afslutningen på den 62. sæson i Europas største klubturnering for hold arrangeret af UEFA, og den 25. finale siden turneringen skiftede navn fra Europacuppen for Mesterhold til UEFA Champions League.


२०१७ यूईएफए चैंपियंस लीग फाइनल

२०१७ यूईएफए चैंपियंस लीग फाइनल, 2016–17 यूईएफए चैंपियंस लीग का अंतिम मैच था। यूईएफए द्वारा आयोजित यूरोप के इस प्रमुख क्लब फुटबॉल टूर्नामेंट का यह 62 वाँ और यूरोपीय चैंपियन क्लब कप से नाम परिवर्तन करके यूईएफए चैंपियंस लीग करने के बाद यह 25 वाँ संस्करण था। यह कार्डिफ, वेल्स में मिलेनियम स्टेडियम द्वारा आयोजित किया गया, फाइनल मैच दो स्पेनी टीम रियल मैड्रिड और इतालवी टीम जुवेंटस के बीच था।


نهائي دوري أبطال أوروبا 2017

نهائي دوري أبطال أوروبا 2017 كانت المباراة الأخيرة من دوري أبطال أوروبا 2016–17 ولعبت على ملعب الألفية في مدينة كارديف عاصمة ويلز في الثالث من يونيو 2017. وكان النهائي بين يوفنتوس وريال مدريد في إعادة لنهائي 1998. وفاز بها ريال مدريد بنتيجة 4–1 ليعزز من رقمه القياسي في البطولة ويحققها للمرة الثانية عشر في تاريخة ويبتعد عن أقرب منافسية بخمسة ألقاب (ميلان 7 ألقاب). كما أصبح أول فريق يحقق البطولة في موسمين متتالين في النسخة الحديثة (من 1992–93). ليتأهل للمشاركة ضد الفائز بالدوري الأوروبي 2016–17 مانشستر يونايتد في كأس السوبر الأوروبي 2017 كما تأهل مباشرة إلى نصف نهائي كأس العالم للأندية 2017.


ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก นัดชิงชนะเลิศ 2017

ยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก นัดชิงชนะเลิศ 2017 เป็นการแข่งขันฟุตบอลนัดชิงชนะเลิศของยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก ฤดูกาล 2016–17 โดยเป็นฤดูกาลที่ 62 สำหรับการแข่งขันฟุตบอลสโมสรยุโรปที่จัดโดยยูฟ่า และเป็นฤดูกาลที่ 25 นับตั้งแต่การเปลี่ยนชื่อการแข่งขันจากยูโรเปียบแชมเปียนคลับคัพ มาเป็นยูฟ่าแชมเปียนส์ลีก โดยการแข่งขันครั้งนี้จะจัดขึ้นที่มิลเลนเนียมสเตเดียม ในคาร์ดิฟฟ์ ประเทศเวลส์ ในวันที่ 3 มิถุนายน พ.ศ. 2560


Final Liga Champions UEFA 2017 adalah pertandingan final dari Liga Champions UEFA 2016–2017, musim ke-62 bagi penyelenggaraan turnamen utama antarklub sepak bola di Eropa yang diselenggarakan oleh UEFA dan musim ke-25 sejak perubahan nama dari Piala Champions Eropa ke Liga Champions UEFA. Pertandingan ini dimainkan di Stadion Millennium di Cardiff, Wales pada 3 Juni 2017, antara tim asal Italia, Juventus, dengan tim asal Spanyol dan juga juara bertahan, Real Madrid, dalam pertandingan ulangan final 1998. Real Madrid menang dengan skor 4–1 dan meraih gelar ke-12 mereka dalam kompetisi ini. Dengan kemenangan ini, sebagai juara bertahan, Real Madrid menjadi tim pertama yang berhasil mempertahankan gelarnya pada era Liga Champions dan yang pertama sejak Milan melakukannya pada 1990. Sementara itu, Juventus mengalami kekalahan final kelima beruntun dari sembilan final yang mereka capai.


A 2016-os gyorsasági kajak-kenu Európa-bajnokságot Oroszországban, Moszkvában rendezik 2016. június 23. és 26. között.


Die Kanurennsport-Europameisterschaften 2016 fanden in Moskau statt. Dies entschied der Europäische Kanuverband im März 2013. Russland ist zum ersten Mal Gastgeber einer EM, nachdem schon die Kanurennsport-Weltmeisterschaften 2014 ausgerichtet wurden. 1969 war die Sowjetunion schon einmal Gastgeber einer EM.


Чемпионат Европы по гребле на байдарках и каноэ 2016

28-й Чемпионат Европы по гребле на байдарках и каноэ прошёл с 24 по 26 июня 2016 года в Москве (Россия). Соревнования организованы под эгидой Европейской ассоциации каноэ. Были разыграны двадцать семь комплектов наград: семнадцать в мужских дисциплинах и десять в женских.


I Campionati europei di canoa/kayak sprint 2016 sono stati la 28ª edizione della manifestazione. Si sono svolti a Mosca, in Russia, dal 24 al 26 giugno 2016.


The 2016 Canoe Sprint European Championships () was the 28th edition of the Canoe Sprint European Championships, an international sprint canoe/kayak and paracanoe event organised by the European Canoe Association, held in Moscow, Russia, between 24 and 26 June 2016.


Campeonato Europeo de Piragüismo en Aguas Tranquilas de 2016

El XVIII Campeonato Europeo de Piragüismo en Aguas Tranquilas se celebró en Moscú (Rusia) entre el 24 y el 26 de junio de 2016 bajo la organización de la Asociación Europea de Piragüismo (ECA) y la Federación Rusa de Piragüismo.


A belga Eben-Emael erőd (, ) elleni légideszant-hadművelet a német és belga haderő közötti fegyveres konfliktus volt a második világháborúban, a nyugati hadjárat kezdetén.


De Slag rond het Fort Eben-Emael was een twee dagen durende korte maar hevige strijd op 10 en 11 mei 1940 in België, aan vier bruggen over het Albertkanaal en rond het Fort Eben-Emael. De slag leidde tot de overgave van het Belgische militaire fort.


エバン・エマール要塞の戦い

エバン・エマール要塞の戦い（エバン・エマールようさいのたたかい）は、第二次世界大戦中の1940年5月10日、11日両日に行われたベルギー軍とドイツ国防軍間の戦いであり、ドイツ軍のフランス、低地諸国侵攻作戦である黄作戦（Fall Gelb）におけるオランダの戦い、ベルギーの戦いの一部。ドイツ軍の降下猟兵による攻撃はドイツ軍の砲兵部隊が進攻に使用する予定であったアルベール運河上の重要な橋を支配しているエバン・エマール要塞を襲撃、占領する任務を課されていた。ドイツ軍の降下猟兵部隊のいくつかが要塞を襲撃、要塞内のベルギー軍駐屯部隊の動きを封じ、要塞内の火砲を使用不可能にしたため、ドイツ軍は運河上の3つの橋を同時に占領した。要塞を封じたドイツ降下猟兵部隊はドイツ第18軍と合流するまで橋をベルギー軍の反撃から防衛するよう命令された。


Die Luftlandeoperation gegen das belgische Fort Eben-Emael war ein Kampf zwischen den belgischen und deutschen Streitkräften zu Beginn des sogenannten Westfeldzuges im Zweiten Weltkrieg.


Десант на форт Эбен-Эмаль

Десант на форт Эбен-Эмаль — эпизод Второй мировой войны, в ходе которого отряд немецких воздушных десантников (85 бойцов) под руководством обер-лейтенанта (на начальном этапе фельдфебеля Венгеля) в течение суток 10 мая 1940 года взял штурмом хорошо укрепленный стратегический бельгийский форт Эбен-Эмаль (в 20 км к северу от Льежа) с гарнизоном 1200 человек. Это был первый в мире случай массированного налёта парашютных войск с использования большого количества планеров, приземлявшихся непосредственно в районе самой крепости.


எபென் எமேல் கோட்டைச் சண்டை

எபென் எமேல் கோட்டைச் சண்டை ("Battle of Fort Eben-Emael") என்பது இரண்டாம் உலகப் போரின் மேற்குப் போர்முனையில் நிகழ்ந்த ஒரு சண்டை. பெல்ஜியம் சண்டையின் ஒரு பகுதியான இச்சண்டையில் நாசி ஜெர்மனியின் வான் குடை வீரர்கள் பெல்ஜியத்தின் எல்லை அரணான எபென் எமேல் கோட்டையைத் தாக்கிக் கைப்பற்றினர்.


Десант на форт Ебен-Емаель

Десант на форт Ебен-Емаель (, ) — повітрянодесантна операція, проведена німецькими десантниками 10-11 травня 1940 року з метою захоплення стратегічно важливого бельгійського форту Ебен-Емаель і сприяння наземним військам Вермахту на початковій фазі Бельгійської кампанії.


埃本-埃美爾要塞戰役是發生在1940年5月10日至11日比利時和德國之間的一場戰役，是荷蘭戰役、比利時戰役和黃色方案等德國入侵低地國家和法國行動的一個組成部分。德軍空降獵兵的任務是攻擊和佔領，它是一座負責守衛比利時上重要橋樑的要塞，德軍意圖通過這些橋樑繞過比利時的防線攻入比利時。德軍空降獵兵攻擊該要塞，使其守軍和內裡的大砲喪失作戰能力，同時其它部隊攻佔在運河上的3座橋樑。空降部隊使要塞砲火癱瘓後，奉命在比利時反擊時保護這些橋樑，直到與的地面部隊會合。


A Batalha da Fortaleza Eben-Emael foi uma batalha entre forças militares belgas e forças alemãs da Luftwaffe que ocorreu entre o dia 10 e 11 de maio de 1940, compondo parte da Batalha da Bélgica, da invasão dos Países Baixos e da França. Esta batalha, recordada pelo assalto realizado pelas tropas paraquedistas alemãs, as Fallschirmjäger, deu-se através do lançamento de quase 500 paraquedistas em planadores, em direcção à fortaleza, atacando-a, capturando-a e aprisionando os militares belgas.


Trận pháo đài Eben-Emael trên Mặt trận Tây Âu trong Chiến tranh thế giới thứ hai, là một trận đánh giữa quân đội Bỉ và Đức đã diễn ra từ ngày 10 cho đến ngày 11 tháng 5 năm 1940, và là một phần của Trận Hà Lan, Trận nước Bỉ và "Kế hoạch Vàng" ("Fall Gelb") – cuộc tiến công của Đức Quốc xã vào Vùng đất thấp và Pháp. Một lực lượng tấn công của "Binh chủng nhảy dù Đức" ("Fallschirmjäger") đã được giao trọng trách tập kích và chiếm giữ pháo đài Eben-Emael, một pháo đài của Bỉ có những khẩu pháo chiếm giữ một số cây cầu quan trọng qua kênh Albert mà các lực lượng Đức dự kiến sử dụng để tiến vào nước Bỉ. Trong khi một số lính nhảy dù Đức tập kích pháo đài và loại lực lượng trú phòng cùng với các khẩu pháo ở trong đó ra khỏi vòng chiến, các lực lượng nhảy dù khác của Đức đồng luật chiếm giữ 3 cây cầu bắt qua kênh Albert. Vốn đã vô hiệu hóa pháo đài, các lực lượng nhảy dù Đức đã được lệnh bảo vệ các cầu trước các cuộc phản kích của quân Bỉ cho đến khi họ hội quân với các lực lượng mặt đất thuộc Tập đoàn quân số 18.


La prise du fort d'Eben-Emael, s'est déroulée au début de la Seconde Guerre mondiale, les 10 et , lorsque l'armée allemande s'empara du fort d'Ében-Émael, en Belgique, dans la province de Liège.


Bitwa o Fort Eben-Emael – bitwa pomiędzy wojskami niemieckimi i belgijskimi tocząca się 10 i 11 maja 1940 r. podczas kampanii belgijskiej.


The Battle of Fort Eben-Emael was a battle between Belgian and German forces that took place between 10 May and 11 May 1940, and was part of the Battle of Belgium and "Fall Gelb", the German invasion of the Low Countries and France. An assault force of German paratroopers, "Fallschirmjäger", was tasked with assaulting and capturing Fort Eben-Emael, a Belgian fortress whose strategic position and strong artillery emplacements dominated several important bridges over the Albert Canal. These carried roads which led into the Belgian heartland and were what the German forces intended to use to advance. As some of the German airborne forces assaulted the fortress and disabled the garrison and the artillery pieces inside it, others simultaneously captured three bridges over the Canal. Having disabled the fortress, the airborne troops were then ordered to protect the bridges against Belgian counter-attacks until they linked up with ground forces from the German 18th Army.


La batalla del fuerte Eben-Emael enfrentó a fuerzas belgas contra alemanas y se libró entre los días 10 y 11 de mayo de 1940, en el contexto de la batalla de Bélgica y la operación Fall Gelb, nombre en clave de la invasión alemana de los Países Bajos y de Francia durante la Segunda Guerra Mundial.


Slaget ved Fort Eben-Emael var et slag mellem belgiske og tyske styrker, der foregik den 10. og 11. maj 1940 som led i Fall Gelb, den tyske invasion af Holland, Belgien, Luxembourg og Frankrig. Angrebet blev udført af tyske faldskærmsjægere, der havde til opgave at erobre Fort Eben-Emael, en belgisk fæstning hvis artilleri dominerede flere vigtige broer over Albert Kanalen, som tyske tropper ville bruge til at trænge ind i Belgien. Mens nogle af de luftbårne tyske tropper angreb fortet og satte dets artilleri ud af spillet, angreb andre samtidig broerne over kanalen og erobrede dem. Efter at have neutraliseret fæstningen fik de luftbårne tropper ordre til at beskytte broerne mod belgiske modangreb, indtil tyske landstyrker fra 18. Arme nåede frem til dem.


ยุทธการที่ป้อมเอเบิน-เอมาเอล

ยุทธการที่ป้อมเอเบิน-เอมาเอลเป็นการสู้รบกันระหว่างกองกำลังเบลเยียมและเยอรมันซึ่งเกิดขึ้นในระหว่างวันที่ 10 พฤษภาคม และ 11 พฤษภาคม ค.ศ. 1940 เป็นส่วนหนึ่งของยุทธการที่เบลเยียมและกรณีสีเหลือง,เยอรมันได้บุกเข้ายึดครองกลุ่มประเทศแผ่นดินต่ำและฝรั่งเศส กองกำลังในการจู่โจมของพลทหารโดดร่มเยอรมัน ฟัลเชียร์มเยเกอร์(Fallschirmjäger)ได้รับภารกิจในการจู่โจมและเข้ายึดป้อมปราการเอเบิน-เอมาเอลซึ่งเป็นป้อมปราการสำคัญทางยุทธศาสตร์ของเบลเยียมและจุดที่ตั้งของปืนใหญ่ที่แข็งแกร่งได้คลอบคลุมสะพานสำคัญหลายแห่งที่คลองอัลเบิรต์(Albert Canal) ถนนสายตะวันออกจะนำไปสู่ใจกลางของเบลเยียมและส่วนเหลือของกลุ่มประเทศแผ่นดินต่ำ ถนนสายนี้เป็นสิ่งที่กองทัพเยอรมันได้มุ่งหมายที่ใช้เส้นทางนี้ในการบุกเข้าไปในเบลเยียม ในขณะที่กองกำลังทหารโดดร่มได้เข้าจู่โจมและเข้ายึดป้อมปราการและจัดการทหารรักษาการณ์และชิ้นส่วนของปืนใหญ่ที่อยู่ภายใน พร้อมกับเข้ายึดสะพานสามแห่งในการข้ามคลอง ภายหลังจากได้เข้ายึดครองป้อมปราการแล้ว กองกำลังทหารโดดร่มเยอรมันได้รับคำสั่งให้ทำการปกป้องสะพานจากการโจมตีโต้กลับของเบลเยียมจนกระทั่งกองกำลังภาคพื้นดินของกองทัพที่ 18 แห่งเยอรมันได้เข้ามาสมทบ


A QP–11-es konvoj a második világháború egyik hajókaravánja volt, amely a Szovjetunióból indult nyugatra. A "QP" kód az irányt (keletről nyugatra), a "11" a konvoj sorszámát jelenti. A kereskedelmi hajók és kísérőik 1942. április 28-án indultak el a Murmanszkból. A konvoj május 7-én érkezett meg Reykjavíkba. A flottát a "Briarwood" kapitánya irányította, helyettese a "Dan-Y-Bryn" kapitánya volt.


Der Geleitzug QP 11 war ein alliierter Nordmeergeleitzug, der im April 1942 im sowjetischen Murmansk zusammengestellt wurde und weitestgehend ohne Ladung ins isländische Reykjavík fuhr. Er verlor einen Frachter (2847 BRT) und den Kreuzer HMS "Edinburgh". Die Deutschen verloren den Zerstörer "Hermann Schoemann".


Convoy QP 11 was an Arctic Convoy of World War II, made up of merchant ships returning from the Soviet Union to Britain after delivering their cargo to the Soviet Union. The convoy consisted of 13 merchant ships, escorted by 18 warships. The convoy was attacked by German destroyers and submarines, suffering the loss of one merchant ship as well as the light cruiser HMS "Edinburgh". The German forces lost the destroyer Z7 "Hermann Schoemann""."


Az 1956-os poznańi munkásfelkelés, más néven Poznań 1956 (lengyelül: "Poznański Czerwiec)" egy tömegfelkelés volt, a Lengyel Népköztársaságban, 1956. június 28 és 30. között. A tüntetések során a dolgozók jobb munkafeltételeket és a kormány távozását követelték. A tüntetés a Cegielski gyárból indult ki, s rövidesen tömeggyűléssé vált. A város központjában 28-án mintegy 100 000 fő gyűjt össze, a Közbiztonsági Minisztérium helyi kirendeltsége elé. A tömegre a Lengyel Néphadsereg mintegy 10 000 katonája és nagyságrendben 400 tankja támadt rá,  Stanisław Popławski vezetésével.


De onlusten, protesten of (arbeiders)opstand in Poznań in juni 1956, ook bekend als de juni van Poznań (Pools: "Poznański Czerwiec"), waren de eerste van verschillende massaprotesten in Polen tegen het communistische dictatoriale regime van de Volksrepubliek Polen. Demonstraties van arbeiders die vroegen om betere omstandigheden begonnen op 28 juni 1956 met een staking in de Cegielskifabriek (destijds Jozef Stalinfabriek genoemd) in Poznań en werden uiteindelijk beantwoord met geweld.


Познањски јун

Познањски јун (), догађај познат и под називом Познањски устанак или Познањски протести, били су први масовни протести против Владе Народне Републике Пољске. Демонстрације радниника почеле су 28. јуна 1956. године захтјевајући боље услове рада у фабрици -{H. Cegielski – Poznań}- и наишли су на насилне репресије.


ポズナン暴動（ポズナンぼうどう）は、ポーランド西部の都市ポズナンで1956年6月28日に起きた大衆暴動である。ポズナニ事件ともいう。


Poznańrevolten, även kallad "Juniresningen", var en protestaktion i den polska staden Poznań den 28 juni 1956 mot den kommunistiska regeringen i Polen. Omkring 100 000 deltog i protesterna. Myndigheterna satte in 10 000 soldater och 400 stridsvagnar för att stävja revolten. Mellan 57 och 78 demonstranter sköts till döds och omkring 600 skadades.


Der Posener Arbeiteraufstand im Juni 1956 (polnisch "Poznański Czerwiec 56", wörtlich "Posener Juni 56") war ein Streik der Arbeiter von Posen (polnisch "Poznań") und eine sich daraus entwickelnde gewaltsame Auseinandersetzung mit der polnischen Armee. Am 28. Juni 1956 schlug das Militär die Proteste blutig nieder. Bei den Kämpfen kamen 57 Menschen ums Leben, ungefähr 600 wurden verletzt. Insgesamt nahmen ca. 100.000 Menschen an den Protesten teil.


Διαδηλώσεις Πόζναν 1956

Οι διαδηλώσεις του Πόζναν (), ήταν οι πρώτες από αρκετές διαδηλώσεις που πραγματοποιήθηκαν απέναντι στη φιλοσοβιετική κομμουνιστική κυβέρνηση της Πολωνίας. Οι διαδηλώσεις πραγματοποιήθηκαν από εργάτες οι οποίοι επιθυμούσαν καλύτερες συνθήκες διαβίωσης και καλύτερες συνθήκες εργασίας. Στις 28 Ιουνίου 1956, οι εργάτες ξεκίνησαν διαδηλώσεις στα Εργοστάσια Τσεγκιέλσκι του Πόζναν, απαιτώντας καλύτερες συνθήκες και μισθούς και διαμαρτύρονταν για μια πρόσφατη αύξηση των φόρων και υψηλότερες ποσοστώσεις εργασίας. Έπειτα, τα μηνύματα των διαδηλωτών διαδόθηκαν γρήγορα σε όλη την πόλη. Περίπου εκατό χιλιάδες άνθρωποι κατέκλυσαν το κέντρο του Πόζναν και κατευθύνθηκαν προς το Υπουργείο Εθνικής ασφάλειας.


Protestele de la Poznań (sau „evenimentele din iunie de la Poznań” — ) reprezintă o serie de manifestări protestatare începute în Republica Populară Polonă, în iunie 1956, la Fabricile Cegielski (denumite în perioada stalinistă Întreprinderea Metalurgică Iosif Stalin din Poznań — ) cu prilejul cărora muncitorii cereau condiții mai bune de muncă și de viață, cerințe care creaseră tensiuni încă din 1955.


Познанский июнь

Познанский июнь или "Познанские протесты 1956 года" (; также известно как Познанское восстание 1956 года) — первая в истории Польской народной республики всеобщая забастовка и уличные демонстрации, которые проходили в Познани в июне 1956 года. Народные протесты были подавлены армией и силами правопорядка с применением оружия. Коммунистической пропагандой эти события назывались "«несчастными случаями»" и "«провокацией»" в Познани, а затем вообще замалчивались.


Poznańin kansannousu () oli Puolassa Poznańin kaupungissa 28. kesäkuuta 1956 puhjennut kansannousu maan kommunistista hallintoa vastaan. Kansannousu sai alkunsa H. Cegielskin Poznańin-tehtailta ja tavoitteena oli parempien olojen saaminen. Se kuitenkin tukahdutettiin hyvin voimaperäisesti, ja kuolleita oli 70. Kansannousu oli kuitenkin askel tiellä vapaamman hallinnon muodostumiseen lokakuussa 1956. Taustalla oli Stalinin kuoleman jälkeen kaikissa sosialistisissa maissa herännyt toiveikkuus vapaammista tuulista.


La rivolta di Poznań è una rivolta avvenuta a Poznań, in Polonia, il 28 giugno 1956.


Познанські протести (1956)

По́знанські проте́сти 1956 ро́ку, або По́знанське повста́ння, або По́знанський Че́рвень () — перший в історії Польської Народної Республіки загальний страйк і вуличні демонстрації, що відбувались у Познані в червні 1956 року. Народні протести були придушені армією і силами правопорядку зі застосуванням зброї. Комуністичною пропагандою ці події називалися "«нещасними випадками»" та "«провокацією»" в Познані, а потім взагалі замовчувалися.


اعتراضات ۱۹۵۶ پوزنان

اعتراضات ۱۹۵۶ پوزنان () که با نام ژوئن پوزنان () نیز شناخته می‌گردد نخستین اعتراض از سلسله اعتراضاتی است که علیه دولت کمونیستی جمهوری خلق لهستان شکل گرفت.


波茲南事件（），又名波兹南抗議或波兹南1956年起義，是歷史上第一次波蘭人民对波兰人民共和国政府的大規模抗議事件。


Os Protestos de 1956 em Poznań, também conhecido como Levante de Poznań, Junho de Poznań ou Revolução Polonesa de 1956 (), foi o primeiro de uma série de protestos populares contra o governo comunista da República Popular da Polônia. Os trabalhadores grevistas exigiam melhores condições de trabalho e começaram suas manifestações em 28 de junho de 1956 em Poznań, nas fábricas de Cegielski, e acabaram sendo duramente reprimidos pelo governo.


Poznań Ayaklanması, 1956 Poznań ayaklanması yahut Poznań Haziranı (), Polonya Halk Cumhuriyeti'nin totaliter yönetimine karşı vuku bulan ilk kitlesel protesto eylemi. Olaylar, Cegielski Fabrikaları (vagon, lokomotif gibi raylı taşıma araçları üreten tesisler) işçilerinin 28 Haziran 1956 tarihinde, daha iyi çalışma ve yaşam koşulları talep etmek için düzenledikleri gösterilerle başladı ve çok kısa sürede sert ve kanlı bir biçimde bastırıldı.


Le soulèvement de Poznań en 1956, connu en Pologne sous le nom de « juin de Poznań » (en polonais, "Poznański Czerwiec"), est la première révolte du peuple polonais contre le régime communiste de la République populaire de Pologne.


Poznański Czerwiec (Czerwiec ’56) – pierwszy w PRL strajk generalny i demonstracje uliczne, które miały miejsce w końcu czerwca 1956 w Poznaniu. Protesty zostały krwawo stłumione przez wojsko i milicję, a samo wydarzenie było przez propagandę PRL bagatelizowane jako „wypadki czerwcowe” lub przemilczane. Obecnie przez część historyków i uczestników "Czerwiec ’56" bywa określany także jako "poznański bunt", "rewolta" oraz "powstanie poznańskie".


The Poznań protests of 1956, also known as Poznań June (), were the first of several massive protests against the communist government of the Polish People's Republic. Demonstrations by workers demanding better working conditions began on 28 June 1956 at Poznań's Cegielski Factories and were met with violent repression.


Las protestas de Poznań de 1956 (también conocidas como la sublevación de Poznań de 1956 o Junio de Poznań; ) fueron las primeras de varias protestas masivas llevadas a cabo por el pueblo polaco contra el gobierno comunista de la República Popular de Polonia. Las manifestaciones de obreros que pedían mejores condiciones comenzaron el 28 de junio de 1956 en las fábricas Cegielski de Poznań y debieron hacer frente a una represión violenta. Una multitud de aproximadamente 100 000 personas se reunió en el centro de la ciudad, cerca del edificio de la policía secreta polaca (la Urząd Bezpieczeństwa). 400 tanques y 10 000 soldados del Ejército Popular polaco ("Ludowe Wojsko Polskiey") y del cuerpo de seguridad interna ("Korpus Bezpieczeństwa Wewnętrznego"), bajo las órdenes del general polaco-soviético Stanislav Poplavski, fueron los encargados de sofocar la manifestación y durante dicha contención le dispararon a los manifestantes civiles. El número de víctimas se ubicó 57 personas fallecidas, que incluían a un niño de 13 años de edad, Romek Strzałkowski; además, centenares de personas resultaron heridas. Aun así, las protestas de Poznań fueron un hito importante en el camino hacia la instalación de un gobierno polaco con menor control soviético.


Poznaňské povstání, známé též jako Poznaňský červen ( "Poznański Czerwiec"), byl první masový protest polských obyvatel proti komunistické vládě v Polské lidové republice. Uskutečnilo se v Poznani 28. června 1956. Poznaňské povstání bylo krvavě potlačeno, bylo však předehrou k destalinizaci Polska a nástupu reformističtější Gomułkovy vlády v říjnu téhož roku.


احتجاجات بوزنان في 1956

احتجاجات بوزنان في 1956، والمعروفة أيضًا باسم يونيو بوزنان ، هي أول احتجاجات حاشدة ضد الحكومة الشيوعية لجمهورية بولندا الشعبية. بدأت مظاهرات العمال للمطالبة بتحسين ظروف العمل في 28 يونيو 1956 في مصانع سيجيلسكي ببوزنان وقوبلت بقمع عنيف.


การประท้วงที่พอซนาน ค.ศ. 1956

การประท้วงที่พอซนาน ค.ศ. 1956 หรือที่รู้จักในชื่อ การก่อกำเริบพอซนาน ค.ศ. 1956 หรือ เดือนมิถุนายนที่พอชนาน () เริ่มต้นด้วยการนัดหยุดงานโดยพนักงานโรงงานชาวโปแลนด์ในพอซนานเมื่อวันที่ 28 มิถุนายน ค.ศ. 1956 ก่อนเปลี่ยนเป็นการประท้วงอย่างกว้างขวางต่อรัฐบาลสาธารณรัฐประชาชนโปแลนด์


A Deepwater Horizon olajfúrótorony katasztrófája 2010. április 20-án következett be, amikor is felrobbant a Deepwater Horizon olajfúrótorony, majd a robbanást követően tűz pusztított a fúrótorony fedélzetén. A fúrótorony a Transocean nevű vállalat tulajdonát képezte és a BP olajvállalat számára végzett kitermelést a Macondo Prospect kőolajmezőn, amely mintegy 60 kilométernyire délre fekszik Louisiana állam partjaitól. A robbanásban 11 munkás életét vesztette, valamint 17 másik megsebesült. A robbanás következtében a Deepwater Horizon olajfúrótorony kigyulladt, majd később elsüllyedt. Ugyanennek a kitörésnek egy másik következménye volt az, hogy egy mélytengeri olajömlés következett be a Mexikói-öbölben, amely a világ eddigi legnagyobb tengeri olajkitörése volt, melyet emberi beavatkozás okozott, illetve ez volt az Amerikai Egyesült Államok történetének eddigi legnagyobb környezeti katasztrófája is egyben.


Accidentul de pe platforma petrolieră Deepwater Horizon se referă la exploziile catastrofale din ziua de 20 aprilie 2010, care au avut loc la platforma de foraj "Deepwater Horizon" a companiei British Petroleum, situată în Golful Mexic la aproximativ 65 de kilometri sud de coasta statului american în zona câmpului petrolifer cunoscut ca "Macondo Prospect".


Взрыв нефтяной платформы Deepwater Horizon — авария (взрыв и пожар), произошедшая 20 апреля 2010 года в 80 километрах от побережья штата Луизиана в Мексиканском заливе на нефтяной платформе Deepwater Horizon на месторождении .


Експлозия на нефтената платформа „Deepwater Horizon“

Експлозията на нефтената платформа „Deepwater Horizon“ причинява пожар на нефтената платформа „Deepwater Horizon“, намираща се на окол 40 km от брега на Луизиана в находището "Macondo", работеща по поръчка на компанията BP.


딥워터 허라이즌 폭발 사고

딥워터 허라이즌 폭발 사고()는 2010년 4월 20일 미국 루이지애나주 멕시코 만에 있는 딥워터 허라이즌의 석유 시추 시설이 폭발한 사고이다. 이 사고로 11명이 사망하고, 17명이 부상당했다.


Вибух нафтової платформи Deepwater Horizon

Вибух нафтової платформи «Deepwater Horizon» — техногенна катастрофа, яка сталася 20 квітня 2010 р. за 80 км від узбережжя штату Луїзіана в Мексиканській затоці .


Explosão da plataforma Deepwater Horizon

A explosão da plataforma Deepwater Horizon ocorreu no dia 20 de abril de 2010, uma terça-feira, no Golfo do México, nos Estados Unidos. O desastre consistiu na explosão da plataforma de petróleo semi-submersível Deepwater Horizon que pertence à Transocean e que estava sendo operada pela BP, afundando na quinta-feira seguinte à explosão, depois de ficar dois dias em chamas. Uma grande mancha de óleo espalhou-se e chegou à costa da Louisiana e a outros estados. Houve 22 trabalhadores que ficaram feridos e 11 faleceram.


Lexplosion de "Deepwater Horizon" désigne une explosion et un incendie considérable déclarés, le , sur la plate-forme pétrolière "Deepwater Horizon". Elle coule deux jours plus tard, et repose désormais par de fond. Avant ces événements, étaient présentes sur la plateforme. Parmi celles-ci, onze personnes ont d'abord été portées disparues puis déclarées officiellement décédées. En outre, ont été recensés parmi les personnes rapatriées sur le continent.


Eksplozja platformy wiertniczej Deepwater Horizon – katastrofa ekologiczna zapoczątkowana wyciekiem ropy naftowej na platformie wiertniczej "Deepwater Horizon" 20 kwietnia 2010 roku w Zatoce Meksykańskiej, który ok. godz. 22.00 wywołał wybuch i pożar. W wyniku tych zdarzeń 11 pracowników uważa się za zaginionych lub zabitych wskutek eksplozji, 17 zostało rannych, a platforma zatonęła 2 dni później. Była to największa katastrofa ekologiczna w historii USA. Wyciek trwał 87 dni i w tym czasie do wody wydostało się 4,9 mln baryłek ropy.


The "Deepwater Horizon" drilling rig explosion was an April 20, 2010 explosion and subsequent fire on the "Deepwater Horizon" semi-submersible mobile offshore drilling unit, which was owned and operated by Transocean and drilling for BP in the Macondo Prospect oil field about southeast off the Louisiana coast. The explosion and subsequent fire resulted in the sinking of the "Deepwater Horizon" and the deaths of 11 workers; 17 others were injured. The same blowout that caused the explosion also caused an oil well fire and a massive offshore oil spill in the Gulf of Mexico, considered the largest accidental marine oil spill in the world, and the largest environmental disaster in U.S. history.


La explosión de la plataforma de perforación Deepwater Horizon fue la explosión del 20 de abril de 2010 y el incendio posterior en la Unidad de Perforación Marítima Móvil (MODU) semisumergible "Deepwater Horizon", que era propiedad de Transocean y estaba operada por Transocean y que perforaba para BP en el campo petrolero Macondo Prospect aproximadamente a 64 km al sureste de la costa de Luisiana. La explosión y el incendio posterior resultaron en el hundimiento de "Deepwater Horizon" y la muerte de 11 trabajadores y otros 17 resultaron heridos. El mismo reventón que causó la explosión también provocó un incendio en el pozo de petróleo y un derrame masivo de petróleo en alta mar en el Golfo de México, considerado el mayor derrame accidental de petróleo marino en el mundo y el mayor desastre ambiental en la historia de Estados Unidos.


Havárie ropné plošiny Deepwater Horizon byla havárie plovoucí vrtné plošiny postavené v roce 2001 firmy BP. Dne 22. dubna 2010 se plošina potopila při vrtání v Mexickém zálivu v důsledku exploze, ke které došlo o dva dny dříve. Samotný vrt však zůstal otevřen a začalo z něj unikat velké množství ropy. Havárie způsobila největší zamoření pobřežních vod ropnou skvrnou v historii Spojených států.


Romániai fegyveres antikommunista ellenállási mozgalom

A romániai fegyveres antikommunista ellenállási mozgalom főleg 1945-1962 között volt aktív. Az ellenállók kis, fegyveres csapatokba szerveződve rejtőzködtek, elsősorban a Kárpátokban, de Dobrudzsában is aktívak voltak.


Antikommunistischer Widerstand in Rumänien bezeichnet den Widerstand durch politische, militärische und zivile Gruppen sowie Einzelpersonen gegen das kommunistische Regime der Rumänischen Kommunistischen Partei zur Zeit der Volksrepublik und Sozialistischen Republik Rumänien zwischen dem Ende des Königreichs Rumänien 1947 und der Rumänischen Revolution 1989.


Rezistența anticomunistă românească este o mișcare populară de luptă împotriva dictaturii Partidului Comunist Român (6 martie 1945-22 decembrie 1989). A fost activă începând cu anul 1944 și a durat timp de mai mult de treizeci de ani, unii luptători izolați subzistând efectiv până la mijlocul anilor ’70. În România, opoziția armată a fost prima și una dintre cele mai organizate forme de rezistență împotriva regimului comunist. Abia după căderea lui Nicolae Ceaușescu, în decembrie 1989, detaliile unei asemenea mișcări au fost aduse la cunoștința publicului. Dacă românii cunoșteau deja existența bandelor armate, acest lucru era posibil numai via propaganda comunistă care le evoca în mod regulat, faptele fiind deformate, puterea arătându-i pe luptătorii anticomuniști drept niște vulgari tâlhari la drumul mare, în solda puterilor imperialiste externe.


Антикоммунистическое партизанское движение в Румынии

Антикоммунистическое сопротивление в Румынии () — вооружённая борьба румынских антикоммунистов и некоторых коммунистических оппозиционеров против правящего режима РКП. Наибольших масштабов достигало в конце 1940-х годов, спорадически продолжалась до начала 1960-х, последний известный активист арестован в 1976. Охватывало большую часть территории Румынии и некоторые районы Молдавской ССР. Являлось крайним выражением массового протеста против однопартийной диктатуры и социально-экономической политики режима, прежде всего насильственной коллективизации. Подавлено вооружёнными силами Секуритате к началу 1960-х годов. Впоследствии принимало формы диссидентства, рабочих забастовок и массовых беспорядков — вплоть до революции 1989 года.


La resistenza anticomunista in Romania fu attiva dai tardi anni 40 alla metà degli anni 50, con combattenti individuali isolati principalmente fino ai primi anni 60.


La résistance anticommuniste roumaine est un mouvement populaire roumain de lutte contre la dictature du Parti communiste roumain (-). Elle fut active à partir de 1944 et dura pendant plus de trente années, certains combattants isolés subsistant en effet jusqu'au milieu des années 1970. En Roumanie, l'opposition armée fut la première forme de résistance et l'une des plus organisées contre la terreur rouge du régime communiste à ses débuts. Ce n'est qu'après la chute, fin 1989, du dernier dirigeant communiste Nicolae Ceaușescu que les détails de ce mouvement, jusque-là scellés par le secret d'État, furent rendus accessibles aux historiens et aux familles, qui tentent de les porter à la connaissance du public. Les Roumains connaissaient déjà l'existence de via la propagande communiste qui les évoquait de temps en temps, notamment pour expliquer ses échecs. Les faits étaient déformés par ces récits faisant passer les résistants pour de vulgaires bandits.


The Romanian anti-communist resistance movement was active from the late 1940s to the mid-1950s, with isolated individual fighters remaining at large until the early 1960s. Armed resistance was the first and most structured form of resistance against the communist regime, which in turn regarded the fighters as "bandits". It was not until the overthrow of Nicolae Ceaușescu in late 1989 that details about what was called "anti-communist armed resistance" were made public. It was only then that the public learned about the several small armed groups, which sometimes termed themselves "haiducs", that had taken refuge in the Carpathian Mountains, where some hid for ten years from authorities. The last fighter was eliminated in the mountains of Banat in 1962. The Romanian resistance was one of the longest lasting armed movements in the former Eastern Bloc.


A berlini csata volt az utolsó jelentős csata Európában a második világháború idején.


De Slag om Berlijn was de hevige strijd aan het eind van de Tweede Wereldoorlog om de Duitse hoofdstad van eind april tot begin mei 1945. Het totale aantal slachtoffers (militair en civiel) is moeilijk precies vast te stellen, maar ligt waarschijnlijk aanzienlijk boven de 200.000. Verscheidene nazikopstukken, waaronder Adolf Hitler zelf, pleegden zelfmoord. Op 2 mei 1945 gaven de laatste verdedigers van Berlijn zich over. Enkele dagen later kwam een einde aan de Tweede Wereldoorlog in Europa.


Битка за Берлин

Битка за Берлин је била једна од последњих битака у Другом светском рату на европском бојишту. Силовита совјетска армија је напала Берлин са истока. Битка је трајала од касног априла 1945. до раног маја. Пре него што је окончана, Адолф Хитлер је починио самоубиство, а Немачка је капитулирала пет дана по окончању битке.


ベルリンの戦い（ベルリンのたたかい、 )は、第二次世界大戦末期、1945年4月16日の赤軍のゼーロウ高地攻撃開始から、総統地下壕におけるアドルフ・ヒトラーの自殺、国会議事堂の陥落、5月2日のドイツ国防軍のベルリン防衛軍司令官ヘルムート・ヴァイトリング砲兵大将の降伏に至るまで、ベルリン周辺で展開された赤軍とドイツ軍の戦闘のことである。


Slaget om Berlin var den sista stora striden på östfronten under andra världskriget. Striden stod mellan Nazitysklands sista reserver och Sovjetunionens numerärt överlägsna Röda armén


Die Schlacht um Berlin war die letzte große Schlacht des Zweiten Weltkrieges in Europa. Sie dauerte vom 16. April bis zum 2. Mai 1945 und hatte die Besetzung Berlins, der Hauptstadt des Deutschen Reiches, durch die Rote Armee der Sowjetunion unter Beteiligung einiger polnischer Verbände zur Folge. Die Kämpfe forderten Schätzungen zufolge über 170.000 Gefallene und 500.000 verwundete Soldaten sowie den Tod mehrerer zehntausend Zivilisten.


Берлінская наступальная аперацыя

Берлінская наступальная аперацыя — адна з апошніх стратэгічных аперацый савецкіх войскаў на Еўрапейскім тэатры ваенных дзеянняў, у ходзе якой Чырвоная Армія заняла сталіцу Германіі і пераможна завяршыла Вялікую Айчынную вайну і Другую сусветную вайну ў Еўропе. Аперацыя працягвалася 23 дні — з 16 красавіка па 8 мая 1945 года, на працягу якіх савецкія войскі прасунуліся на захад на адлегласць ад 100 да 220 км. Шырыня фронту баявых дзеянняў — 300 км. У рамках аперацыі праведзены: Штэцінска-Ростакская, Зелаўска-Берлінская, Котбус-Патсдамская, Штрэмберг-Таргаўская і Брандэнбургска-Ратэнаўская франтавыя наступальныя аперацыі.


הקרב על ברלין

הקרב על ברלין היה אחת המערכות האחרונות, שהתנהלו ב של מלחמת העולם השנייה, והמתקפה האחרונה של הצבא האדום במסגרת המלחמה נגד גרמניה. הקרב החל ב-16 באפריל 1945 והסתיים ב-8 במאי 1945, עם כניעת גרמניה הנאצית. במסגרת המערכה השתלט הצבא הסובייטי, על רוב השטח, שנכלל מאוחר יותר בתחומי גרמניה המזרחית (אזור הכיבוש הסובייטי בגרמניה), כולל העיר ברלין, בירת הרייך השלישי. הכוחות הנאציים, שעמדו מול הצבא האדום, הפגינו התנגדות עיקשת וקנאית, והסבו אבדות כבדות לשלוש קבוצות הארמיות הסובייטיות, שנטלו חלק במערכה.


Μάχη του Βερολίνου

Η μάχη του Βερολίνου (γερμανικά: Schlacht um Berlin, ρωσικά: Берлинская наступательная операция "Μπερλίνσκαγια ναστουλατιελνάγια οπεράτσιγια") γνωστή ως Επιχείρηση Στρατηγικής Επίθεσης στο Βερολίνο από την Σοβιετική Ένωση, καθώς και ως Πτώση του Βερολίνου, ήταν μια από τις τελευταίες μεγάλες επιθέσεις του ευρωπαϊκού θεάτρου του Β΄ Παγκοσμίου Πολέμου.


Bătălia Berlinului, cunoscută ca Operațiunea ofensivă strategică din Berlin, efectuată de Uniunea Sovietică, și, de asemenea, cunoscut sub numele de Căderea Berlinului, a fost ultima mare ofensivă a Teatrului european de război în Al Doilea Război Mondial.


Берлинская наступательная операция

Берли́нская стратегическая наступательная операция — одна из последних стратегических операций советских войск на Европейском театре военных действий, в ходе которой Красная армия заняла Берлин, что привело к безоговорочной капитуляции Германии. Операция продолжалась 17 дней — с 16 апреля по 2 мая 1945 года, в течение которых советские войска продвинулись на запад на расстояние от 100 до 220 км. Ширина фронта боевых действий — 300 км. В рамках операции проведены: Штеттинско-Ростокская, Зееловско-Берлинская, Котбус-Потсдамская, Шпремберг-Торгауская и Бранденбургско-Ратеновская фронтовые наступательные операции, а также непосредственно штурм Берлина.


Taistelu Berliinistä oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluita Euroopassa. Neuvostoliiton puna-armeija ja sen mukana taistelleet puolalaiset joukot hyökkäsivät Saksan pääkaupunkiin Berliiniin idästä ja etelästä. Saksalaiset olivat sekä määrältään että aseistukseltaan alivoimaisia – kaupunkia puolustavat olivat pääasiassa lapsisotilaita Hitler-Jugendista sekä erittäin huonosti aseistettuja puolisotilaallisten kodinturvajoukkojen Volkssturmin jäseniä.


Bitka za Berlin, ki jo je Sovjetska zveza označila za Berlinsko strateško ofenzivno operacijo in je znana tudi kot Padec Berlina, je bila ena zadnjih večjih vojaških operacij v Evropi iz druge svetovne vojne.


Битка за Берлин

Битката за Берлин е последната мащабна операция на съветските войски срещу Германия през Втората световна война. Тя е финалната част от Берлинската настъпателна операция (16 април 1945 г. – 2 май 1945 г.). По време на нея Червената армия превзема столицата на Нацистка Германия и слага край на Втората световна война в Европа. Операцията продължава от 25 април до 2 май 1945 г. Тя приключва с щурма на Райхстага (30 април 1945 г. – 2 май 1945 г.) и забиването на Знамето на Победата. На 2 май 1945 г. Берлинският гарнизон капитулира. Остават отделни огнища на съпротива до 8 май. Битката за Берлин е една от най-кръвопролитните във Втората световна война и с най-голям брой жертви за най-кратко време. В Берлинската операция участват и полски войски.


La battaglia di Berlino (in tedesco: "Schlacht um Berlin"; in russo: Берлинская наступательная операция, "Berlinskaja nastupatel'naja operacija") fu l'ultima grande offensiva del teatro europeo della seconda guerra mondiale e segnò la sconfitta definitiva della Germania nazista. L'Armata Rossa sovietica prima travolse, nonostante l'accanita resistenza, il precario fronte tedesco sul fiume Oder, quindi accerchiò e attaccò direttamente la capitale del Terzo Reich, disperatamente difesa da reparti raccogliticci della Wehrmacht, delle Waffen-SS (comprese unità di volontari stranieri), della Hitlerjugend e del Volkssturm.


பெர்லின் சண்டை

பெர்லின் சண்டை ("Battle of Berlin") என்பது சோவியத் படைகளினால் பெர்லினை இலக்காகக் கொண்டு நடத்தப்பட்ட தந்திரோபாய வலிந்து தாக்குதல் நடவடிக்கையும், இரண்டாம் உலகப் போரின் ஐரோப்பியக் களத்தின் இறுதி பாரிய வலிந்து தாக்குதல் சண்டையுமாகும்.


베를린 공방전(-攻防戰)은 제2차 세계 대전 유럽 전선의 연합국과 추축국의 마지막 전투 중 하나였다. 소비에트 연방군(붉은군대)은 동쪽과 남쪽에서 베를린을 동시에 공략했다. 그러나 실질적으로 베를린 전투에 참여한 군대는 소련군과 폴란드 동부군으로, 이들은 1945년 4월 16일부터 5월 8일에 독일이 연합군에 항복할 때까지 베를린을 두고 나치 독일군과 전투를 벌였다. 물론 나치 독일은 베를린을 지키기 위해 남녀노소, 엽총, 부품을 섞어 제작한 잡종 티거(티거 323호), 6호전차 B형 킹티거 2대 (101호와 314호), 5호전차 판터, 8호전차 마우스 초중전차, 심지어는 제1차 세계 대전 당시 사용한 A7V 전차, 제1차 세계 대전 당시 노획한 영국의 마크1 전차도 투입했다. 그러나 전투가 계속중이던 4월 30일에 아돌프 히틀러가 자살하였으며, 베를린 주둔 독일군이 5월 2일에 항복했지만 도처에서 전투가 벌어졌고, 나치 독일의 공식적인 항복은 5월 8일에 되어서야 이루어졌다. 5월 8일은 독일이 서구 연합국인 영국 프랑스, 미국에 항복한 날짜이며, 소비에트 연방은 이것을 인정하지 않았기 때문에 독일은 다시금 5월 9일에 항복했다.


Битва за Берлін

Битва за Берлін — стратегічна наступальна операція радянських військ у Другій світовій війні на східному фронті, під час якої солдати Червоної Армії захопили столицю Третього Рейху і поклали кінець війні в Європі. Операція проходила 23 дні — з 16 квітня по 8 травня 1945 р, протягом яких радянські війська встигли просунутися на захід на відстань від 100 до 220 км. Битва за Берлін була закінчена штурмом Рейхстагу, але поодинокі бої траплялися до 8 травня.


نبرد برلین آخرین تهاجم بزرگ در جبهه اروپایی جنگ جهانی دوم بود و این عملیات استراتژیک به عهده ارتش شوروی گذاشته شده بود.


柏林戰役，蘇聯方面稱為柏林解放、柏林光復、柏林戰略攻勢行動，或稱為柏林陷落，是第二次世界大戰歐洲戰場上最後的大型攻勢之一。


A Batalha de Berlim, designada de Operação Ofensiva Estratégica de Berlim pela União Soviética, também conhecida como Queda de Berlim, foi uma das últimas grandes ofensivas militares lançadas na Europa durante a Segunda Guerra Mundial.


La batalla de Berlín va ser una de les batalles finals de la Segona Guerra Mundial a Europa. Entre els soviètics és coneguda com l'"Operació Ofensiva de Berlín", en què dos Grup d'Exèrcits soviètics van atacar la ciutat des del sud i des de l'est, mentre que un tercer feia retirar-se les forces situades al nord.


Slaget om Berlin var det siste store slaget på østfronten under andre verdenskrig. Det stod mellom tyske forsvarsstyrker med til dels utrente mannskaper, og Sovjetunionens overlegne styrker. Slaget hadde en del til felles med de tidligere omringningsslagene ved Stalingrad og Budapest. Det ble utkjempet over et stort område og med en nådeløs villskap, og tyskerne forsøkte å komme sine omringede styrker til unnsetning med en motoffensiv. Men slaget om Berlin ble mer kortvarig fordi sovjeternes overlegenhet var langt større. Tyskerne hadde lite tunge våpen, og mangel på bensin og flyvere gjorde at Luftwaffe var satt ut av spill. De hadde også en kritisk mangel på ammunisjon. En stor del av troppene bestod av aldrende Volkssturmmenn og ned til 14 år gamle Hitlerjugend.


Berlin Muharebesi, Sovyetler Birliği'nin II. Dünya Savaşı sonlarında düzenlediği genel taarruzlardan biri olan Berlin Stratejik Taarruz Harekâtı sonunda gerçekleşen muharebedir. Avrupa Cephesi'ndeki son genel taarruz olmamakla birlikte, Almanya'nın kayıtsız şartsız teslimiyle sonuçlandığı için savaşı bitiren muharebe olarak kabul edilmektedir. Berlin Harekâtı, sadece Berlin'i almak için girişilen bir harekât değildi. Esas olarak üç Sovyet cephesi kuvvetlerinin, hâlen Alman kontrolünde olan Elbe Nehri'nin doğusundaki Alman topraklarının işgalini amaçlıyordu. Elbe, Alman topraklarını kuzeyden güneye kabaca ikiye bölmektedir. Berlin Muharebesi ise, kentin Kızıl Ordu birliklerince ele geçirilmesi içindi, çatışmalar kent sınırları içinde gerçekleşti ve Avrupa cephelerinde savaşın sonunu getirdi.


Chiến dịch Berlin là chiến dịch tấn công cuối cùng của quân đội Xô Viết trong Chiến tranh Xô-Đức. Tại chiến dịch này – diễn ra từ ngày 16 tháng 4 đến 9 tháng 5 năm 1945 – Hồng quân Xô Viết đã đánh tan lực lượng vũ trang Đức bảo vệ thành phố Berlin, chiếm thủ đô Đức Quốc xã, buộc lãnh tụ ("Führer") Quốc xã Adolf Hitler phải tự sát vào ngày 30 tháng 4 năm 1945. Nước Đức Quốc xã bị đánh bại hoàn toàn và đã đầu hàng vô điều kiện, chấm dứt Chiến tranh thế giới thứ hai trên chiến trường châu Âu.


Die Slag van Berlyn, aangewys as die Berlynse Strategiese Aanstootlike Operasie deur die Sowjetunie, en ook bekend as die Val van Berlyn, was een van die laaste groot offensiewe van die Europese teater van die Tweede Wêreldoorlog.


Pertempuran Berlin, di namakan Operasi Serangan Strategik Berlin oleh Kesatuan Soviet, adalah penyerangan besar terakhir dalam kancah Eropah Perang Dunia II.


La bataille de Berlin constitue la dernière bataille terrestre de la Seconde Guerre mondiale en Europe. Lancée le par les Soviétiques, elle s'achève le par la reddition des derniers soldats allemands de la garnison de Berlin.


Bitka o Berlín alebo Berlínska strategická útočná operácia bola jednou z posledných bitiek na východnom fronte, počas druhej svetovej vojny. Počas nej dva sovietske fronty zaútočili na oblasť Berlína z východu a juhu, zatiaľ čo tretí obišiel hlavné nemecké pozície a udrel na mesto zo severu. Bitka sa začala 16. apríla 1945, Berlín kapituloval 2. mája 1945, dva dni po Hitlerovej samovražde. Boje však pokračovali severozápadne a juhozápadne od mesta až do 8. mája 1945, kedy nemecké vojská podpísali bezpodmienečnú kapituláciu. Viaceré nemecké jednotky toto ignorovali a pokúšali sa prebiť na západ, aby sa nemuseli vzdať Sovietom.


Operacja berlińska, bitwa o Berlin (w historiografii radzieckiej i rosyjskiej jako Berlińska Strategiczna Operacja Ofensywna) – operacja ofensywna Armii Czerwonej i LWP przeprowadzona między 16 kwietnia a 2 maja 1945 roku na froncie wschodnim II wojny światowej siłami 1 i 2 Frontu Białoruskiego oraz 1 Frontu Ukraińskiego. Jej celem było zdobycie Berlina.


The Battle of Berlin, designated as the Berlin Strategic Offensive Operation by the Soviet Union, and also known as the Fall of Berlin, was one of the last major offensives of the European theatre of World War II.


La batalla de Berlín fue la última gran batalla en Europa durante la Segunda Guerra Mundial. Comenzó el 16 de abril de 1945 tras el inicio de una gran ofensiva de la Unión Soviética sobre la ciudad capital del Tercer Reich, y finalizó el 2 de mayo de 1945, cuando los defensores alemanes rindieron la ciudad al Ejército Rojo.


Bitva o Berlín (útočícím Sovětským svazem označena jako Berlínská operace) byla jednou ze závěrečných ofenziv na evropských bojištích druhé světové války. Sovětské jednotky v průběhu dubna 1945 postupně obklíčily a dobyly Berlín, hlavní město nacistické Třetí říše.


Slaget om Berlin var det sidste store slag på Østfronten under 2. verdenskrig. Slaget stod mellem Tysklands sidste reserver og Sovjetunionens styrker overlegne både med hensyn til mandskab og materiel.


عملية الهجوم على برلين أو معركة برلين واحدة من المعارك الأخيرة على الجبهة الأوروبية في الحرب العالمية الثانية، والتي أطلق السوفيت عليها عملية الهجوم الإستراتيجي على برلين، حيث قامت جبهتان سوفيتيان بمهاجمة برلين من الشرق والجنوب، بينما قامت جبهة ثالثة باجتياح شمال برلين.


ยุทธการที่เบอร์ลิน

ยุทธการที่เบอร์ลิน หรือที่สหภาพโซเวียตตั้งชื่อว่า ปฏิบัติการรุกทางยุทธศาสตร์เบอร์ลิน () เป็นการรุกใหญ่ในช่วงปลายเขตสงครามยุโรปในสงครามโลกครั้งที่สอง


Pertempuran Berlin adalah salah satu pertempuran terakhir dari Teater Eropa Perang Dunia II. Angkatan darat Soviet yang besar di bawah pimpinan Georgy Zhukov dan Ivan Konev menyerang Berlin dari timur. Pertempuran ini berlangsung dari akhir April 1945 sampai awal Mei. Sebelum pertempuran berakhir, Adolf Hitler telah bunuh diri, dan Jerman menyerah setelah lima hari pertempuran berakhir. Penyerahan Jerman ditandatangani oleh Marsekal Wilhelm Keitel. Selanjutnya Berlin dibagi dua, yakni Berlin Timur milik Soviet dan Berlin Barat milik Amerika, Inggris, dan Prancis. Kota Berlin mengalami kerusakan yang parah meskipun beberapa bangunan seperti Gerbang Brandenburg dan Gedung Reichstag masih bertahan. Setelah Keitel menandatangani instrumen penyerahan, dilanjutkan dengan Pengadilan Nuremberg.


A selonyi csatát a Moszkvai Nagyfejedelemség és a Novgorodi Köztársaság csapatai vívták 1471. július 14-én a Selony-folyó partján Novgorod közelében. A novgorodiak túlereje ellenére a csata a tatár lovascsapatok segítette moszkvai sereg döntő győzelmével végződött, és a több száz éves köztársaság függetlenségének elvesztéséhez vezetett, bár Moszkva de facto csak hét évvel később vette birtokba Novgorodot.


De Slag bij de Sjelon (Russisch: Шелонская битва) was een veldslag tussen de legers van het grootvorstendom Moskou en de republiek Novgorod op 14 juli 1471.


Шелоњска битка

Битка код Шелоња се догодила 14. јула 1471. године. Сукобљене стране су биле Велика московска кнежевина и Новгородска република. Сама битка се догодила између града Солаца и ушћа Шелоња. Окончала је победом Московљана, предвођених војводом Холмским. Последица битке је припајање Новгорода (Новгородске републике) Московској кнежевини 1478. године.


シェロン河畔の戦い（）は、イヴァン3世（在位：1462年 - 1505年）のモスクワ大公国とノヴゴロド公国の間で戦われた会戦。シェロン河畔で1471年7月14日に発生し、ノヴゴロドは決定的な敗北を喫したことから、事実上の無条件降伏に追い込まれた。1478年、ノヴゴロド公国はモスクワによって廃止されることになる。


Шелонская битва

Шело́нская би́тва — сражение, часть московско-новгородской войны 1471 года. Битва произошла 14 июля 1471 на левом берегу реки Шелони (в районе деревень Скирино / Велебицы Солецкого района Новгородской области) между московскими войсками во главе с воеводой Даниилом Холмским и новгородским ополчением под командованием сына Марфы Посадницы Дмитрия Борецкого. В результате битвы Новгород потерпел тяжёлое поражение, были уничтожены его лучшие воины, что предопределило окончательное поражение Новгородской республики и подчинение её Москве в ходе следующей московско-новгородской войны 1477—1478 года.


Šelonin taistelu käytiin 14. heinäkuuta vuonna 1471 Moskovan ruhtinaskunnan ja Novgorodin tasavallan välillä Šelonin joen varrella. Taistelu päättyi moskovalaisten voittoon, vaikka novgorodilaisilla olikin huomattava miesylivoima. Seurauksena oli käytännössä Novgorodin itsenäisyyden menetys ja sen liittäminen Moskovan ruhtinaskuntaan.


Bitwa nad Szełonią – starcie zbrojne pomiędzy armiami Republiki Nowogrodzkiej i Wielkiego Księstwa Moskiewskiego, które miało miejsce 14 lipca 1471 roku. W wyniku bitwy rozegranej nad rzeką Szełoń nowogrodzianie ponieśli dotkliwą klęskę. Przyczyniła się ona do utraty przez Nowogród Wielki całkowitej samodzielności i znaczenia politycznego, a w konsekwencji do inkorporacji państwa nowogrodzkiego w 1478 roku przez Iwana III.


The Battle of Shelon () was a decisive battle between the forces of the Grand Duchy of Moscow under Ivan III (r. 1462–1505) and the army of the Novgorod Republic, which took place on the Shelon River on 14 July 1471. Novgorod suffered a major defeat and ended with the "de facto" unconditional surrender of the city. Novgorod was absorbed by Muscovy in 1478.


La batalla de Shelón (en ruso: Шелонская битва) fue una batalla decisiva entre las fuerzas del Principado de Moscú bajo Daniil Jolmski y el ejército de la República de Nóvgorod, que tuvo lugar en el río Shelón el 14 de julio de 1471. Nóvgorod sufrió una gran derrota y terminó con la rendición incondicional de la ciudad. Nóvgorod fue absorbida por Moscovia en 1478.


A Magyarországot 1241-ben elpusztító tatárjárás a középkori Ruszt, a kijevi nagyfejedelemség utódállamait is sújtotta, két lépcsőben, 1223 és 1240 között.


De Mongoolse invasie van Roes is de onderwerping van de Russische vorstendommen door de troepen van Batoe Chan, de kleinzoon van Dzjengis Chan, in de jaren 1237-1240.


Монголска инвазија на Кијевску Русију

Продор Монгола (или Татара) на подручје Руса чинило је неколико кључних догађаја. Први битнији догађај био је сукоб Руса и Татара на реци Калки 1223. године, где је руска војска потучена. Татари су 1237. године продрли у североисточну Русију, а велико пустошење Кијева се догодило 1240. године. Русија је као европска држава временом потпадала под утицај Азије и њене културе, што ће много утицати на њену будућност.


モンゴルのルーシ侵攻（モンゴルのルーシしんこう）は、1223年のカルカ河畔の戦いに始まり、1236年のバトゥの西征で本格化する、ルーシ諸国に対するモンゴル帝国の征服戦争である。


Mit mongolischer Invasion der Rus (, auch „Batu Invasion“) wird die Unterwerfung der russischen Fürstentümer (Rus) durch die Truppen Batu Khans in den Jahren 1237 bis 1240 bezeichnet. Der auch als Mongolensturm bezeichnete Feldzug des Enkels Dschingis Khans führte in den ersten beiden Jahren in die nordöstliche Rus, wo bedeutende Städte wie Susdal, Wladimir und Rjasan erobert wurden. In der zweiten Phase führte er in die südwestliche Rus und war durch die Zerstörung von Tschernigow, Perejaslaw und zuletzt Kiew gekennzeichnet.


Мангола-татарскае нашэсце

Мангола-татарскае нашэсце таксама Мангольская навала на землі Русі ў 1237–1241 — назва гістарычных падзей, якія адбываліся у XIII–XIV ст. на землях Старажытнай Русі. Пад час тых падзей адбыліся значныя змены ў агульным і дзяржаўным строі Старажытнай Русі, у выніку якіх значная частка рускіх княстваў была ўключана ў склад Мангольскай імперыі, самай вялікай дзяржавы ў свеце на той час.


רוסיה בעת הכיבוש המונגולי

תקופת הכיבוש המונגולי היא תקופה בהיסטוריה הרוסית מאז פלישת הכוחות של האימפריה המונגולית לשטחים הרוסיים במחצית המאה ה-13 ועד לשחרור הסופי משלטונה של אורדת הזהב לקראת סוף המאה ה-15.


Invazia mongolă a Rusiei Kievene a fost o năvălire a mongolilor nomazi în statul feudal Rusia Kieveană, începând cu 1223. Invazia a grăbit prăbușirea Rusiei Kievene și a influențat în mod hotărâtor istoria Rusiei, prin ridicarea la putere a Cnezatului Moscovei (care a asimilat și Cnezatul Vladimir-Suzdal) și prin mutarea capitalei de la Kiev la Vladimir, proces început de Andrei Bogoliubski cel Pios și finalizat de Iaroslav al II-lea, și apoi la Moscova.


Монгольское нашествие на Русь

Монго́льское наше́ствие на Русь, также известное как Наше́ствие Баты́я — вторжения войск Монгольской империи на территорию русских княжеств в 1237—1241 годах в ходе Западного похода монголов ("Кипчакского похода") 1236—1242 годов под предводительством чингизида Батыя и военачальника Субэдэя.


Mongolit hyökkäsivät 1200-luvulla Itä-Eurooppaan kahteen kertaan. Tšingis-kaanin kenraali Subutai teki nopean iskun nykyisen Ukrainan alueelle 1220-luvulla, mutta merkittävämpi oli Batu-kaanin laaja hyökkäys 1237–1240, jolloin Kiovan Venäjä ja venäläiset ruhtinaskunnat voitettiin ja alistettiin vuosisataiseen veroherruuteen.


Монголско нашествие в Киевска Рус

Монголското нашествие в Рус е серия от инвазии на Монголската империя в териториите на къснофеодалните Руски княжества през периода 1237 – 1240 г. в хода на "Кипчакския поход" (1236 – 1242) под предводителството на наследника на Чингис хан Бату хан и военачалника Субедей.


L'invasione mongola della Rus' di Kiev (1237-1480) fu la conquista da parte dei tataro-mongoli del Paese noto come Rus' di Kiev, sorto nel X secolo.


மங்கோலியர்களின் கீவ ருஸ் மீதான படையெடுப்பு

உருசியா மீதான மங்கோலியப் படையெடுப்பானது மங்கோலியர்களின் ஐரோப்பியப் படையெடுப்பின் ஒரு பகுதியாகும். பதிமூன்றாம் நூற்றாண்டில் மங்கோலியப் பேரரசானது கீவ ருஸ்' மீது படையெடுத்து வென்றது. ரியாசான். கோலோம்னா, மாஸ்கோ, விளாடிமிர் மற்றும் கீவ் ஆகிய ஏராளமான நகரங்களை அழித்தது.


Монгольська навала на Русь

Монго́льська нава́ла на Київську Русь — вторгнення монгольських військ на землі руських князівств у XIII—XIV ст., внаслідок якого князівства втратили політичну самостійність і були включені до складу Монгольської імперії, найбільшої держави світу тих часів. Щодо цих подій в українській історіографії вживають також терміни орди́нська нава́ла або монго́ло-тата́рська нава́ла.


蒙古征服基辅罗斯（1237年－1240年），俄罗斯与白俄罗斯称为蒙古入侵罗斯（；西里尔蒙古語：Алтан Ордын улс，拉丁轉寫：Altan Ordyn Uls；现代韃靼語：Altın Urda Ulus）、拔都入侵（）；乌克兰称为汗国入侵（）或蒙古-鞑靼入侵（），是蒙古帝国西征时期征服罗斯诸公国的战争。战争期间，梁赞、科洛姆纳、莫斯科、弗拉基米尔、基辅等很多城市均被摧毁。


A invasão mongol da Rússia foi uma invasão empreendida por um vasto exército de nômades mongóis iniciada em 1223 contra os Estados da Rússia de Quieve. Tal invasão precipitou a fragmentação da Rússia de Quieve e influenciou o desenvolvimento da História Russa, incluindo a ascensão do principado de Moscou.


La invasió mongola de Rússia comença al medieval Rus de Kíev per un exèrcit de 20.000 mongols nòmades sota el comandament de Subotai i Djebé, que a la Batalla del riu Kalka a 1223 derrotà les forces de diversos prínceps de Kíev. Quinze anys després, Batu Khan va dur a terme una invasió a gran escala entre els anys 1237 i 1240. L'ocupació va precipitar la fragmentació del principat i va influir en el desenvolupament de la posterior història russa, incloent l'alçament del Principat de Moscou.


Mongolenes invasjon av Russland på 1200-tallet førte til Kievrikets endelige fall og begynnelsen på flere hundre år med tatarsk styre i Russland. Invasjonen begynte med slaget ved Kalka-elven (1223), men det var ikke før med Batu Khans invasjon i 1237-40 at mongolene tok full kontroll. Årene som fulgte førte blant annet til at østslaverne begynte å utvikle seg til tre separate folkegrupper, og banet veien for Storfyrstedømmet Moskvas ekspansjon.


Là một phần của Mông Cổ xâm lược Châu Âu, Đế chế Mông Cổ đã xâm chiếm Rus Kiev vào thế kỷ XIII, phá hủy nhiều thành phố, bao gồm Ryazan, Kolomna, Moskva, Vladimir và Kiev.


L'invasion mongole de la Rus' de Kiev, qui précède l'invasion mongole de l'Europe, est une expédition militaire organisée par l'Empire mongol durant le . Elle entraîne la destruction de nombreuses cités, dont Ryazan, Kolomna, Moscou, Vladimir et Kiev.


The Mongol invasion of Kievan Rus' was part of the Mongol invasion of Europe, in which the Mongol Empire invaded and conquered Kievan Rus' in the 13th century, destroying numerous cities, including Ryazan, Kolomna, Moscow, Vladimir and Kiev, with the only major cities escaping destruction being Novgorod and Pskov.


La invasión mongola de la Rus de Kiev se refiere a la invasión del Imperio mongol iniciada por el ejército bajo el mando de Subotai, que en la batalla del río Kalka en 1223 se enfrentó a las fuerzas de varios príncipes de la Rus de Kiev. Quince años después, Batú Kan llevó a cabo una invasión a gran escala entre los años 1237 y 1240. La ocupación precipitó la fragmentación de la Rus de Kiev e influyó en el desarrollo de la posterior historia de los estados eslavos orientales, incluyendo el surgimiento del Principado de Moscú.


Jako Mongolská invaze do Ruska (, mongolsko-tatarská invaze) je označováno podrobení ruských knížectví vojsky chána Bátú v letech 1237 až 1240.


Mongolernes invasion af Rus' i 1200-tallet førte til Kievrigets endelige fald og begyndelsen på flere hundrede år med tatarsk styre i Rus'. Invasionen begyndte med slaget ved Kalka-floden (1223), men det var først med Batu Khans invasion i 1237-40, at mongolerne tog fuld kontrol. Det førte blandt andet til, at østslaverne begyndte at udvikle sig til tre separate folkegrupper og banede vejen for Storfyrstendømmet Moskvas ekspansion.


الغزو المغولي لروسيا

الغزو المغولي لروسيا هو بدء قبائل المغول بزعامة باتو خان أحد أحفاد جنكيز خان سنة 1237 بغزو روسيا بجيش مكون من نحو 150 ألف إلى 200 ألف مقاتل، فاكتسح معظم المدن الروسية وخربها باستثناء نوفغورود. كما غزت القبيلة الذهبية التابعة لإمبراطورية المغول في القرن الثالث عشر كييف ودمرتها، ثم توسع المغول غرباً في أراضي أوروبا الشرقية. واستوطنوا السهوب الواقعة شمال بحر الخزر (قزوين)، واتخذوا مدينة سراي باتو عاصمة لهم، ثم عرفت تلك القبائل باسم التتر أو التتار.


Invasi Rus' Kiev oleh Mongol dilancarkan pada abad ke-13. Selama peristiwa ini, bangsa Mongol menghancurkan beberapa kota, termasuk Ryazan, Kolomna, Moscow, Vladimir dan Kiev.


Az O. J. Simpson-ügy (hivatalos angol megnevezése People of the State of California v. Orenthal James Simpson) a Los Angeles Megyei Fellebbviteli Bíróságon lezajlott büntetőjogi ügy volt, amelyben az egykori amerikaifutball-játékost és színészt, O. J. Simpsont vádolták exfelesége, Nicole Brown Simpson, valamint annak új barátja, Ron Goldman 1994. június 12-én történt meggyilkolásával. A tárgyalás 1994. november 9-én vette kezdetét az eskütételekkel, a nyitóbeszédekre 1995. január 24-én került sor, míg az ítélet, melyben Simpsont minden vád alól felmentették, 1995. október 3-án született meg. Az eset a legnagyobb nyilvánosságot kapott büntetőjogi tárgyalásként vonult be az amerikai történelembe.


O・J・シンプソン事件（O・J・シンプソンじけん、O. J. Simpson murder case）は、アメリカ合衆国カリフォルニア州ロサンゼルス、ブレントウッドで1994年6月13日にニコール・ブラウンとロナルド・ゴールドマンが何者かに殺された事件。


Der Strafprozess gegen O. J. Simpson (offiziell: "The People of the State of California vs. Orenthal James Simpson") war ein Gerichtsverfahren im Jahr 1995, in dem der ehemalige US-amerikanische Football-Star und Schauspieler O. J. Simpson wegen Mordes an seiner früheren Ehefrau Nicole Brown Simpson und dem Kellner Ronald Goldman angeklagt wurde. Der achtmonatige Prozess wurde live im US-amerikanischen Fernsehen übertragen und fand – nicht zuletzt wegen der im Prozessverlauf aufkommenden Rassismusvorwürfe – weltweit große Beachtung in den Medien. Von Teilen der US-Presse wurde das Verfahren als Prozess des Jahrhunderts bezeichnet. Am 3. Oktober 1995 wurde Simpson vom Mordvorwurf freigesprochen. In einem nachfolgenden Zivilprozess gegen Simpson wurde den Opferfamilien jedoch eine Entschädigung von 33,5 Millionen US-Dollar zugesprochen.


משפט הרצח של או. ג'יי. סימפסון

משפט הרצח של או. ג'יי. סימפסון (שם פסק דין "אנשי מדינת קליפורניה נגד אורנת'ל ג'יימס סימפסון", People of the State of California v. Orenthal James Simpson) היה משפט פלילי שנערך בבית המשפט המחוזי של לוס אנג'לס, ובו או. ג'יי. סימפסון, כוכב ליגת הפוטבול האמריקאית (ה-NFL) ואיש בידור נערץ, נשפט בחשד שביצע שני מעשי רצח שהתרחשו ב-12 ביוני 1994. הראשון, של אשתו לשעבר ניקול בראון סימפסון, והשני של רון גולדמן.


Дело Симпсона

Дело Си́мпсона (в оригинальных документах «Народ против Симпсона», ) — суд над американским футболистом и актёром О. Джей Симпсоном, который был обвинён в убийстве своей бывшей жены Николь Браун-Симпсон () и её приятеля Рональда Голдмана ().


O. J. Simpsonin murhatapaus (virallisesti People of the State of California v. Orenthal James Simpson, tai People v. O. J. Simpson, ) oli Los Angelesin piirikunnan ylioikeudessa vuosina 1994–1995 pidetty rikosoikeudenkäynti. Siinä entistä NFL-pelaajaa ja näyttelijää O. J. Simpsonia syytettiin hänen ex-vaimonsa Nicole Brown Simpsonin ja tämän ystävän, tarjoilija Ron Goldmanin, 12. kesäkuuta 1994 tapahtuneista murhista. Oikeudenkäynti kesti yksitoista kuukautta ja se alkoi valamiehistön valanlausumisesta 9. marraskuuta 1994. Avauspuheenvuorot tehtiin 24. tammikuuta 1995, ja tuomio ilmoitettiin 3. lokakuuta 1995, kun Simpson todettiin syyttömäksi molempiin murhiin. Tapausta on kuvailtu historian julkisimmaksi oikeudenkäynniksi.


Il caso O. J. Simpson è stato un famoso processo penale relativo all'accusa nei confronti di O. J. Simpson, celebre ex giocatore di football americano e attore, dell'omicidio dell'ex moglie Nicole Brown Simpson e del cameriere Ronald Lyle Goldman, avvenuto il 12 giugno 1994.


Справа Сімпсона

Народ штату Каліфорнія проти О. Джея Сімпсона або Справа Сімпсона () — суд над відомим американським футболістом та актором О. Джей Сімпсоном, якого звинувачували у вбивстві колишньої дружини Ніколь Браун-Сімпсон та її приятеля Рональда Голдмана.


辛普森案 （），又称加利福尼亞人民訴辛普森案（），是美国加利福尼亞州最高法院对前美式橄榄球明星、演员O·J·辛普森进行的刑事诉讼，在该案中，辛普森被指控于1994年犯下两宗谋杀罪，受害人为其前妻及其好友。该案被称为是美国历史上最受公众关注的刑事审判案件。在经历了创加州审判史纪录的长达九个月的马拉松式审判后，辛普森被判无罪。


O Caso O.J. Simpson (oficialmente o Povo do Estado da Califórnia v. Orenthal James Simpson) foi o nome pelo qual ficou conhecido nos anais da imprensa e do sistema jurídico dos Estados Unidos, o julgamento do ex-atleta e ator O.J. Simpson, acusado de assassinar sua ex-mulher, Nicole Brown Simpson, e o garçom Ron Goldman, em junho de 1994. O evento é descrito como o caso criminal de maior publicidade na história norte-americana.


Rettssaken mot O.J. Simpson (offisielt kjent som People of the State of California v. Orenthal James Simpson) var en straffesak holdt i Los Angeles County Superior Court der tidligere National Football League (NFL) spiller, TV-personlighet og skuespiller Orenthal James «O. J.» Simpson ble tiltalt for to tilfeller av drap 12. juni 1994, drapet på sin eks-kone Nicole Brown Simpson og hennes venn Ron Goldman. Morgenen den 13. juni 1994 ble Brun og Goldman funnet knivstukket og drept utenfor Nicoles leilighet i Brentwood som ligger i Los Angeles. Simpson ble en person politiet raskt fattet interesse for. Simpson ville ikke melde seg inn, og 17. juni ble han gjenstand for en lavhastighets politijakt på en hvit 1993 Ford Bronco SUV eid og kjørt av Al Cowlings. TV-stasjoner stoppet dekning av 1994 NBA Finals for å kringkaste hendelsen direkte. Begivenheten ble fulgt av rundt 95 millioner mennesker. Jakten, arrestasjonen og rettssaken er blant de mest omtalte hendelser i amerikansk historie. Rettssaken blir ofte karakterisert som århundrets rettssak grunnet dens internasjonale publisitet på lik linje som Sacco og Vanzetti og Lindbergh-kidnappingen, strakte rettssaken seg over elleve måneder fra juryens ed 9. november 1994. Åpningserklæringer ble gjort 24. januar 1995, og dommen ble kunngjort 3. oktober 1995, da Simpson ble frikjent for begge tilfellene for drap. Etter Simpson ble frifunnet har det ikke vært noen flere arrestasjoner eller overbevisning knyttet til mordene igjen. Ifølge avisen "USA Today", har saken blitt beskrevet som den «mest omtalte» kriminelle rettssaken i historien.


O. J. Simpson cinayet davası (resmi adıyla People of the State of California v. Orenthal James Simpson) Kaliforniya'da bulunan Los Angeles County Yüksek Mahkemesi'nde karara bağlanmış ceza davasıdır. Davada eski Amerikan futbolu yıldızı ve aktör O. J. Simpson, eski eşi Nicole Brown Simpson'ı ve garson Ronald Lyle Goldman'ı 1994'ün Haziran ayında öldürdüğü iddiasıyla yargılanmıştır. Dava 9 Kasım 1994'te juri üyelerinin yemini ve 24 Ocak 1995'te giriş beyanları ile başlamış ve 3 Ekim 1995'te kararın açıklanması ile sona ermiştir. Dava, Amerikan tarihinin en medyatik ceza davası olarak kabul edilmektedir. 8 aydan fazla süren yargılamanın sonucunda Simpson beraat etmiştir.


Vụ án giết người O. J. Simpson (chính thức gọi là Người dân của tiểu Bang California với Orenthal James Simpson) là một vụ xử án tội phạm hình sự diễn ra tại Tòa án Thượng thẩm quận Los Angeles, trong đó cựu ngôi sao của Liên đoàn bóng bầu dục quốc gia kiêm diễn viên O. J. Simpson đã bị xét xử về hai tội danh vì đã gây ra cái chết của người vợ cũ của mình ngày 12 tháng 6 năm 1994, Nicole Brown Simpson, và người phục vụ Ronald Lyle Goldman. Phiên tòa kéo dài từ khi bồi thẩm đoàn thực hiện lời thề ngày 9 tháng 9 năm 1994, đến khi bắt đầu tranh tụng ngày 24 tháng 1 năm 1995, với một phán quyết vào tháng 3 năm 1995, với kết quả Simpson đã được tuyên trắng án. Vụ án này được mô tả là vụ xét xử tội phạm hình sự công khai nhất trong lịch sử nước Mỹ.


Laffaire O. J. Simpson (officiellement intitulée en ) est une procédure pénale jugée par la Cour supérieure du comté de Los Angeles mettant en cause l'ancien joueur de football américain et acteur d'Hollywood O. J. Simpson, "" talentueux des années 1970. Célèbre, jouissant d'une forte notoriété, charismatique, le joueur est accusé du double meurtre ayant eu lieu le dont les victimes sont Nicole Brown Simpson, son ancienne épouse dont il a divorcé deux ans avant le début de l'affaire, et Ronald Goldman, ami de Nicole Brown.


The People of the State of California v. Orenthal James Simpson was a criminal trial in Los Angeles County Superior Court in which former National Football League (NFL) player, broadcaster and actor O. J. Simpson was tried and acquitted for the murders of his ex-wife Nicole Brown Simpson and her friend Ronald "Ron" Goldman. The pair were stabbed to death outside Brown's condominium in the Brentwood neighborhood of Los Angeles on the night of June 12, 1994. The trial spanned eleven months, from the jury's swearing-in on November 9, 1994. Opening statements were made on January 24, 1995, and Simpson was acquitted of both counts of murder on October 3 of the same year. The trial is often characterized as the trial of the century because of its international publicity and has been described as the "most publicized" criminal trial in history.


El caso O. J. Simpson (oficialmente El Pueblo del Estado de California contra Orenthal James Simpson o El Pueblo contra O. J. Simpson) fue un juicio penal llevado a cabo en la Corte Superior de Los Ángeles, en el que el exjugador estrella de la National Football League y actor O. J. Simpson fue juzgado por dos cargos de asesinato por las muertes de su exesposa Nicole Brown Simpson y Ronald Goldman, amigo de esta, ocurridas el 12 de junio de 1994. El juicio se extendió por once meses, desde la toma de juramento a los miembros del jurado el 9 de noviembre de 1994. Las declaraciones iniciales se realizaron el 24 de enero de 1995 y el veredicto fue anunciado el 3 de octubre de 1995, cuando Simpson fue declarado no culpable de asesinato en ambos cargos. El caso ha sido descrito como el juicio penal más publicitado de la historia.


قضية جريمة أو جاي سيمبسون

قضية جريمة أو جاي سيمبسون، واسمها رسميا شعب ولاية كاليفورنيا ضد أورينتال جيمس سيمبسون ، (أو الشعب ضد أو جاي سيمبسون) هي محاكمة جنائية عقدت في المحكمة العليا في مقاطعة لوس أنجليس، حيث اتهم اللاعب السابق في دوري كرة القدم الوطني (NFL) والممثل أو جاي سيمبسون بجريمتي قتل وذلك عن قتل زوجته السابقة نيكول براون سيمبسون وصديقها نادل المطعم رون غولدمان في 12 يونيو 1994. امتدت المحاكمة على مدى أحد عشر شهرا، من أداء هيئة المحلفين اليمين الدستورية في 9 نوفمبر 1994. تم الإدلاء ببيانات القضية الأولية في 24 يناير 1995، وتم الإعلان عن الحكم في 3 أكتوبر 1995، عندما أعلن أن سيمبسون غير مذنب بارتكاب أي من الجريمتين. وصفت صحيفة يو إس إيه توداي القضية بأنها أكثر محاكمة جنائية حظيت بتغطية إعلامية في التاريخ.


A 2016-os olaszországi alkotmányos népszavazást 2016. december 4-én tartották Olaszországban. Ez volt az Olasz Köztársaság történelmének harmadik alkotmányos népszavazása.


Italiaanse grondwettelijk referendum 2016

Het Italiaanse grondwettelijk referendum was een grondwettelijk referendum dat op zondag 4 december 2016 in Italië plaatsvond. Er kon gestemd worden over de staatshervormingen die moesten plaatsvinden onder leiding van premier Matteo Renzi, waar "voor" of "tegen" kon worden gestemd. Uiteindelijk vormden de tegenstanders met ongeveer 60% de meerderheid, waarna Renzi een toespraak hield waarin hij zijn aftreden aankondigde.


2016年イタリア憲法改正国民投票

2016年イタリア憲法改正国民投票（）は、イタリア議会上院の権限を大幅に縮小する内容の憲法改正の是非を問う国民投票で、2016年12月4日に執行された。投票の結果、改正案は否決され、中心となって進めてきたマッテオ・レンツィ首相は辞任を表明した。


Im Verfassungsreferendum in Italien am 4. Dezember 2016 stimmten die Wahlberechtigten über eine vom Parlament der Italienischen Republik gebilligte Verfassungsänderung ab. Diese sah eine Neuordnung des Parlaments, insbesondere eine tiefgreifende Reform des Senats und eine Rückführung bisheriger Kompetenzen der Regionen zum Staat vor. Nachdem das Verfassungsreferendum scheiterte, kündigte Ministerpräsident Matteo Renzi seinen Rücktritt an. Ein von Silvio Berlusconi initiiertes, ähnliches Reformvorhaben von Italiens Senat, allerdings im Rahmen einer Föderalismusreform zur Stärkung der Regionen, war zuvor in einem Verfassungsreferendum am 25. und 26. Juni 2006 ebenfalls gescheitert.


משאל העם על חוקת איטליה (2016)

מִשאל העם על שינוי חוקת איטליה (באיטלקית: Referendum costituzionale) הוא משאל עם שהתקיים ב-4 בדצמבר 2016 ברחבי איטליה.. במשאל העם הצביעו אזרחי איטליה על רפורמה חוקתית בחוקת איטליה . את הרפורמה הציע ראש ממשלת איטליה דאז, מתאו רנצי.


Ιταλικό δημοψήφισμα για σύνταγμα (2016)

Σε ένα δημοψήφισμα για αλλαγές στο σύνταγμα που έγινε στην Ιταλία στις 4 Δεκεμβρίου 2016 οι ψηφοφόροι καταψήφισαν σε ποσοστό 59,1% τον νέο συνταγματικό νόμο που προέβλεπε τις αλλαγές στη σύνθεση και στις εξουσίες του κοινοβουλίου, όπως και τον διαχωρισμό των εξουσιών Κράτους - περιφερειών - διοικητικών οντοτήτων.


Конституционный референдум в Италии (2016)

Конституционный референдум 2016 года в Италии состоялся 4 декабря. На референдум был вынесен вопрос об одобрении законопроекта по изменению Конституции Италии, в результате которого кардинально меняется политическая система страны: изменяется порядок формирования Сената, сокращается его численность, уменьшаются функции и полномочия, сокращается финансирование.


Referendum costituzionale in Italia del 2016

Il referendum costituzionale in Italia del 2016 si tenne il 4 dicembre ed ebbe a oggetto la cosiddetta riforma costituzionale Renzi-Boschi, diretta a modificare sotto vari profili la seconda parte della Costituzione. Il disegno di legge costituzionale era stato approvato in via definitiva dalla Camera il precedente 12 aprile.


2016년 이탈리아 개헌 국민투표

2016년 이탈리아 개헌 국민투표()는 2016년 12월 4일(이탈리아 현지 시간), 이탈리아 전역에서 시행되는 이탈리아 헌법 개정에 관한 국민투표이다. 국민투표로 부쳐진 개헌안에는 병렬 관계로 되어 있는 이탈리아의 상원과 하원 중에서 상원을 축소하고, 입법 권한을 하원에 집중시키는 내용을 담고 있다.


Конституційний референдум в Італії 2016

Конституційний референдум 2016 року в Італії відбувся 4 грудня. На референдум винесено питання про схвалення законопроекту щодо зміни Конституції Італії, в результаті якого кардинально змінюється політична система країни: змінюється порядок формування Сенату, скорочується його чисельність, зменшуються функції і повноваження, скорочується фінансування.


همه‌پرسی قانون اساسی ایتالیا (۲۰۱۶)

همه‌پرسی قانون اساسی ایتالیا در روز یکشنبه ۴ دسامبر ۲۰۱۶ برابر با ۱۴ آذر ۱۳۹۵ برگزار شد. در این همه‌پرسی از ایتالیایی‌ها پرسیده شده بود که آیا با متممی بر قانون اساسی که بر ترکیب و قدرت پارلمان ایتالیا و همچنین تقسیم قدرت بین دولت، استان‌ها و نهادهای حکومتی جزئی‌تر تأثیر بگذارد موافق هستند یا خیر.


2016年意大利宪法公投

2016年意大利宪法公投是于2016年12月4日举行的意大利全民公投，以此决定是否修改意大利宪法，以改革意大利议会的权力与构成，并重新分配中央与地方权力。


Referèndum constitucional italià de 2016

El 4 de desembre de 2016 es va dur a terme en Itàlia un referèndum en el qual es va rebutjar la proposta, impulsada pel primer ministre Matteo Renzi i el Partit Democràtic el 2014, de reforma de la Constitució italiana. Aquesta reforma es basava principalment en la transformació del Senat de la República en un "Senat de les regions" i la disminució del nombre de senadors.


Folkeavstemningen om endringer i Italias grunnlov 2016 ble avholdt 4. desember 2016. Forslaget ble nedstemt med 59,1 % av de avgitte stemmer. Valgdeltakelsen var 65,5 %. Da avstemningsresultatet var klart kunngjorde statsminister Matteo Renzi at han ville gå av.


Référendum constitutionnel italien de 2016

Un référendum constitutionnel s'est tenu en Italie le 4 décembre 2016 selon la procédure prévue à l'article 138 de la constitution : les électeurs devaient approuver ou non la modification de la Constitution italienne, votée par le Parlement italien en avril 2016 avec une majorité non qualifiée, et dont l'objectif principal était de mettre fin au bicamérisme intégral en son sein. Elle visait à transformer le Sénat de la République en un « Sénat des Régions », composé de , principalement élus parmi des conseillers régionaux et des maires.


A constitutional referendum was held in Italy on 4 December 2016. Voters were asked whether they approved a constitutional law that amends the Italian Constitution to reform the composition and powers of the Parliament of Italy, as well as the division of powers between the State, the regions, and administrative entities.


Referéndum constitucional de Italia de 2016

En Italia el 4 de diciembre de 2016 se llevó a cabo un referéndum en el que se rechazó la propuesta de reforma de la Constitución impulsada por el primer ministro Matteo Renzi y el Partido Democrático en 2014. Esta se basó principalmente en la transformación del Senado de la República en un "Senado de las regiones" y la disminución del número de senadores.


Scarborough, Hartlepool és Whitby elleni rajtaütés

A Scarborough, Hartlepool és Whitby kelet-angliai városok katonai jelentőségű célpontjai ellen 1914. december 16-án hajtott végre támadást a Császári Haditengerészet. A támadás nagy közfelháborodást keltett Nagy-Britanniában, egyfelől a német haditengerészet ellen a civil célpontok szándékosnak vélt támadása miatt, másrészt a brit haditengerészet ellen, amiért nem volt képes megakadályozni a támadást. Ez volt az első alkalom a 17. századi angol-holland háborúk óta, hogy angol katonák veszítették életüket hazai földön ellenséges harctevékenység következtében.


Bombardement op Scarborough, Hartlepool en Whitby

Het bombardement op Scarborough, Hartlepool en Whitby vond plaats op 16 december 1914 tijdens de beginfase van de Eerste Wereldoorlog waarin de Hochseeflotte de Engelse kuststreek aanviel.


スカーバラ、ハートルプールおよびウィトビー襲撃

スカーバラ、ハートルプールおよびウィットビー襲撃（The raid on Scarborough, Hartlepool and Whitby）は1914年12月16日、イギリスの港湾都市、スカーバラ、ハートルプール、ウェスト・ハートルプールおよびウィットビーに加えられたドイツ海軍の攻撃である。


Der Raid auf Scarborough, Hartlepool und Whitby fand am 16. Dezember 1914 als Teil des Seekriegs in der Nordsee während des Ersten Weltkriegs statt. Große Kreuzer der deutschen Kaiserlichen Marine beschossen die nordostenglischen Küstenstädte Scarborough, Hartlepool und Whitby mit rund 1500 Granaten und legten Seeminen in Küstennähe aus. Der Angriff forderte 127 Tote und mehrere hundert Verletzte, überwiegend Zivilisten. Die Zerstörungen in den drei Städten hielten sich in Grenzen. Die durch Room 40 vorgewarnte Grand Fleet der Royal Navy war zwar ausgelaufen, griff aber nicht zur Unterbindung der Beschießung ein.


הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי

הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי נערכה על ידי הצי הקיסרי הגרמני ב-16 בדצמבר 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה. במהלך הפשיטה הונחו מוקשים ימיים ימיים סמוך לחופה המזרחי של אנגליה, וכן הופגזו שלוש ערים בחופה המזרחי של אנגליה, סקרבורו (Scarborough), הרטליפול (Hartlepool), ווסט הרטליפול (West Hartlepool) (כיום שתיהן מאוחדות תחת השם של הראשונה) ו-וויטבי (Whitby). בהפגזות נהרגו ונפצעו מאות אזרחים בריטים, ובשבועות שלאחר הפשיטה גבו המוקשים שהונחו קורבנות מן הצי המלכותי הבריטי. הצי הבריטי, למרות עדיפותו הכללית, ולמרות ידיעה מוקדמת על הפשיטה, לא הצליח לפגוע משמעותית בפושטים, לא מעט בשל בעיות בקשר בין הספינות.


Набег на Хартлпул, Скарборо и Уитби

Набег на Хартлпул, Скарборо и Уитби () — морская операция, проведённая Флотом Открытого моря в Северном море 16 декабря 1914 года с целью атаки британского побережья и постановки вблизи него минного заграждения.


Bombardamento di Scarborough, Hartlepool e Whitby

Il bombardamento di Scarborough, Hartlepool e Whitby, del 16 dicembre 1914, fu un bombardamento navale effettuato dalla "Hochseeflotte" contro le città portuali di Scarborough, Hartlepool e Whitby, causando 137 morti e 592 feriti, molti dei quali civili. L'attacco ebbe molta risonanza in Gran Bretagna e creò un moto d'indignazione contro la Germania.


Raidene på Scarborough, Hartlepool og Whitby den 16. desember 1914, var et angrep fra den tyske keiserlige marinen på de britiske kystbyene Scarborough, Hartlepool, West Hartlepool og Whitby. Angrepet resulterte i et britisk tap på 592, mange av de sivile, og totalt 137 døde, og vakte enorm oppsikt i Storbritannia. Den britiske befolkningens forbitrelse var både overfor den tyske marinen, som man mente hadde utført et rent terrorangrep mot sivile mål, og mot landets egne sjøstridskrefter som ikke hadde forhindret det.


Scarborough, Hartlepool ve Whitby Baskını, Alman İmparatorluk Donanması'nın 16 Aralık 1914 tarihinde Birleşik Krallık'ın Scarborough, Hartlepool, Batı Hartlepool ve Whitby kentlerine düzenlediği saldırıdır. Çoğu sivil 137 kişinin ölümüne, 592 kişinin yaralanmasına yol açmıştır. Sivilleri hedef alan operasyonu düzenleyen Alman donanması ve saldırıyı durduramayan Kraliyet Donanması ağır eleştirilerle yüz yüze kalmıştır.


Bombardowanie Scarborough, Hartlepool i Whitby − atak okrętów niemieckiej Hochseeflotte na brytyjskie miasta portowe Scarborough, Hartlepool i Whitby. Miał miejsce rankiem 16 grudnia 1914 roku. W wyniku ostrzału zginęło około stu dwudziestu osób, rany odniosło niemal sześćset dalszych, w większości cywilnych, w tym kobiet i dzieci. Duże straty poniosła zabudowa wszystkich miejscowości. Trzy niemieckie okręty zostały nieznacznie uszkodzone przez baterie brzegowe broniące Hartlepool.


The Raid on Scarborough, Hartlepool and Whitby on 16 December 1914 was an attack by the Imperial German Navy on the British ports of Scarborough, Hartlepool, West Hartlepool and Whitby. The bombardments caused hundreds of civilian casualties and resulted in public outrage in Britain against the German Navy for the raid and the Royal Navy for failing to prevent it.


Ostřelování Scarborough, Hartlepoolu a Whitby bylo námořním střetnutím první světové války v Severním moři. Německá Kaiserliche Marine v této akci ostřelovala anglické přístavy Scarborough, Hartlepool a Whitby. Při akci bylo zabito 122 civilistů a 443 jich zraněno. Napadení nebráněných přístavů Scarborough a Whitby bylo porušením mezinárodního práva a pobouřilo veřejné mínění. Na druhé straně vyvolalo velkou kritiku Royal Navy, která útoku nedokázalo zabránit.


A 2015-ös ENSZ klímaváltozási konferenciát "(2015 United Nations Climate Change Conference)" a Párizs melletti Le Bourget településen tartották meg november 30. és december 12. között. Ez volt a 21. éves ülése "(COP 21)" az 1992-ben aláírt ENSZ éghajlatváltozási keretegyezménynek "(UNFCCC)" és a Kiotói jegyzőkönyvet aláíró országok 11. találkozója. A találkozó célja a világ minden országára kiterjedő jogilag kötelező erejű általános egyezmény megalkotása volt a klímaváltozás ügyében.


De Klimaatconferentie van Parijs 2015 (officieel: "2015 United Nations Climate Change Conference"), ook wel COP21 of CMP11, is een klimaatconferentie van het UNFCCC (United Nations Framework Convention on Climate Change, Nederlands: klimaatverdrag), die van 30 november tot 12 december 2015 plaatsvond in de Franse hoofdstad Parijs. De conferentie leidde tot het afsluiten van het Akkoord van Parijs, dat op 22 april 2016, de Dag van de Aarde, in New York door 174 landen is ondertekend.


第21回気候変動枠組条約締約国会議

第21回気候変動枠組条約締約国会議（だい21かいきこうへんどうわくぐみじょうやくていやくこくかいぎ、）は、2015年11月30日から12月12日の日程でフランス・パリ近郊のル・ブルジェ特設会場で開催された。2020年で失効する京都議定書以降の新たな枠組みにおいて、全196ヶ国が参加するパリ協定が採択された。


Förenta nationernas klimatkonferens 2015 (COP21) ägde rum mellan den 30 november och 12 december 2015 i Paris, Frankrike och var den största samlingen av världsledare någonsin. Mötet hålls årligen mellan parterna i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC, eller "klimatkonventionen") och detta var det 21:a i ordningen. Konferensen har också funktion som 11:e mötet mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP11). Målet för politiker och förhandlare uppnåddes, nämligen att för första gången i historien komma överens om ett klimatavtal, det så kallade Parisavtalet, i vilket alla världens länder förbinder sig att bidra till en minskning av växthusgaser. Avtalet blev juridiskt bindande 4 november 2016, 30 dagar efter att 55 länder ansvariga för minst 55 % av utsläppen undertecknat det. Detta var bara några dagar innan det uppföljande mötet (COP22) inleddes i Marrakech.


Die UN-Klimakonferenz in Paris 2015 (, kurz COP 21) fand als "21. UN-Klimakonferenz" und gleichzeitig "11. Treffen zum Kyoto-Protokoll" (, kurz CMP 11) vom 30. November bis 12. Dezember 2015 in Paris (Frankreich) statt. Den Vorsitz hatte der französische Außenminister Laurent Fabius. Dieser Konferenz wurde eine zentrale Bedeutung zugemessen, da hier eine neue internationale Klimaschutz-Vereinbarung in Nachfolge des Kyoto-Protokolls verabschiedet werden sollte.


ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2015)

ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים 2015 (באנגלית: 2015 United Nations Climate Change Conference) היא ועידה שנערכה בלה בורז'ה שבפריז מ-30 בנובמבר ועד 11 בדצמבר 2015, אשר הצליחה לגבש הסכם אקלים עולמי תקדימי לצמצום פליטת גזי חממה על מנת לבלום את ההתחממות העולמית. זהו הכינוס ה-21 בין הצדדים החתומים על אמנת המסגרת של האו"ם בנוגע לשינוי האקלים וה-11 בין המדינות החתומות על פרוטוקול קיוטו. ועידת האקלים של האו"ם מתכנסת מדי שנה, בעיר מארחת אחרת.


Διάσκεψη για την Κλιματική Αλλαγή 2015

Η Διάσκεψη για την Κλιματική Αλλαγή 2015 (2015 United Nations Climate Change Conference, COP 21 ή CMP 11) έγινε στο προάστιο του Παρισιού, Λε Μπουρζέ, από τις 30 Νοεμβρίου έως τις 12 Δεκεμβρίου 2015. Ήταν η 21η ετήσια σύνοδος της Διάσκεψης των Συμβαλλομένων Μερών των Ηνωμένων Εθνών της σύμβασης-Πλαίσιο για την Κλιματική Αλλαγή (UNFCCC) του 1992 και η 11η σύνοδος της Διάσκεψης των Συμβαλλομένων Μερών του Πρωτοκόλλου του Κιότο του 1997. Ο στόχος του συνεδρίου ήταν να επιτευχθεί μια νομικά δεσμευτική και καθολική συμφωνία για το κλίμα, από όλα τα έθνη του κόσμου. Για πρώτη φορά, η Διάσκεψη έληξε με συμφωνία των κρατών που έλαβαν μέρος, η οποία έχει ως στόχο τον περιορισμό της αύξησης της θερμοκρασίας της Γης «αρκετά λιγότερο από 2 βαθμούς Κελσίου» μέχρι το 2100.


Конференция по климату в Париже (2015)

Конференция по климату в Париже ("COP21"), посвящённая климатическим изменениям, проходила в Ле-Бурже во Франции с 30 ноября по 12 декабря 2015 года. Это 21-я конференция, проводимая в рамках Рамочной конвенции ООН об изменении климата (СОР 21) и 11-я — в рамках совещания сторон по Киотскому протоколу (CRP-11). Результатом конференции стала выработка Парижского соглашения.


La XXI Conferenza delle Parti dell'UNFCCC, COP 21 o CMP 11, si è tenuta a Parigi, Francia, dal 30 novembre al 12 dicembre del 2015. È stata la 21ª sessione annuale della conferenza delle parti della Convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici (UNFCCC) del 1992 e l'11ª sessione della riunione delle parti del protocollo di Kyoto del 1997.


2015년 유엔 기후 변화 회의

2015년 유엔 기후 변화 회의(, )는 2015년 11월 30일부터 12월 12일까지 프랑스 파리에서 열린 기후변화 국제회의이다.