A kápolnai csatában 1849. február 26-27-én a magyar honvédsereg nem szenvedett vereséget, bár a csatatér a császári-királyi csapatok kezén maradt, akik nem aknázták ki a helyzetet, és visszavonultak Budára. Ténylegesen a Görgei-hadtest nem tudott beavatkozni, miután Görgei – „nem találván meg a főhadiszállást” késedelmesen vette volna fel a harcérintkezést. Klapka elfelejtette biztosítani a Siroki-völgyet, így a visszavonulás elkerülhetetlen volt. A szabadságharc egyetlen kétnapos ütközetének mérlege valójában az „eldöntetlen” felé hajlott, hiszen egyik fél sem érte el stratégiai célját, bár Windisch-Grätz, a Császári-Királyi hadsereg vezetője túlértékelte a csatát, és azt jelentette a Bécsi udvarnak, hogy „a lázadó hordákat iszonyú mennyiségben pusztította el”. Ennek hatására adta ki az ifjú Ferenc József, aki a hadvezéri jelentést komolyan vette, 1849. március 4-én az olmützi alkotmányt. A későbbi hadi események – a tavaszi hadjárat – igazolták, hogy a magyar hadtestek megőrizték ütőképességüket, harckészségüket, Windisch-Graetz jelentése tehát mindenképpen túlzás volt.


Битка код Каполне

Битка код Каполне била је део Мађарске револуције 1848.


Die Schlacht bei Kápolna war eine Schlacht des Ungarischen Unabhängigkeitskrieges. Sie fand am 26. und 27. Februar 1849 bei Kápolna im Komitat Heves in Nordungarn statt. Die Ungarn unter General Henryk Dembiński gingen mit drei Armeekorps gegen das österreichische II. Korps in die Offensive. Am 26. Februar rückte das II. Korps (FML Graf Wrbna) von Gyöngyös gegen Kápolna vor, während südlich davon die Division des FML Schwarzenberg von Arokszállás auf Kál vorging, wobei sich die Schlacht bei Kápolna entwickelte. Die österreichische Brigade Colloredo konnte die ungarische Division unter Oberstleutnant Ernst Pöltenberg im Wald von Vécs festhalten. Am folgenden Tag griff bei den Kaiserlichen zusätzlich das Korps Schlick vom Norden her in die Schlacht ein. General Klapka hatte das Sirok-Tal nicht gesichert, sodass der ungarische Rückzug auf Mezőkövesd unvermeidlich war. Die ungarische Armee wurde bei Kápolna nicht vollständig geschlagen, das Schlachtfeld blieb aber in den Händen der kaiserlichen Truppen, die sich ihrerseits nach Buda zurückzogen.


Сражение при Капольне

Сражение при Капольне — эпизод Венгерской войны, в ходе которого австрийские императорские войска Виндишгреца нанесли поражение венгерским мятежникам Дембинского.


Bitwa pod Kápolną (dziś: "Căpâlna") – starcie zbrojne, które miało miejsce 26/27 lutego 1849 pomiędzy Austrią a Węgrami, podczas powstania węgierskiego.


The Battle of Kápolna was a battle in the Hungarian Revolution of 1848, fought on 26 and 27 February 1849. The battle ended with Austrian victory and influenced the politics of central Europe: Franz Joseph I announced the March Constitution of Austria on 4 March 1849.


Az 1663–64-es Habsburg–török háború vagy hetedik Habsburg–török háború a magyarországi török harcok egyik nagy epizódja. A háború a Habsburg Birodalom, a Magyar Királyság és Horvátország harca volt a Török Birodalom ellen, melybe fegyveresen beavatkozott a Német-római Birodalom, az északnémet fejedelmek által létrehozott Rajnai Szövetség, Franciaország, Lengyelország, valamint egyéb nemzetközi segédhadak. A szultán oldalán részt vett, igaz nem jelentős erőkkel, az Erdélyi Fejedelemség is. Csapataikkal támogatták a szultánt a hűbéres román fejedelmek és a tatárok.


Аустријско-турски рат (1663—1664)

Аустро-турски рат (1663—1664) био је кратак ратни сукоб између Хабзбуршке монархије и Османског царства. Рат је завршен миром у Вашвару.


Der Türkenkrieg von 1663/1664, auch 4. Österreichischer Türkenkrieg genannt, war ein einjähriger militärischer Konflikt zwischen dem Habsburgerreich und dem Osmanischen Reich. Den Habsburgern gelang zunächst ein Abwehrerfolg durch den habsburgischen Oberbefehlshaber Graf Raimondo Montecuccoli gegen das osmanische Hauptheer, welches sich auf dem Weg nach Wien befand, in der Schlacht bei Mogersdorf. Anstatt den Sieg gegen die geschlagenen Osmanen militärisch auszunutzen, unterzeichnete Kaiser Leopold I. am 27. August 1664 den Frieden von Eisenburg/Vasvár. In diesem erkannte der römisch-deutsche Kaiser die osmanische Oberherrschaft in Siebenbürgen an, zahlte eine Abfindung und trat Großwardein und Neuhäusel im Königlichen Ungarn an die Osmanen ab. Diese erreichten damit ihre größte territoriale Ausdehnung auf ungarischem Gebiet.


המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1663–1664)

המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1663–1664) או המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית הרביעית הייתה מלחמה קצרה בין המלוכה ההבסבורגית לבין האימפריה העות'מאנית. המטרה העות'מאנית הייתה לחדש את ההתקדמות במרכז אירופה, לכבוש את וינה ולהכניע את אוסטריה. העות'מאנים הצליחו לכבוש מעוזים מרכזיים, אולם הצבא ההבסבורגי בראשותו של ריימונדו מונטקוקולי הצליח לעצור את הצבא העות'מאני בקרב על סנט גוטהארד.


Австро-турецкая война (1663—1664)

Австро-турецкая война 1663—1664 годов или Четвёртая австро-турецкая война — война между Габсбургской монархией и Османской империей.


La guerra austro-turca 1663-1664, detta anche quarta guerra austro-turca, durò solo due anni e terminò con la pace di Eisenburg che sancì la rinuncia, da parte ottomana, alle pretese di espansione in Europa per almeno 20 anni. La guerra rappresentò un successo per l'imperatore austriaco Leopoldo I, il cui comandante in capo Raimondo Montecuccoli aveva sorpreso e sconfitto nella battaglia di Mogersdorf l'esercito ottomano sulla via di Vienna. Sultano dell'Impero ottomano era allora Mehmet IV.


제4차 오스트리아-튀르크 전쟁

오스트리아-투르크 전쟁 (1663년-1664년) 혹은 제4차 오스트리아-투르크 전쟁은 합스부르크 군주국(Habsburg Monarchy)과 오스만 제국 사이에서 벌어진 짧은 전쟁이다. 합스부르크 군대를 지휘하는 라이몬도 몬테쿠콜리(Raimondo Montecuccoli)는 장크트고트하르트 전투(Battle of Saint Gotthard)에서 빈을 향해 진군하던 오스만 군대를 멈추게 하는데 성공했다. 오스만이 패배했음에도 불구하고, 바스바르 조약에 의해 유리하게 전쟁을 끝났다.


Австро-турецька війна (1663—1664)

Австро-турецька війна 1663—1664 років або Четверта австро-турецька війна — війна між Габсбурзькою монархією та Османскою імперією.


1663-1664 Osmanlı-Avusturya Savaşı; Erdel, Eflak ve Boğdan Beyliklerinin Avusturya'nın desteğiyle Osmanlı Devleti'ne karşı isyan etmeleri sonucu çıktı. Savaş, 1664 yılında yapılan Vasvar Antlaşmasıyla son bulmuştur.


La quatrième guerre austro-turque est un conflit qui opposa, en 1663 et 1664, le Saint-Empire et l'Empire ottoman. La France y participa, en tant que membre de la Ligue du Rhin, par l'expédition de Gigéri.


Štvrtá rakúsko-turecká vojna, niekedy označovaná tiež ako prvá turecká vojna, bolo vojenské stretnutie medzi habsburským súštátím a Osmanskou ríšou vedené v rokoch 1663 až 1664.


Czwarta wojna austriacko-turecka – wojna toczona w latach 1663-1664.


The Austro-Turkish War (1663–1664) or fourth Austro-Turkish War was a short war between the Habsburg Monarchy and the Ottoman Empire. The Ottoman aim was to resume the advance in central Europe, conquer Vienna and subdue Austria. The Ottomans managed to capture key strongholds, however, the Habsburg army under Raimondo Montecuccoli succeeded in halting the Ottoman army in the Battle of Saint Gotthard.


La guerra austro turca (1663-1664) o Cuarta guerra austro-turca fue un breve conflicto entre la monarquía habsburgo y el Imperio otomano. El ejército habsburgo comandado por Raimondo Montecuccoli logró detener al ejército otomano que estaba de camino a Viena en la batalla de San Gotardo. A pesar de esta derrota otomana, la guerra terminó con un tratado de paz favorable: la Paz de Vasvár.


Čtvrtá rakousko-turecká válka, někdy označovaná také první turecká válka, bylo vojenské střetnutí mezi habsburským soustátím a Osmanskou říší vedená v letech 1663 až 1664.


الحرب العثمانية-النمساوية (1663-1664)

حرب جرت بين الدولة العثمانية وملكية هابسبورغ النمساوية، سببها أن النمسا إستغلت انشغال الدولة العثمانية بالحرب مع البندقية وحرضت جورج الثاني أمير ترانسلفانيا على التمرد على العثمانيين ومهاجمة أراضيهم في المجر عام 1658، وبنى عليها قلعة نوهزل بمساعدة النمساويين، رغم مخالفة ذلك لبنود الصلح مع العثمانيين، إلا أنهم لم يستجيبوا لنداءات العثمانيين المتكررة، وحصنت النمسا القلعة وبالغت في تحصينها حتى جعلتها من أحصن القلاع في العالم.


Perang Austria-Turki (1663–1664) atau Perang Austria-Turki Keempat adalah perang singkat yang berlangsung antara Monarki Habsburg melawan Kesultanan Utsmaniyah. Tujuan Utsmaniyah adalah untuk meneruskan pergerakan pasukannya di Eropa Tengah, menaklukkan kota Wina dan menundukkan Austria. Namun, pasukan Habsburg yang dipimpin oleh Raimondo Montecuccoli berhasil menghentikan serangan Utsmaniyah di Pertempuran Szentgotthárd dan bahkan menghancurkannya, sementara pasukan Austria yang lain berhasil memperoleh kemenangan di Léva. Meskipun mengalami kekalahan, Perjanjian Vasvár menguntungkan Utsmaniyah dan malah memberikan kepada mereka wilayah Nové Zámky.


Az első csecsen háború (oroszul: "первая чеченская война") 1994 és 1996 között zajlott Oroszország és Csecsenföld között, melynek eredményeként Csecsenföld egy időre gyakorlatilag függetlenné vált Oroszországtól.


De Eerste Tsjetsjeense oorlog (Russisch: первая чеченская война; "pervaja tsjetsjenskaja vojna") werd uitgevochten tussen Rusland en de Tsjetsjeense Republiek Itsjkerië van 1994 tot 1996 en resulteerde uiteindelijk in feite in de onafhankelijkheid van Tsjetsjenië van Rusland.


Први чеченски рат

Први чеченски рат вођен је између Русије и Чеченије од 1994. до 1996. и резултовао је дефакто независношћу Чеченије као Чеченске републике Ичкерије.


第一次チェチェン紛争（だいいちじチェチェンふんそう）は、1994年から1996年にかけて、ロシア連邦からの独立を目指すチェチェン共和国独立派武装勢力と、それを阻止しようとするロシア連邦軍との間で発生した紛争。


Första Tjetjenienkriget utbröt då ryska styrkor försökte återerövra utbrytarrepubliken Tjetjenien i Nordkaukasien under en tvåårsperiod från 1994 till 1996.


Der Erste Tschetschenienkrieg war ein militärischer Konflikt zwischen der Kaukasusrepublik Tschetschenien und Russland von 1994 bis 1996.


Першая чачэнская вайна

Першая чачэнская вайна — баявыя дзеянні паміж Расіяй і непрызнанай Ічкерыяй, якія пачаліся 11 снежня 1994 года і скончылася 31 жніўня 1996 года. Баявыя дзеянні ў асноўным адбываліся ў Чачні. Вайна пачалася зімой 1994—1995 гадоў з баёў за горад Грозны. Затым баі перамясціліся ў горную частку Чачні. ТэрарыстШаміль Басаеў у 1995 годзе ўчыніў наезд у гарадок Будзёнаўск, дзе захапіў бальніцу й радзільны дом, што прымусіла расіян абвясціць аб перамір’і і пачаць перагаворы з чачэнцамі. У 1996 годзе чачэнцы захапілі Грозны й пасля перагавораў з расіянамі дамагліся вываду расійскіх войскаў з Чачні.


מלחמת צ'צ'ניה הראשונה

מלחמת צ'צ'ניה הראשונה (השם הרשמי: המבצע להשבת הסדר החוקתי ברפובליקת צ'צ'ניה) היא מלחמה שהתרחשה בשטחי צ'צ'ניה ובאזורי צפון הקווקז בין כוחות צבא ומשטרה רוסיים לבין הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה שהכריזה על עצמה באופן חד צדדי כמדינה עצמאית בשנת 1991 ותבעה להיפרד מהפדרציה הרוסית. המבצע נועד להשתלט על המחוז הבדלני ולהשיבו לשליטת הממשלה הפדרלית.


Πρώτος Πόλεμος της Τσετσενίας

Πρώτος Πόλεμος της Τσετσενίας ονομάστηκε η στρατιωτική σύρραξη της περιόδου Δεκεμβρίου 1994 - Αυγούστου 1996 ανάμεσα στη Ρωσική Ομοσπονδία και τη Δημοκρατία της Τσετσενίας. Μετά την αρχική ρωσική εκστρατεία του 1994-95, που ολοκληρώθηκε με την καταστροφή της πόλης του Γκρόζνυ, πρωτεύουσας της Τσετσενίας, οι ρωσικές ομοσπονδιακές δυνάμεις επιχείρησαν να πάρουν τον έλεγχο της ορεινής περιοχής της Τσετσενίας αλλά αναχαιτίστηκαν από τους Τσετσένους αντάρτες και τις επιδρομές τους στα πεδινά, παρά την καταφανή υπεροχή τους σε ανθρώπινο δυναμικό, οπλισμό και αεροπορική υποστήριξη.


Первая чеченская война

Пе́рвая чече́нская война́ (официально: Операции по восстановлению конституционного порядка в Чечне годов, или Вооружённый конфликт в Чеченской Республике и на прилегающих к ней территориях Российской Федерации; также известна как Первая чеченская кампания и Первая российско-чеченская война, ) — боевые действия на территории Чечни и приграничных регионов Северного Кавказа между войсками России (ВС и МВД) и непризнанной Чеченской Республикой Ичкерия с целью взятия под контроль территории Чечни, на которой в 1991 году была провозглашена Чеченская Республика Ичкерия.


Ensimmäinen Tšetšenian sota käytiin Venäjän ja Tšetšenian välillä vuosina 1994–1997. Sota johtui siitä, että tšetšeenien itsenäisyyttä ajavat tahot julistivat maan itsenäiseksi Neuvostoliiton hajottua.


Prva Čečenska vojna je bila oborožen spopad med Rusko federacijo in samooklicano Čečensko republiko. Vojna se je začela decembra 1994 z napadom ruske vojske na Čečenijo. Vzroki zanjo so bile številne politične, kulturne in zgodovinske zamere ter svobodni duh, ki je po razpadu Sovjetske zveze zajeli celotno regijo in državo. Sprav je bilo videti, da bo mogočna ruska vojska brez težav porazila majhne in slabo oborožene čečenske paravojaške skupine, krvava bitka za Grozni je dokazalo nasprotno. Ruske izgube v ljudeh in materialu so naraščale iz dneva dan, v čečenskih mestih pa so izginile celotne brigade. Po februarja 1995 so se boji iz mest preselili v težko dostopne hribe. Majhne vendar dobro oborožene čečenske skupine so z gverilskimi napadi dobesedno ohromile rusko vojsko, ki ji ni pomagala ne premoč v oklepu ne v zraku. Junija istega leta je bilo zaradi krize s talci doseženo začasno premirje, to je čečenskim skupinam dalo čas, da so se ponovno reorganizirale in boje preselile v dolino za sovražnikovo črto. To je rusko vojsko in javno mnenje, zaradi naraščajočih izgub, tako demoraliziralo, da so od predsednika Rusije Borisa Jelcina zahtevali takojšnje končanje vojne. Boji so se končali avgusta 1996 s podpisom premirja in popolno čečensko zmago.


Първа чеченска война

Първата чеченска война представлява военен конфликт между Руската федерация и Чеченската република Ичкерия от декември 1994 до август 1996 г. Конфликтът се води в Чечения и няколко населени пункта в съседни региони на Северен Кавказ с цел да се удържи Чечения в състава на Руската федерация. Най-често се нарича в медиите „Първа чеченска война“, макар официалното определение на властите да е „мерки по поддръжката на конституционния ред“. Конфликтът и предшестващите го действия се характеризира с голям брой жертви сред цивилното население, военните и правоохранителните органи, масов геноцид на руските жители в Чечения, както и на граждани от други националности.


প্রথম চেচেন যুদ্ধ

প্রথম চেচেন যুদ্ধ বা চেচনিয়ার যুদ্ধ ছিল ১৯৯৪ সালের ডিসেম্বর থেকে ১৯৯৬ সালের আগস্ট পর্যন্ত রাশিয়া এবং ইচকেরিয়া চেচেন প্রজাতন্ত্রের মধ্যে অনুষ্ঠিত একটি যুদ্ধ। ১৯৯৪–১৯৯৫ সালের প্রাথমিক অভিযানে রুশ সৈন্যরা চেচনিয়ার পার্বত্য অঞ্চলের নিয়ন্ত্রণ নেয়ার প্রচেষ্টা চালায়, কিন্তু প্রচুর লোকবল, অস্ত্রশস্ত্র ও বিমান সমর্থন থাকা সত্ত্বেও চেচেন গেরিলা যোদ্ধারা রুশ বাহিনীকে কোণঠাসা করে ফেলে। রুশ সৈন্যদের মনোবলের অভাব, রুশ জনমতের তীব্র বিরোধিতা এবং গ্রোজনির যুদ্ধে রুশদের পরাজয়ের ফলে বোরিস ইয়েলৎসিনের সরকার ১৯৯৬ সালে চেচেনদের সঙ্গে যুদ্ধবিরতি ঘোষণা করতে বাধ্য হয় এবং পরবর্তী বছর তাদের সঙ্গে একটি শান্তিচুক্তি স্বাক্ষর করে।


La prima guerra cecena venne combattuta tra Russia e Cecenia dal 1994 al 1996 e finì con la dichiarazione d'indipendenza della Cecenia dalla Russia e la nascita della Repubblica Cecena d'Ičkeria.


1차 체첸 전쟁(First Chechen War)은 체첸 독립파와 러시아 연방 및 러시아와의 합병을 희망하는 체첸 세력 사이에 발생한 내전이다. 1996년 8월 31일 하사브유르트 협의에 의해 정전을 선언했다.


Перша російсько-чеченська війна

Пе́рша чече́нська війна́ (, також відома як Перша чеченська кампанія (), Перша російсько-чеченська війна, або з офіційної російської точки зору як Збройний конфлікт у Чеченській Республіці та на прикордонних територіях Російської Федерації ()) — військовий конфлікт між Російською Федерацією та Чеченською Республікою Ічкерією, що відбувався переважно на території Чечні у період з 1994 року по 1996 рік. Результатом конфлікту стала перемога чеченських збройних сил та виведення російських військ, масові руйнування, жертви та збереження Чечнею незалежності.


جنگ نخست چچن

جنگ نخست چچن () که با نام‌های کمپین نخست چچن () یا جنگ نخست روسی-چچنی نیز شناخته می‌شود مجموعه درگیری نظامی میان فدراسیون روسیه و جمهوری چچن ایچکریا که از دسامبر ۱۹۹۴ تا اوت ۱۹۹۶ در جریان بود. بعد از درگیری‌های اولیه سال‌های ۱۹۹۴ تا ۱۹۹۵ و نبرد خونین گروزنی نیروهای فدرال روسی تلاش کردند تا کنترل خود را بر مناطق کوهستانی چچن بیشتر کنند اما با وجود برتری نظامی روس‌ها از نظر تعداد نیروی انسانی، نیروی هوایی و آتش توپخانه ای، توسط چریک‌های چچنی مجبور به عقب‌نشینی شدند. این اقدام باعث تضعیف جدی روحیه نیروهای فدرال شد و نارضایتی عمومی مردم روسیه را در پی داشت به طوری که بوریس یلتسین، رئیس‌جمهور روسیه، مجبور به اعلام آتش‌بس شد و در سال ۱۹۹۶ معاهده صلح روسیه-چچن را امضا کرد.


第一次车臣战争发生于1994年12月至1996年8月，是俄罗斯联邦与伊奇克里亚车臣共和国及其高加索穆斯林武裝分子盟友之间的一次军事冲突。俄罗斯于1994年12月11日出兵车臣，试图重新吞併在蘇聯解體後成立的新興車臣共和國；在格罗兹尼战役后，车臣軍退入山区与俄军展开了游击战。在此期间交战双方与车臣当地居民均遭受了惨重伤亡。最终俄罗斯不得不签订停火条约，并将部队撤出车臣。俄罗斯最終戰敗並全面撤退，车臣武装则保住了其独立地位。


A Primeira Guerra da Chechênia, foi um conflito bélico na República da Chechênia, ocorrido entre 1994 a 1996 e que resultou na independência "de fato", não "de jure", deste território sob controle da Rússia, que adotou o nome de República Chechena da Ichkeria.


La Primera Guerra de Txetxènia fou un conflicte que esclatà quan l'exèrcit rus envaí Txetxènia el 1994, amb la finalitat de controlar un territori que des del 1991, amb el govern de Djokhar Dudàiev i l'autoproclamada República Txetxena d'Itxkèria, gaudia d'una independència "de facto". Malgrat les forces russes desplegaren l'operatiu més gran des de la Guerra d'Afganistan, amb una enorme superioritat en nombre d'homes, armament i mitjans aeris, van ser incapaces de controlar la totalitat del territori txetxè, especialment el muntanyós. L'agost de 1996, l'enviat del Kremlin Aleksandr Lébed signà un acord de pau amb els rebels txetxens a la ciutat daguestànica de Khassaviürt.


Den første Tsjetsjenia-krigen (russisk: Пе́рвая чече́нская война́; "Pervaja tsjetsjenskaja vojna"; tsjetsjensk: Дуьххьара нохчи-оьрсийн тIом; "Duuxẋara noxçi-örsii thom"; "den første tsjetsjensk-russiske krig"), også kjent som krigen i Tsjetsjenia, var en konflikt mellom Den russiske føderasjon og den tsjetsjenske republikken Itsjkeria som ble utkjempet mellom desember 1994 og august 1996. Itsjkeria forsøkte å løsrive seg fra føderasjonen og erklærte seg i 1991 uavhengig etter Sovjetunionens fall, men ble ikke anerkjent av det internasjonale samfunnet, og ble truet med invasjon fra den nye russiske staten, som ikke ville godkjenne tsjetsjenernes uavhengighet.


Birinci Çeçen Savaşı, diğer adıyla Çeçenistan Savaşı, Rusya Federasyonu ile Çeçen İçkerya Cumhuriyeti arasındaki, Aralık 1994'ten Ağustos 1996'ya kadar süren savaştır. 1994–1995 yıllarında, özellikle Grozni Muharebesi'nde zirveye ulaşan başlangıç harekâtından sonra Rus kuvvetleri, Çeçenistan'ın dağlık bölgelerinin kontrolünü ele geçirmeye çalıştı ancak daha üst konumda olduğu asker sayısı, silah gücü, yakın hava desteği gibi faktörlere rağmen, Çeçen gerilla savaşı ve düz arazilere yapılan baskınlar nedeniyle geri çekildi. Bunlar sonucunda oluşan Rus kuvvetlerindeki geniş çaplı demoralizasyon ve Rus kamuoyunun savaşa yönelik yaygın karşıtlığı, Boris Yeltsin hükûmetinin 1996'da Çeçenlerle ateşkes ilan etmesine ve bundan bir yıl sonra barış antlaşması imzalamasına neden oldu.


Cuộc chiến Chechnya lần thứ I là một cuộc xung đột giữa Liên bang Nga và Cộng hòa Chechnya Ichkeria, từ tháng 12 năm 1994 đến tháng 8 năm 1996. Nguyên nhân bắt nguồn từ việc Chính phủ tự trị ở Chechnya tuyên bố độc lập, ly khai vùng này khỏi nước Nga. Chính phủ Nga không chấp nhận việc một vùng lãnh thổ của họ ly khai vì nó đe dọa sự toàn vẹn lãnh thổ của nước Nga, nên đã đem quân đánh dẹp chính phủ Chechnya.


La première guerre de Tchétchénie entre les Forces armées de la fédération de Russie et les séparatistes de la Tchétchénie (située dans le Caucase du Nord russe) se déroula de 1994 (date du déclenchement de l'offensive militaire russe) à 1996 (date de l'accord de paix de Khassaviourt).


Prvá čečenská vojna predstavuje ozbrojený konflikt medzi Ruskou federáciou a čečenským regiónom vtedy známym ako Čečenská republika Ičkéria. Prebiehal medzi decembrom 1994 a augustom 1996 a podľa oficiálnych údajov si vyžiadal vyše 5500 mŕtvych na strane ruských síl a pravdepodobne 3000 až 15 000 mŕtvych na strane čečenských povstalcov. Rôzne zdroje odhadujú počet civilných obetí na 30 000 až 100 000, ďalších viac ako 500 000 ľudí muselo opustiť svoje domovy.


I wojna w Czeczenii – konflikt zbrojny pomiędzy separatystami czeczeńskimi usiłującymi utworzyć niepodległe państwo czeczeńskie i rosyjskimi wojskami federalnymi, datowany na okres od 11 grudnia 1994 roku do 31 sierpnia 1996 roku. Konflikt objął swym zasięgiem głównie Czeczenię, w niewielkim stopniu: kraj stawropolski, Osetię Północną, Inguszetię i Dagestan.


The First Chechen War (), also known as the First Chechen Campaign (), or First Russian-Chechen war () was a rebellion by the Chechen Republic of Ichkeria against the Russian Federation, fought from December 1994 to August 1996. The first war was preceded by the Russian Intervention in Ichkeria, in which Russia tried to covertly overthrow the Ichkerian government. After the initial campaign of 1994–1995, culminating in the devastating Battle of Grozny, Russian federal forces attempted to seize control of the mountainous area of Chechnya but were set back by Chechen guerrilla warfare and raids on the flatlands despite Russia's overwhelming advantages in firepower, manpower, weaponry, artillery, combat vehicles, airstrikes and air support. The resulting widespread demoralization of federal forces and the almost universal opposition of the Russian public to the conflict led Boris Yeltsin's government to declare a ceasefire with the Chechens in 1996 and sign a peace treaty a year later.


La primera guerra chechena ("Первая чеченская война" en ruso; Дуьххьара нохчи-оьрсийн том en checheno) comenzó cuando el Ejército ruso intentó recuperar el control de la República de Chechenia entre diciembre de 1994 y agosto de 1996, cuando tuvo lugar la devastadora y final batalla de Grozni.


První čečenská válka (11. prosince 1994 – 31. srpna 1996) byl konflikt mezi Ruskem a jednostranně vyhlášeným nezávislým státem Čečenská republika Ičkerie. Válku započal vpád ozbrojených sil Ruské federace na území Čečenska.


الحرب الشيشانية الأولى

الحرب الشيشانية الأولى، والمعروفة أيضا باسم الحرب في الشيشان، هي حرب دارت رحاها بين روسيا والشيشان بين ديسمبر 1994 وأغسطس 1996. أدت إلى استقلال فعلي وليس رسمي للشيشان عن روسيا وإنشاء جمهورية الشيشان إشكيريا.


Perang Chechnya I (bahasa Rusia: первая чеченская война) adalah perang antara Rusia dengan Chechnya dari tahun 1994 sampai 1996. Hasil akhirnya adalah kemerdekaan secara "de facto" Chechnya.


A 2007-es női labdarúgó-világbajnokság-ot Kínában rendezték 2007. szeptember 10–30. között. Eredetileg Kína lett volna a házigazdája a 2003-as FIFA Női Világbajnokságnak, de az országban lévő súlyos akut légúti szindróma miatt az esemény az Amerikai Egyesült Államokba költözött. A FIFA azonnal odaítélte a 2007-es eseményt Kínának, amely az jelentette, hogy nem választanak új rendező országot a 2011-es női labdarúgó-világbajnokság házigazdájának szavazásáig.


Wereldkampioenschap voetbal vrouwen 2007

Het wereldkampioenschap voetbal vrouwen 2007 werd gehouden in China van 10 tot en met 30 september 2007. Duitsland won voor de tweede opeenvolgende keer het toernooi. Het versloeg in de finale Brazilië met 2-0. Opvallend was dat Duitsland in het gehele toernooi geen enkele tegengoal te verwerken kreeg. Zowel bij de vrouwen als bij de mannen is dit een unicum. De Duitsers begonnen het toernooi direct met een monsterscore in de openingswedstrijd van het toernooi; Argentinië werd met 11-0 aan de kant gezet.


2007 FIFA女子ワールドカップ

2007 FIFA女子ワールドカップ（）は、2007年9月10日から9月30日にかけて、中国で開催された第5回目のFIFA女子ワールドカップである。


Världsmästerskapet i fotboll för damer 2007 var det femte i ordningen och det första med prispengar. Det spelades 10–30 september 2007 i Kina. Mästerskapet vanns av Tyskland som finalbesegrade Brasilien med 2-0 och som vann sitt andra VM i rad. Bronset vanns av som besegrade Norge med 4-1 i bronsmatchen.


Die Endrunde der Fußball-Weltmeisterschaft der Frauen 2007 war die fünfte Ausspielung des bedeutendsten Turniers für Frauenfußball-Nationalmannschaften und wurde vom 10. bis 30. September 2007 zum zweiten Mal nach 1991 in China ausgetragen. Ursprünglich war China für die Veranstaltung der Weltmeisterschaft 2003 vorgesehen. Nach dem Ausbruch der Lungenkrankheit SARS in Ostasien beschloss das FIFA-Exekutivkomitee im Mai 2003 eine Verlegung des Turniers in die USA. Als Kompensation wurde China mit der Ausrichtung der Weltmeisterschaft im Jahr 2007 betraut.


גביע העולם בכדורגל נשים 2007

גביע העולם בכדורגל נשים 2007 (אנגלית: 2007 FIFA Women's World Cup) נערך ברפובליקה העממית של סין. גביע העולם החל ב-10 בספטמבר 2007 והסתיים ב-30 בספטמבר. מונדיאל זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו ביוני 2005, שבהם שיחקו 129 נבחרות לאומיות מתוך 208 הנבחרות החברות בפיפ"א.


Campionatul Mondial de Fotbal Feminin 2007 a fost o competiție internațională de fotbal pentru femei organizată în China de pe 10 septembrie 2007 până pe 30 septembrie 2007. Inițial, China trebuia să găzduiască Campionatul Mondial de Fotbal Feminin 2003, dar epidemia de SARS din această țară a determinat mutarea competiției în Statele Unite. FIFA a dat imediat drepturile de organizare pentru turneul din 2007 Chinei.


Чемпионат мира по футболу среди женщин 2007

5-й чемпионат мира по футболу среди женщин проходил с 10 по 30 сентября 2007 года на стадионах Китая, в городах Шанхай, Чэнду, Гуанчжоу, Тяньцзинь, Ухань и Ханчжоу. В турнире приняли участие 16 женских сборных.


Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut olivat viidennet FIFA:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Kiinassa 10.–30. syyskuuta 2007. Otteluita pelattiin viidessä eri kaupungissa: Chengdu, Hangzhou, Shanghai, Tianjin ja Wuhan.


Il Campionato mondiale di calcio femminile 2007, quinta edizione ufficiale della manifestazione, si è disputato in Cina dal 10 al 30 settembre 2007. In origine la Cina era stata scelta per ospitare il torneo del 2003, ma lo diffusione dell'epidemia di SARS nel paese costrinse la FIFA a spostare l'evento negli Stati Uniti d'America. Di conseguenza, la FIFA assegnò l'evento successivo alla Cina.


2007년 FIFA 여자 월드컵은 중국에서 열린 다섯 번째 FIFA 여자 월드컵 대회로 2007년 9월 10일부터 9월 30일까지 20일간 열렸다.


Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2007 — п'ятий чемпіонат світу з футболу серед жінок, що проходив у Китаї з 10 по 30 вересня 2007 року. Китай мав приймати попередній розіграш турніру, однак через епідемію атипової пневмонії 3 травня 2003 його перенесли до США за рішенням ФІФА. Асоціація одразу гарантувала азійській країні проведення турніру 2007 року, що означало, що не буде проводитись відбір господарів на цей розіграш.


جام جهانی فوتبال زنان ۲۰۰۷

جام جهانی فوتبال زنان ۲۰۰۷ چهارمین دورهٔ جام جهانی فوتبال زنان است که در کشور چین برگزار شد.


2007年國際足協女子世界盃

2007年國際足協女子世界盃（）決賽周為國際足協第 5 屆舉行的國際足協女子世界盃，於2007年9月10日至30日舉行，主辦國於中國。事實上，中國本是2003年女子世界盃的主辦國，但由於當時SARS在當地爆發，故此，主辦權為美國所有。及後，國際足協將2007年女子世界盃的主辦權補發給中國。


Copa do Mundo de Futebol Feminino de 2007

A Copa do Mundo (ou Campeonato Mundial) de Futebol Feminino de 2007 realizou-se na China, entre 10 e 30 de setembro e foi vencida pela Alemanha após derrotar o Brasil na final. Originalmente, a China seria o anfitrião da Copa de Mundo feminina de 2003, porém com os problemas relacionados a Síndrome respiratória aguda grave ocorridos no país, o evento teve de ser movido para os Estados Unidos. A Federação Internacional de Futebol, então, imediatamente garantiu como país-sede a China.


La Copa Mundial Femenina de Futbol 2007 va ser la quarta edició del torneig. Va tenir lloc a la Xina, que hauria hagut d'albergar el Mundial 2003 però la va perdre per l'epidèmia de grip aviar. Alemanya, vigent campió, va guanyar el seu segon Mundial al derrotar 2-0 al Brasil a la final. És l'única vegada fins ara que una selecció ha guanyat dos edicions consecutives.


VM i fotball for kvinner 2007 ble arrangert i Kina fra 10. til 30. september. Opprinnelig ble Kina tildelt mesterskapet i 2003, men utbruddet av lungesykdommen SARS i Kina tvang fram en flytting av mesterskapet til USA. FIFA tildelte umiddelbart mesterskapet i 2007 til Kina. Tyskland ble verdensmester etter å ha beseiret Brasil med 2-0 i finalen. Tyskland vant alle sine seks kamper uten å slippe in et eneste mål. De fikk målforskjellen 21-0. USA ble bronsemedaljører, de beseiret Norge med 4-1 i bronsefinalen.


Giải vô địch bóng đá nữ thế giới 2007 (hay World Cup nữ 2007) được tổ chức tại Trung Quốc từ ngày 10 tháng 9 đến ngày 30 tháng 9 năm 2007. Đáng ra, Trung Quốc là chủ nhà Giải vô địch bóng đá nữ thế giới 2003, tuy nhiên do dịch bệnh SARS bùng phát năm 2003 ở Trung Quốc nên giải đã chuyển sang Hoa Kỳ. Do vậy, Trung Quốc trở thành chủ nhà của giải đấu này mà không cần qua bầu chọn.


Piala Dunia Wanita FIFA 2007 telah berlangsung di Shanghai, China dari 10 September 2007 - 30 September 2007 . China sepatutnya menjadi tuan rumah Piala Dunia Wanita FIFA 2003 tetapi berhadapan dengan wabak SARS lalu dipindahkan ke Amerika Syarikat.


La Coupe du monde féminine de football 2007 se tient en Chine du 10 au . Il s'agit de la cinquième édition. La Chine avait été choisie pour organiser la Coupe du monde 2003, mais l'apparition du SRAS avait forcé la FIFA à déplacer l'événement aux États-Unis. La FIFA a alors décidé d'accorder à nouveau l'organisation de l'édition suivante en 2007 à la Chine. Le titre mondial est remporté par l'Allemagne qui s'impose en finale contre le Brésil après avoir marqué au cours du tournoi sans en concéder un seul. L'affluence totale a été de pour une moyenne de par rencontre.


V Mistrzostwa Świata w Piłce Nożnej Kobiet 2007 (ang.: "FIFA Women's World Cup 2007") zostały rozegrane w Chinach w dniach 10-30 września 2007. W turnieju finałowym wystartowało 16 drużyn narodowych.


The 2007 FIFA Women's World Cup, the fifth edition of the FIFA Women's World Cup, was an international association football competition for women held in China from 10 to 30 September 2007. Originally, China was to host the 2003 edition, but the outbreak of SARS in that country forced that event to be moved to the United States. FIFA immediately granted the 2007 event to China, which meant that no new host nation was chosen competitively until the voting was held for the 2011 Women's World Cup.


La Copa Mundial Femenina de la FIFA China 2007™ (en chino: 2007年FIFA女子世界杯) fue la quinta edición de la Copa Mundial Femenina de Fútbol organizada por la FIFA. Esta versión del torneo se realizó en la República Popular China, del 10 al 30 de septiembre de 2007. El país, que ya había organizado la primera edición del evento en 1991, fue posteriormente designado como sede de la Copa Mundial Femenina de Fútbol de 2003, pero el estallido de la epidemia de síndrome respiratorio agudo severo obligó al traslado del torneo a los Estados Unidos. Tras ello, la FIFA garantizó a la nación asiática la organización del siguiente certamen, como preludio a los Juegos Olímpicos de Pekín 2008.


Mistrovství světa ve fotbale žen 2007 bylo páté mistrovství pořádané fotbalovou asociací FIFA. Turnaj hostila Čína, které bylo kvůli epidemii SARS odebráno pořadatelství minulého mistrovství. Vítězem se stala německá ženská fotbalová reprezentace, která tak obhájila titul z minulého ročníku. Turnaj hostilo pět měst Čcheng-tu, Chang-čou, Šanghaj, Tchien-ťin, Wu-chan.


VM i fodbold for kvinder 2007 var det femte officielle VM for kvinder i FIFA-regi. Slutrunden fandt sted i Kina i perioden 10. – 30. september 2007.


كأس العالم للسيدات 2007

كأس العالم لكرة القدم للسيدات الخامسة تجري من 10 إلى 30 سبتمبر 2007 في جمهورية الصين الشعبية بمشاركة 16 دولة.


ฟุตบอลโลกหญิง 2007

ฟุตบอลโลกหญิง 2007 หรือ "ไชน่า 2007" เป็นการแข่งขันฟุตบอลโลกหญิง ครั้งที่ 5 จัดขึ้นระหว่างวันที่ 10-30 กันยายน พ.ศ. 2550 ที่ สาธารณรัฐประชาชนจีน นับเป็นครั้งที่ 2 ที่ประเทศจีนเป็นเจ้าภาพจัดกการแข่งขันฟุตบอลโลกหญิง


Piala Dunia Wanita FIFA 2007 adalah edisi ke-5 turnamen sepak bola Piala Dunia Wanita FIFA. Turnamen ini diselenggarakan di Republik Rakyat Tiongkok pada tanggal 10 hingga 30 September 2007. Pada awalnya, Tiongkok ditunjuk untuk menyelenggarakan edisi 2003, namun dipindahkan ke Amerika Serikat karena merebaknya sindrom pernapasan akut berat ("Severe Acute Respiratory Syndrome", SARS). Hal tersebut membuat Tiongkok terpilih otomatis untuk menyelenggarakan edisi ini. 16 tim berpartisipasi pada putaran final. Edisi ini dibuka dengan pertandingan antara dan , yang berhasil dimenangkan oleh Jerman dengan 11 gol tanpa balas.


A monacói nagydíj volt az 1993-as Formula–1 világbajnokság hatodik futama.


1993年モナコグランプリ

1993年モナコグランプリ（LI Grand Prix Automobile de Monaco）は、1993年のF1世界選手権第6戦として5月23日にモンテカルロ市街地コースで開催された。


Der Große Preis von Monaco 1993 fand am 23. Mai statt und war das sechste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1993.


Гран-при Монако 1993 года

Гран-при Монако 1993 года — шестой этап чемпионата Мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1993 года. Прошёл на трассе в Монте-Карло, Монако. Соревнования состоялись 23 мая 1993 года.


Monacon Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 538. osakilpailu ja 40. Monacon GP. Se ajettiin 23. toukokuuta Monacon ahtaalla katuradalla.


Velika nagrada Monaka 1993 je bila šesta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1993. Odvijala se je 23. maja 1993.


Il Gran Premio di Monaco 1993 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato il 23 maggio 1993 sul Circuito di Monaco. La gara è stata vinta da Ayrton Senna su McLaren.


Гран-прі Монако 1993

Гран-прі Монако — шостий етап у чемпіонаті Формули-1 1993 року, відбувся 23 травня. Перемогу здобув Айртон Сенна і обійшов у загальному заліку Алена Проста. Бразилець здобув шосту перемогу на Гран-прі Монако, що стало рекордом цього етапу Формули-1.


Resultados do Grande Prêmio de Mônaco de Fórmula 1 realizado em Montecarlo em 23 de maio de 1993. Sexta etapa da temporada, teve como vencedor o brasileiro Ayrton Senna, da McLaren-Ford.


1993 Monako Grand Prix (resmi adıyla LI Grand Prix Automobile de Monaco), 23 Mayıs 1993 tarihinde Circuit de Monaco, Monte Carlo'da yapılmış olan Formula 1 yarışı. Monako 1993 Formula 1 sezonu'nun toplamda 6. mücadelesiydi.


Résultats du Grand Prix de Monaco 1993, couru sur le circuit de Monaco le .


Grand Prix Monako 1993 (oryg. Grand Prix Automobile de Monaco) – szósta runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1993, która odbyła się 23 maja 1993, po raz 40. na torze Circuit de Monaco.


The 1993 Monaco Grand Prix (formally the 51e Grand Prix de Monaco) was a Formula One motor race held at Monaco on 23 May 1993. It was the sixth race of the 1993 Formula One World Championship.


Grand Prix Monaka 1993 (LI. Grand Prix Automobile de Monaco), šestý závod 44. ročníku mistrovství světa jezdců Formule 1 a 35. ročníku poháru konstruktérů, historicky již 538. grand prix, se uskutečnila na okruhu Circuit de Monaco.


Grand Prix Monako 1993 merupakan perlombaan Formula Satu yang diselenggarakan pada tanggal 23 Mei 1993 di Sirkuit Monako. Lomba ini dimenangkan oleh Ayrton Senna dari tim McLaren-Ford. Ini menjadi kemenangan keenam Senna di Monako sekaligus kemenangan kelima berturut-turut sejak GP Monako 1989.


A San Marinó-i nagydíj volt az 1993-as Formula–1 világbajnokság negyedik futama.


Der Große Preis von San Marino 1993 fand am 25. April auf dem Autodromo Enzo e Dino Ferrari statt und war das vierte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1993.


Гран-при Сан-Марино 1993 года

Гран-при Сан-Марино 1993 года — четвёртый этап чемпионата Мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1993 года. Прошёл на трассе автодроме Энцо и Дино Феррари в Имоле, Италия. Соревнования состоялись 25 апреля 1993 года.


San Marinon Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 536. osakilpailu. Se ajettiin 25. huhtikuuta Imolassa. Kilpailun voitti ranskalainen Alain Prost.


Velika nagrada San Marina 1993 je bila četrta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1993. Odvijala se je 25. aprila 1993.


Il Gran Premio di San Marino 1993 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato il 25 aprile 1993 all'Autodromo Enzo e Dino Ferrari di Imola. La gara è stata vinta da Alain Prost su Williams e con questo primo posto salgono a 46 i successi in Formula 1. Per il giovane tedesco Schumacher arriva il 10° podio in Formula 1.


Resultados do Grande Prêmio de San Marino de Fórmula 1 realizado em Imola em 25 de abril de 1993. Quarta etapa da temporada, foi vencido pelo francês Alain Prost, da Williams-Renault.


Résultats du Grand Prix automobile de Saint-Marin 1993 qui eut lieu au circuit Enzo e Dino Ferrari à Imola, en Italie.


Grand Prix San Marino 1993 (oryg. Gran Premio di San Marino) – czwarta runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1993, która odbyła się 25 kwietnia 1993, po raz 13. na torze Imola.


The 1993 San Marino Grand Prix was a Formula One motor race held at Imola on 25 April 1993. It was the fourth race of the 1993 Formula One World Championship.


Az európai nagydíj volt az 1993-as Formula–1 világbajnokság harmadik futama. 1993. április 11-én rendezték. Ez volt az egyetlen európai nagydíj a Donington Parkban. A 76 körös versenyt Ayrton Senna nyerte Damon Hill és Alain Prost előtt.


1993年ヨーロッパグランプリ

1993年ヨーロッパグランプリ（英語：1993 European Grand Prix）は1993年のF1世界選手権第3戦として4月11日にドニントン・パークで開催された。


Der Große Preis von Europa 1993 fand am 11. April im Donington Park in Castle Donington (Vereinigtes Königreich) statt und war das dritte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1993.


Гран-при Европы 1993 года

Гран-при Европы 1993 года — третий этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1993 года. Прошёл на трассе Донингтон-Парк. Соревнования состоялись 11 апреля 1993 года.


Velika nagrada Evrope 1993 je bila tretja dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1993. Odvijala se je 11. aprila 1993. Zmagal je Brazilec Ayrton Senna s svojo, po mnneju mnogih je to njegova najboljša dirka v karieri.


1993 Голяма награда на Европа

1993 Голяма награда на Европа е 4-то за Голямата награда на Европа и трети кръг от сезон 1993 във Формула 1, провежда се на 1 април 1993 година на пистата Донингтън парк във Великобритания.


Il Gran Premio d'Europa 1993 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato l'11 aprile 1993 sul Circuito di Donington Park, in Inghilterra. La gara è stata vinta da Senna su McLaren.


جایزه بزرگ اروپا ۱۹۹۳

جایزه بزرگ اروپا ۱۹۹۳ ()، که به‌طور رسمی با نام جایزه بزرگ سگا اروپا شناخته می‌شود، یک مسابقهٔ موتوری در رشتهٔ اتومبیل‌رانی فرمول یک بود که در تاریخ ۱۱ آوریل ۱۹۹۳ در پیست دونینگتون پارک واقع در لسترشر، بریتانیا برگزار شد. این گراند پری در میان ۱۶ گراند پری در فصل ، مسابقهٔ شمارهٔ ۳ بود.


O Grande Prêmio da Europa de 1993 (originalmente XXXVIII Sega European Grand Prix, por motivo de patrocínio) foi a terceira das 16 etapas do campeonato mundial de Fórmula 1 do ano de 1993. A corrida foi realizada no circuito de Donington Park, no dia 11 de abril, a única vez em que o circuito recebeu uma prova da categoria. A vitória foi conquistada pelo brasileiro Ayrton Senna, a bordo de uma McLaren-Ford. Os pilotos da Williams-Renault, Damon Hill e Alain Prost, terminaram em segundo e terceiro lugares, respectivamente.


1993 Avrupa Grand Prix, 1993 Formula 1 sezonunun üçüncü yarışıdır. 11 Nisan 1993'de İngiltere'nin Leicestershire bölgesindeki Castle Donington kasabası yakınlarındaki Donington Park'ta gerçekleştirilmiştir. Yarışı McLaren pilotu Ayrton Senna kazanmıştır.


Résultats du Grand Prix automobile d'Europe de Formule 1 1993 qui a eu lieu sur le circuit de Donington Park en Angleterre le 11 avril.


Grand Prix Europy 1993 (oryg. Sega European Grand Prix) – trzecia runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1993, która odbyła się 11 kwietnia 1993, po raz pierwszy na torze Donington Park.


The 1993 European Grand Prix (formally the Sega European Grand Prix) was a Formula One motor race held on 11 April 1993 at Donington Park. It was the third race of the 1993 FIA Formula One World Championship. The race was contested over 76 laps and was won by Ayrton Senna for the McLaren team, ahead of second-placed Damon Hill and third-placed Alain Prost, both driving for the Williams team.


Grand Prix Evropy 1993 (XLVII Grand Prix of Europe), 3. závod 44. ročníku mistrovství světa jezdců Formule 1 a 35. ročníku poháru konstruktérů, historicky již 535. grand prix, se odehrála na okruhu Donington Park.


Berikut ini adalah hasil dari Grand Prix F1 Eropa 1993 yang diselenggarakan di sirkuit Donington Park Inggris pada 11 April 1993. Balapan ini dimenangi oleh pembalap McLaren, Ayrton Senna, dan Senna memberi trofi Sega dengan Sonic the Hedgehog.


A brazil nagydíj volt az 1993-as Formula–1 világbajnokság második futama, 1993. március 26-a és március 28-a között rendezték Interlagosban.


1993年ブラジルグランプリ

1993年ブラジルグランプリ（英語：1993 Brazilian Grand Prix）は1993年のF1世界選手権第2戦として3月28日にアウトドローモ・ホセ・カルロス・パーチェで開催された。


Der Große Preis von Brasilien 1993 fand am 28. März in São Paulo statt und war das zweite Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1993.


Гран-при Бразилии 1993 года

Гран-при Бразилии 1993 года — второй этап чемпионата Мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1993 года. Прошёл на трассе Интерлагос в Сан-Паулу, Бразилия. Соревнования состоялись 28 марта 1993 года.


Brasilian Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 534. osakilpailu. Se ajettiin osittain sateisessa säässä 28. maaliskuuta Interlagosin radalla. Kilpailun voitti kotiradallaan ajanut McLaren-tallin kuljettaja Ayrton Senna.


Velika nagrada Brazilije 1993 je bila druga dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1993. Odvijala se je 28. marca 1993.


Il Gran Premio del Brasile 1993 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato il 28 marzo 1993 sull'Autodromo José Carlos Pace di San Paolo. La gara è stata vinta da Ayrton Senna su McLaren. In questa gara segna l'ultima apparizione in F1 per il pilota italiano Ivan Capelli.


Resultados do Grande Prêmio do Brasil de Fórmula 1 realizado em Interlagos em 28 de março de 1993. Foi a segunda etapa da temporada e marcou a última vitória de Ayrton Senna, da McLaren-Ford, em seu país.


Résultats du Grand Prix du Brésil de Formule 1 1993 qui a eu lieu sur le circuit d'Interlagos à São Paulo le 28 mars.


Grand Prix Brazylii 1993 (oryg. Grande Prêmio do Brasil) – druga runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1993, która odbyła się 28 marca 1993, po raz 11. na torze Interlagos.


The 1993 Brazilian Grand Prix was a Formula One motor race held at Interlagos on 28 March 1993. It was the second race of the 1993 Formula One World Championship.


Grand Prix Brazílie 1993 (XXII Grande Pręmio do Brasil), 2. závod 44. ročníku mistrovství světa jezdců Formule 1 a 35. ročníku poháru konstruktérů, historicky již 534. grand prix, se již tradičně odehrála na okruhu Interlagos.


Grand Prix Brazil 1993 merupakan balapan Formula 1 yang diselenggarakan di Autodromo Jose Carlos Pace tanggal 28 Maret 1993. Balapan ini dimenangkan oleh pembalap tuan rumah, Ayrton Senna.


A dél-afrikai nagydíj volt az 1993-as Formula–1 világbajnokság szezonnyitó futama.


De Grand Prix Formule 1 van Zuid-Afrika 1993 werd gehouden op 14 maart 1993 op Kyalami.


1993年南アフリカグランプリ

1993年南アフリカグランプリ(1993 South African Prix)は1993年のF1世界選手権開幕戦として3月14日にキャラミ・グランプリ・サーキットで開催された。


Der Große Preis von Südafrika 1993 fand am 14. März auf dem Kyalami Grand Prix Circuit statt und war das erste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1993.


Гран-при Южной Африки 1993 года

Гран-при Южной Африки 1993 года — первый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1993 года. Прошёл на трассе Кьялами в Претории (ЮАР). Соревнования состоялись 14 марта.


Etelä-Afrikan Grand Prix 1993 oli järjestyksessä 533. Formula 1 -sarjan osakilpailu ja kauden 1993 avauskilpailu. Kilpailu ajettiin 14. maaliskuuta Kyalamin radalla Johannesburgissa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt sapattivuoden jälkeen paluun tehnyt ranskalainen Alain Prost. Prost ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ja saavutti näin hattutempun.


Velika nagrada Južne Afrike 1993 je bila prva dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1993. Odvijala se je 14. marca 1993.


1993 Голяма награда на ЮАР

1993 Голяма награда на ЮАР е 23-то за Голямата награда на Южна Африка и първи кръг от сезон 1993 във Формула 1, провежда се на 14 март 1993 година на пистата Киалами, ЮАР.


Il Gran Premio del Sudafrica 1993 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato il 14 marzo 1993 sul Circuito di Kyalami. La gara è stata vinta da Alain Prost su Williams. È stata la prima gara per Rubens Barrichello, Luca Badoer e Michael Andretti e l'ultima gara in partenza per Ivan Capelli.


Resultados do Grande Prêmio da África do Sul de Fórmula 1 realizado em Kyalami em 14 de março de 1993. Foi a etapa de abertura da temporada e teve como vencedor o francês Alain Prost em sua reestreia na categoria como piloto da Williams-Renault. Em segundo lugar com sua McLaren-Ford, Ayrton Senna conquistou seu melhor resultado em Kyalami e Mark Blundell completou o pódio com a Ligier-Renault. Foi também a última corrida de Fórmula 1 em território sul-africano, marca ainda vigente em 2021.


Resultats del Gran Premi de Sud-àfrica de Fórmula 1 de la temporada 1993, disputat al circuit de Kyalami el 14 de març del 1993.


Die 1993 Formule Een Suid-Afrikaanse Grand Prix is op 14 Maart 1993 op die Kyalami Grand Prix-renbaan in Midrand, Suid-Afrika gehou. Dit was die eerste wedren van die kampioenskapseisoen en is deur Alain Prost in sy Williams FW13 gewen.


Grand Prix automobile d'Afrique du Sud 1993

Résultats du Grand Prix automobile d'Afrique du Sud de Formule 1 1993 qui a eu lieu sur le circuit de Kyalami près de Johannesburg le 14 mars.


Grand Prix Południowej Afryki 1993 (oryg. Panasonic South African Grand Prix) – pierwsza runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1993, która odbyła się 14 marca 1993, po raz 20. na torze Kyalami.


The 1993 South African Grand Prix was a Formula One motor race held at Kyalami on 14 March 1993. The race, contested over 72 laps, was the first race of the 1993 FIA Formula One World Championship and was won from pole position by Alain Prost, driving a Williams-Renault, with Ayrton Senna second in a McLaren-Ford and Mark Blundell third in a Ligier-Renault.


Grand Prix Jihoafrické republiky 1993 (XXVII South African Grand Prix), 1. závod 44. ročníku mistrovství světa jezdců Formule 1 a 35. ročníku poháru konstruktérů, historicky již 533. grand prix, se již tradičně odehrála na okruhu Kyalami.


جائزة جنوب أفريقيا الكبرى 1993

جائزة جنوب أفريقيا الكبرى 1993 هو سباق فورمولا 1 أقيم بتاريخ 14 مارس 1993 في جنوب أفريقيا. كان الأول من أصل 16 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 1993. حلّ الفرنسي ألن بروست أولا بينما جاء البرازيلي آيرتون سينا في المركز الثاني وحصل على المركز الثالث البريطاني مارك بلونديل.


Grand Prix F1 Afrika Selatan 1993 merupakan balapan pembuka musim Formula 1 tahun yang digelar pada tanggal 14 Maret 1993 di Kyalami. Balapan ini dimenangkan oleh Alain Prost dari tim WilliamsF1.


A brit nagydíj volt az 1990-es Formula–1 világbajnokság nyolcadik futama.


1990年イギリスグランプリ

1990年イギリスグランプリ () は、1990年のF1世界選手権第8戦として、7月15日にシルバーストン・サーキットで決勝レースが開催された。


Der Große Preis von Großbritannien 1990 fand am 15. Juli in Silverstone statt und war das achte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1990.


Гран-при Великобритании 1990 года

Гран-при Великобритании 1990 года — восьмой этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1990 года. Прошёл на трассе Сильверстоун в Великобритании. Соревнования состоялись 15 июля 1990 года.


Velika nagrada Velike Britanije 1990 je bila osma dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1990. Odvijala se je 15. julija 1990.


Il Gran Premio di Gran Bretagna 1990 è stata una gara di Formula 1 disputata il 15 luglio 1990 al circuito di Silverstone. La gara è stata vinta da Alain Prost su Ferrari.


Resultados do Grande Prêmio da Grã-Bretanha de Fórmula 1 realizado em Silverstone em 15 de julho de 1990. Oitava etapa da temporada, foi vencido pelo francês Alain Prost, da Ferrari, num pódio formado por Thierry Boutsen, da Williams-Renault, e também por Ayrton Senna, da McLaren-Honda.


Grand Prix automobile de Grande-Bretagne 1990

Résultats du Grand Prix automobile de Grande-Bretagne de Formule 1 1990 qui a eu lieu sur le circuit de Silverstone le 15 juillet.


Grand Prix Wielkiej Brytanii 1990 (oryg. Foster's British Grand Prix) – ósma runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1990, która odbyła się 15 lipca 1990, po raz 24. na torze Silverstone.


The 1990 British Grand Prix was a Formula One motor race held at Silverstone on 15 July 1990. It was the eighth race of the 1990 Formula One World Championship. It was the 45th British Grand Prix and the 26th to be held at Silverstone. The race was held over 64 laps of the four kilometre circuit for a race distance of 306 kilometres.


Grand Prix Velké Británie 1990 (oficiálně XLIII Foster's British Grand Prix) se jela na okruhu Silverstone v Silverstonu ve Velké Británii dne 15. července 1990. Závod byl osmým v pořadí v sezóně 1990 šampionátu Formule 1.


Grand Prix Inggris 1990 merupakan balapan Formula 1 yang digelar tanggal 15 Juli 1990 di Sirkuit Silverstone, Inggris. Balapan ini menjadi balapan ke-200 bagi Riccardo Patrese.


Madeleine McCann brit kislány nem sokkal a negyedik születésnapja előtt, 2007. május 3-án tűnt el a portugáliai Praia da Luz üdülőhely egyik apartmanjából. Szülei állítása szerint Madeleine-t egy földszinti hálószobában hagyták kétéves testvéreivel, míg szülei egy, az apartmantól 120 méternyire lévő étteremben ettek.


De verdwijning van Madeleine McCann vond plaats op 3 mei 2007 en kreeg internationale aandacht als een langdurig onopgelost mysterie. Het meisje was uit haar slaapkamer in een appartementencomplex in Praia da Luz in de Algarve (Portugal) verdwenen.


マデリン・マクカーン失踪事件

マデリン・マクカーン失踪事件（マデリン・マクカーンしっそうじけん）は2007年5月3日ポルトガルで女児が行方不明になった事件。


Das britische Mädchen Madeleine Beth McCann, in den Medien oft Maddie (* 12. Mai 2003 in Leicester), verschwand am 3. Mai 2007 aus einer Ferienwohnung im portugiesischen Praia da Luz und wird seitdem vermisst. Die portugiesische Polizei stellte die Ermittlungen nach 14 Monaten ein, nahm sie jedoch fünf Jahre später wieder auf. Die britische Polizei eröffnete 2011 eigene Ermittlungen. Der Fall wurde durch die Suchaktivitäten ihrer Eltern Kate und Gerald McCann und das anhaltende Medienecho weltweit bekannt.


היעלמותה של מדלן מקאן

מדלן בת' מקאן (נולדה ב-12 במאי 2003) היא ילדה בריטית שנעלמה ב-3 במאי 2007, בהיותה כמעט בת 4, במהלך חופשה משפחתית בפורטוגל. סיפור היעלמותה של מקאן, שנעדרת עד היום, זכה להד ציבורי וסוקר בהרחבה בכלי התקשורת ברחבי העולם.


Исчезновение Мэдлин Макканн

Мэдлин Бэт Макканн () — 3-летняя девочка из графства Лестершир (Великобритания), пропавшая 3 мая 2007 года из номера отеля в Прайя-да-Луш (Португалия). Она была на каникулах вместе с родителями (Кейт и Джерри Макканн), младшими близнецами (Шон и Амели), друзьями семьи и их детьми. Мэдлин пропала из собственной постели за девять дней до своего четвёртого дня рождения.


Madeleine McCannin tapaus on 3. toukokuuta 2007 tapahtunut, paljon maailmanlaajuista mediahuomiota saanut epäilty kidnappaus ja murha. Englantilainen kolmevuotias Madeleine McCann katosi ollessaan vanhempiensa, vanhempien ystävien sekä heidän lapsiensa kanssa lomalla Praia da Luzissa Algarvessa, Portugalissa. Madeleine ja hänen kaksi kaksivuotiasta sisarustaan oli jätetty vartioimattomina perheen lomahuoneistoon. Kun vanhemmat palasivat läheisestä ravintolasta, Madeleine oli heidän mukaansa kadonnut. Laajoista etsinnöistä huolimatta Madeleinea ei ole löydetty. Portugalin poliisi pitää löydettyjen verijälkien perusteella mahdollisena, että Madeleine murhattiin katoamisyönään. Tapaus johti myös laajoihin julkisuuskampanjoihin ja julkisuuden henkilöiden vetoomuksiin tytön löytymisen puolesta.


La sparizione di Madeleine Beth McCann, una bambina britannica di tre anni, avvenne la sera di giovedì 3 maggio 2007 a Praia da Luz, una località di villeggiatura frazione di Lagos nella regione di Algarve, in Portogallo. Madeleine non fu mai più ritrovata.


매들린 매캔 실종 사건

매들린 매캔 실종 사건(Disappearance of Madeleine McCann)은 매들린 매캔이 2007년 5월 3일 목요일 저녁에 포르투갈의 알가르브 지방에서 실종된 사건을 가리킨다.


Зникнення Меделейн Мак-Канн

3 травня 2007 року, у португальській туристичній області Алгарве, у місцевості Прая-да-Луж (муніципалітет Лагуш), з туристичного комплексу «Ocean Club» була викрадена чотирьохрічна Меделейн Мак-Канн (), донька британської родини медиків, які разом з трьома дітьми приїхали в Алгарве відпочивати. Спочатку португальська поліція вважала, що вона просто заблукала, але далі стало відомо, що її викрали.


馬德琳·麦卡恩失蹤事件是發生在2007年5月3日晚葡萄牙阿爾加維的一件女童失踪案。失蹤的是英國女童馬德琳·貝絲·麥卡恩（，），當時她只是一個三歲的女童。此案是現代歷史上最知名的人口失蹤案之一，麥卡恩的行蹤至今不明。


Madeleine Beth McCann (Leicester, 12 de maio de 2003) é uma menina britânica que desapareceu em Portugal, onde estava com os seus pais, irmão e irmã de férias na vila da Luz, Lagos no Algarve.


Madeleine Beth McCann (nascuda el 12 de maig de 2003) va desaparèixer la nit del 3 de maig del 2007 en un complex turístic de Praia da Luz , a la regió portuguesa de l'Algarve. El seu parador es desconeix.


Madeleine McCann-saken, eller bare Madeleine-saken, er navnet på en forsvinningssak som oppstod da den tre år gamle, britiske jenta Madeleine McCann (født 12. mai 2003) torsdag 3. mai 2007 forsvant fra feriekomplekset Oceans Club i Praia da Luz i Algarve-regionen i sørlige Portugal, mens foreldrene, Kate og Gerry McCann spiste middag på en restaurant 50 meter unna.


Madeleine McCann là một cô bé 4 tuổi người Anh bị mất tích ở Bồ Đào Nha.


La disparition de Madeleine McCann, fillette britannique de presque quatre ans s'est produite durant la soirée du jeudi à Praia da Luz en Algarve au Portugal où sa famille était en vacances. Sa disparition a donné lieu à une importante couverture médiatique en Europe. Mais après différentes enquêtes portugaise et britannique, cette disparition n'a toujours pas été élucidée.


Madeleine Beth McCann (born 12 May 2003) disappeared on the evening of 3 May 2007 from her bed in a holiday apartment at a resort in Praia da Luz, in the Algarve region of Portugal. The "Daily Telegraph" described the disappearance as "the most heavily reported missing-person case in modern history". Her whereabouts remain unknown, and German prosecutors in 2020 have stated that they assume that she is dead.


Madeleine Beth McCann (Leicester, Inglaterra; 12 de mayo de 2003) desapareció de su cama en la noche del 3 de mayo de 2007 en un apartamento de vacaciones en un centro turístico de Praia da Luz, en la región de Algarve, Portugal.


Madeleine McCann-sagen er en forsvindingssag som tog sit udgangspunkt torsdag den 3. maj 2007 da den tre år gamle britiske pige Madeleine McCann forsvandt fra en feriebolig i Praia da Luz i Algarve-regionen i det sydlige Portugal.


اختفاء مادلين ماكين

فُقدت الطفلة مادلين ماكان في مساء يوم الخميس 3 مايو 2007 والتي كانت في عطلة مع والديها وإختها التوأم في منطقة الجرف في البرتغال , وقبل ايام من عيد ميلادها الرابع اختفت الطفلة البريطانية من منتجع برايا دا لوز وأفاد الوالدين أن الطفلة تركت بدون رقابة في غرفة النوم بالطابق الارضي بينما كان الاهل يتناولون الطعام في مطعم على بعد 120 متر


A francia nagydíj volt az 1990-es Formula–1 világbajnokság hetedik futama.


De Grand Prix Formule 1 van Frankrijk 1990 werd gehouden op 8 juli 1990 op Paul Ricard.


1990年フランスグランプリ

1990年フランスグランプリ（）は、1990年のF1世界選手権第7戦として、7月8日にポール・リカール・サーキットで決勝レースが開催された。


Der Große Preis von Frankreich 1990 fand am 8. Juli auf dem Circuit Paul Ricard in Le Castellet statt und war das siebte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1990.


Гран-при Франции 1990 года

Гран-при Франции 1990 года — седьмой этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1990 года. Прошёл на трассе Поль-Рикар во Франции. Соревнования состоялись 8 июля 1990 года.


Ranskan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. heinäkuuta 1990 Paul Ricardilla Ranskassa. Kyseessä oli 40. Ranskan GP. Kilpailun voitti Ferrarilla kotiyleisönsä edessä ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas. Ferrari-tallille voitto oli sen sadas.


Velika nagrada Francije 1990 je bila sedma dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1990. Odvijala se je 8. julija 1990.


1990 Голяма награда на Франция

1990 Голяма награда на Франция е 40-о за Голямата награда на Франция и седми кръг от сезон 1990 във Формула 1, провежда се на 8 юли 1990 година на пистата Пол Рикар, Франция.


Il Gran Premio di Francia 1990 è stato un Gran Premio di Formula 1 disputato l'8 luglio 1990 al Circuito Paul Ricard di Le Castellet. La gara è stata vinta da Alain Prost su Ferrari.


Resultados do Grande Prêmio da França de Fórmula 1 realizado em Paul Ricard em 8 de julho de 1990. Sétima etapa da temporada, foi vencido pelo francês Alain Prost, que neste dia conquistou a centésima vitória da Ferrari na categoria.


Résultats du Grand Prix de France de Formule 1 1990 qui a eu lieu sur le circuit Paul Ricard le 8 juillet.


Grand Prix Francji 1990 (oryg. Rhone-Poulenc Grand Prix de France) – siódma runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1990, która odbyła się 8 lipca 1990, po raz 14. na torze Circuit Paul Ricard.


The 1990 French Grand Prix was a Formula One motor race held at Paul Ricard on 8 July 1990. It was the seventh race of the 1990 Formula One World Championship. It was the 68th French Grand Prix and the 14th and last to be held at Paul Ricard until 2018. It was held over 80 laps of the four kilometre circuit for a race distance of 305 kilometres. This race was held the same day as the 1990 FIFA World Cup Final in Rome, Italy, but that event took place later in the day from this Grand Prix.


A portugál nagydíj volt az 1985-ös Formula–1 világbajnokság második futama.


1985年ポルトガルグランプリ

1985年ポルトガルグランプリは、1985年F1世界選手権の第2戦として、1985年4月21日にエストリル・サーキットで開催された。


Der Große Preis von Portugal 1985 fand am 21. April auf dem Autódromo Fernanda Pires da Silvaist in der Nähe von Estoril statt und war das zweite Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1985.


Гран-при Португалии 1985 года

Гран-при Португалии 1985 года — второй этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1985 года. Прошёл в Эшториле, Португалия. Соревнования состоялись 21 апреля 1985 года.


Velika nagrada Portugalske 1985 je bila druga dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1985. Odvijala se je 21. aprila 1985.


Il Gran Premio del Portogallo 1985 è stata la seconda prova del Campionato mondiale di Formula 1 1985. Svoltosi sotto la pioggia ha visto la prima vittoria in carriera del pilota brasiliano Ayrton Senna, il quale, ottenendo anche pole, giro più veloce e gara in testa dal primo all'ultimo giro, ha conquistato un "Grand Chelem". Sul podio sono inoltre giunti Michele Alboreto, portatosi con questo risultato in testa alla classifica, e Patrick Tambay.


جایزه بزرگ پرتغال ۱۹۸۵

جایزه بزرگ پرتغال ۱۹۸۵ () یک مسابقهٔ موتوری در رشته فرمول یک بود که در ۲۱ آوریل ۱۹۸۵ در پیست استوریل برگزار شد. این مسابقه، دومین راند از سری مسابقات فصل بود و آیرتون سنا، که پول پوزیشن را نیز در دست داشت، در آن به مقام نخست دست یافت. سنا در این مسابقه نخستین پول پوزیشن و نخستین پیروزی خود را به‌صورت همزمان کسب کرد.


Resultados do Grande Prêmio de Portugal de Fórmula 1 realizado no Autódromo do Estoril em 21 de abril de 1985. Segunda etapa da temporada, nela o brasileiro Ayrton Senna, da Lotus-Renault, conquistou tanto a primeira "pole position" quanto a primeira vitória de sua carreira.


Resultats del Gran Premi de Portugal de Fórmula 1 de la temporada 1985, disputat al circuit d'Estoril el 21 d'abril del 1985.


1985 Portekiz Grand Prix, 1985 Formula 1 sezonunun ikinci yarışıdır. 19-21 Nisan 1985 tarihleri arasında Portekiz'in Estoril kentindeki Autódromo do Estoril'de gerçekleştirilmiştir. Yarışı Lotus pilotu Ayrton Senna kazanmıştır.


Le Grand Prix automobile du Portugal 1985 est une course de Formule 1 qui s'est déroulée le sur le circuit d'Estoril près de Lisbonne.


Grand Prix Portugalii 1985 (oryg. Grande Premio de Portugal) – druga runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1985, która odbyła się 21 kwietnia 1985, po raz drugi na torze Autódromo do Estoril.


The 1985 Portuguese Grand Prix was a Formula One motor race held in Estoril on 21 April 1985. It was the second round of the 1985 FIA Formula One World Championship and was won by Ayrton Senna from pole position, taking both his first pole position and win in the process. Senna demonstrated his proficiency in wet racing by finishing the race at least one lap ahead of every car except second-place finisher Michele Alboreto.


Grand Prix Portugal 1985 merupakan balapan F1 yang digelar tanggal 21 April 1985 di Estoril, Portugal. Balapan ini dimenangkan oleh Ayrton Senna dari Lotus-Renault.


A San Marinó-i nagydíj volt az 1985-ös Formula–1 világbajnokság harmadik futama.


De Grand Prix Formule 1 van San Marino 1985 werd gehouden op 5 mei 1985 in Imola.


1985年サンマリノグランプリ

1985年サンマリノグランプリは、1985年F1世界選手権の第3戦として、1985年5月5日にアウトドローモ・ディーノ・フェラーリで開催された。


Der Große Preis von San Marino 1985 fand am 5. Mai auf dem Autodromo Dino Ferrari statt und war das dritte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1985.


Гран-при Сан-Марино 1985 года

Гран-при Сан-Марино 1985 года — третий этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1985 года. Прошёл на автодроме Дино Феррари в Имоле, Италия. Соревнования состоялись 5 мая 1985 года.


San Marinon Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. toukokuuta 1985 Autodromo Dino Ferrari -radalla Italian Imolassa. Kilpailun voittajaksi julistettiin Lotus-tallin Elio de Angelis. Ensimmäisenä maaliin ajanut Alain Prost hylättiin kaksi kiloa alipainoisen auton takia. Ayrton Senna johti kilpailua, kunnes polttoaine loppui neljä kierrosta ennen maalia.


Velika nagrada San Marina 1985 je bila tretja dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1985. Odvijala se je 5. maja 1985.


1985 Голяма награда на Сан Марино

1985 Голяма награда на Сан Марино е 5-о за Голямата награда на Сан Марино и трети кръг от сезон 1985 във Формула 1, провежда се на 5 май 1985 година на пистата Имола близо до град Имола, Италия.


Il Gran Premio di San Marino 1985 è stata la terza prova del Campionato mondiale di Formula 1 1985. Ha visto la seconda vittoria in carriera di Elio De Angelis, anche grazie alla squalifica di Alain Prost, in quanto la sua vettura era risultata sottopeso alle verifiche regolamentari (536 kg contro i 540 richiesti dal regolamento). Sul podio sono inoltre giunti Thierry Boutsen e Patrick Tambay.


Resultados do Grande Prêmio de San Marino de Fórmula 1 realizado em Ímola em 5 de maio de 1985. Terceira etapa da temporada, marcou a última vitória na carreira do italiano Elio de Angelis, então piloto da Lotus-Renault.


Grand Prix automobile de Saint-Marin 1985

Résultats du Grand Prix de Saint-Marin de Formule 1 1985 qui eut lieu au circuit Enzo e Dino Ferrari à Imola, en Italie.


Grand Prix San Marino 1985 (oryg. Gran Premio di San Marino) – trzecia runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1985, która odbyła się 5 maja 1985, po raz piąty na torze Imola.


The 1985 San Marino Grand Prix was a Formula One motor race held at Imola on 5 May 1985. It was the third race of the 1985 Formula One World Championship. The 60-lap race was won by Elio de Angelis, driving a Lotus-Renault, after McLaren driver Alain Prost had been disqualified for being underweight. Thierry Boutsen was second in an Arrows-BMW, with Patrick Tambay third in a factory Renault.


Grand Prix San Marina 1985 (oficiálně V Gran Premio di San Marino) se jela na okruhu Autodromo Enzo e Dino Ferrari v Imole v Itálii dne 5. května 1985. Závod byl třetím v pořadí v sezóně 1985 šampionátu Formule 1.


Az ausztrál nagydíj volt az 1985-ös Formula–1 világbajnokság szezonzáró futama.


De Grand Prix Formule 1 van Australië 1985 werd gehouden op 3 november 1985 in Adelaide.


1985年オーストラリアグランプリ

1985年オーストラリアグランプリは、1985年F1世界選手権の第16戦として、1985年11月3日にアデレード市街地コースで開催された。


Der Große Preis von Australien 1985 fand am 3. November als 16. und letztes Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1985 auf dem Adelaide Street Circuit statt.


Гран-при Австралии 1985 года

Гран-при Австралии 1985 года — шестнадцатый и заключительный этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1985 года. Прошёл на городской трассе Аделаида в Австралии. Соревнования состоялись 3 ноября 1985 года.


Australian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. marraskuuta 1985 Adelaiden katuradalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Keke Rosberg. Voitto oli hänen uransa viides ja viimeinen sekä kauden toinen. Seuraava suomalaiskuljettajan voitto tuli 12 vuotta myöhemmin, kun Mika Häkkinen voitti Euroopan Grand Prix:n kaudella 1997.


Velika nagrada Avstralije 1985 je bila šestnajsta zadnja dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1985. Odvijala se je 3. novembra 1985.


1985 Голяма награда на Австралия

1985 Голяма награда на Австралия е 1-во за Голямата награда на Австралия и шестнадесети последен кръг от сезон 1985 във Формула 1, провежда се на 3 ноември 1985 година на пистата Аделаида в Австралия.


Il Gran Premio d'Australia 1985 è stato la prima edizione del Gran Premio d'Australia di Formula 1, sedicesima e ultima gara del Campionato mondiale 1985. La gara fu disputata il 3 novembre 1985 sul circuito di Adelaide e fu vinta da Keke Rosberg (alla sua quinta ed ultima vittoria in carriera), davanti a Jacques Laffite e a Philippe Streiff. Inoltre, è stato l'ultimo Gran Premio in F1 per Niki Lauda e, tra i team, per Alfa Romeo.


Resultados do Grande Prêmio da Austrália de Fórmula 1 realizado em Adelaide em 3 de novembro de 1985. Décima sexta e última etapa da temporada, foi vencido pelo finlandês Keke Rosberg, da Williams-Honda, que subiu ao pódio ladeado por Jacques Laffite e Philippe Streiff, pilotos da Ligier-Renault.


Le Grand Prix d'Australie de Formule 1 1985 s'est tenu le 3 novembre sur le circuit urbain d'Adélaïde.


Grand Prix Australii 1985 (oryg. Mitsubishi Australian Grand Prix) – ostatnia runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1985, która odbyła się 3 listopada 1985, po raz pierwszy na torze Adelaide Street Circuit.


The 1985 Australian Grand Prix was a Formula One motor race held on a street circuit in the city of Adelaide on 3 November 1985. The Australian Grand Prix was the sixteenth and final race of the 1985 FIA Formula One World Championship. It was the 50th running of the Australian Grand Prix and the first to be held on the streets of Adelaide on a layout specifically designed for the debut of the World Championship in Australia. The race was held over 82 laps of the 3.780 km (2.362 mi) circuit for a total race distance of 310 kilometres. The race was won by Keke Rosberg driving a Williams-Honda; this was the final win by a Finnish driver until Mika Häkkinen won the 1997 European Grand Prix.


Az 1989-es Formula–1 világbajnokság szezonnyitó futama a brazil nagydíj volt.


De Grand Prix Formule 1 van Brazilië 1989 werd gehouden op 26 maart 1989 in Jacarepagua.


1989年ブラジルグランプリ

1989年ブラジルグランプリは、1989年F1世界選手権の第1戦として、1989年3月26日にネルソン・ピケ・サーキットで開催された。


Brasiliens Grand Prix , officiellt "XVIII Grande Prêmio do Brasil", var en Formel 1-tävling som hölls den 26 mars 1989 på Autódromo Internacional Nelson Piquet i Rio de Janeiro i Brasilien. Det var det första av 16 lopp ingående i Formel 1-säsongen och kördes över 61 varv. Detta var det sista av sammanlagt tio grand prix som kom att köras på Jacarepaguabanan i Rio. Loppet vanns av Nigel Mansell för Ferrari, tvåa blev Alain Prost för McLaren, och trea blev Mauricio Gugelmin för March.


Der Große Preis von Brasilien 1989 fand am 26. März in Rio de Janeiro statt und war das erste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1989.


Гран-при Бразилии 1989 года

Гран-при Бразилии 1989 года — стартовый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1989 года. Прошёл на автодроме имени Нельсона Пике в Жакарепагуа, Бразилия. Соревнования состоялись 26 марта 1989 года.


Brasilian Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. maaliskuuta 1989 viimeistä kertaa Jacarepaguán radalla. Kilpailu oli kauden 1989 avauskilpailu ja sen voitti kuudennesta ruudusta lähtenyt Nigel Mansell.


Velika nagrada Brazilije 1989 je bila prva dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1989. Odvijala se je 26. marca 1989.


1989 Голяма награда на Бразилия

1989 Голяма награда на Бразилия е 17-о за Голямата награда на Бразилия и първи кръг от сезон 1989 във Формула 1, провежда се на 26 март 1989 година на пистата Жакарепагуа в Рио де Жанейро, Бразилия.


Il Gran Premio del Brasile 1989 fu la prima gara della stagione 1989, disputata il 26 marzo sul Circuito di Jacarepaguá. La manifestazione venne vinta dal pilota dalla Ferrari Nigel Mansell, al debutto con la scuderia di Maranello. Completarono il podio Alain Prost su McLaren e il brasiliano Maurício Gugelmin, classificatosi per la prima volta terzo in un Gran Premio.


Resultados do Grande Prêmio do Brasil de Fórmula 1 realizado em Jacarepaguá em 26 de março de 1989. Foi a etapa de abertura da temporada e teve como vencedor o britânico Nigel Mansell.


Résultats du Grand Prix du Brésil de Formule 1 1989 qui a eu lieu sur le circuit de Jacarepagua à Rio de Janeiro le .


Grand Prix Brazylii 1989 (oryg. Grande Prêmio do Brasil) – pierwsza runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1989, która odbyła się 24-26 marca 1989, po raz 10. na torze Jacarepaguá.


The 1989 Brazilian Grand Prix was a Formula One motor race held at Jacarepaguá, Rio de Janeiro on 26 March 1989. It was the first race of the 1989 Formula One World Championship.


جائزة البرازيل الكبرى 1989

جائزة البرازيل الكبرى 1989 هو سباق فورمولا 1 أقيم بتاريخ 26 مارس 1989 في ريو دي جانيرو. كان الأول من أصل 16 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 1989. فاز بالمركز الأول البريطاني نايجل مانسيل وجاء ثانيا الفرنسي ألن بروست.


Grand Prix Brasil 1989 merupakan balapan F1 yang diselenggarakan di Autódromo Internacional Nelson Piquet, Jacarepagua pada tanggal 26 Maret dan dimenangi oleh Nigel Mansell dari Scuderia Ferrari yang sekaligus menjadi kemenangan debutnya bersama tim Ferrari sejak bergabung di awal 1989.


Az 1989-es Formula–1 világbajnokság második futama a San Marinó-i nagydíj volt.


Велика награда Сан Марина 1989.

Велика награда Сан Марина 1989. године је била трка у светском шампионату Формуле 1 1989. године која се одржала на аутомобилској стази Енцо и Дино Ферари у италијанском граду Имоли, 23. априла 1989. године.


1989年サンマリノグランプリ

1989年サンマリノグランプリは、1989年F1世界選手権の第2戦として、1989年4月23日にイモラ・サーキットで開催された。


Der Große Preis von San Marino 1989 fand am 23. April auf dem zu Ehren des im Vorjahr verstorbenen Ferrari-Präsidenten umbenannten Autodromo Enzo e Dino Ferrari statt und war das zweite Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1989.


Гран-при Сан-Марино 1989 года

Гран-при Сан-Марино 1989 года — второй этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1989 года. Прошёл на автодроме Энцо и Дино Феррари в Имоле, Италия. Соревнования состоялись 23 апреля 1989 года.


San Marinon Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. huhtikuuta 1989 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla. Kilpailun voitti hallitseva maailmanmestari Ayrton Senna.


Velika nagrada San Marina 1989 je bila druga dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1989. Odvijala se je 23. aprila 1989.


1989 Голяма награда на Сан Марино

1989 Голяма награда на Сан Марино е 9-о за Голямата награда на Сан Марино и втори кръг от сезон 1989 във Формула 1, провежда се на 23 април 1989 година на пистата Имола близо до град Имола, Италия.


Il Gran Premio di San Marino 1989 fu la seconda gara della stagione 1989, disputata il 23 aprile sul Circuito di Imola. La manifestazione venne vinta dal pilota dalla McLaren Ayrton Senna, seguito dal compagno di squadra Alain Prost e dall'italiano Alessandro Nannini su Benetton - Ford Cosworth.


1989年聖馬利諾大獎賽

1989年聖馬利諾大獎賽（）是一級方程式比賽，於1989年4月23日舉辦於義大利艾米利亞-羅馬涅伊莫拉的安佐與迪諾·法拉利賽道。這是1989年世界一級方程式錦標賽的第二場分站賽事。


Resultados do Grande Prêmio de San Marino de Fórmula 1 realizado em Imola em 23 de abril de 1989. Segunda etapa da temporada, teve como vencedor o brasileiro Ayrton Senna, que subiu ao pódio junto a Alain Prost numa dobradinha da McLaren-Honda, com Alessandro Nanini em terceiro pela Benetton-Ford.


Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1989 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 23 d'abril del 1989.


1989 San Marino Grand Prix 23 Nisan 1989'da Imola'da düzenlenmiş Formula 1 yarışı.


Grand Prix automobile de Saint-Marin 1989

Résultats du Grand Prix de Saint-Marin de Formule 1 1989 qui s'est disputé le sur le circuit Enzo e Dino Ferrari à Imola, en Italie.


Grand Prix San Marino 1989 (oryg. Gran Premio di San Marino) – druga runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1989, która odbyła się 23 kwietnia 1989, po raz dziewiąty na torze Imola.


The 1989 San Marino Grand Prix (formally the IX Gran Premio Kronenbourg di San Marino) was a Formula One motor race held at the Imola circuit on 23 April 1989. It was the second race of the 1989 Formula One season. The race was overshadowed by Gerhard Berger's massive accident at Tamburello corner. The race was stopped for one hour and restarted. The race was won by Ayrton Senna who started from pole position.


Grand Prix F1 San Marino 1989 (secara resmi IX Gran Premio Kronenbourg di San Marino) adalah balapan Formula Satu yang diadakan di Sirkuit Imola pada tanggal 23 April 1989. Itu adalah lomba kedua dari Formula Satu musim 1989. Perlombaan dibayangi oleh kecelakaan besar Gerhard Berger di tikungan Tamburello. Perlombaan dihentikan selama satu jam dan dimulai kembali. Perlombaan dimenangkan oleh Ayrton Senna yang start dari pole position.


A Tajping-felkelés egy fegyveres konfliktus volt Kínában az 1850-es évek közepén. Azért tört ki, mert a lakosság gyarapodásával és az egy személyre eső földek csökkenésével nőtt az állami korrupció és a kizsákmányolás. A korrupció az államrendet védő katonaságot gyöngítette, így ellehetetlenült az ország védelme külső támadások ellen. A parasztok elégedetlensége ugyanakkor belső lázadásokhoz vezetett.


De Taipingopstand was een massale burgeroorlog in Zuid-China van 1850 tot 1864, tegen de heersende door Mantsjoes geleide Qing-dynastie. Ze werd geleid door Hong Xiuquan die in visioenen de boodschap had gekregen dat hij een jongere broer van Jezus was. 20 tot 30 miljoen mensen, voornamelijk burgers, stierven in een van de dodelijkste militaire conflicten in de geschiedenis.


Тајпиншки устанак

Тајпиншки устанак (1850–1864) је један од најкрвавијих сукоба у кинеској историји. То је био масовни сукоб између царске Кине под влашћу династије Ћинг и побуњеника које је предводио Хонг Сјиућуан (), мистик и преобраћеник у хришћанство. Џинтијански устанак је означио почетак побуне која је кулминирала оснивањем "Небеског царства великог мира" (, -{Tàipíng Tiānguó}-). У Тајпиншком устанку погинуло је око 20 милиона људи, што овај грађански рат чини најкрвавијим у људској историји. Сукоб је трајао од 1850. до 1864. године.


太平天国の乱（たいへいてんごくのらん）は、1851年に清で起こった大規模な反乱。洪秀全を天王とし、キリスト教の信仰を紐帯とした組織太平天国（たいへいてんごく）によって起きた。長髪賊の乱ともいわれる。


Taipingupproret inträffade i Kina mellan 1850 och 1864, och är en av de blodigaste och våldsammaste konflikter som inträffat i historien. Striden stod mellan kejsardynastin Qing och en rebellrörelse inspirerad av en kristen mystiker med namnet Hong Xiuquan. Det totala antalet döda ska ha varit så stort som 20-30 miljoner människor, medan svälten som följde tog runt 60 miljoner.


Der Taiping-Aufstand (1851–1864) war eine Konfrontation zwischen dem Kaiserreich China unter der niedergehenden Qing-Dynastie und der Taiping-Bewegung. Diese religiöse und zunehmend politische Gruppierung hatte der Mystiker Hong Xiuquan () nach Kontakten mit christlichen Missionaren und eigenen krankheitsbedingten Visionen gegründet. Die mit dem Jintian-Aufstand beginnende Bewegung war nach dem "Tàipíng Tiānguó" () benannt, dem "Himmlischen Reich des Großen Friedens", welches von den Aufständischen ausgerufen wurde. Die Bewegung wurde vorwiegend von ethnischen Minderheiten getragen, die sich durch die Zentralregierung benachteiligt oder unterdrückt fühlten.


Тайпінскае паўстанне

Тайпінскае паўстанне (1850 – 1864) — сялянская вайна ў Кітаі супраць маньчжурскай імперыі Цын, у склад якой уваходзіў Кітай, і замежных каланізатараў. Лідарам паўстання стаў хрысціянін Хун Сюцюань, які стварыў Нябесную Дзяржаву Вялікага Спакою — незалежную кітайскую дзяржаву, якая існавала адначасова з маньчжурскай імперыяй. Сама назва «Тайпін» азначае «Вялікі Спакой». Тайпінская дзяржава займала значную частку паўднёвага Кітая, пад яго юрысдыкцыяй знаходзілася каля 30 мільёнаў чалавек. Тайпіны спрабавалі праводзіць радыкальныя сацыяльныя пераўтварэнні, замену традыцыйных кітайскіх рэлігій на спецыфічнае «хрысціянства», пры гэтым Хун Сюцюань лічыўся малодшым братам Ісуса Хрыста.


מרד טָאיפּינְג (בסינית: 太平天國, בפין-יין: Tàipíng Tiānguó, מילולית: "הממלכה השמימית של השלום הגדול") הוא כינוי למרידה עקובה מדם שהתחוללה בסין בשנים 1864-1850. את המרד הובילה כת נוצרית משיחית חמושה בהנהגתו של הונג שיוצ'ואן (洪秀全 בפין-יין: Hóng Xiùquán) כנגד שלטון שושלת צ'ינג הקיסרית בסין. הערכות למספר ההרוגים במרד מצביעות על לפחות 20 מיליון הרוגים, מקורות אחרים מגיעים עד לכדי 100 מיליון אבדות. בכל מקרה, למרות כנוי האירוע כ"מרד", היה זהו האירוע הצבאי הקטלני ביותר בהיסטוריה האנושית, כשבמהלכו וכתוצאה ממנו נהרגו 1.5%-7% מאוכלוסיית העולם. עשרות שנים מאוחר יותר, ראה מאו דזה-דונג באידאולוגיה של הטאיפינג מקור השראה מרכזי מלחמת האזרחים הסינית שהובילה להקמתה של הרפובליקה העממית של סין ב-1949.


Εξέγερση των Ταϊπίνγκ

Η Eξέγερση των Ταϊπίνγκ (1850 - 1864) ήταν ένας μεγάλου εύρους εμφύλιος πόλεμος στη νότια Κίνα, μεταξύ της κυρίαρχης δυναστείας των Τσινγκ και του ριζοσπαστικού θρησκευτικού κινήματος των Ταϊπίνγκ. Οι Ταϊπίνγκ ("Λάτρεις του Θεού") ήταν ένα χιλιαστικό κίνημα υπό την ηγεσία του Χουνγκ Σιου-τσουάν, ο οποίος διεμήνυε πως είχε οράματα στα οποία τού φανερώθηκε πως ήταν ο νεότερος αδερφός του Ιησού Χριστού. Ως συντηρητική εκτίμηση, τουλάχιστον 20 εκατομμύρια άνθρωποι πέθαναν, κυρίως πολίτες, ενώ είναι πιθανό οι αριθμοί των θυμάτων να είναι αρκετά μεγαλύτεροι, σε μια από τις πιο θανατηφόρες στρατιωτικές συγκρούσεις της ιστορίας και στον καταστρεπτικότερο εμφύλιο πόλεμο της ανθρωπότητας.


Восстание тайпинов

Тайпинское восстание (1850—1864) — крестьянская война в Китае против маньчжурской империи Цин и иностранных колонизаторов. Лидером восстания был религиозный вождь Хун Сюцюань, который создал Небесное царство великого благоденствия () — независимое государство, существовавшее на территориях, занятых восставшими.


Taiping-kapina (1850–1864) oli yksi lukuisista Kiinan Qing-dynastiaa eli mantšudynastiaa vastaan puhjenneista kapinoista. Taiping-kapinan tekee merkittäväksi sen laajuus ja sitkeys: kapina kesti noin 14 vuotta, koski huomattavan suurta aluetta eteläistä ja keskistä Kiinaa, ja kapinan seurauksena kuoli yli 20–30 miljoonaa ihmistä. Taiping-kapina onkin yksi ihmiskunnan verisimmistä yhteenotoista ja samalla maailmanhistorian eniten kuolonuhreja vaatinut sisällissota.


Тайпинско въстание

Тайпинското въстание (1850 – 1864) е селска война в Китай против манджурското управление на империята Цин.


La rivolta dei Taiping fu una devastante guerra civile che si combatté nell'Impero Qing tra il 1851 e il 1864. Essa identifica un movimento rivoluzionario cinese che interessò l'area di Nanchino, per poi espandersi nel sud dell'Impero cinese, tra il 1851, anno della fondazione del "Regno Celeste della Grande Pace" per opera dell'ispiratore della rivolta, Hong Xiuquan, e il 1864, anno della sua soppressione. Nata come reazione al regime corrotto dei Qing-Manciù e subito degenerata in guerra civile, la rivolta fu repressa dall'esercito imperiale col supporto britannico nel 1864.


தைப்பிங் கிளர்ச்சி

தைப்பிங் கிளர்ச்சி என்பது தெற்கு சீனாவில் 1850 இருந்து 1864 வரை நடந்த ஒரு பரந்த உள்நாட்டுப் போர் ஆகும். இது கிறித்தவ சமயம் மாறிய அங்-கியு-சுவான் (Hong Xiuquan) என்பவரின் தலைமையைல் சிங் வம்சத்துக்கு எதிராக நடந்தது. இதில் 20 மில்லியன் வரையான மக்கள் இறந்தனர். இறந்தவர்களில் பெரும்பாலானவர்கள் பொது மக்கள். சிங் அரசு இந்த கிளர்ச்சியில் வெற்றி பெற்றது. இதில் பிரெஞ்சு, பிரித்தானிய அரசுகளும் சிங் அரசுக்கு உதவி செய்தன.


태평천국의 난(太平天國의 亂)은 장모의 난(長毛의 亂)과 장발의 난(長髮의 亂)으로 불리며, 1850년에서 1864년까지 중국 대륙에서 벌어진 대규모 내전이다. 교전 상대는 만주족 황실의 청나라 조정과 기독교 구세주 사상을 기반으로 한 종교국가 태평천국이었다. 태평천국의 난의 주요 무대는 강소성, 절강성, 안휘성, 호북성이었으나, 14년간의 전쟁 기간 동안 북서쪽 끝의 감숙성을 제외한 모든 중국의 성을 최소 한번 이상 태평천국군이 지나갔다. 태평천국의 난은 명청전쟁 이래로 중국 역사상 가장 큰 전쟁이었으며, 인류 전체 역사를 통틀어도 가장 유혈낭자한 내전 중 하나로 손꼽힌다. 19세기 최대의 군사분쟁이었던 태평천국의 난으로 인해 죽은 사람은 2천만 ~ 7천만 명 정도로 추산되며, 난민 신세가 된 사람도 수백만 명에 달한다.


Тайпінське повстання

Тайпі́нське повста́ння () — національно-визвольне і релігійне повстання етнічних китайців у Південному Китаї в 1850–1864 роках проти панування маньчжурської династії Цін. Повстанці проголосили створення незалежної китайської Тайпі́нської держа́ви (), правителем якої став їхній ватажок Хун Сюцюань. Впродовж 15 років тайпіни контролювали територію, населення якої становило 30 млн осіб. Вони проводили радикальні соціально-релігійні перетворення, поширюючи у містах власний даосько-християнський синкретичний культ, головним ідеологом якого виступив Хун Женьгань. На знак непокори маньчжурам, тайпіни носили довге волосся замість довгої коси, яка передбачалася для всіх верств населення Китаю законом. Неспроможність маньчжурів швидко придушити повстання у перших роках, а також невдачі на фронтах Другої опіумної війни, викликали низку повстань проти цінського режиму в інших частинах імперії. Проте після підписання династією Цін Пекінського договору 1860 року, маньчжурську владу підтримали британці й французи. 1864 року Тайпінське повстання було жорстоко придушене. В ході воєн загинуло від 20 до 30 млн осіб. В комуністичному Китаї тайпіни возвеличуються як національні герої, що виступили проти іноземного та соціального поневолення. Повстанню присвячений Музей історії тайпінів в Нанкіні.


شورش تایپینگ

در سال۱۸۵۰ میلادی، بزرگترین قیام مردم چین به نام قیام تایپینگ‌ها آغاز شد. رهبر شورش تایپینگ شخصی به نام هونگ شئو چوان بود که تحت تأثیر آیین مسیحیت قصد نجات بشریت را داشت. هدف قیام او مبارزه با فساد، فقر و ایجاد برابری اعلام شد. او براندازی حکومت چین و استقرار حکومت تایپینگ را در راس برنامه‌های خود قرار داد. دامنه این شورش نیمی از چین را فرا گرفت. در این شورش‌ها بسیاری از کتابخانه‌ها و موسسه‌های فرهنگی این کشور در آتش سوختند.


太平天國之亂，又稱洪楊之乱、赭寇、太平天國戰爭，是指太平天國引起的戰亂，廣義上是指1851年1月11日江宁之战到1872年李文彩部的覆灭。其中依戰事年代可分為江寧之戰、太平軍北伐、太平軍西征、太平軍一破江南大营、安庆之战、太平军二破江南大营、浙江大戰等。


A Rebelião Taiping, também conhecida como Guerra Civil Taiping ou Revolução Taiping (1851-1864) foi um dos conflitos mais sangrentos da história, um confronto entre as forças da China imperial e um grupo inspirado por um místico autoproclamado, chamado Hong Xiuquan (ou Hung Hsiu-ch’uan) (1814-1864), que era cristão e também intitulava-se irmão de Jesus Cristo. Seu objetivo era criar uma nova cultura, substituindo a tradição confucionista e budista pela sua visão de cristianismo - moldado conforme as suas ideias.


La Rebel·lió dels Taiping (1851–1864), o Rebel·lió de la Gran Pau, va ser una revolta molt important de caràcter social i polític duta a terme a la Xina en contra de l'autoritat de l'emperador Xianfeng i les forces de la dinastia Qing. El fet que els Qing fossin manxús, és a dir, estrangers, i fossin vistos per part de la població xinesa com a governants incompetents i corruptes, incapaços de fer front a les potències occidental, junt amb les humiliacions que va haver de patir la Xina després de la desfeta de la Primera Guerra de l'Opi van ser el detonant.


Taipingopprøret var et bondeopprør i Kina som rettet seg mot Qing-dynastiet og varte fra 1850 til 1864. Taipingopprøret er en av verdenshistoriens blodigste konflikter, der opptil 30 millioner mennesker kan ha mistet livet. Oppstanden har sitt navn etter "Taiping Tianguo" («Den fullkomne freds himmelske kongerike»), som ble grunnlagt av opprørerne under ledelse av Hong Xiuquan. Taipingopprørerne ble gitt økenavnet «langhårede» (forenklet kinesisk: 长毛; tradisjonell kinesisk: 長毛; pinyin: "Chángmáo") av Qing-regjeringen.


Taiping Ayaklanması (Çince: 太平天國之亂, pinyin: tàipíng tiānguó; anlamı: Taiping Cenneti), 19. yüzyılda Çin'i sarsan siyasi ve dinsel nitelikli ayaklanma (1850-1864). Ülkenin büyük bölümünde geniş çaplı yıkıma ve yaklaşık 20 milyon kişinin ölümüne yol açmış, Qing hanedanının (1644-1912) yıkılış sürecini başlatmıştır.


Cuộc nổi dậy Thái Bình Thiên Quốc là một cuộc nổi dậy được khởi phát bởi phong trào Thái Bình Thiên Quốc do Hồng Tú Toàn lãnh đạo tiến hành chống lại nhà Thanh. Đây là một trong số những cuộc nổi dậy lớn nhất trong lịch sử Trung Quốc cận đại, và là cuộc nổi dậy đẫm máu nhất thế kỷ XIX. Cuộc nổi dậy này cũng lại một trong số những cuộc chiến lớn nhất thế giới ở thế kỷ XIX. Nó cũng được coi là nội chiến Trung Quốc của thế kỷ XIX.


Pemberontakan Taiping dinamakan untuk satu pemberontakan besar-besaran dalam tahun-tahun 1850 hingga 1864. Pemberontakan Taiping dilancarkan oleh rakyat-rakyat miskin China untuk menggulingkan kerajaan Manchu yang berkuasa melalui Dinasti Ching.


La révolte des Taiping est un soulèvement majeur qui eut lieu dans le Sud, puis le Centre de la Chine, entre 1851 et 1864 ; cette révolte, dont la dynastie Qing mit près de quinze ans à venir à bout, tire son nom du royaume que les rebelles avaient fondé en Chine du Sud et en Chine centrale, le "Taiping Tian Guo", ou « royaume céleste de la Grande Paix » (), d'où provient le nom de "Tàipíng" (« Grande Paix »).


Powstanie tajpingów (1851–1864) – powstanie ludowe w Chinach, w którym zginęło co najmniej 20 milionów ludzi.


The Taiping Rebellion, also known as the Taiping Civil War or the Taiping Revolution, was a massive rebellion or civil war that was waged in China between the Manchu Qing dynasty and the Han, Hakka-led Taiping Heavenly Kingdom. It lasted from 1850 to 1864, although following the fall of Nanjing the last rebel army was not wiped out until 1871. After fighting the bloodiest civil war in world history, with 30 to 50 million dead, the established Qing government won decisively, although the outcome is considered a pyrrhic victory.


La Rebelión Taiping fue una guerra civil con grandes connotaciones religiosas y sociales, que ocurrió en China entre los años de 1850 y 1864, en la que se enfrentaron las fuerzas imperiales de la dinastía Qing y el Reino Celestial de la Gran Paz (en chino tradicional: Tàipíng Tiānguó, , Wade-Giles: "T'ai-p'ing t'ien-kuo"), que ocupó durante el conflicto zonas importantes del sur de China.


Povstání tchaj-pchingů (1850—1871) byla rolnická vzpoura v Číně proti mandžuské říši Čching, jíž byla Čína součástí. Povstání vypuklo roku 1850 v provincii Kuang-si, vůdcem byl Chung Siou-čchüan, křesťanský konvertita, který na ovládaném území založil nezávislý stát – Nebeskou říši velkého míru (: český přepis "Tchaj-pching tchien kuo", pchin-jin Tàipíng Tiān Guó, znaky 太平天囯), kontrolující částečně nebo úplně provincie Chu-pej, An-chuej, Ťiang-si a Če-ťiang, od roku 1853 s hlavním městem v Nankingu. Na území ovládaném tchaj-pchingy žilo kolem 30 milionů lidí.


Taipingoprøret (1851-1864) er en af Kinas mange blodige konflikter i anden halvdel af det 19. århundrede.


تمرد تايبينغ


กบฏไท่ผิงเทียนกั๋ว

ไท่ผิงเทียนกั๋ว (; "กรุงเทพมหาสันติ") เป็นกบฏขนานใหญ่ซึ่งรัฐไท่ผิงเทียนกั๋วของหง ซิ่วเฉฺวียน (洪秀全) ก่อขึ้นต่อต้านจักรวรรดิจีนภายใต้การปกครองของราชวงศ์ชิงที่มีชาวแมนจูเป็นผู้นำ ในช่วง ค.ศ. 1850–1864


Pemberontakan Taiping (Hanzi sederhana: 太平天国运动; Tionghoa tradisional: 太平天國運動; pinyin: "Taìpíng Tīanguó Yùndòng") adalah suatu pemberontakan besar atau perang saudara di Tiongkok yang berlangsung dari tahun 1850 hingga 1864, yang mana merupakan pertarungan antara Dinasti Qing yang dipimpin oleh suku Manchu dan gerakan milenarianisme Kristen dari Kerajaan Surgawi Perdamaian. Pemberontakan Taiping dimulai di provinsi barat daya Guangxi ketika para pejabat setempat meluncurkan kampanye penindasan terhadap suatu sekte Kristen yang dikenal sebagai Masyarakat Penyembah Tuhan; komunitas tersebut dipimpin oleh Hong Xiuquan, seseorang yang meyakini dirinya sebagai adik laki-laki Yesus Kristus. Peperangan tersebut sebagian besar berlangsung di provinsi Jiangsu, Zhejiang, Anhui, Jiangxi, dan Hubei, tetapi selama 14 tahun peperangan, pasukan Taiping telah memasuki semua provinsi dari Tiongkok pada umumnya selain Gansu. Peperangan tersebut merupakan yang terbesar di Tiongkok sejak Penaklukan Ming oleh Qing, dan dipandang sebagai salah satu perang paling berdarah dalam sejarah manusia, perang saudara paling berdarah, dan konflik terbesar pada abad ke-19 dengan perkiraan jumlah korban yang meninggal dunia antara 20-70 juta orang, serta jutaan lainnya tergusur dari kediamannya.


Az 1989-es Formula–1 világbajnokság harmadik futama a monacói nagydíj volt.


1989年モナコグランプリ

1989年のモナコグランプリは、1989年5月7日にモンテカルロ市街地コースで開催されたF1レース。 1989年のF1世界選手権の3戦目。 77周のレースはアイルトン・セナがポールポジションから勝利し、チームメイトのアラン・プロストが2位、予備予選をトップでクリアしたブラバムのステファノ・モデナ3位となった。


Der Große Preis von Monaco 1989 fand am 7. Mai statt und war das dritte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1989.


Гран-при Монако 1989 года

Гран-при Монако 1989 года — третий этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1989 года. Прошёл на трассе в Монте-Карло, Монако. Соревнования состоялись 7 мая 1989 года.


Monacon Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. toukokuuta 1989 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Ayrton Senna.


Velika nagrada Monaka 1989 je bila tretja dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1989. Odvijala se je 7. maja 1989.


1989 Голяма награда на Монако

1989 Голяма награда на Монако е 36-о за Голямата награда на Монако и трети кръг от сезон 1989 във Формула 1, провежда се на 7 май 1989 година по улиците на Монте Карло, Монако.


Il Gran Premio di Monaco 1989 fu la terza gara della stagione 1989, disputata il 7 maggio sul Circuito di Monte Carlo. La manifestazione venne vinta dal pilota dalla McLaren Ayrton Senna, seguito dal compagno di squadra Alain Prost e dall'italiano Stefano Modena su Brabham - Judd.


1989年摩納哥大獎賽（）是一級方程式比賽，於1989年5月7日舉辦於摩納哥蒙地卡羅的摩納哥賽道。這是1989年世界一級方程式錦標賽的第三場分站賽事。


Resultados do Grande Prêmio de Mônaco de Fórmula 1 realizado em Montecarlo à 7 de maio de 1989. Foi a terceira etapa da temporada e teve como vencedor o brasileiro Ayrton Senna.


1989 Monako Grand Prix, 1989 Formula 1 sezonunun üçüncü yarışıdır. 7 Mayıs 1987'de Monako'nun Monte Carlo kentindeki Circuit de Monaco'da gerçekleştirilmiştir. Yarışı McLaren'in Brezilyalı pilotu Ayrton Senna kazanmıştır. Ferrari, Imola'daki son yarışta bir kazada yaralanan Gerhard Berger'in yerine ikinci bir pilot seçmediğinden dolayı İtalyan takımı adıjna Monako'da sadece Nigel Mansell ile yarıştı.


Résultats du Grand Prix de Monaco 1989, couru sur le circuit de Monaco le .


Grand Prix Monako 1989 (oryg. Grand Prix Automobile de Monaco) – trzecia runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1989, która odbyła się 7 maja 1989, po raz 36. na torze Circuit de Monaco.


The 1989 Monaco Grand Prix was a Formula One motor race held at the Circuit de Monaco, Monte Carlo on 7 May 1989. It was the third race of the 1989 Formula One World Championship. The 77-lap race was won from pole position by Ayrton Senna, driving a McLaren-Honda, with teammate Alain Prost second and Stefano Modena third in a Brabham-Judd.


Az olasz nagydíj volt az 1985-ös Formula–1 világbajnokság tizenkettedik futama.


Der Große Preis von Italien 1985 fand am 8. September in Monza statt und war das zwölfte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 1985.


Гран-при Италии 1985 года

Гран-при Италии 1985 года — двенадцатый этап чемпионата мира по автогонкам в классе Формула-1 сезона 1985 года. Прошёл на Национальном автодроме Монцы в Италии. Соревнования состоялись 8 сентября 1985 года.


Italian Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1985 Monzan radalla. Kilpailun voitti Alain Prost, joka juhli kauden viidettä voittoaan. Voitto jäi hänelle kauden viimeiseksi. Viisi voittoa riitti Prostille mestaruuteen.


Velika nagrada Italije 1985 je bila dvanajsta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1985. Odvijala se je 8. septembra 1985.


Il Gran Premio d'Italia 1985 è stata la dodicesima prova del Campionato mondiale di Formula 1 1985. Ha visto la vittoria di Alain Prost, seguito da Nelson Piquet e da Ayrton Senna. È stato l'ultimo Gran Premio che ha visto il vincitore cingere la corona d'alloro.


Resultados do Grande Prêmio da Itália de Fórmula 1 realizado em Monza em 8 de setembro de 1985. Décima segunda etapa da temporada, foi vencido pelo francês Alain Prost, da McLaren-TAG/Porsche.


Résultats du Grand Prix automobile d'Italie de Formule 1 1985 qui a eu lieu sur le circuit de Monza le .


Grand Prix Włoch 1985 (oryg. Gran Premio d'Italia) – 12. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1985, która odbyła się 8 września 1985, po raz 35. na torze Monza.


The 1985 Italian Grand Prix was a Formula One motor race held at Monza on September 8, 1985. It was the twelfth round of the 1985 FIA Formula One World Championship. It was the 55th Italian Grand Prix and the 50th to be held at Monza. The race was held over 51 laps of the five kilometre circuit for a total race distance of 295.8 kilometres.


جائزة إيطاليا الكبرى 1985

جائزة إيطاليا الكبرى 1985 هو سباق فورمولا 1 أقيم بتاريخ 8 سبتمبر 1985 في حلبة مونزا. كان الثاني عشر من أصل 16 في بطولة العالم لسباقات الفورمولا واحد موسم 1985. حلّ الفرنسي ألن بروست أولا بينما جاء البرازيلي نيلسون بيكيه في المركز الثاني وحصل على المركز الثالث البرازيلي آيرتون سينا.


Férfi 400 méteres síkfutás az 1896. évi nyári olimpiai játékokon

A férfi 400 m síkfutás volt a második legrövidebb versenyszám. A selejtezőfutamok voltak az első versenynap utolsó számai április 6-án. A versenyzőket két csoportba sorolták, és mindkét futamból az első két helyezett jutott be az április 7-i döntőbe.


Атлетика на Летњим олимпијским играма 1896 — 400 метара за мушкарце

Такмичење у дисциплини 400 м за мушкарце, на Олимпијским играма 1896. одржано је 6. и 7. априла на стадиону Панатинаико. За такмичење се пријавило 7 такмичара из 4 земље, од који су петорица учествовали и на трци на 100 метара Првог дана су одржане квалификационе трке. Такмичари су били подељени у две групе: прва са 4 а друга са 3 такмичара. Два првопласирана из ових грuпа су се такмичила у финалу 7. априла.


Olympische Sommerspiele 1896/Leichtathletik – 400 m (Männer)

Der 400-Meter-Lauf der Männer bei den Olympischen Spielen 1896 wurde am 6. und 7. April 1896 im Panathinaiko-Stadion in Athen ausgetragen. Nach den Angaben der unten genannten Webseite "SportsReference" nahmen insgesamt sieben Sportler aus fünf Nationen teil, laut der unten aufgeführten Literatur von "Ekkehard zur Megede" waren es elf Athleten aus sieben Ländern. Fünf – nach "SportsReference" – bzw. acht – nach "zur Megede" – von ihnen hatten auch am 100-Meter-Lauf teilgenommen.


Στίβος στους Θερινούς Ολυμπιακούς Αγώνες 1896 – 400 μέτρα ανδρών

Τα 400 μέτρα ανδρών ήταν ένα από τα έξι αγωνίσματα δρόμου στο πρόγραμμα του στίβου στους Θερινούς Ολυμπιακούς Αγώνες του 1896. Νικητής αναδείχτηκε ο Τόμας Μπερκ από τις Ηνωμένες Πολιτείες.


Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten 400 m

Miesten 400 metrin juoksu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 6. – 7. huhtikuuta. Juoksijat jaettiin kilpailussa kahteen alkuerään, joista kaksi parasta pääsivät finaaliin. Kilpailuun osallistui seitsemän juoksijaa, joista viisi oli mukana myös 100 metrin juoksussa.


Atletica leggera ai Giochi della I Olimpiade - 400 metri piani

La gara dei 400 metri piani dei giochi della I Olimpiade si tenne il 6 e 7 aprile ad Atene, nello Stadio Panathinaiko, in occasione delle prime Olimpiadi dell'era moderna. Vi parteciparono sette atleti provenienti da quattro nazioni.


1896년 하계 올림픽 육상 남자 400m

1896년 하계 올림픽 육상 남자 400m는 그리스 아테네에서 개최된 1896년 하계 올림픽 육상의 세부 종목이다. 4개국에서 7명의 선수가 참가하여, 파나티나이코 경기장에서 1896년 4월 6일에 예선 경기를 하고 7일에 결승 경기를 진행하였다.


1896 Yaz Olimpiyatları'nda atletizm - Erkekler 400 metre

1896 Yaz Olimpiyatları'ndaki erkekler 400 metre yarışmaları 6-7 Nisan tarihlerinde Panathinaiko Stadyumu'nda düzenlendi. Dört farklı ülkeden yedi yarışmacının katıldığı etkinlik, iki aşama halinde yapıldı. Elemelerde atletler iki gruba ayrıldı. Yarışları ilk iki sırada tamamlayan sporcular finale yükseldi. 400 metrede yarışan atletlerden beşi 100 metrede de koşmuştu.


400 mètres masculin aux Jeux olympiques de 1896 (athlétisme)

L'épreuve du 400 mètres masculin aux Jeux olympiques de 1896 s'est déroulée les 6 et dans le Stade panathénaïque d'Athènes, en Grèce. Elle est remportée par l'Américain Thomas Burke.


Lekkoatletyka na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1896 – bieg na 400 m

Biegi na 400 metrów podczas Igrzysk odbyły się w dniach 6 kwietnia (Eliminacje) oraz 7 kwietnia (finał). Do biegu zostało zgłoszonych 7 biegaczy, z czego 5 startowało także w biegu na 100 metrów.


Athletics at the 1896 Summer Olympics – Men's 400 metres

The men's 400 metres race was the second-shortest of the flat-track events on the Athletics at the 1896 Summer Olympics programme. The competition's preliminary round was the last held on the first day, 6 April. The competitors were split into two groups. The top two runners in each heat advanced to the final, which was held on the second day, 7 April.


Férfi 800 méteres síkfutás az 1896. évi nyári olimpiai játékokon

A férfi 800 m síkfutás volt a pályakörös atlétikai futóversenyek közül a második leghosszabb. Április 6-án rendezték a selejtezőket. Azon a napon ez volt a harmadik versenyszám. A kilenc indulót két csoportra osztották, és a csoportokból az első két helyezett jutott tovább az április 9-én megrendezett döntőbe.


Атлетика на Летњим олимпијским играма 1896 — 800 метара за мушкарце

Такмичење у дисциплини 800 метара за мушкарце, на Олимпијским играма 1896. одржано је 6. и 9. априла. За такмичење на стадиону Панатинаико се пријавило 9 такмичара из 6 земаља. Првог дана су одржане квалификационе трке. Такмичари су били подељени у две групе: прва са 4 а друга са 5 такмичара. Прва двојица из ових група су се такмичила у финалу 9. априла.


Olympische Sommerspiele 1896/Leichtathletik – 800 m (Männer)

Der 800-Meter-Lauf der Männer bei den Olympischen Spielen 1896 wurde am 6. und 9. April 1896 im Panathinaiko-Stadion in Athen ausgetragen. Nach Angaben aus der unten genannten Webseite "SportsReference" nahmen neun Sportler aus sechs Nationen teil, nach der unten aufgeführten Literatur von "Ekkehard zur Megede" waren es acht Läufer aus fünf Nationen. Im Panathinaiko-Stadion hatten die Athleten für die Strecke von 800 Metern etwas mehr als zwei Runden zu laufen. Es gab dabei keine Bahnen, welche die Läufer voneinander trennten.


Στίβος στους Θερινούς Ολυμπιακούς Αγώνες 1896 – 800 μέτρα ανδρών

Τα 800 μέτρα ανδρών ήταν ένα από τα έξι αγωνίσματα δρόμου στο πρόγραμμα του στίβου στους Θερινούς Ολυμπιακούς Αγώνες του 1896.


Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten 800 m

Miesten 800 metrin juoksu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 6. – 9. huhtikuuta. Kilpailuun osallistuneet yhdeksän juoksijaa jaettiin kahteen erään, joista kaksi parasta pääsivät finaaliin. Olympiakultaa voitti Australian Edwin Flack.


Atletica leggera ai Giochi della I Olimpiade - 800 metri piani

La gara degli 800 metri piani dei giochi della I Olimpiade si tenne il 6 ed il 9 aprile ad Atene, nello Stadio Panathinaiko, in occasione dei primi Giochi olimpici dell'era moderna. Vi parteciparono nove atleti provenienti da cinque nazioni.