Meuse–Argonne offensiven eller Slaget ved Argonne-skoven, var en del af den sidste allierede offensiv i i Verdun-sektoren i Frankrig under 1. verdenskrig. Offensiven fandt sted fra den 26. september til den 11. november 1918.


معركة غابة أرجون

معركة غابة أرجون أو هجوم غابة أرجون (Battle of the Argonne Forest ) كانت جزءًا من آخر هجوم شنته قوات الحلفاء ضد ألمانيا في الحرب العالمية الأولى الذي امتد على طول الجبهة الغربية.


Serangan Meuse-Argonne, juga dikenal dengan nama Serangan Maas-Argonne dan Pertempuran Hutan Argonne, adalah salah satu serangan besar terakhir pada masa Perang Dunia I yang terjadi di seluruh Front Barat. Pertempuran ini berlangsung dari tanggal 26 September 1918 hingga disepakatinya gencatan senjata 11 November 1918. Pertempuran yang berlangsung selama 47 hari ini merupakan serangan terbesar dalam sejarah militer Amerika Serikat dan melibatkan 1,2 juta tentara Amerika Serikat. Serangan ini merupakan bagian dari Serangan Seratus Hari yang berhasil mengakhiri perang. Pertempuran ini merenggut 28.000 nyawa tentara Jerman dan 26.277 pasukan Amerika, sehingga menjadi operasi terbesar dan paling berdarah untuk pasukan Ekspedisi Amerika selama Perang Dunia I, serta salah satu pertempuran paling mematikan dalam sejarah Amerika. Korban jiwa di pihak Amerika diperparah oleh kurang berpengalamannya pasukan dan taktik yang digunakan pada tahap awal operasi.


In het jaar 79 kwam de vulkaan de Vesuvius tot uitbarsting. De vulkaanuitbarsting had tot gevolg dat de steden van Pompeï en Herculaneum werden vernietigd. Door het ooggetuigenverslag van Plinius de Jongere is er veel bekend over de uitbarsting.


79年のヴェスヴィオ噴火

79年のヴェスヴィオ噴火（英：Eruption of Mount Vesuvius in 79 AD / 伊：Eruzione del Vesuvio del 79）は、紀元79年8月24日13時頃（異説あり）に現在のイタリア・カンパニア州にあるヴェスヴィオ山で発生した爆発的な噴火である。噴火の種類はプリニー式噴火であった。


התפרצות הר הגעש וזוב (79)

התפרצות הר הגעש וזוב ב-24 באוגוסט שנת 79 לספירה, החריבה מספר ערים במפרץ נאפולי ובהן פומפיי, הרקולנאום וערים נוספות.


Muntele Vezuviu, un vulcan din actuala Italia, a erupt în anul 79 în una dintre cele mai catastrofale erupții vulcanice din istoria europeană. Istoricii au aflat despre erupție din relatările martorului Pliniu cel Tânăr, poet și înalt funcționar roman. Evenimentul a dat numele tipului vezuvian de erupție vulcanică.


Извержение Везувия (79)

В 79 году н. э. произошло одно из самых катастрофических извержений вулкана Везувий близ Неаполя.


Vesuviuksen purkaus Rooman aikoina vuonna 79 jaa. tuhosi Pompejin, Herculaneumin ja monia lähistön pikkukaupunkeja ja kyliä. Valtava räjähdysmäinen purkaus purki ulos 4 km3 vulkaanisia aineksia. Purkauksen alkamispäiväksi on perinteisesti oletettu 24. elokuuta 79 Plinius nuoremman kirjoittaman silminnäkijäkuvauksen mukaan, mutta vuonna 2018 Pompejista löydetty seinäkirjoitus viittaisi sen tapahtuneen lokakuun 17. päivän jälkeen. Purkaus alkoi kello 10 valtavalla räjähdyksellä, joka hajotti ja sinkosi kilometrien korkeuteen laavatapin, joka oli estänyt tulivuoren kaasuja purkautumasta. Purkaus sinkosi ilmaan suuria hohkakiven lohkareita ja pyöreitä tennispallon kokoisia lapilleja. Hetkeä myöhemmin tuhkaa alkoi sataa ympäristöön. Tämän jälkeen maa järisi voimakkaasti ja rakennuksia sortui. Vesisade muutti Vesuviuksen rinteen vyöryväksi mutavelliksi, ja kuuma lieju vyöryi tulivuoren rinnettä alas seuraavana päivänä. Lopulta laava virtasi tulivuoren rinnettä alas. Taivas pimeni tulivuoren ympärillä 2–3 päiväksi, ja purkauspilvestä satoi lapilleja jopa 10 kilometrin säteellä.


Изригване на Везувий през 79 г.

Изригването на вулкана Везувий през 79 г. е едно от най-катастрофалните и най-силните вулканични изригвания в историята на Европа. Историците са научили за това изригване от древноримския историк Плиний Млади, който го описва в няколко свои писма.


L'eruzione del Vesuvio del 79 d.C. è il principale evento eruttivo del Vesuvio in epoca storica. L'eruzione, che ha profondamente modificato la morfologia del vulcano, ha provocato la distruzione delle città di Ercolano, Pompei, Stabia e Oplontis, le cui rovine, rimaste sepolte sotto strati di pomici, sono state riportate alla luce a partire dal XVIII secolo.


Виверження Везувію 79 року

Виверження Везувію 79 року — одне з найпотужніших вулканічних вивержень за всю історію існування людства. Виверження відбулось 24 серпня 79 року нашої ери.


A erupção do Vesúvio em 79 d.C. foi uma das mais conhecidas e catastróficas erupções vulcânicas de todos os tempos. As cercanias romanas de Pompeia, Herculano, Estábia e Oplontis foram afetadas, com Pompeia e Herculano sendo completamente destruídas. O Vesúvio espalhou uma nuvem mortal de rochas, cinzas e fumaça a uma altura de mais de 30 quilômetros, cuspindo lava e púmice a uma proporção de 1,5 milhão de toneladas por segundo e liberando no total uma energia térmica centenas de milhares de vezes maior do que a do bombardeamento de Hiroshima.


Lerupció del Vesuvi de l'any 79 dC és una de les erupcions volcàniques més cèlebres i catastròfiques de tots els temps. Se'n va veure afectada l'àrea romana entorn del golf de Nàpols, amb ciutats com Pompeia, Herculà, Oplontis o Estàbia, que foren totalment o parcialment destruïdes. El Vesuvi va escampar un núvol mortal de roques, cendres i fum a una altura de més de 30 km, va emetre lava i pumicita a una proporció d'un milió i mig de tones per segon i va alliberar en total una energia tèrmica centenars de milers de vegades més gran que la del bombardeig de Hiroshima.


Núi Vesuvius, một núi lửa dạng tầng tọa lạc tại Ý, phun trào vào năm 79 sau Công nguyên thuộc một trong những vụ phun trào núi lửa tồi tệ nhất trong lịch sử châu Âu, được Pliny Trẻ, một quản đốc và nhà thơ người La Mã chứng kiến và ghi chép lại.


L’ qui eut lieu en l'an 79 apr. J.-C. est la plus célèbre des éruptions volcaniques de ce volcan de Campanie, en Italie. Les historiens en ont aujourd'hui connaissance grâce au récit d'un témoin oculaire, Pline le Jeune, administrateur romain. Elle se produisit probablement en octobre ou en novembre, et non en août comme le pensa longtemps la tradition historiographique.


Of the many eruptions of Mount Vesuvius, a major stratovolcano in southern Italy, the most famous is its eruption in 79 AD, which was one of the deadliest in European history.


La erupción del monte Vesubio en el año 79 fue una de las erupciones volcánicas más famosas y mortíferas de la historia de Europa, que fue presenciada y documentada por Plinio el Joven. Si bien tradicionalmente se ha datado en la noche del 24 de agosto, distintos estudios y hallazgos arqueológicos han probado que debió acontecer en otoño o invierno del mismo año, en concreto el 24 de octubre.


Erupce Vesuvu, k níž došlo roku 79, zničila římská města Pompeje, Herculaneum, Stabie, Oplontis a Boscoreale. Jednalo se o první zaznamenanou erupci pliniovského typu. Mezi mnoha oběťmi této sopečné erupce byl i Plinius starší a popsal ji jeho synovec a adoptivní syn Plinius mladší. Odhaduje se, že během erupce vzniklo až 37 kilometrů vysoké pyroklastické mračno tvořené sopečným prachem a sopečnými plyny, zasahující až do stratosféry.


ثوران جبل فيزوف سنة 79

ثوران جبل ڤيزوڤ في سنة 79 ميلادية كان واحدًا من أكثر الثورات البركانية كارثية وتدميرًا في التاريخ الأوروپي، وقد عرف المؤرخون عن الثوران من رواية شاهد العيان بليني الصغير، كان مسؤولًا رومانيًا وشاعرًا.


การปะทุของเขาวิซูเวียส ค.ศ. 79

เขาวิซูเวียสเป็นภูเขาไฟสลับชั้น (stratovolcano) ตั้งอยู่ในประเทศอิตาลีปัจจุบัน เคยปะทุขึ้นใน ค.ศ. 79 จัดเป็นการปะทุของภูเขาไฟที่ร้ายแรงที่สุดในประวัติศาสตร์ยุโรป นักประวัติศาสตร์ทราบเรื่องการปะทุครั้งนี้จากบันทึกของพลินีผู้เยาว์ (Pliny the Younger) นักการเมืองและกวีชาวโรมันซึ่งเห็นเหตุการณ์มาด้วยตาตนเอง การปะทุครั้งนี้ยังเป็นที่มาของคำศัพท์ว่า "การปะทุแบบวิซูเวียส" (Vesuvian eruption) ที่ใช้เรียกการประทุประเภทหนึ่งของภูเขาไฟ


Gunung Vesuvius, sebuah gunung berapi di Italia saat ini, meletus pada tahun 79 M di antara salah satu letusan gunung berapi yang paling mematikan dalam sejarah Eropa. Para sejarawan telah mempelajari mengenai letusan ini dari catatan saksi mata Plinius yang Muda, seorang administrator dan penyair Romawi. Peristiwa ini menjadi asal mula penyematan nama letusan gunung berapi tipe Vesuvian.


Het tweede Beleg van Zaragoza vond plaats tussen 20 december 1808 en 20 februari 1809 tijdens de Spaanse Onafhankelijkheidsoorlog. Na een maandenlang beleg wist het Franse leger de Spaanse stad Zaragoza met veel bloedvergieten in te nemen.


Die Belagerung von Saragossa fand während der Napoleonischen Kriege auf der Iberischen Halbinsel statt und war die zweite durch die Franzosen in diesem Krieg, nachdem sie es von Juni bis August 1808 bereits einmal erfolglos versucht hatten.


Δεύτερη Πολιορκία της Σαραγόσα

Η Δεύτερη Πολιορκία της Σαραγόσα ήταν μια εξαιρετικά σκληρή και αιματηρή πολιορκία κατά τον Πόλεμο της Ιβηρικής Χερσονήσου, που κατέληξε στην κατάκτηση της ισπανικής πόλης Σαραγόσα (προφορά στα ισπανικά: Θαραγόθα) από τους Γάλλους.


Bătălia de la Zaragoza (Saragosa) a reprezentat al doilea asediu al acestui oraș de către trupele franceze, după ce primul eșuase în iunie 1808. Asediul a inclus mai multe serii de asalturi, bombardamente și chiar incendierea orașului, operațiunile finale fiind dirijate de mareșalul Lannes. După o rezistență dârză și îndelungată condusă de generalul spaniol Palafox y Melzi, trupele spaniole și civilii implicați au fost forțați să se predea în 20 februarie 1809.


Вторая осада Сарагосы

Во время второй осады Сарагосы французские войска осадили и захватили испанский город Сарагоса. Она произошла во время Пиренейской войны (части наполеоновских войн) и стала печально известна своей жестокостью.


Le Second siège de Saragosse est le deuxième et dernier siège de cette ville pendant la Guerre d'Espagne. Il est régulièrement considéré comme une des batailles les plus brutales des guerres napoléoniennes, et souvent comparé à la bataille de Stalingrad en raison des similitudes entre les combats de rues extrêmes qui ont eu lieu lors de ces deux sièges.


Drugie oblężenie Saragossy – ponowne walki sił francuskich i posiłkujących je pułków Legii Nadwiślańskiej o miasto, toczone od 20 grudnia 1808 do 20 lutego 1809 roku podczas kampanii hiszpańskiej Napoleona, po uprzednim odstąpieniu od oblężenia w lecie 1808 roku. Bitwa zakończyła się zdobyciem Saragossy, a starcia odznaczały się, podobnie jak podczas pierwszego oblężenia, wyjątkową brutalnością i okrucieństwem zarówno ze strony atakujących, jak i obrońców.


The second siege of Zaragoza was the French capture of the Spanish city of Zaragoza (also known as Saragossa) during the Peninsular War. It was particularly noted for its brutality. The city had never stood a chance. However, the desperate resistance put up by the Army of Reserve and its civilian allies had been heroic: a great part of the city lay in ruins, the garrison had suffered 24,000 deaths being augmented by 30,000 civilians dead.


El Sitio de Zaragoza (1809) es el segundo de los sitios de Zaragoza durante la Guerra de la Independencia Española.


Wereldkampioenschap curling vrouwen 2015

Het wereldkampioenschap curling voor vrouwen 2015 werd van 14 tot en met 22 maart 2015 gehouden in het Japanse Sapporo. Zwitserland slaagde er met succes in diens wereldtitel te verdedigen, door in de finale af te rekenen met Canada.


2015年世界女子カーリング選手権大会

2015年世界女子カーリング選手権大会は、2015年3月14日から22日まで、日本の札幌市・月寒体育館で開催された世界女子カーリング選手権である。アジアでの開催は男女通じて4回目である。青森市・青森県営スケート場で開催された2007年世界女子カーリング選手権大会に次いで日本での開催は2回目である。


Die Zen-Noh Curling-Weltmeisterschaft der Damen 2015 fand vom 14. bis 22. März 2015 in der japanischen Stadt Sapporo statt. Austragungsort war die Tsukisamu-Sporthalle. Das Turnier gewann das Curling-Team aus der Schweiz.


Чемпионат мира по кёрлингу среди женщин 2015

37-й чемпионат мира по кёрлингу среди женщин проходил с 14 по 22 марта 2015 года в Саппоро (Япония) с участием 12 национальных сборных команд. Чемпионский титул в 5-й раз в своей истории и во 2-й раз подряд выиграла сборная Швейцарии.


O Campeonato Mundial Feminino de Curling de 2015, denominado de Campeonato Mundial Feminino de Curling Zen-Noh de 2015 por motivos de patrocínio, foi um torneio de seleções femininas de curling disputado no Tsukisamu Gymnasium em Sapporo, Japão. Foi a segunda vez que o torneio foi sediado no Japão, assim como foi a edição de 2007 em Aomori


Le Championnat du monde féminin de curling 2015, trente-septième édition des championnats du monde de curling, a lieu du 14 au à Sapporo, au Japon.


Mistrzostwa Świata Kobiet w Curlingu 2015 rozegrane zostaną między 14 a 22 marca 2015 w japońskim Sapporo.


The 2015 World Women's Curling Championship (branded as the Zen-Noh World Women's Curling Championship 2015 for sponsorship reasons) was held from March 14 to 22 at the Tsukisamu Gymnasium in Sapporo, Japan. It marks the second time that a world championship has been held in Japan, after the 2007 World Women's Curling Championship in Aomori.


De Crisis van 1383-1385 was een periode van burgeroorlog en anarchie in de geschiedenis van Portugal, ook bekend als Interregno, aangezien er geen koning op de troon zat. De crisis begon met de dood van koning Ferdinand I van Portugal, die geen mannelijke erfgenamen had.


Португалска криза (1383—1385)

Португалска криза између 1383. и 1385. представља период португалске историје између смрти краља Фернанда I и почетка владавине краља Жоаоа I. Овај период је познат као "интеррегнум".


Mit Revolution von 1383 bezeichnet man in der Geschichte Portugals die Ereignisse, die zur Machtübernahme des Hauses Avis zwei Jahre später geführt haben.


Португальское междуцарствие

Междуцарствие 1383—1385 годов — период португальской истории между смертью в 1383 году короля Фернанду I, не оставившего наследника, и воцарением в 1385 году короля Жуана I.


Първа криза на португалското наследство

Първата криза на португалското наследство представлява преход от Бургундската към Ависката династия в Португалия. Това се случва чрез междуцарствие и гражданска война от смъртта на крал Фернандо І през 1383 г., който не оставя мъжки наследник, до възцаряването на Жуау I след победата при Алжубарота през 1385 г.


Per crisi del 1383-1385 si intende nella storia del Portogallo un periodo di guerre civili che iniziarono con la morte di Ferdinando I del Portogallo, il quale non lasciò eredi maschi e finì con l'ascesa al trono di Giovanni I del Portogallo, il quale diede inizio alla dinastia degli Aviz, nella scia della battaglia di Aljubarrota.


Португальське міжкоролів'я

Португальське міжкоролів'я (, ) — у 1382—1385 роках період в історії Португалії, коли країна не мала короля. Ознаменувався міжусобною війною, інтервенцією сусідньої Кастилії та ростом національної свідомості португальців. Почався в жовтні 1383 року зі смертю португальського короля Фернанду I. Він не залишив законного сина-спадкоємця, що стало причиною конфлікту. Королева-вдова Леонора зайняла посаду регента і правила від імені своєї неповнолітньої доньки, інфанти Беатриси. Остання була заручена із кастильським королем Хуаном І, що планував посісти португальський трон. Через загрозу поглинання Португалії сусідньою Кастилією, проти режиму королеви одразу повстали міщани Лісабона, яких підтримала дрібна шляхта і духовенство. Їхнім лідером став Жуан I, магістр Авіського ордену, зведений брат покійного Фернанду І. У травні 1384 року кастильці спробували придушити виступ самостійників й оточили Лісабон, але відступили через епідемію чуми. Взимку повстанці здобули ряд португальських міст. 6 квітня 1385 року загальні кортеси Португалії офіційно проголосили авіського магістра Жуана новим португальським королем. У відповідь, захищаючи права своєї нареченої, кастильський король Хуан І повторно вдерся до Португалії. На боці португальців-самостійників виступила Англія, а на боці Кастилії — Франція та Арагон. 14 серпня 1385 року португальці під проводом Жуана І вщент розгромили переважні сили кастильців у битві при Алжубарроті. Ця перемога закріпила право Жуана та його нащадків з Авіської династії правити Португалією, а також завершила політичну кризу. Прикордонні португальсько-кастильські сутички тривали до смерті Хуана І в 1390 році. Остаточний мир між Португалією і Кастилією було укладено 1410 року.


A crise dinástica de 1383–1385 foi um período de guerra civil na História de Portugal, também conhecido como Interregno, uma vez que não existia rei no poder. A crise começou com a morte do rei Fernando de Portugal, que não gerou herdeiros masculinos.


La crisi portuguesa de 1383-1385 va ser un període de guerra civil i anarquia en la història de Portugal, que va començar amb la mort de Ferran I de Portugal, que no tenia hereus homes. Aquest període va acabar amb l'ascens al tron de Joan I d'Avís el 1385 després de la batalla d'Aljubarrota. A Portugal, al període se'l coneix com l'"Interregne Portuguès", ja que es tracta d'un temps durant el qual no va governar cap rei.


Den portugisiske krisen i 1383-85, eller det portugisiske interregnum, var en tid med innbyrdeskrig i Portugals historie da ingen kronet konge styrte. Epoken begynte da kong Ferdinand I av Portugal døde uten en mannlig arvtaker, og sluttet da Johan I av Portugal ble kronet til konge over Portugal i 1385 etter slaget ved Aljubarrota. Portugisiske historikere tolker denne epoken som deres eldste nasjonale motstandsbevegelse for å slå tilbake intervensjon fra kongedømmet Castilla. Historikeren Robert Durand betrakter epoken som «den store avdekkingen av nasjonal bevissthet». Borgere i byene og adelen arbeidet sammen for å etablere huset Aviz (en gren av den portugisiske delen av huset Burgund) som et uavhengig kongedømme. Det i kontrast til de langvarige innbyrdeskrigene i Frankrike kjent som hundreårskrigen og i England med rosekrigene hvor aristokratiske fraksjoner kjempet standhaftig mot et sentralisert monarki.


La crise de 1383-1385, commencée avec la mort du roi Ferdinand de Portugal, oppose les partisans de son éventuel successeur nominal, Jean de Castille (comme roi consort marié à sa fille, l'héritière sous conditions de la couronne), lequel néanmoins et illégitimement veut être pleinement souverain, à un demi-frère du roi Ferdinand, Jean, grand-maître de l'ordre d'Aviz. Ce qui ressemble bien à une crise dynastique, opposant deux candidats de la même famille, ou encore à une révolte portugaise contre l'annexion du royaume par la Castille, cache en réalité un conflit entre deux conceptions de la politique à suivre : la première, favorable à l'aristocratie foncière, la seconde à la bourgeoisie liée au commerce maritime alors en pleine expansion. C'est pourquoi on a pu parler d'une véritable révolte bourgeoise dont la victoire, après la bataille d'Aljubarrota, annonce la période des grandes découvertes lancées par la dynastie d'Aviz.


The 1383–1385 Portuguese interregnum was a civil war in Portuguese history during which no crowned king of Portugal reigned. The interregnum began when King Ferdinand I died without a male heir and ended when King John I was crowned in 1385 after his victory during the Battle of Aljubarrota.


La crisis (o interregno) de 1383-1385 fue un conflicto dinástico que involucró a Portugal y al Reino de Castilla, y que desencadenó en un periodo de guerra entre estos dos reinos.


أزمة 1383-1385 هي حرب أهلية في التاريخ البرتغالي بدأت مع وفاة الملك فرناندو الأول ملك البرتغال دون وريث ذكر، وانتهت مع تتويج الملك جواو الأول عام 1385 بعد معركة ألجوباروتا، تعتبر هذه الأزمة فترة خلو من العرش، فسر المعاصرون بأنها أول حركة المقاومة الوطنية واجهة التدخل القشتالي؛ حيث أن جميع المواطنين والبرلمان والنبلاء عملوا معا على تأسيس سلالة أفيز (فرع من الأسرة الحاكمة) على عكس الحروب المدنية الطويلة في فرنسا والمعروفة باسم حرب مئة عام وفي إنجلترا باسم حرب الوردتين، حيث حاربت الفصائل الأرستقراطية بالقوة ضد نظام ملكي مركزي.


Interegnum Portugis 1383–1385 adalah sebuah masa perang saudara dalam sejarah Portugis saat tidak ada raja mahkota yang memerintah. Hal ini dimulai saat Raja Ferdinand I wafat tanpa seorang pewaris laki-laki, dan berakhir saat Raja Yohnes I dimahkotai pada 1385 setelah ia menang dalam Pertempuran Aljubarrota. Orang-orang Portugis menafsirkan zaman tersebut sebagai gerakan pemberontakan nasional terawal melawan interbensi Kastilia; Robert Durand menganggapnya sebagai "kebangkitan besar dari hati nurani nasional". Burgesses dan kaum bangsawan bekerjasama untuk mendirikan dinasti Aviz (sebuah cabang dari Wangsa Portugis Burgundy) pada sebuah tahta independen, tak seperti peperanagn saudara di Prancis yang dikenal sebagai Perang Ratusan Tahun dan di Inggris yang dikenal sebagai Perang Mawar, dimana faksi aristokratik bertarung melawan seorang monarki tersentralisasi.


Veertien mensen, waarvan er negen verbonden zijn met het bestuursorgaan van het wereldwijde voetbal, FIFA, werden in mei 2015 aangeklaagd door het Amerikaanse Federal Bureau of Investigation (FBI) op verdenking van omkoperij, afpersing en het witwassen in een periode van meerdere jaren. Zeven FIFA-functionarissen werden op 27 mei in hotel Baur au Lac, Zürich, opgepakt. Ze zullen naar verwachting worden uitgeleverd aan de Verenigde Staten, op verdenking van het ontvangen van $150.000.000 aan steekpenningen.


2015年FIFA汚職事件（2015ねんFIFAおしょくじけん）は、2015年5月27日に汚職の容疑でスイスの司法当局がFIFA（国際サッカー連盟）の幹部を逮捕した事件。


Коррупционный скандал в ФИФА

Коррупционный скандал в ФИФА («ФИФА-гейт») — крупнейший в истории ФИФА коррупционный скандал. Разразился в конце мая 2015 года, когда швейцарские власти арестовали нескольких высокопоставленных чиновников ФИФА по обвинению в коррупции. Арест состоялся за два дня до . Из-за скандала вновь избранный президент ФИФА Йозеф Блаттер 2 июня 2015 года объявил о своём решении уйти в отставку. В рамках скандала 8 октября 2015 года Арбитражная палата комитета по этике ФИФА отстранила Йозефа Блаттера и Мишеля Платини от своих должностей на 90 дней.


2015년 국제 축구 연맹 부패 사건

2015년 국제 축구 연맹 부패 사건은 2015년 5월 27일에 부패 혐의로 스위스의 사법 당국이 국제 축구 연맹(FIFA)의 간부들을 체포한 사건이다.


Кримінальна справа щодо корупції у ФІФА

Кримінальна справа проти вищих посадовців ФІФА по звинуваченню їх в корупції, рекеті, шахрайстві і відмиванні грошей. Кримінальне провадження проводять одночасно як окремі справи, але координують між собою: Прокураторою (Міністерством юстиції) США — у зв'язку із злочинами на території США та зловживанням фінансовими інституціями США; та Федеральною прокуратурою Швейцарії — у зв'язку з кримінальним характером надання прав проведення Чемпіонатів світу з футболу 2018 та 2022 рр. Росії і Катару та іншими злочинами.


پرونده فساد در فیفا (۲۰۱۵)

در ماه مه ۲۰۱۵، چهارده نفر از جمله تعدادی از مقامات عالی رتبه فیفا به اتهام فساد مالی در زوریخ سوئیس بازداشت شدند. حکم جلب این افراد به درخواست وزارت دادگستری ایالات متحده توسط دادگاهی در نیویورک صادر شده‌است. اتهام آن‌ها اخاذی، کلاهبرداری و پولشویی عنوان شده‌است.


2015年國際足協收賄案

2015年國際足協收賄案指2015年5月涉及国际体育管理机构国际足联多名官员的腐败案件。临近2015年5月底，有14人因与美国联邦调查局（FBI）和美国国家税务局刑事调查司（IRS-CI）调查的电信诈骗、敲诈和洗钱案而被捕。该调查主要围绕着洲际足球协会机构南美足联（CONMEBOL）、中北美洲及加勒比海足球协会（CONCACAF）和体育营销主管官员之间。体育营销主管持有包括世界杯足球赛美洲区资格赛、美洲金盃和美洲杯足球赛等高知名度国家赛事的媒体和营销权。


Em 2015, o Ministério Público Federal dos Estados Unidos divulgou casos de corrupção por parte de funcionários e associados ligados à Federação Internacional de Futebol, o órgão executivo do futebol, futsal e futebol de praia.


El cas Fifagate o afer de corrupció a la FIFA o simplement Fifagate, fa referència a les investigacions dutes a terme pel Departament de Justícia dels Estats Units per a destapar, l'any 2015, les trames de corrupció en les que estaven implicats empresaris del sector del màrqueting esportiu del continent americà i dirigents de les federacions nacionals de la Confederació Sud-americana de Futbol (CONMEBOL) i la Confederació del Nord, Centreamèrica i el Carib de Futbol Associació (CONCACAF), afiliades a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA).


Trong năm 2015, các công tố viên liên bang Mỹ đã tiết lộ các vụ tham nhũng của các quan chức và các cộng sự có liên quan với FIFA, cơ quan chủ quản của hiệp hội bóng đá, futsal và bóng đá bãi biển.


L'affaire de corruption à la FIFA, appelée aussi Fifagate, est une enquête portant sur des soupçons de corruption au sein de la Fédération internationale de football association (FIFA). En , quatorze personnes dont neuf hauts responsables de l'instance dirigeante du football mondial sont inculpés dans le cadre d'une enquête menée par le FBI (grâce notamment à son informateur Chuck Blazer, ancien dirigeant de la FIFA accusé de corruption et qui collabore avec l'agence américaine depuis plus de trois ans) pour racket, fraude et blanchiment d'argent sur une période de 25 ans, les soupçons de corruption portant principalement sur les conditions d'attribution de plusieurs coupes du monde ainsi que sur des contrats de marketing.


Afera korupcyjna w FIFA – skandal sportowy, który miał miejsce w 2015 roku. Prokuratorzy federalni Stanów Zjednoczonych ujawnili przypadki korupcji ze strony działaczy i współpracowników związanych z Międzynarodową Federacją Piłki Nożnej (FIFA), organem zarządzającym światową piłką nożną, futsalem i plażową piłką nożną. Przedstawiciele organizacji mieli otrzymywać korzyści finansowe w zamian za oddanie głosów na gospodarzy turniejów w 2018 i 2022 roku oraz podpisywanie umów z nabywcami praw telewizyjnych i marketingowych.


In 2015, U.S. federal prosecutors disclosed cases of corruption by officials and associates connected with the Fédération Internationale de Football Association (FIFA), the governing body of association football, futsal and beach soccer.


El caso de corrupción en la FIFA (Federación Internacional del Fútbol Asociado), también denominado en el ámbito mediático como FIFA Gate, fue un escándalo deportivo, luego de que las autoridades suizas irrumpieran sorpresivamente en un hotel de Zúrich (Suiza) como resultado de años de numerosas investigaciones de casos de corrupción en los que el máximo ente del fútbol mundial se ha visto involucrado. Los cargos por los que se les acusa incluyen soborno, fraude y lavado de dinero.


FIFA korruptionssag 2015 er en korruptionssag, der involverer det international fodboldforbund FIFA. Sagen kom for alvor i mediernes søgelys den 27. maj 2015, da schweizisk politi foretog anholdelser af 14 personer med relation til FIFA, i forbindelse med den 65. FIFA kongres.


قضية فساد الفيفا 2015

في عام 2015، كشف ممثلو الادعاء قضايا فساد مسؤولين لهم صلة مع الهيئة الإدارية الرياضية الدولية فيفا.


Nederlands referendum over de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en Oekraïne

Het referendum over de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en Oekraïne was een nationaal raadgevend referendum over goedkeuring door Nederland van de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie, Euratom, hun 28 lidstaten en Oekraïne, de "Wet van 8 juli 2015, houdende goedkeuring van de op 27 juni 2014 te Brussel tot stand gekomen Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie en haar lidstaten, enerzijds, en Oekraïne, anderzijds (Trb. 2014, 160)".


Das Referendum in den Niederlanden über das Assoziierungsabkommen zwischen der Europäischen Union und der Ukraine war ein nationales konsultatives Referendum über die Zustimmung der Niederlande zum Assoziierungsabkommen zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Atomgemeinschaft, ihren 28 Mitgliedstaaten und der Ukraine, das am 6. April 2016 in den Niederlanden stattfand. Rechtsgrundlage des Referendums war das am 1. Juli 2015 angenommene Gesetz zum konsultativen Referendum. Dadurch war es möglich, eine Volksbefragung über ein bereits angenommenes Gesetz zu beantragen, falls innerhalb von sechs Wochen 300.000 Unterschriften von Wahlberechtigten eingereicht werden. Die Aktionsgruppe "GeenPeil", eine Partnerschaft zwischen der Website "GeenStijl" und den Bürgerinitiativen "Burgercomité-EU" und "Forum voor Democratie", setze sich dafür ein, die notwendigen Unterschriften zu sammeln. Insgesamt wurden 427.939 gültige Unterschriften beim Wahlrat eingereicht. Damit wurde das nötige Quorum von 300.000 Stimmen erreicht.


Референдум в Нидерландах об ассоциации между Европейским союзом и Украиной

«Консультативный и корректирующий» референдум об утверждении Соглашения об ассоциации между Европейским союзом и Украиной был проведён в Нидерландах 6 апреля 2016 года. На референдуме гражданам было предложено ответить на вопрос: «Вы за или против ратификации Соглашения об ассоциации между Европейским союзом и Украиной?».


Референдум Нідерландів про затвердження Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Україною або Консультативний референдум Нідерландів щодо асоціації України і ЄС відбувся в Нідерландах 6 квітня 2016 року. Референдум мав консультативний та коригувальний характер, і був анонсований Виборчою комісією Нідерландів після того, як 420 тисяч підписів за проведення такого референдуму було визнано дійсними. 6 квітня 2016 року 61% відсоток виборців, що взяли участь в референдумі, проголосували проти затвердження угоди.


Nederlandsk folkeavstemning over assosieringsavtale mellom EU og Ukraina i 2016

Folkeavstemming over assosieringsavtale mellom EU og Ukraina i 2016 (flamsk: Nederlands referendum over de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en Oekraïne) var en nasjonal rådgivende


Référendum néerlandais sur l'accord d'association entre l'Ukraine et l'Union européenne

Un référendum sur l'approbation de l'accord d'association entre l'Ukraine et l'Union européenne a lieu aux Pays-Bas le . La question consultative posée à l'occasion de ce référendum est : « Êtes-vous pour ou contre la loi de ratification de l'Accord d'association entre l'Union européenne et l'Ukraine ? ».


2016 Dutch Ukraine–European Union Association Agreement referendum

An advisory referendum on the approval of the Ukraine–European Union Association Agreement was held in the Netherlands on 6 April 2016. The referendum question was: "Are you for or against the Approval Act of the Association Agreement between the European Union and Ukraine?"


Referéndum en los Países Bajos sobre el Acuerdo de Asociación entre Ucrania y la Unión Europea

El 6 de abril de 2016 se celebró en los Países Bajos un referéndum sobre el Acuerdo de Asociación entre Ucrania y la Unión Europea. La consulta, de carácter no vinculante, consistió en responder «a favor» o «en contra» a la pregunta: «¿Está usted a favor o en contra del Acta de Aprobación del Tratado de Asociación entre la Unión Europea y Ucrania?» (en neerlandés: "Bent u voor of tegen de wet tot goedkeuring van de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en Oekraïne?"). En contra fue la opción vencedora del plebiscito.


Nederlandenes folkeafstemning om EU's samarbejdsaftale med Ukraine var en folkeafstemning i Nederlandene den 6. april 2016, hvor der blev stemt nej til godkendelsen af EU's samarbejdsaftale med Ukraine.


De Grand Slam of Darts 2015, ook bekend onder de naam "Singha Beer Grand Slam of Darts" vanwege de sponsor Singha Beer, was de negende editie van de Grand Slam of Darts georganiseerd door de PDC. Het toernooi werd gehouden van 7 tot en met 15 november in de Wolverhampton Civic Hall, Wolverhampton.


Der Singha Beer Grand Slam of Darts 2015 wurde vom 7. bis zum 15. November in der Civic Hall in Wolverhampton ausgetragen und von der PDC organisiert.


The 2015 Singha Beer Grand Slam of Darts, was the ninth staging of the tournament, organised by the Professional Darts Corporation. The event took take place from 7–15 November 2015 at the Wolverhampton Civic Hall, Wolverhampton, England.


De Poegatsjov-opstand was de grootste boerenopstand in de geschiedenis van Rusland en het hoogtepunt in een reeks van volksopstanden die na de machtsgreep van Catharina de Grote in 1762 plaatsvonden. Ze begon als een georganiseerde opstand van Jaik-Kozakken onder leiding van Jemeljan Poegatsjov, een ontevreden ex-luitenant van het Russische Keizerlijke leger, tegen de achtergrond van de Vijfde Russisch-Turkse Oorlog en wijdverspreide onrust onder de landbevolking.


Пугачовљев устанак

Пугачов устанак је назив за последњу сељачку буну у руској историји. Вођен је од 1773. до 1775. године, а назив је добио по свом вођи, донском козаку Јемељану Пугачову. Завршен је неуспехом.


プガチョフの乱（プガチョフのらん、）は、ロシアのヴォルガ川・ウラル川流域で1773年から1775年に発生した大規模な農民の反乱であり、農民暴動としてはロシアの歴史上最大のものである。ロシアの歴史学界では、「1773-1775年の農民戦争」との呼び方が一般的である。


Der Pugatschow-Aufstand vom September 1773 bis zum Januar 1775, auch Russischer Bauernkrieg genannt, war zunächst ein Aufstand der Ural-Kosaken gegen die Obrigkeit des Russischen Reichs, der sich mit der Zeit in einen großflächigen Bauernkrieg unter der Führung von Jemeljan Pugatschow verwandelte. Pugatschow gab sich als Zar Peter III. aus, der Katharinas Mordversuch an ihm angeblich überlebte. Peter hatte vor seiner Ermordung 1762 weitreichende Reformen, darunter die Aufhebung der Leibeigenschaft, angekündigt und hatte daher auch ein Jahrzehnt nach seinem Tod einen legendären Ruf im Volk. Von diesem Umstand profitierte Pugatschow. Der Aufstand endete letztlich mit dem Sieg der kaiserlichen Truppen unter Alexander Suworow Anfang 1775 sowie mit der Gefangennahme und der Hinrichtung Pugatschows.


Паўстанне Пугачова

Сялянская вайна 1773—1775 гадоў, або Паўстанне Пугачова — паўстанне яіцкіх казакоў супраць улады Кацярыны Вялікай, якое ўзначаліў Емяльян Пугачоў.


Revolta lui Pugaciov (sau "Revolta cazacilor") din perioada 1773 - 1775 a fost episodul principal dintr-o serie de mișcări populare de protest care au avut loc în Rusia după urcarea pe tron a împărătesei Ecaterina a II-a.


Восстание Пугачёва

Восстание Пугачёва ("Крестьянская война 1773—1775 годов", "Пугачёвщина", "Пугачёвский бунт", "Пугачёвское восстание", "Восстание Емельяна Пугачёва") — восстание (бунт) яицких казаков, переросшее в полномасштабную войну казаков, крестьян и народов Урала и Поволжья с правительством императрицы Екатерины II.


Pugatšovin kapina oli venäläisten kasakoiden ja talonpoikien kapina vuosina 1773-1775 Venäjän valtiovaltaa vastaan. Sen johtaja oli Donin kasakka Jemeljan Pugatšov, joka väitti olevansa murhattu keisari Pietari III. Pugatšovin kapina oli suurin useista 1700-luvun toisen puoliskon talonpoikaiskapinoista. Se oli myös Venäjän historian suurin talonpoikaiskapina.


La rivolta di Pugacëv (in russo: Восстание Пугачёва, detta anche Guerra dei contadini del 1773–75 o Ribellione dei cosacchi) del 1773-75 fu la principale rivolta di una serie di ribellioni popolari che ebbero luogo nell'Impero russo durante il regno di Caterina II di Russia. La rivolta venne organizzata e diretta da Emel'jan Ivanovič Pugačëv, un cosacco ex tenente dell'esercito imperiale russo che sfruttò il malcontento generale e la guerra contro l'Impero ottomano per cercare di proclamarsi zar. Dopo un successo iniziale, Pugačëv assunse la guida di un governo alternativo in nome dell'assassinato Pietro III e proclamò la fine della servitù della gleba, fatto che per l'epoca rappresentò una vera idea innovativa.


푸가초프의 난은 예카테리나 2세 치하의 러시아에서 일어난 대농민반란(1773년 ~ 1775년)이다.


Повстання Пугачова

Повстання Пугачова — козацьке повстання у 1773—1775 роках в Російській імперії під проводом Омеляна Пугачова, уродженця української станиці Зимовійська. Почалося 17 вересня 1773 року з Бударинського форпосту. Охопило землі Яїцького війська, Оренбурзький край, Урал, Прикам'я, Башкирію, частину Західного Сибіру, Середнє і Нижнє Надволжя. В ході повстання до козаків приєдналися башкири, татари, казахи, чуваші, мокшани, ерзяни, уральські заводські робітники й численні кріпаки всіх губерній, де розгорталися воєнні дії. Набуло характеру селянської війни. Тривало до середини 1775 року попри військову поразку козацької армії і полон Пугачова у вересні 1774-го.


شورش پوگاچف خیزشی دهقانی بود که در سال‌های ۱۷۷۳ تا ۱۷۷۵ میلادی در امپراتوری روسیه به وقوع پیوست. این خیزش از سوی کازاکهای یائیک به رهبری یملیان پوگاچف سازمان‌دهی شده بود. پوگاچف در گذشته از افسران ارتش روسیه بود و در چندین جنگ خدمت کرده بود اما در زمان خیزش مدعی شده بود که پتر سوم امپراتور روسیه است که در واقع سال‌ها پیش کشته شده بود. پتر سوم فقط شش ماه در سال ۱۷۶۲ حکومت کرده و پس از ترور او همسرش کاترین دوم به سلطنت رسید.


普加乔夫起义（）指的是1773年至1775年发生在俄罗斯的、由叶梅利扬·伊万诺维奇·普加乔夫领导的农民起义。


La Revolta de Pugatxov (o la Revolta cossaca) de 1774-75 va ser la rebel·lió principal dins d'una sèrie de revoltes populars que tingueren lloc a la Rússia del regnat de Caterina II qui arribà al poder l'any 1762. Començà com una insurrecció organitzada dels Cossacs Yaiks encapçalada per Omelian Ivànovitx Pugatxov, un ex-lloctinent de l'exèrcit imperial rus, amb el rerefons del profund malestar dels camperols russos arran de les guerres contra l'Imperi Otomà. Després d'un èxit inicial Pugatxov assumí un govern alternatiu a l'imperial en nom de l'assassinat emperador Pere III i proclamà la fi del règim dels serfs que existia aleshores a Rússia. Aquesta revolta amenaçà seriosament el govern de l'Emperadriu caterina II, Caterina la Gran.


Pugaçev İsyanı, Çariçe II. Katerina devrinde, 1773-75 arasında Kazak lider Yemelyan Pugaçov önderliğindeki geniş halk tabanlı isyan. Savaşlar, köylünün vahim durumu, yaygın hastalıklar, dvoryanlara verilen imtiyazların olumsuz yansımaları (1771) vb. gibi sosyal nedenler yığılarak iki yıl sonra bir kişinin şahsında isyana neden oldu. Pugaçev bir Kazaktı ve Prusya ve Türklere karşı dövüşmüş, kaçak vaziyete düşmüştü. Kendisini III. Petro ilan ederek alan bulmaya çalıştı, neticede Başkurd ve Tatarların da katıldığı 25 bin kişilik bir kuvvetle yağmaya kalktılar. Merkez savaşlarla meşgul olduğundan daha da kuvvetlendi ve Yayık’a (Ural) yürüdü. Nihayetinde 21 Ocak 1775’te idam edilecekti. Osmanlı bu karmaşadan yararlanamadı. İsyana Müslümanların da katılması 1789’da Rusya Müslümanları Müftülüğü’nün kurulmasına yol açtı. Cami ve medreselere izin verildi.


La guerre des Paysans russes des années 1773-1775 est une jacquerie des cosaques de Iaïk (l'ancien nom du fleuve Oural), elle déclencha la guerre des paysans sous le commandement d'Emelian Pougatchev.


Powstanie Pugaczowa – powstanie chłopskie w Rosji w latach 1773-1775 dowodzone przez Jemieliana Pugaczowa.


Pugachev's Rebellion (, "Vosstaniye Pugachyova"; also called the Peasants' War 1773–75 or Cossack Rebellion) of 1773-75 was the principal revolt in a series of popular rebellions that took place in the Russian Empire after Catherine II seized power in 1762. It began as an organized insurrection of Yaik Cossacks headed by Yemelyan Pugachev, a disaffected ex-lieutenant of the Imperial Russian Army, against a background of profound peasant unrest and war with the Ottoman Empire. After initial success, Pugachev assumed leadership of an alternative government in the name of the late Tsar Peter III and proclaimed an end to serfdom. This organized leadership presented a challenge to the imperial administration of Catherine II.


Pugačovovo povstání (rusky Крестьянская война 1773—1775 годов под предводительством Емельяна Пугачёва, či zkráceně Пугачёвщина, Пугачёвское восстание, Пугачёвский бунт) byla rebelie části kozáků, rolníků a nevolníků na jihovýchodě Ruska v letech 1773–1775.


تمرد بوغاتشيف

كان تمرد بوغاتشيف، الذي يُعرف أيضًا بحرب الفلاحين أو تمرد القوزاق (1773-1775)، الثورة الرئيسية من سلسلة التمردات الشعبية التي وقعت في الإمبراطورية الروسية عام 1762 بعد أن استولت كاثرين الثانية على السلطة. بدأ كتمرد منظم للقوزاق (مجموعة عِرقية للسلافيين الشرقيين الذين يقطنون بجملتهم السهوب الجنوبية في شرق أوروبا وروسيا وكازاخستان وسيبيريا) في جبال الأورال بقيادة إميليان بوغاتشيف، وهو ملازم سابق مستاء في الجيش الإمبراطوري الروسي، على خلفية اضطرابات الفلاحين العويصة والحرب مع الإمبراطورية العثمانية. بعد النجاح الأولي، تولى بوغاتشيف قيادة حكومة بديلة باسم القيصر بطرس الثالث الذي اغتيل، وأعلن نهاية القنانة (حالة من الرق أو العبودية المعدلة ظهرت أولًا خلال العصور الوسطى). شكلت هذه القيادة المنظمة تحديًا للإدارة الإمبراطورية لكاثرين الثانية.


Pemberontakan Pugachev adalah sebuah pemberontakan suku Cossack di abad 18 (1773-1774) yang dipimpin Yamelyan Pugachev terhadap kekuasaan Tsar Kerajaan Russia.


Het Beleg en Inname van Jeruzalem vond plaats tussen 15 juli en 23 augustus 1244 na de Zesde Kruistocht en was de val van de stad een aanleiding voor het uitroepen van de Zevende Kruistocht in Europa.


Опсада Јерусалима (1244)

Опсаду Јерусалима 1244. године извршио је ајубидски владар Египта, Ејуб. Завршена је падом Јерусалима под Ајубиде.


エルサレム攻囲戦 (1244年)

エルサレム攻囲戦 (1244年)は、第6回十字軍の後、ホラズムが1244年7月5日にエルサレムを再征服した際の戦いである。


Осада Иерусалима (1244)

Оса́да Иерусали́ма (1244) своим итогом имела завоевание города хорезмийскими наёмниками Айюбидов.


L'assedio di Gerusalemme del 1244 ebbe luogo dopo la cosiddetta Sesta Crociata, allorché i Corasmi conquistarono la Città Santa il 15 luglio 1244.


எருசலேம் முற்றுகை (1244)

1244 எருசலேம் முற்றுகைஆறாவது சிலுவைப் போரின் பின், எருசலேம் நகரை கவாரிசிம்கள் 15 சூலை 1244 வெற்றி கொண்டதும் இடம்பெற்றது. நகர் வெற்றி கொள்ளப்பட்டாலும் ஆகத்து 23 வரை கோட்டைப்படையினர் சரணடையும்வரை பாதுகாத்துக் கொண்டு இருந்தனர். முடிவில் கிறித்தவர்களை நகருக்குள் அனுமதிப்பது என்ற உடன்பாட்டுடன் சண்டை நிறைவு பெற்றது.


El setge de Jerusalem del 1244 es produí en el context de la sisena croada, per part de l'exèrcit dels corasmis, que conqueriren la ciutat el juliol d'aquell any. Les rivalitats entre els musulmans de Síria i els d'Egipte portaren a diversos pactes amb els cristians que, a causa malentesos no es respectaren i acabaren deixant indefensa la ciutat santa.


Le siège de Jérusalem du oppose les défenseurs chrétiens de la ville à une armée ayyoubide et khwarezmienne. Sans fortifications suffisantes, la ville est pillée.


The 1244 siege of Jerusalem took place after the Sixth Crusade, when roaming Khwarazmians clans conquered the city on July 15, 1244.


حصار القدس (1244)

حصار القدس في 1244 وقع هذا الحصار بعد الحملة الصليبية السادسة، عندما غزا الخوارزميون المدينة يوم 15 يوليو 1244 مع الأيوبيون بقيادة السلطان الصالح أيوب.


Pengepungan Yerusalem 1244 terjadi setelah Perang Salib Keenam, saat pasukan Khwarezm merebut kota tersebut pada 15 Juli 1244.


De Cubaanse Onafhankelijkheidsoorlog (1895-1898) begon toen José Martí, samen met Máximo Gómez en Antonio Maceo, een bevrijdingsleger vormden, dat naar Cuba kwam om te strijden tegen de Spaanse koloniale overheersers. Gómez werd hiervan bevelhebber.


第二次キューバ独立戦争は、1895年から1898年にかけてキューバにて行われた独立戦争である。単にキューバ独立戦争（英語：Cuban War of Independence, スペイン語：Guerra de Independencia cubana）と呼ばれる事も多い。


Kubanska självständighetskriget (1895–1898) var det sista av de krig som kubanerna utkämpade mot Spanien, det första var Tioårskriget (1868–1878) och det andra Guerra Chiquita (1879–1880). De sista månaderna övergick kriget alltmer i händelser som kom att leda till spansk-amerikanska kriget.


Der (dritte) Kubanische Unabhängigkeitskrieg oder auch Krieg von '95 ist der letzte der drei Unabhängigkeitskriege der Kubaner gegen das Königreich Spanien. Er begann 1895 mit dem „Kriegsruf von Baire“ und endete mit der Kapitulation der spanischen Truppen angesichts des Kriegseintritts der USA 1898 in den nun folgenden Spanisch-Amerikanischen Krieg.


Războiul de independență al Cubei (în , 1895–1898) a fost ultimul dintre cele trei războaie de eliberare pe care Cuba le-a declanșat împotriva Spaniei. Celelalte două au fost Războiul de 10 Ani (1868–1878) și Micul Război (1879–1880). Ultimele trei luni ale războiului au adus și implicarea SUA, această perioada fiind cunoscută ca Războiul hispano-american, în timpul căruia forțele americane au fost desfășurate în Cuba, Puerto Rico și Filipine. Istoricii au opinii diferite asupra motivației oficialilor americani pentru intervenția militară (dacă aceștia au acționat din motive umanitare sau nu), dar toți sunt de acord asupra faptului că presa americană a exagerat atrocitățile atribuite forțelor spaniole împotriva civililor cubanezi.


Война за независимость Кубы

Кубинская война за независимость () — военный конфликт между Кубой и Испанией, длившийся 3 года, закончившийся вмешательством в него США и полным разгромом Испании. Также называется Кубинской революцией.


Kuuban itsenäisyyssota Espanjan valtaa vastaan Kuubassa syttyi vuonna 1895 ja se sai nopeasti hieman aiemmin käytyä kymmenvuotista sotaa enemmän kannatusta. Espanjalaiset vastasivat sissien toimintaan Valeriano Wyelerin johdolla esimerkiksi keskitysleirein ja teloituksin, mikä käänsi lehdistön laajan uutisoinnin johdosta julkisen mielipiteen Espanjaa vastaan Yhdysvalloissa. "USS Mainen" räjähdys Havannan satamassa vuonna 1898 johti Espanjan–Yhdysvaltain sotaan, joka päättyi Pariisin rauhaan saman vuoden joulukuussa. Espanjan valtakausi Kuubassa päättyi Pariisin rauhaan, mutta sotaa seurasi amerikkalinen miehistyshallinto. Amerikkalaiset poistuivat maasta Kuuban ensimmäisten vaalien jälkeen vuonna 1902, mutta Yhdysvallat säilytti huomattavan vaikutusvallan maan asioissa.


쿠바 독립 전쟁(영어: "Cuban War of Independence", 스페인어 : "Guerra de Independencia cubana")은 1895년부터 1898년에 걸쳐 쿠바에서 발발한 독립 전쟁이다. 1895년 2월 24일에 스페인 제국에서 독립을 위한 마지막 싸움은 시작되었다. 1898년 4월 25일에 미국이 개입하여, 결국 스페인-미국 전쟁으로 발전한다. 같은 해 8월 12일에 스페인은 항복 문서에 서명하고, 교전 상태가 종결되었다. 12월 10일에 파리 조약이 체결되어 쿠바의 독립이 승인되었다.


古巴獨立戰爭是1895年至1898年古巴人民反抗西班牙殖民統治追求古巴獨立的一場戰爭。


A Guerra de Independência Cubana ou Guerra de 95 (1895–1898), foi a última das três guerras pela independência dos cubanos contra o domínio espanhol, sendo as outras duas, a Guerra dos Dez Anos, de 1868 a 1878, e a chamada "Guerra Chiquita" ('Guerra Pequena'), entre 1879 e 1880.


La Guerra d'independència cubana o Guerra del 95, és el nom amb el qual es coneix l'última "guerra per la independència" dels cubans contra el domini espanyol i és potser una de les últimes guerres americanes contra el Regne d'Espanya. La guerra es va iniciar en 1895 amb el "Crit de Baire" i va acabar amb la rendició de les tropes realistes davant l'avanç de l'Armada nord-americana el 1898, en la ja Guerra Hispano-estatunidenca.


Den cubanske uavhengighetskrigen pågikk mellom cubanske opprørere og Spania i perioden 1868–1898. Sett under ett består uavhengighetskrigen av tre separate kriger.


1895-1898 yılları arasında yapılmış fakat başarısız kalmış anti-emperyalist bağımsızlık savaşı.


Perang Kemerdekaan Cuba (1895–1898) adalah perang terakhir dari tiga perang pembebasan menentang Sepanyol yang dilalui oleh Cuba, dua perang lagi adalah Perang Sepuluh Tahun (1868–1878) dan Perang Kecil (1879–1880). Tiga bulan terakhir dalam konflik ini merebak menjadi Perang Amerika-Sepanyol.


La guerre d'indépendance cubaine, ou guerre de 95 pour les Cubains, dura de 1895 à 1898. Elle opposa l'armée libératrice cubaine, secondée dans un deuxième temps par l'armée des États-Unis, aux forces du Royaume d'Espagne — notamment les troupes de l'Empire colonial espagnol étant restées fidèles au roi , les "Realistas" (royalistes) cubains. Le conflit aboutit à l'indépendance de l'île vis-à-vis de l'Espagne, mais le pays passe ensuite rapidement sous la domination des États-Unis. Cette guerre fait suite à la première tentative d’indépendance cubaine, dite guerre des Dix Ans, et est l'ultime soulèvement cubain contre le Royaume d'Espagne.


The Cuban War of Independence (1895–1898, ) was the last of three liberation wars that Cuba fought against Spain, the other two being the Ten Years' War (1868–1878) and the Little War (1879–1880). The final three months of the conflict escalated to become the Spanish–American War, with United States forces being deployed in Cuba, Puerto Rico, and the Philippine Islands against Spain. Historians disagree as to the extent that United States officials were motivated to intervene for humanitarian reasons but agree that yellow journalism exaggerated atrocities attributed to Spanish forces against Cuban civilians.


La Guerra de Independencia de Cuba (o Guerra de 1895) es el nombre con el que se conoce a la última guerra de independencia cubana frente al Imperio español, además de la última de las llevadas a cabo en el continente americano. El conflicto se inició el 24 de febrero de 1895 en un levantamiento simultáneo de treinta y cinco localidades cubanas, el llamado Grito de Baire, y finalizó en agosto de 1898, tras la entrada de Estados Unidos en el conflicto y la consiguiente derrota española. Fue denominada en España como la «Guerra de Cuba» mientras que José Martí la llamó «Guerra Necesaria».


Den cubanske uafhængighedskrig (1895-1898) var den sidste af tre krige, som cubanerne udkæmpede mod Spanien. Den første var Tiårskrigen (1868-1878) og den anden Den lille krig (1879-1880). I krigens sidste måneder førte hændelser til Den spansk-amerikanske krig.


حرب استقلال كوبا

حرب استقلال كوبا (1895-1898) هي حرب دارت بين الثوار الكوبيين ضد الاستعمار الإسباني، أعقبت هذه الحرب حرب العشرة أيام (1868-1878) والحرب الصغيرة (1879-1880) وفي آخر ثلاثة أشهر تدخلت الولايات المتحدة في الحرب وأصبحت حرب أمريكية إسبانية وانتصر بها الكوبيين ونالوا الاستقلال وفي المقابل قامت الولايات المتحدة باستعمار منطقة غوانتانامو جنوب غرب جزيرة باتفاق بين الطرفين.


Perang Kemerdekaan Kuba (, 1895–98) adalah perang terakhir dari tiga perang pembebasan dimana Kuba bertarung melawan Spanyol, dua lainnya adalah Perang Sepuluh Tahun (1868–1878) dan Perang Kecil (1879–1880). Tiga bulan terakhir dari konflik tersebut memuncak menjadi Perang Spanyol-Amerika, dengan pasukan Amerika Serikat dikerahkan di Kuba, Puerto Rico, dan Kepulauan Filipina melawan Spanyol. Para sejarawan tak sepakat bahwa para pejabat Amerika Serikat bermotivasi untuk berintervensi atas alasan kemanusiaan namun sepakat bahwa jurnalisme kuning menyematkan kearoganan kepada pasukan Spanyol terhadap warga sipil Kuba.


Het Bloedbad van Hebron is een bloedbad, aangericht door een Israëlische arts, op vrijdag 25 februari 1994 in de Ibrahimi-moskee in Hebron tijdens Ramadan. Baruch Goldstein, een Israëlische arts, drong op het Poerimfeest, gewapend en in soldatenuniform, de Ibrahimi-moskee binnen waar 800 Palestijnse moslims in gebed waren en schoot daar 30 biddende moslims dood, en verwondde ongeveer 150 anderen.


マクペラの洞窟虐殺事件（マクペラのどうくつぎゃくさつじけん）は、1994年2月25日にヨルダン川西岸地区南部の都市ヘブロンで発生した大量殺人事件。アブラハムのモスク虐殺事件、ヘブロン虐殺事件、プリム虐殺事件などとも呼ばれる。


Hebronmassakern 1994 ägde rum den 25 februari 1994. Den israeliske bosättaren Baruch Goldstein sköt ihjäl 29 bedjande palestinier i Ibrahimimoskén i Hebron under den judiska högtiden Purim.


טבח מערת המכפלה

טבח מערת המכפלה הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-25 בפברואר 1994 (פורים ה'תשנ"ד ואמצע חודש הרמדאן), ובו נרצחו 29 מתפללים מוסלמים במערת המכפלה בחברון. את פיגוע הירי ביצע ברוך גולדשטיין, רופא יהודי תושב קריית ארבע. זהו פיגוע ההמונים הראשון לאחר חתימת הסכמי אוסלו, והפיגוע הגדול ביותר של טרור יהודי מאז קום המדינה. הפיגוע הוביל לתגובות קשות בציבור הפלסטיני, ולשורת פיגועי נקמה מצד חמאס. הפיגוע ספג ביקורת רבה ותגובות קשות בציבור הישראלי ולהקמת ועדת שמגר.


Patriarkkojen haudan joukkomurha oli 25. helmikuuta 1994 Patriarkkojen haudalla Hebronissa Länsirannalla tapahtunut terrori-isku, jossa äärioikeistolainen israelilainen lääkäri Baruch Goldstein surmasi 29 palestiinalaismuslimia ja haavoitti 125:ttä. Goldstein pahoinpideltiin kuoliaaksi, sen jälkeen kun häneltä loppuivat ammukset. Kyseessä oli suurin yksittäinen palestiinalaisiin kohdistunut veriteko sen jälkeen, kun Israel oli miehittänyt Länsirannan kuuden päivän sodassa vuonna 1967.


Il massacro di Hebron del 1994 fu una strage, avvenuta il 25 febbraio 1994 nella città di Hebron commessa da Baruch Goldstein che morì sul posto, nei pressi della grotta di Macpela.


قتل‌عام مسجد الخلیل

قتل عام مسجد الخلیل در روز عید فطر سال ۱۹۹۴ میلادی توسط باروخ گلدشتاین که یک یهودی آمریکایی الاصل ساکن اسرائیل بود در مسجد الخلیل روی داد. وی هنگامیکه نمازگزاران در حال سجود بودند با مسلسل از کنار یکی از ستونهای مسجد به روی آنان آتش گشود و در نتیجه ۲۹ تن را کشت و ۱۲۵ تن را زخمی کرد. وی نهایتاً توسط نمازگزاران دستگیر و کشته شد.


1994年2月25日，以色列约旦河西岸希伯伦市一名手持自动步枪的以色列犹太移民在内，向正在做祈祷的千余名巴勒斯坦人开枪扫射，当場射死29名巴勒斯坦人。而凶手在案发后被愤怒的巴勒斯坦人打死。还有26名巴勒斯坦人及2名以色列人在其后的骚乱中死亡，另有约300人受伤，造成震惊世界的大惨案。这事件被称为易卜拉欣大惨案。


O Massacre do Túmulo dos Patriarcas ocorreu quando Baruch Goldstein, um colono israelense e membro do movimento de extrema-direita israelense Kach, abriu fogo contra palestinos muçulmanos desarmados que estavam rezando dentro da Mesquita Ibrahim no Túmulo dos Patriarcas, em Hebrom, na Cisjordânia. Aconteceu no dia 25 de fevereiro de 1994, durante os feriados religiosos sobreposição de Purim e Ramadã. Entre 29 e 52 muçulmanos morreram e mais de 100 feridos. O ataque terminou quando Goldstein foi subjugado e espancado até à morte pelos sobreviventes. Muitos sustentam de que o massacre tenha tido inspirações sionistas


La Massacre de la Tomba dels Patriarques d'Hebron és el nom que es donà a la matança perpetrada, el 25 de febrer de 1994, per un colon militant de l'agrupació Kach, d'almenys 39 palestins de la ciutat d'Hebron, quan es trobaven en la pregària en la mesquita d'aquest indret, en un atac que ferí 150 persones més.


Hebronmassakren i 1994 er et massemord uført av en den Israelske bosetteren Baruch Goldstein. Massakren fant sted den 25. februar 1994 i Hebron på den israelskokkuperte Vestbredden. Goldstein skjøt og drepte 29 bedende palestinere i Abrahamsmoskéen i den jødiske høytiden Purim. Høytiden var sammenfallene med Ramadan. Goldstein var medlem av den høyreekstreme Kach-bevegelsen.


İbrahim Camii Katliamı, 25 Şubat 1994 günü, Batı Şeria'nın güneyindeki El Halil şehrinde meydana gelmiştir. "El Halil katliamı" adıyla da anılır.


Le massacre d'Hébron de 1994 ou massacre du Tombeau des Patriarches ou massacre de la mosquée d'Ibrahim ou massacre de la grotte de Mahpéla est un acte de terrorisme qui eut lieu le , lorsque Baruch Goldstein, un colon israélien membre du parti nationaliste-religieux Kach et Kahane Chai, tua 29 Palestiniens de la ville d'Hébron et en blessa 125 autres, alors qu'ils étaient en train de prier un vendredi du mois sacré de ramadan.


The Cave of the Patriarchs massacre, also known as the Ibrahimi Mosque massacre or Hebron massacre, was a shooting massacre carried out by American-Israeli Baruch Goldstein. Goldstein was a member of the far-right Israeli Kach movement. On 25 February 1994, during the overlapping religious holidays of both Jewish Purim and Muslim Ramadan, Goldstein opened fire on a large number of Palestinian Muslims who had gathered to pray inside the Ibrahimi Mosque at the Cave of the Patriarchs compound in Hebron, West Bank. The attack left 29 people dead, several as young as twelve, and 125 wounded. Goldstein was overpowered, disarmed and then beaten to death by survivors.


La masacre de Hebrón de 1994, también conocida como masacre de la Mezquita Ibrahimi o masacre de la Tumba de los Patriarcas, fue una masacre llevada a cabo por el colono israelí-estadounidense Baruch Goldstein, miembro del grupo ultraderechista israelí Kach. El 25 de febrero de 1994, Goldstein abrió fuego sobre una multitud de musulmanes palestinos que se habían reunido para rezar en el interior de la Mezquita Ibrahimi, en la Tumba de los Patriarcas de Hebrón, Palestina. Tuvo lugar en un momento en el que coincidieron las festividades religiosas del Purim judío y del Ramadán musulmán. El ataque resultó en 29 muertos, muchos de ellos extremadamente jóvenes (algunos tenían 12 años) y 125 heridos. Goldstein fue finalmente reducido, desarmado y golpeado hasta la muerte por los supervivientes.


Masakr v Jeskyni patriarchů, zvaný též Hebronský masakr, byl teroristický útok zacílený na palestinské muslimy, ke kterému došlo dne 25. února 1994 ve městě Hebron na Západním břehu Jordánu, na posvátném místě Židů, muslimů a křesťanů, známém jako Jeskyně patriarchů. Útok byl spáchán Baruchem Goldsteinem, izraelsko-americkým osadníkem a členem hnutí Kach, který byl toho času vojákem Izraelských obranných sil v záloze. Zatímco izraelské zdroje tvrdí, že došlo ke zranění 125 a usmrcení 29, resp. 30 osob, palestinské zdroje uvádějí usmrcení 52 osob. K útoku, při němž byl usmrcen i sám Goldstein, došlo během svátků Purim a Ramadán. Izrael okamžitě po masakru vyjádřil lítost nad tímto činem, a pozůstalým rodinám obětí přislíbil kompenzace. Židovští osadníci v Hebronu ale po útoku vyjádřili s jeho činem souhlas a Goldsteina označili za hrdinu.


مذبحة الحرم الإبراهيمي

مذبحة الحرم الإبراهيمي نفذها باروخ جولدشتاين أو باروخ جولدستين، وهو طبيب يهودي والمنفذ لمذبحة الحرم الإبراهيمي في مدينة الخليل الفلسطينية فجر يوم الجمعة 15 رمضان عام 1414 هـ / الموافقة لـ 25 فبراير 1994 التي قام بها مع تواطؤ عدد من المستوطنين والجيش في حق المصلين، حيث أطلق النار على المصلين المسلمين في المسجد الإبراهيمي أثناء أدائهم الصلاة فجر يوم جمعة في شهر رمضان، وقد استشهد 29 مصلياً وجرح 150 آخرين قبل أن ينقض عليه مصلون آخرون ويقتلوه.


Pembantaian Gua Makhpela, juga disebut sebagai Pembantaian Masjid Ibrahim atau Pembantaian Hebron, adalah sebuah pembantaian penembakan yang dilakukan oleh Israel-Amerika Baruch Goldstein. Goldstein adalah anggota sayap kanan jauh Israel gerakan Kach. Pada 25 Februari 1994, saat hari raya Yahudi Purim dan hari raya Muslim Ramadan jatuh pada tanggal yang bersamaan, Goldstein menembaki sejumlah besar Muslim Palestina yang berkumpul untuk sembahyang di dalam Masjid Ibrahim di Gua Makhpela, Hebron, Tepi Barat. Serangan tersebut menyebabkan 29 korban tewas dan 125 korban luka-luka.


De wereldkampioenschappen biatlon 2015 werden van 5 tot en met 15 maart 2015 gehouden in Kontiolahti.


Världsmästerskapen i skidskytte 2015 avgjordes den 5–15 mars 2015 i Kontiolax, Finland. Kontiolax vann omröstningen om världsmästerskapet över Oslo, Norge. Det var tredje gången som Kontiolax stod som arrangör för ett Skidskytte-VM, de tidigare gångerna var 1990 och 1999.


Die 47. Biathlon-Weltmeisterschaften fanden vom 4. bis 15. März 2015 im finnischen Kontiolahti im dortigen Biathlonstadion statt.


Чемпионат мира по биатлону 2015

49-й чемпионат мира по биатлону прошёл в финском городе Контиолахти с 5 по 15 марта 2015 года. Предыдущий чемпионат в этом городе был проведён в 1999 году, но тогда он был частично сорван из-за сильных морозов.


Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin 4.–15. maaliskuuta 2015 Kontiolahdella, Suomessa. Avajaiset järjestettiin 4. maaliskuuta Joensuun torilla. Kilpailujen suojelijana toimi tasavallan presidentti Sauli Niinistö.


I Campionati mondiali di biathlon 2015 si sono svolti a Kontiolahti, in Finlandia, dal 5 al 15 marzo. Tutte le gare erano valide anche ai fini della Coppa del Mondo 2015.


Чемпіонат світу з біатлону 2015

50-й чемпіонат світу з біатлону проходив у Контіолагті, Фінляндія, з 4 по 15 березня 2015 року.


VM i skiskyting 2015 ble avholdt i Kontiolax i Finland fra 5. til 15. mars 2015.


La des Championnats du monde de biathlon, organisée par l'Union internationale de biathlon, se déroule du au à Kontiolahti en Finlande. Elle est intégrée à la coupe du monde de biathlon 2014-2015.


47. mistrzostwa świata w biathlonie odbyły się w dniach 5–15 marca 2015 roku w fińskim Kontiolahti. Fińska kandydatura pokonała norweską kandydaturę Oslo. Były to trzecie mistrzostwa świata w biathlonie, rozgrywane w tym miejscu.


The 47th Biathlon World Championships was held in Kontiolahti, Finland from 5 March to 15 March 2015.


El L Campeonato Mundial de Biatlón se celebró en la localidad de Kontiolahti (Finlandia) entre el 5 y el 15 de marzo de 2015 bajo la organización de la Unión Internacional de Biatlón (IBU) y la Federación Finlandesa de Biatlón.


Mistrovství světa v biatlonu 2015 se konalo od 3. do 15. března 2015 na biatlonovém stadionu Kontiolahti Stadium ve finském Kontiolahti (vlastní závody probíhaly od 5. do 15. března). Většina závodů se běžela za umělého osvětlení.


Det 47. VM i skiskydning blev afholdt i Kontiolahti, Finland fra 3. til 15. marts 2015.


De Libanonoorlog van 1982 of Israëlisch-Libanese Oorlog van 1982, door Libanon Invasie van 1982 (Arabisch: الاجتياح, Al-ijtiyāḥ) en door Israël Operatie Vrede voor Galilea genoemd (Hebreeuws: מבצע שלום הגליל, of מבצע של"ג "Mivtsa Sjlom HaGalil" of "Mivtsa Sjeleg"), is een militair conflict dat in 1982 op het grondgebied van Libanon werd uitgevochten door Israël en verschillende christelijke Libanese milities enerzijds en de PLO en Syrië anderzijds. Israël viel op 6 juni 1982 Libanon binnen met het doel de PLO zoveel mogelijk uit dat land te verdrijven. Nadat de PLO ingesloten geraakt was in Beiroet, trok zij zich vanaf augustus 1982 uit Libanon terug. In september 1982 werden bloedbaden aangericht in de vluchtelingenkampen Sabra en Shatilla. In 1985 trok het Israëlische leger zich terug naar het zuiden van het land. In 2000 zou Israël het laatste Libanese grondgebied ontruimen, maar hield de strook in het zuiden met de Shebaa-boerderijen in handen. In 2006 brak een tweede oorlog uit, en anno 2019 vinden er nog steeds gevechten plaats langs de grens.


Либански рат 1982.

Операција "Мир за Галилеју" је назив за акцију којом је Израел 6. јуна 1982. извршио инвазију на јужни Либан како би из њега истерао ПЛО. Против Израелске војске борили су се ПЛО, Сирија и Амал. Либански рат 1982. такође се назива и Први либански рат (у односу на Либански рат 2006).


Der Libanonkrieg 1982 war eine militärische Auseinandersetzung im Libanon zwischen der israelischen Armee und verbündeten Milizen auf der einen sowie im Wesentlichen Kämpfern der PLO und syrischen Truppen auf der anderen Seite. Es war der erste größere Arabisch-Israelische Konflikt, den Israel begann, ohne dass seine Existenz unmittelbar bedroht war. Israel nannte die Operation „Frieden für Galiläa“. Die israelische Offensive wurde jedoch, auch von vielen Israelis, als Angriffskrieg gewertet.


מלחמת לבנון הראשונה

מלחמת לבנון הראשונה (שמה הרשמי בתחילתה: מבצע שלום הגליל, ובראשי תיבות: מבצע של"ג) התרחשה ברובה בשטח לבנון בין ישראל לסוריה ולארגוני טרור פלסטיניים שישבו בלבנון, וביצעו פיגועים בישראל ובמדינות נוספות.


Πόλεμος Λιβάνου 1982

Ο Πόλεμος του Λιβάνου το 1982 ή "Επιχείρηση Ειρήνη για τη Γαλιλαία", όπως ονομάστηκε από το Ισραήλ, στην ιστοριογραφία τού οποίου ονομάστηκε μετέπειτα "Πόλεμος του Λιβάνου" και "Πρώτος Πόλεμος του Λιβάνου", ήταν η ένοπλη σύρραξη που ξεκίνησε με την εισβολή του ισραηλινού στρατού στα εδάφη του νοτίου Λιβάνου. Η εισβολή είχε αφορμή την απόπειρα δολοφονίας του ισραηλινού πρέσβη στις Η.Π.Α Σλόμο Αργκόβ από την εξτρεμιστική παλαιστινιακή οργάνωση του Αμπού Νιντάλ, η πραγματική όμως αιτία υπήρξε η εκκαθάριση των βάσεων της Ο.Α.Π που βρίσκονταν στο έδαφος του Λιβάνου, αφαιρώντας έτσι από την Ο.Α.Π την εδαφική βάση που είχε αποκτήσει στη "Χώρα των Κέδρων", ώστε να διασπαρούν οι δυνάμεις της, να εξασθενίσει η ηγεσία της και να ακολουθήσει την οδό της υποταγής.


Războiul din Liban din 1982 (în , "Milhemet Levanon Harishona"; în , "Al-ijtiyāḥ", „invazia”), denumit oficial de către Israel Operațiunea Pace pentru Galileea (în "Mivtsa Shlom HaGalil" sau "Mivtsa Sheleg"), a început la 6 iunie 1982, când armata israeliană a invadat Libanul de Sud. Guvernul Israelului a lansat operațiunea militară în urma tentativei de asasinat comisă de Organizația Abu Nidal împotriva ambasadorului Israelului în Regatul Unit, Shlomo Argov.


Ливанская война (1982)

Ливанская война 1982 (, «Milḥemet Levanon»), (, «Al-Ijtīāḥ», вторжение), операция «Мир Галилее» () позже известная в Израиле как «Ливанская война» или как «Первая ливанская война» — военная операция Израиля на территории Ливана в 1982 году в рамках гражданской войны в Ливане с целью уничтожения баз Организации освобождения Палестины (ООП). В ходе войны была взята столица Ливана Бейрут, а формирования ООП были вынуждены покинуть страну и перебраться в Тунис. После окончания операции «Мир Галилее» израильские войска создали в Южном Ливане «зону безопасности», которую контролировали совместно с «Армией южного Ливана» вплоть до 2000 года.


Libanonin sota oli Israelin hyökkäys Libanoniin maan sisällissodan aikana vuonna 1982. Maahan edenneet Israelin asevoimat vetäytyivät vasta vuonna 1985 kalliiksi tulleen miehityksen jälkeen. Israel epäonnistui suurimmassa osassa tavoitteissaan, joita olivat esimerkiksi Palestiinan vapautusjärjestö eli PLO:n tuhoaminen ja Syyrian pakottaminen vetäytymään Libanonista. PLO joutui siirtymään Tunisiaan, mutta itse järjestö ei tuhoutunut.


Мир за Галилея

Операция „Мир за Галилея“ (), наричана също Първа ливанска война (), е военна операция на Израел в Ливан, започната на 6 юни 1982 г., когато израелската армия нахлува в Южен Ливан. Повод стават множеството атаки и контраатаки между ООП, оперираща в Южен Ливан, и израелската армия, които вземат цивилни жертви от двете страни на границата, както и опитът на организацията Абу Нидал да убие израелския посланик във Великобритания Шломо Аргов. Много бързо се превръща във война срещу сирийската армия разположена в Южен Ливан. По време на бойните действия Израелската армия стига до Бейрут.


La prima guerra del Libano (arabo حرب لبنان, ossia "Guerra del Libano"), anche indicata in ambito militare israeliano con l'espressione Operazione Pace in Galilea (מבצע שלום הגליל, "Mivtsa Shalom HaGalil"), cominciò il 6 giugno 1982, allorché le Forze di Difesa Israeliane (FDI) invasero il sud del Paese dei cedri. Il governo d'Israele dette il via libera all'invasione come risposta al tentativo di assassinio messo in atto da parte del Fath contro l'ambasciatore nel Regno Unito Shlomo Argov, e in risposta ad attacchi d'artiglieria dell'Organizzazione per la Liberazione della Palestina contro aree popolate nel nord della Galilea. Nel 1978, Israele aveva già tentato un'invasione del Libano per creare una "zona cuscinetto", con l'Operazione Litani.


1982년 레바논 전쟁

1982년 레바논 전쟁은 갈릴리의 평화 작전(Operation Peace for Galilee)이라고도 불린다.


Ліванська війна (1982)

Ліванська війна 1982 (, «Milḥemet Levanon»), (, «Al-Ijtīāḥ») — військовий конфлікт в 1982, який відбувся на тлі


جنگ ۱۹۸۲ لبنان

جنگ ۱۹۸۲ لبنان یا جنگ اول لبنان یا عملیات صلح برای جلیل جنگی است که در سال ۱۹۸۲ بین اسرائیل و لبنان رخ داد. نیروهای دفاعی اسرائیل پس از درگیری‌های مکرر با نیروهای سازمان آزادی‌بخش فلسطین (ساف) مستقر در جنوب لبنان، به این مناطق حمله کرد. عملیات نظامی، پس از سوءقصد ناموفق علیه شلومو آرگوف، سفیر اسرائیل در انگلستان، توسط یکی از اعضای گروه ابونضال (یکی از گروه‌های مخالف ساف) آغاز شد. نخست‌وزیر اسرائیل، مناخم بگین ضمن محکوم کردن سازمان آزادی‌بخش فلسطین، از این موضوع به‌عنوان بهانه جنگ استفاده کرد و جنگ در ۶ ژوئن ۱۹۸۲ آغاز شد. ارتش اسرائیل به همراه متحدین مارونی خود، طی مدت کوتاهی با حملات شدید هوایی و پیش‌روی سریع نظامی، بیروت و قسمت‌هایی از جنوب لبنان را تصرف نظامی کرد و نیروهای ساف و متحدین آن شامل افرادی از نیروی زمینی سوریه و نیروهای اسلام‌گرای لبنانی را در غرب بیروت محاصره کرد و تحت بمباران شدید قرار داد.


第五次中东战争，又称黎巴嫩戰爭，爆发於1982年6月6日。以色列在其驻英国大使被巴勒斯坦槍手槍撃重傷後，出动陆海空军100,000多名部队，对黎巴嫩境内的巴勒斯坦解放组织和叙利亚军队发动了大规模的進攻，几天时间就占领了黎巴嫩的南半部。


A Guerra do Líbano de 1982 (em árabe: غزو لبنان عام 1982, transl. "Ghazou Loubnan ‘Am 1982", "Invasão do Líbano de 1982" ou الإجتياح, "Al-ijtiyāḥ", lit. "A Invasão"; em hebraico, מבצע שלום לגליל, transl. "Mivtsa Shalom LaGalil", "Operação Paz na Galiléia"), também conhecida como Primeira Guerra do Líbano (em hebraico: מלחמת לבנון הראשונה, transl. "Milhemet Levanon Harishona") começou em 6 de junho de 1982, quando as Forças de Defesa de Israel invadiram o sul do Líbano - oficialmente, com o objetivo de fazer cessar os ataques dos palestinos da Organização para a Libertação da Palestina (OLP), baseada no Líbano. Nesse dia, com o apoio de milícias libanesas, Israel invadiu o Líbano, chegando até a capital do país, Beirute. Após dois meses de intensos bombardeios israelenses, foi negociada a retirada da OLP da capital libanesa. No ano seguinte, a organização palestina deixou o país.


La Guerra del Líban de 1982, denominada per Israel Operació Pau per a Galilea i també de vegades coneguda com a Primera Guerra del Líban, va ser un conflicte armat que va donar inici el 6 de juny de 1982 les Forces de Defensa d'Israel van envair el sud del Líban amb l'objectiu d'expulsar l'OAP d'aquest país. El Govern d'Israel va ordenar la invasió com a resposta a l'intent d'assassinat de l'ambaixador israelià al Regne Unit, Shlomo Argov, per part del grup d'Abu Nidal.


Libanon-krigen 1982 (hebraisk: מלחמת לבנון הראשונה, "Milhemet Levanon Harishona"), (arabisk: الإجتياح, Al-ijtiyāḥ, «Invasjonen»), offisielt kalt "Operasjon Fred for Galilea" (hebraisk: מבצע שלום הגליל, eller מבצע של"ג "Mivtsa Shlom HaGalil" eller "Mivtsa Sheleg") i Israel og senere "Libanon-krigen" og "den første Libanon-krigen" begynte den 6. juni 1982 da Israel invaderte det sørlige Libanon. Det er antatt at attentatet på israels ambassadør i Storbritannia var den utløsende årsaken til israels invasjon.


Perang Lubnan 1982 (, "Milhemet Levanon"), (, "Al-Ijtīāḥ", "Serangan") merupakan sebuah peperangan di antara Israel dan Lubnan yang terjadi pada 6 Jun 1982 apabila Pasukan Pertahanan Israel menyerang Lubnan Selatan. Kerajaan Israel melancarkan serangan ini sebagai tindak balas dari usaha pembunuhan duta besar Israel ke United Kingdom, Shlomo Argov oleh Pertubuhan Abu Nidal.


Intervention militaire israélienne au Liban de 1982

L'opération Paix en Galilée (en hébreu : מבצע שלום לגליל - של"ג, translittération "Mivtsa Shalom LaGalil"), ou invasion du Liban de 1982 (en arabe : غزو لبنان عام 1982, translittération "Ghazou Loubnan ‘Am 1982"), est un épisode de la guerre du Liban au cours duquel l'armée israélienne envahit le Sud du Liban à partir du , officiellement dans le but de faire cesser les attaques palestiniennes de l'OLP lancées depuis le Liban.


Libanonská vojna (hebrejsky: מלחמת לבנון, "Milchemet Levanon"; arabsky: الإجتياح, "al-Idžtijáḥ", „Invázia“), Izraelom nazývaná aj Operácia Mier pre Galileu (hebrejsky: מבצע שלום הגליל, "Mivca Šlom ha-Galil", skrátene מבצע של"ג, "Mivca Šeleg") začala 6. júna 1982, kedy Izraelské obranné sily (IOS) napadli južný Libanon. Izraelská vláda touto inváziou odpovedala na pokus o vraždu izraelského veľvyslanca vo Veľkej Británii Šlomo Argova palestínskou organizáciou Abú Nidala.


Wojna libańska 1982-1985 (hebr מלחמת לבנון, "Milchemet Lewanon"; arab. الاجتياح, "Al-Ijtiah") nazywana przez Izrael operacją „Pokój dla Galilei” (hebr. מבצע שלום הגליל, lub מבצע של"ג; "Miwca Szalom HaGalil" lub "Miwca Szeleg"; później przyjęto nazwę Pierwsza Wojna Libańska) rozpoczęła się 6 czerwca 1982 roku, od izraelskiej inwazji na południowy Liban. Rząd Izraela jako usprawiedliwienie agresji przedstawił ją jako odwet za nieudany zamach na izraelskiego ambasadora Szelomo Argowa w Londynie (4 czerwca 1982). Zamach przeprowadziła Organizacja Abu Nidala z Libanu.


The 1982 Lebanon War, dubbed Operation Peace for Galilee ( "Mivtsa Shlom HaGalil" or "Mivtsa Sheleg") by the Israeli government, later known in Israel as the Lebanon War or the First Lebanon War (, "Milhemet Levanon Harishona"), and known in Lebanon as "the invasion" (, "Al-ijtiyāḥ"), began on 6 June 1982, when the Israel Defense Forces (IDF) invaded southern Lebanon, after repeated attacks and counter-attacks between the Palestine Liberation Organization (PLO) operating in southern Lebanon and the IDF that had caused civilian casualties on both sides of the border. The military operation was launched after gunmen from Abu Nidal's organization attempted to assassinate Shlomo Argov, Israel's ambassador to the United Kingdom. Israeli Prime Minister Menachem Begin blamed Abu Nidal's enemy, the PLO, for the incident, and used the incident as a "casus belli" for the invasion.


La Guerra del Líbano de 1982, denominada por Israel «Operación Paz para Galilea» y también a veces conocida como Primera Guerra del Líbano, fue un conflicto armado que dio inicio el 6 de junio de 1982 cuando las Fuerzas de Defensa de Israel invadieron el sur del Líbano con el objetivo de expulsar a la OLP de dicho país. El Gobierno de Israel ordenó la invasión como respuesta al intento de asesinato del embajador israelí en el Reino Unido, Shlomo Argov, por parte del grupo de Abu Nidal.


První libanonská válka (hebrejsky: מלחמת לבנון, "Milchemet Levanon"; arabsky: الإجتياح, "al-Idžtijáḥ", „Invaze“), Izraelem též nazývaná Operace Mír pro Galileu (hebrejsky: מבצע שלום הגליל, "Mivca Šlom ha-Galil", zkráceně מבצע של"ג, "Mivca Šeleg") začala 6. června 1982, kdy Izraelské obranné síly (IOS) napadly jižní Libanon. Izraelská vláda touto invazí odpověděla na pokus o vraždu izraelského velvyslance ve Velké Británii Šlomo Argova palestinskou Organizací Abu Nidala.


Israels invasion af Libanon startede med israelske luftangreb mod palæstinensiske stillinger i Vestbeirut d. 4. juni 1982. Derefter rykkede den israelske invasionsstyrke mod nord i Libanon på en bred front.


حرب لبنان 1982

حرب لبنان 1982 وتسمى أيضا بغزو لبنان أو ما أطلقت عليه إسرائيل اسم عملية السلام للجليل وعملية الصنوبر (بالعبرية: מבצע שלום הגליל، أو מבצע של"ג) هي حرب عصفت بلبنان فتحولت أراضيه إلى ساحة قتال بين منظمة التحرير الفلسطينية وسوريا وإسرائيل. ترجع أسباب هذه الحرب إلى عدد من الأحداث التي جرت في الشرق الأوسط خلال السنين التي سبقتها، من اتفاق القاهرة الذي نظم وجود الفصائل الفلسطينية المسلحة في لبنان، إلى الحرب الأهلية اللبنانية.


Perang Lebanon 1982 adalah sebuah perang antara Israel dan Lebanon yang terjadi pada tanggal 6 Juni 1982 ketika Angkatan Bersenjata Israel menyerang Lebanon Selatan. Pemerintahan Israel melancarkan invasi sebagai respon dari usaha pembunuhan duta besar Israel kepada Inggris, Shlomo Argov oleh Organisasi Abu Nidal.


De 39e uitreiking van de jaarlijkse Grammy Awards vond plaats op 26 februari 1997 in Madison Square Garden in New York. De uitreiking werd gepresenteerd door comedienne Ellen DeGeneres en uitgezonden door CBS.


第39回グラミー賞（39th Grammy Awards）は1997年2月26日にニューヨークのマディソン・スクエア・ガーデンで開催された。


Die Grammy Awards wurden am 26. Februar 1997 zum 39. Mal verliehen. Im vergangenen Musikjahr feierten gleich zwei Künstler „Wiederauferstehung“. Aus einem Demo des 1980 verstorbenen John Lennon erstellten seine ehemaligen Kollegen eine neue Beatles-Single: "Free as a Bird". Und der 1965 verstorbene Nat King Cole kam mittels moderner Mischtechnik zu einem Duett mit seiner Tochter Natalie: "When I Fall In Love". Beides Grammy-würdige Leistungen.


39-я церемония «Грэмми»

39-я церемония вручения премий «Грэмми» состоялась 26 февраля 1997 года в Медисон-сквер-гарден, Нью-Йорк.


La 39ª edizione dei Grammy Awards si è svolta il 26 febbraio 1997 presso il Madison Square Garden di New York.


A 39.ª cerimônia anual do Grammy Awards foi realizada em 26 de fevereiro de 1997, no Madison Square Guarden, em Nova Iorque. Apresentada por Ellen DeGeneres e televisionada pela CBS, o evento contemplou trabalho de melhores gravações, composições e artistas do ano dentro do período de 1996.


1997 Grammy Ödülleri her yıl verilen Grammy ödüllerinin 39.sudur. 26 Şubat 1997'de verilmiştir.


La des Grammy Awards s'est déroulée le au Madison Square Garden de New York.


39. ceremonia wręczenia nagród Grammy, prestiżowych amerykańskich nagród muzycznych wręczanych przez Narodową Akademię Sztuki i Techniki Rejestracji odbyła się w niedzielę, 26 lutego 1997 roku.


The 39th Annual Grammy Awards were held on February 26, 1997, at Madison Square Garden, New York City. They recognized accomplishments by musicians from the previous year. Babyface was the night's biggest winner, with 3 awards. Celine Dion, Toni Braxton, Sheryl Crow, and The Fugees won two awards. Celine Dion for "Best Pop Album" and "Album of the Year" and Toni Braxton for "Best Female R&B Vocal Performance" and "Best Female Pop Vocal Performance". The show was hosted by Ellen Degeneres who also performed the opening with Shawn Colvin, Bonnie Rait, and Chaka Khan.


De wereldkampioenschappen shorttrack 2015 werden van 13 tot en met 15 maart 2015 gehouden op de ijsbaan Krylatskoje in de Russische hoofdstad Moskou.


Die Shorttrack-Weltmeisterschaften 2015 fanden vom 13. bis zum 15. März 2015 in Moskau statt.


Чемпионат мира по шорт-треку 2015

Чемпионат мира по шорт-треку 2015 года пройдёт с 13 по 15 марта на катке Крылатское в Москве, Россия. Он станет 40-м чемпионатом мира по шорт-треку. Будут проведены соревнования среди мужчин и среди женщин в многоборье и эстафетах.


I Campionati mondiali di short track 2015 sono stati la 40ª edizione della competizione organizzata dalla International Skating Union. Si sono svolti dal 13 al 15 marzo 2015 a Mosca, in Russia.


2015년 세계 쇼트트랙 선수권 대회

2015년 세계 쇼트트랙 선수권 대회는 국제 빙상 경기 연맹(ISU)주관으로 3월 13일 부터 15일까지 러시아 모스크바에서 열린 국제 쇼트트랙 대회이다.


Les Championnats du monde de patinage de vitesse sur piste courte 2015 se déroulent à Moscou en Russie entre le et le . L'évènement est géré par l'Union internationale de patinage.


40. Mistrzostwa Świata w Short Tracku odbyły się w stolicy Rosji, Moskwie, w dniach 13 – 15 marca 2015 roku.


The 2015 World Short Track Speed Skating Championships took place from 13 to 15 March 2015 in Moscow, Russia. They were the 40th World Short Track Speed Skating Championships.


De Slag bij Neuve-Chapelle vond plaats tussen 10 en 13 maart 1915 ten tijde van de Eerste Wereldoorlog aan het Westfront in het Noorderdepartement op 32km ten westen van Ieper.


Slaget vid Neuve Chapelle var ett slag under första världskriget. Det var en brittisk offensiv i Artois-regionen som bröt igenom vid Neuve Chapelle men de kunde inte utnyttja övertaget. Vid tiden för slaget nya trupper anlänt från Storbritannien och kunde avlösa fransmännen i Flandern och etablera brittisk linje som sträckte sig från Langemarck till Givenchy. Det slutliga målet med slaget var att åstadkomma ett genombrott genom fiendens linjer för att sen kunna erövra Aubers-åsen och kanske även Lille, ett stort kommunikationscentrum. En samtidig fransk attack mot Vimy-åsen planerades också men situationen i Champagne ledde till att denna del av operationen blåstes av. Detta var första gången flygfotografi användes för att kartlägga hela de tyska linjerna från luften.


Die Schlacht von Neuve-Chapelle vom 10. bis 12. März 1915 war die erste größere eigenständige und planmäßig durchgeführte Offensive der British Expeditionary Force im Stellungskrieg des Ersten Weltkriegs. Sie zielte darauf ab, ein Höhengelände östlich von Neuve-Chapelle, Arrondissement Béthune, in Besitz zu bringen und gehört zu den Schlachten, die mit methodischer taktischer Planung das Muster für zukünftige Offensiven der BEF vorgaben.


Бітва пры Неў-Шапель

Бі́тва пры Неў-Шапе́ль (7 сакавіка 1915 — 13 сакавіка 1915) — наступленне англійскіх войскаў, сумесна з бельгійскімі часткамі, праведзенае каля вёскі Неў-Шапель, падчас Першай сусветнай вайны. Пастаўленай мэты, а менавіта прарыва германскага фронту, англійскія войскі не дасягнулі.


Битва при Нев-Шапель

Битва при Нев-Шапель (7 — 13 марта 1915 года) — наступление английских войск, совместно с бельгийскими частями, проведенное у деревни Нев-Шапель, во время Первой мировой войны. Поставленной цели, а именно прорыва германского фронта, английские войска не достигли.


Neuve Chapellen taistelu on ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla käyty taistelu 10.–13. maaliskuuta 1915. Brittien aloittama hyökkäys johti saksalaisten rintaman murtumiseen, mutta murtumista ei kyetty käyttämään hyväksi.


La battaglia di Neuve-Chapelle fu una battaglia della Prima guerra mondiale, offensiva britannica nella regione dell'Artois incentrata su Neuve-Chapelle.


Битва при Нев-Шапель

Битва при Нев-Шапель ( та ; 10—13 березня 1915) — наступальна операція військ 1-ї британської армії генерала Дугласа Гейґа проти німецької армії на Західного фронту. Операція, що замислювалася як прорив німецької оборони у французькому регіоні Артуа та створення умов для подальшого наступу союзних армій у загальному напрямку на Лілль, мала лише частковий успіх. Британцям вдалося здолати перші рубежі оборони кайзерівських військ, але через брак боєприпасів, у першу чергу артилерійських, відсутність резервів, неузгодженість дій з французькими військами призвели до припинення наступу, після чого Британські експедиційні сили перейшли на захоплених рубежах до оборони.


A Batalha de Neuve-Chapelle ocorreu na Primeira Guerra Mundial na região de Artois, na França. O ataque tinha a intenção de causar uma ruptura nas linhas de defesa alemãs, que seriam então empurradas para Aubers Ridge e possivelmente Lille. Um ataque francês em Vimy Ridge, no planalto de Artois, também foi planejado para ameaçar os cruzamentos rodoviários, ferroviário e de canais em La Bassée, vindos do sul, quando os britânicos atacaram pelo norte. Os britânicos romperam as defesas alemãs na vila de Neuve-Chapelle, mas o sucesso não pôde ser explorado.


Trận Neuve Chapelle là một trận đánh trên Mặt trận phía Tây của cuộc Chiến tranh thế giới thứ nhất, diễn ra từ ngày 10 tháng 3 cho đến ngày 13 tháng 3 năm 1915 giữa Tập đoàn quân số 1 của Vương quốc Anh và Tập đoàn quân số 6 của Đế quốc Đức tại Artois.. Đây cũng là chiến dịch tấn công đầu tiên của Quân đội Anh trên Mặt trận phía Tây trong chiến tranh. Trận đánh đã kết thúc với thắng lợi chiến thuật nhưng đồng thời là thất bại về mặt chiến lược của quân Anh. Tuy quân Anh đã chiếm được Neuve Chapelle với cái giá đắt, họ đã không thể mở đường ra Lille. Thất bại của quân Anh trong trận Neuve Chapelle kết hợp với thất bại đẫm máu của quân Pháp trong trận Champagne lần thứ hai đã trở thành những thắng lợi khiến cho Tổng tham mưu trưởng Quân đội Đức là Erich von Falkenhayn giữ thế cân bằng trong cuộc xung đột riêng tư giữa ông với các vị tư lệnh của quân Đức trên Mặt trận phía Đông..


Neuve-Chapelle a été le théâtre de violents combats en mars 1915 lors de la Première Guerre mondiale. Ces combats ont laissé des séquelles pour partie encore visibles dans le paysage et encore bien présents dans les sols qui livrent régulièrement de dangereuses munitions non explosées nécessitant l’intervention de démineurs.


Bitka pri Neuve Chapelle bola bitka medzi vojakmi Britského impéria a Nemeckého cisárstva na západnom fronte 1. svetovej vojny. Odohrala sa pri francúzskej obci Neuve Chapelle na severovýchode krajiny medzi 10. až 13. marcom 1915 a išlo o vôbec prvú väčšiu samostatnú britskú ofenzívu v rámci vojny.


The Battle of Neuve Chapelle (10–13 March 1915) took place in the First World War in the Artois region of France. The attack was intended to cause a rupture in the German lines, which would then be exploited with a rush to the Aubers Ridge and possibly Lille. A French assault at Vimy Ridge on the Artois plateau was also planned to threaten the road, rail and canal junctions at La Bassée from the south as the British attacked from the north. The British attackers broke through German defences in a salient at the village of Neuve-Chapelle but the success could not be exploited.


Las batallas de Neuve Chapelle y Artois fue una batalla de la Primera Guerra Mundial. Fue una ofensiva británica en la región de Artois que atravesó hasta Neuve Chapelle, pero fueron incapaces de aprovechar esa ventaja. La batalla comenzó el 10 de marzo de 1915. En aquel momento, un enorme flujo de tropas británicas había aliviado en cierta medida la situación de Francia en Flandes y permitía una línea continua británica que se extendía desde Langemarck hasta Givenchy. El objetivo último de la batalla era causar una ruptura en las líneas enemigas que más tarde podría explotarse con un asalto a la cordillera de Aubers y posiblemente incluso Lille, un importante centro de comunicaciones del enemigo. También se había planeado un asalto francés en la cordillera de Vimy, pero la situación en Champaña-Ardenas obligó a posponer esta parte de la operación. Esta era la primera vez que la fotografía aérea desempeñó un papel prominente en una batalla importante. Toda la línea alemana fue fotografiada desde el aire.


Pertempuran Neuve Chapelle dan Artois terjadi mulai tanggal 10 Maret sampai 13 Maret 1915 diawali oleh serangan Inggris di wilayah Artois dan menerobos ke Neuve-Chapelle


Wereldkampioenschap curling vrouwen 2012

Het wereldkampioenschap curling voor vrouwen 2012 werd van 17 tot en met 25 maart 2012 gehouden in het Canadese Lethbridge. Het lukte Zweden niet de titel te verdedigen. Het waren de Zwitserse dames die wereldkampioen werden.


Die Curling-Weltmeisterschaft der Damen 2012 (offiziell "World Women's Curling Championship 2012") fand vom 17. bis 25. März in Lethbridge, Kanada statt. Austragungsort der Weltmeisterschaft war die Heimstätte des Lethbridge Hurricanes, das ENMAX Centre. Weltmeister wurden die Schweizerinnen.


Чемпионат мира по кёрлингу среди женщин 2012 проходил в Летбридже (Канада) с 17 по 25 марта 2012 года. Это 34-й по счёту турнир.


Mistrzostwa Świata Kobiet w Curlingu 2012 rozgrywane były między 17 a 25 marca 2012 w kanadyjskim Lethbridge (Alberta), w ENMAX Centre.


The 2012 World Women's Curling Championship (branded as Ford World Women's Curling Championship 2012 for sponsorship reasons) was held at the Enmax Centre in Lethbridge, Alberta from March 17 to 25. It marked the 12th time that Canada has hosted the World Women's Curling Championship. The 2012 World Women's Championship was one of the curling events that is a qualifier for the curling tournament at the 2014 Winter Olympics.


De Slag bij Sahagún vond op 21 december 1808 plaats tijdens de Spaanse Onafhankelijkheidsoorlog. De slag maakte deel uit van de Coruñua-campagne van het Britse leger tegen de Franse bezetter.


Битва при Саагуне

Битва при Саагуне (21 декабря 1808 года) была кавалерийским столкновением в городе Саагун, Испания, в ходе которого британский 15-й лёгкий драгунский (гусарский) полк победил два полка французской кавалерии во время кампании при Ла-Корунье во время Пиренейских войн. Потери одного из французских полков были настолько велики, что впоследствии он был расформирован. Сражение ознаменовало заключительную фазу продвижения британской армии во внутренние районы Испании, прежде чем они начали свое мучительное отступление к побережью и окончательную эвакуацию морем.


La batalla de Sahagún va ser una batalla de la Guerra del Francès


Le combat de Sahagún se déroula le 21 décembre 1808 dans le cadre de la guerre d'indépendance espagnole. Au cours de cet affrontement, le hussards britannique mit en déroute deux régiments de cavalerie français, faisant de nombreux prisonniers au prix de très peu de pertes. L'une des unités françaises, très éprouvée, fut dissoute et ne fut pas reformée par la suite. Cet engagement marqua l'ultime étape de l'avancée des troupes britanniques en territoire espagnol, peu avant que l'arrivée de Napoléon ne les contraignent à une retraite désastreuse en direction des côtes et à leur évacuation par bateaux.


Potyczka pod Sahagún – starcie zbrojne rozegrane 21 grudnia 1808 na trakcie wiodącym z Palencii do León w północnej Hiszpanii. Bitwa zakończyła się zwycięstwem 15 Pułku Huzarów brytyjskich nad dwoma pułkami kawalerii francuskiej w trakcie inwazji na Hiszpanię armii napoleońskiej. 15 Pułk Huzarów został w nagrodę nazwany „Sahaguńskim”, która to nazwa jest tradycyjnie używana przez jednostki armii brytyjskiej.


The Battle of Sahagún (21 December 1808) was a cavalry clash at Sahagún, Spain, in which the British 15th Light Dragoons (Hussars) defeated two regiments of French cavalry during the Corunna Campaign of the Peninsular War. Losses to one of the French regiments were so heavy that it was subsequently disbanded. The action marked the final phase of the British army's advance into the interior of Spain, before they began their harrowing retreat to the coast and ultimate evacuation by sea.


La batalla de Sahagún (el 21 de diciembre de 1808) fue un choque de caballería en el que el 15.º Regimiento ligero de dragones (húsares) británico derrotó a dos regimientos franceses durante la Campaña de La Coruña de la Guerra de la Independencia española, uno de los cuales fue completamente desbaratado. Esta acción marcó el final del avance del ejército británico hacia el interior de España, y fue seguido por la retirada de sus fuerzas hacia la costa y posterior evacuación.


Pertempuran Sahagún (21 Desember 1808) merupakan sebuah konflik kavaleri yang berlangsung di Sahagún, Spanyol, di mana 15th Light Dragoons (Hussars) Britania mengalahkan dua resimen kavaleri Prancis selama Kampanye Corunna di Perang Kemerdekaan Spanyol. Kerugian salah satu resimen Prancis begitu besar sehingga kemudian dibubarkan. Tindakan ini menandai fase terakhir dari kemajuan pasukan Inggris ke pedalaman Spanyol, sebelum mereka mulai mundur ke pantai dan melakukan evakuasi akhir melalui laut.


De protesten in Hongkong (Chinees: 香港抗议;. "pinyin Xiānggǎng Kangyi"), of parapluprotesten (Chinees: 雨傘運動; "pinyin Yǔsǎn Yundong") - begonnen op 22 september 2014 in Hongkong nadat een door China ingestelde nominatiecommissie de kandidaten voor de verkiezingen van de Chief Executive of Hong Kong in 2017 bekendgemaakt had. De betogers wilden dat China zich niet bemoeit met de kandidatenlijst en eisten politieke hervormingen. De protesten hadden geen effect. In 2019 zijn negen leiders door de rechter veroordeeld voor het veroorzaken van openbare overlast.


2014年香港反政府デモ

2014年香港反政府デモ（2014ねんホンコンはんせいふデモ）は、2014年9月26日より香港で行われた、香港特別行政区政府に抗議をするデモ活動。


Demonstrationerna i Hongkong 2014, även kallade Paraplyrevolutionen, var demokratidemonstrationer i centrala Hongkong. Demonstranterna ockuperade flera gator omkring regeringsbyggnaden i protest mot den Nationella folkkongressens ständiga utskotts beslut om valordning inför valet av chefsminister 2017. Den 31 augusti 2014 bestämde Folkkongressens ständiga utskott att en centralt tillsatt valberedning i förväg skall godkänna upp till tre kandidater innan processen får fortsätta till ett allmänt val där allmänheten har rösträtt. Den första som omnämnde protesterna som "Paraplyrevolutionen" var New York-bon Adam Cotton på Twitter den 26 september. Detta på grund av att många av demonstranterna använde paraplyer i olika färger för att försvara sig mot pepparsprej och tårgas. Därefter har media runt om i världen, inklusive lokal media, kommit att sprida detta revolutionsnamn vidare.


Die Proteste in Hongkong 2014 () waren eine Reihe von Demonstrationen in der chinesischen Sonderverwaltungszone Hongkong, die bis Mitte Dezember 2014 andauerten.


המחאות בהונג קונג (2014)

המחאות בהונג קונג היו סדרה של עימותים בין מפגינים למען שימור הדמוקרטיה לכוחות שלטון סיניים בהונג קונג שאירעו בסוף שנת 2014. המאחה קיבלה את השם תנועת המטריה (Umbrella Movement) או מחאת המטריות, על שם המטריות שהגנו על המפגינים מהגז המדמיע ומהשמש.


Διαδηλώσεις του Χονγκ Κονγκ (2014)

Στο Χονγκ Κονγκ, από τις 26 Σεπτεμβρίου έως τις 15 Δεκεμβρίου 2014, σημειώθηκε σειρά καθιστικών διαμαρτυριών, συχνά αποκαλούμενες «Umbrella Revolution» (Επανάσταση της Ομπρέλας, 雨傘革命), ενώ μερικές φορές και Κίνημα της Ομπρέλας (雨傘運動) ή Κίνημα Κατάληψης (佔領行動).


Революция зонтиков (протесты в Гонконге)

«Революция зонтиков» — демонстрации граждан Специального административного района «Гонконг», протестующих против намерений властей в Пекине контролировать выборный процесс в местные органы власти, требующих предоставления подлинного всеобщего избирательного права, а также отставки действующего главы исполнительной власти Гонконга Лян Чжэньина ().


Hongkongin mielenosoitukset 2014 alkoivat syyskuussa 2014 kun laajempaa itsehallintoa ja kansalaisoikeuksia vaativat mielenosoittajat osoittivat tyytymättömyyttä päätökseen, ettei Hongkongin erityishallintoalueen johtajaa valita vapaissa vaaleissa. Mielenosoittajat ovat vaatineet, että Hongkongissa järjestetään vapaat vaalit vuonna 2017. Nykyisen järjestelmän mukaan ehdokkaiksi pääsevät kuitenkin vain ne ehdokkaat, jotka Kiinan keskushallinto hyväksyy.


Le proteste a Hong Kong del 2014 o Rivoluzione degli ombrelli fu una protesta pacifica iniziata il 26 settembre 2014 e durata 79 giorni per ottenere il suffragio universale nell'ex colonia tornata alla Cina nel 1997. Simbolo della protesta furono gli ombrelli gialli alzati dai manifestanti per difendersi dai lacrimogeni della polizia.


2014년 홍콩 시위()는 2014년 9월 28일부터 시작된 시위이다. 처음 시위가 시작된 것은 22일 홍콩에서 24개 대학교 학생이 동맹 휴업을 하면서이지만, 28일부터 홍콩 금융 중심가 센트럴을 점거하면서 본격화됐다. 차기 2017년 선거의 홍콩 행정장관직 후보 제한 등에 반발해 이루어진 이 시위는 학생들이 주도로 하고 있으며, 경찰의 최루탄을 우산으로 막아내 우산 운동() 또는 우산 혁명()이라고도 불린다.


Революція парасольок

Революція парасольок (; також — «Парасолькова революція»<ref name="bbc/uk"></ref>, "в Україні" — Гонгконзький «Майдан») — протести в Гонконгу, колишній британській колонії, яка нині має особливий статус у Китаї, наприкінці вересня 2014 року проти планів китайського уряду фільтрувати кандидатів на гонконзьких виборах 2017 року. Протести розпочались в неділю 28 вересня. Лідером протестного руху став 17-ти річний студент Джошуа Вонг та професор Університету Гонконгу — Бенні Тай. Постійний комітет Китаю зажадав від Комітету з призначень попереднього схвалення до трьох кандидатів на виборах в Гонконгу, перш ніж приступити до голосування за участю населення в цілому. Після цих виборів, виконавчий голова обраний таким чином, повинен буде формально призначатися центральним урядом, перш ніж офіційно зайняти пост. У рішенні також йдеться, що «виконавчий голова повинен бути людиною, яка любить країну і любить Гонконг.» Ці вимоги вважаються про-демократичними активістами як потенційне порушення китайсько-британської спільної декларації, в якій говориться, що головний виконавчий орган в кінцевому рахунку повинен бути обраний за допомогою виборів, і Основний закон Гонконга, який далі уточнює, що має бути реалізовано для цього вибору загальне виборче право.


雨傘革命（），又稱雨傘運動（）或佔領行動（），是指於2014年9月26日至12月15日在香港發生的一系列爭取真普選的公民抗命運動。示威者自發佔據多個主要幹道進行靜坐及遊行，佔領區包括金鐘、添馬艦、中環、灣仔、銅鑼灣、旺角及尖沙咀，其主要訴求為恢復中國全國人民代表大會常務委員會撤回2016年及2017年香港政治制度改革，爭取行政長官選舉的公民提名權，以及廢除立法會功能組別。運動的主要象徵是黃色的雨傘，源於示威者面對警方以胡椒噴霧驅散時使用雨傘抵擋，運動因此得名。


Os protestos em Hong Kong em 2014, também chamados de Revolução dos Guarda-chuvas (em referência aos guarda-chuvas usados contra os efeitos do gás lacrimogênio) e de Primavera Asiática, começaram em setembro de 2014, quando manifestantes pró-democracia de Hong Kong, uma região administrativa especial da China, se manifestaram em frente à sede do governo e ocuparam vários dos principais cruzamentos da cidade logo após o Congresso Nacional do Povo anunciar a sua decisão sobre a proposta de reforma eleitoral, quando exigiu que um comitê de nomeação pré-aprovasse até três candidatos ao governo local antes de proceder para uma votação que envolva a população civil em geral. Após esta eleição, o chefe do poder executivo eleito ainda precisaria ser formalmente nomeado pelo governo central antes de tomar posse oficialmente do cargo.


Les protestes de Hong Kong del 2014, anomenades també per la premsa occidental Revolució dels Paraigües (遮打革命, Zhē dǎ gémìng) o Primavera Asiàtica, van començar el 22 de setembre del 2014, dia nacional de la Xina, amb una mobilització organitzada pel moviment Occupy Central with Love and Peace, Scholarism i la Federació d'estudiants de Hong Kong, confluint en el Moviment dels Paraigües. Els integrants d'aquests moviments van prendre els carrers de Hong Kong, autonomia administrada especial de la República Popular de la Xina, per sol·licitar que es retirés la reforma electoral del Comitè Permanent de l'Assemblea Nacional Popular. En l'actualitat, dit comitè només autoritza votar per tres o dues candidatures seleccionades prèviament per un grup format per 1200 persones, la majoria de les quals són properes a la línia política del govern xinès. La revolta va visibilitzar el pèssim moment pel qual està passant el règim xinès d'ençà les protestes de la plaça de Tian'anmen de 1989. Les imatges de les protestes de Hong Kong han donat la volta al món i han posat en dubte l'estabilitat d'aquest important mercat financer.


Biểu tình tại Hồng Kông 2014, còn được gọi là “Cách mạng ô dù” hay “Phong trào ô dù”, bao gồm những cuộc biểu tình, phản biểu tình và những hành động như trưng cầu dân ý trên mạng đòi hỏi quyền dân chủ thực thụ, cụ thể là được quyền đề cử Đặc khu trưởng mà không phải thông qua quyết định của ủy ban bầu cử. Cao điểm bắt đầu từ tối thứ sáu ngày 26 tháng 9, sau khi sinh viên bãi học cả tuần, hàng ngàn người đã xuống đường tại khu vực trung tâm kinh tế, tài chính, nơi đóng văn phòng chính quyền ở Hồng Kông. Sau đó, biểu tình lan qua khu mua sắm Vịnh Đồng La (') và cả ở khu vực Vượng Giác (') ở lục địa, làm cho phần lớn việc lưu thông trong thành phố bị tê liệt. Trên 200 tuyến xe buýt bị ảnh hưởng, một số trạm xe điện ngầm phải đóng cửa. Nhiều ngân hàng kêu gọi nhân viên làm việc ở nhà, một số trường học cũng đóng cửa. Cảnh sát đã phải dùng gậy gộc, lựu đạn cay và bình xịt hơi cay để giải tán đám đông. Cho tới sáng sớm ngày 29 tháng 9, 78 người đã bị bắt giam và 38 người bị thương.


Seberapa tunjuk perasaan duduk jalanan yang dikenali sebagai "Revolusi Payung" (Umbrella Revolution, ) ataupun "Pergerakan Payung" (Umbrella Movement, ), berlangsung di Hong Kong dari 26 September hingga 15 Disember 2014. Protes ini berlaku berikutan keputusan Jawatankuasa Tetap Kongres Rakyat Negara berkaitan pembaharuan ke atas dasar-dasar pengundian Hong Kong pada tahun 2014. Keputusan yang dinyatakan oleh jawatankuasa ini dianggap orang ramai sebagai menyepitkan serta mirip saringan calon-calon pilihanraya Ketua Eksekutif kawasan itu yang dilakukan Parti Komunis China.


Les manifestations de 2014 à Hong Kong (en anglais : ') désignent une série de manifestations survenues à Hong Kong en septembre et . Les manifestations sont menées par des militants pro-démocrates, regroupés au sein du collectif ' (), plus communément appelé ' (), à l'initiative de Benny Tai (). Ces derniers s'opposent au gouvernement chinois et à son projet (avorté l'année suivante) de limiter la portée du suffrage universel pour l'élection du chef de l'exécutif de Hong Kong en 2017. À la fin septembre, cette protestation prend le nom de révolution des parapluies (), en raison de l'utilisation de parapluies par les manifestants pour se protéger des gaz lacrymogènes.


Dáždnikové hnutie (kantónsky: 雨傘革命 yue saan gaak ming; mandarínsky: 雨伞革命 yǔsǎn gémìng), známe taktiež ako dáždniková revolúcia alebo Occupy Central, bolo protestné hnutie v Hongkongu, ktoré vyvrcholilo tri mesiace trvajúcim obsadením ulíc mesta v roku 2014.


Protesty w Hongkongu (chiń. 香港抗议; pinyin "Xiānggǎng kàngyì"), również parasolowa rewolucja (chiń. 雨傘革命; pinyin "Yǔsǎn gémìng") lub ruch parasolowy (chiń. 雨傘運動; pinyin "Yǔsǎn yùndòng") – rozpoczęte 26 września 2014 w Hongkongu demonstracje po ogłoszeniu niedemokratycznych wyborów, poprzez wyłonienie kandydatów wybranych przez komitet nominacyjny podlegający rządowi Chińskiej Republiki Ludowej.


A series of sit-in street protests, often called the Umbrella Revolution and sometimes used interchangeably with Umbrella Movement, or Occupy Movement, occurred in Hong Kong from 26 September to 15 December 2014.


Las protestas en Hong Kong (en chino: 2014年9月至10月香港示威), llamadas también por la prensa occidental Revolución de los Paraguas (遮打革命, "Zhē dǎ gémìng") o Primavera Asiática, comenzaron el 22 de septiembre de 2014, con una movilización organizada por el movimiento "Occupy Central with Love and Peace" y el consejo estudiantil "Scholarism". Los integrantes de estos movimientos tomaron las calles principales de Hong Kong, región administrativa especial de la República Popular China, para demandar que se retire la reforma electoral del Congreso Nacional del Pueblo. En la actualidad este congreso solo permite votar a dos o tres candidatos seleccionados por un comité compuesto por 1200 personas con capacidad de elección, en su mayoría afines a los criterios de la política del Gobierno chino.


Deštníková revoluce (někdy nepřesně jako deštníkové hnutí) je označení pro sérii masových studentských demonstrací namířených proti reformě volebního systému schválené čínskou vládou, které probíhaly v Hongkongu v období od září do prosince 2014. Protesty trvaly celkem 79 dní, ale nevedly k žádnému politickému výsledku.