Het Europees kampioenschap basketbal vrouwen 2015 was het 35e Europees kampioenschap basketbal vrouwen. Het wordt ook FIBA EuroBasket 2015 genoemd. Het kampioenschap werd gezamenlijk georganiseerd door Hongarije en Roemenië. Voor Hongarije was het de vijfde maal dat het als organisator optrad (na het EK 1950, EK 1964, EK 1983 en EK 1997), voor Roemenië was het de tweede maal (na het EK 1966).


Европско првенство у кошарци за жене 2015. је 35. по реду европско кошаркашко првенство за жене. Такмичење је одржано од 11. јуна до 28. јуна 2015. године у Мађарској и Румунији. Златну медаљу је освојила Србија победивши у финалу Француску.


Europamästerskapet i basket för damer 2015 spelades i Rumänien och Ungern mellan 11 och 28 juni 2015.


Basketball-Europameisterschaft der Damen 2015

Die Basketball-Europameisterschaft 2015 der Damen (offiziell: "Eurobasket Women 2015") war die 35. Austragung des Wettbewerbs. Sie fand vom 11. Juni bis zum 28. Juni 2015 in Ungarn und Rumänien statt und wurde von der FIBA Europa organisiert.


Чэмпіянат Еўропы па баскетболе сярод жанчын 2015

35-ы Чэмпіянат Еўропы па баскетболе сярод жанчын ("35th FIBA European Women's Basketball Championship") распачаўся 11 чэрвеня 2015, праходзіў у Венгрыі і Румыніі. Чэмпіёнам стала зборная Сербіі.


אליפות אירופה בכדורסל נשים 2015

אליפות אירופה בכדורסל נשים 2015, הייתה האליפות האזורית ה-35 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בהונגריה ורומניה בין ה-11 ביוני ל-28 ביוני 2015.


Ευρωπαϊκό Πρωτάθλημα Καλαθοσφαίρισης Γυναικών 2015

Το Ευρωμπάσκετ Γυναικών 2015 φιλοξενήθηκε από την Ουγγαρία και την Ρουμανία. Είναι η 35η διοργάνωση που διοργανώνει η FIBA.Η Ουγγαρία φιλοξενεί την διοργάνωση για 5η φορά μετά το (1950,1964,1983,1997),ενώ για την Ρουμανία είναι η 2η φορά με το (1966).


Campionatul European de Baschet Feminin din 2015 "(sau EuroBaschet Feminin 2015)" a fost a 35-a ediție a turneului european de baschet feminin, aflat sub egida FIBA Europe. Turneul a fost găzduit de Ungaria, țară care se află la a cincea organizare după 1950, 1964, 1983 și 1997, și România, aflată la a doua organizare după 1966. Turneul s-a desfășurat în perioada 11–28 iunie 2015.


Чемпионат Европы по баскетболу среди женщин 2015 года, также известный как Женский Евробаскет-2015, — 35-й чемпионат Европы по баскетболу среди женщин, который впервые проходил в двух странах: Венгрии и Румынии. Венгрия принимала турнир в 1950, 1964, 1983 и 1997 годах. В Румынии чемпионат Европы проходил в 1966 году. Также впервые в финальной стадии принимали участие 20 национальных сборных. По результатам соревнований проходил отбор на летние Олимпийские игры 2016 в Рио-де-Жанейро.


Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

Vuoden 2015 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Unkarissa ja Romaniassa 11.–28. kesäkuuta. 35. kertaa järjestettyyn EM-lopputurnaukseen osallistui 20 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäisen EM-mitalinsa ottanut Serbia, joka voitti loppuottelussa Ranskan 76–68. Pronssiottelussa Espanja voitti Valko-Venäjän 58–74. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Serbian Ana Dabović ja korikuningatar Espanjan Alba Torrens.


Campionato europeo femminile di pallacanestro 2015

Il 35º Campionato europeo femminile di pallacanestro FIBA (noto anche come FIBA EuroBasket Women 2015) si è svolto in Ungheria, che li ha ospitati per la quinta volta dopo le edizioni 1950, 1964, 1983 e 1997, e Romania, che li ha ospitati per la seconda volta dopo l'edizione del 1966. La competizione ha avuto inizio l'11 giugno e si è concluso il 28 giugno 2015. Originariamente l'organizzazione era stata assegnata all'Ungheria, successivamente la Federazione della Romania ha annunciato che la FIBA Europe ha concesso la co-organizzazione alla propria Federazione.


Championnat d'Europe féminin de basket-ball 2015

La du Championnat d'Europe de basket-ball féminin (officiellement "") a eu lieu en 2015 et s'est déroulé en Hongrie et en Roumanie. C'est la cinquième fois que la Hongrie a accueilli cette compétition après 1950, 1964, 1983 et 1997 et la seconde pour la Roumanie après 1966. L'Espagne, vainqueur de l'édition 2013, laisse son titre à la Serbie, qui remporte la compétition pour la première fois.


Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2015 boli v poradí 35. majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v siedmich mestách Maďarska a Rumunska: Budapešť, Šopron, Győr, Debrecín, Szombathely, Oradea a Temešvár od 11.28. júna 2015, za účasti rekordných 20 tímov. Počet účastníkov sa oproti predchádzajúcim turnajom zvýšil o 4. Titul získalo , ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad . Pre Srbsko to bola vôbec prvá medaila z ME.


The 2015 European Women Basketball Championship, commonly called EuroBasket Women 2015, was the 35th edition of the continental tournament in women's basketball, sanctioned by the FIBA Europe. The tournament was co-held in Hungary, which hosted the championship for the fifth time after 1950, 1964, 1983 and 1997, and Romania which hosted it for the second time after 1966, on 11–28 June 2015. The event was hosted by more than one country for the first time.


Campeonato Europeo de Baloncesto Femenino de 2015

El XXXV Campeonato Europeo de Baloncesto Femenino se celebró conjuntamente en Hungría y Rumanía entre el 11 y el 28 de junio de 2015 bajo la denominación EuroBasket Femenino 2015. El evento es organizado por la Confederación Europea de Baloncesto (FIBA Europa), la Federación Húngara de Baloncesto y la Federación Rumana de Baloncesto.


Mistrovství Evropy v basketbalu žen 2015

35. mistrovství Evropy v basketbalu žen proběhlo ve dnech 11. – 28. června v Maďarsku a Rumunsku.


A 2015-ös női labdarúgó-világbajnokságot Kanadában rendezték június 6. és július 5. között. Ez volt a 7. női labdarúgó-világbajnokság. A tornán 24 nemzet válogatottja vett részt. Először rendezték a női labdarúgó-vb-t 24 csapat részvételével. Először használták női labdarúgó-világbajnokságon a " Hawk-Eye" (gólbíró) technikai rendszert.


Wereldkampioenschap voetbal vrouwen 2015

Het wereldkampioenschap voetbal vrouwen 2015 was de zevende editie van het wereldkampioenschap voetbal vrouwen, dat werd gehouden in Canada in de zomer van 2015. Aan het eindtoernooi namen voor het eerst 24 landen deel.


2015 FIFA女子ワールドカップ

2015 FIFA女子ワールドカップ（、）は、2015年6月6日から7月5日にかけて、カナダで開催された第7回目のFIFA女子ワールドカップである。


Världsmästerskapet i fotboll för damer 2015 var det sjunde världsmästerskapet i fotboll för damer och spelades i Kanada under perioden 6 juni–5 juli 2015.


Die Endrunde der Fußball-Weltmeisterschaft der Frauen 2015 () war die siebte Ausspielung des bedeutendsten Turniers für Frauenfußball-Nationalmannschaften und wurde vom 6. Juni bis 5. Juli 2015 in Kanada ausgetragen. Es traten 24 Nationalmannschaften zunächst in der Gruppenphase in sechs Gruppen und danach im K.-o.-System gegeneinander an. Weltmeister wurde zum dritten Mal das Team der USA, welches im Finale den Titelverteidiger Japan mit 5:2 besiegte.


גביע העולם בכדורגל נשים 2015

גביע העולם בכדורגל נשים 2015 (אנגלית: 2015 FIFA Women's World Cup) הוא גביע העולם בכדורגל נשים השביעי שארגנה פיפ"א. הטורניר נערך בקנדה, החל ב-6 ביוני והסתיים ב-5 ביולי 2015. גביע עולם זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו באפריל 2013, שבהם שיחקו 134 נבחרות לאומיות.


Campionatul Mondial de Fotbal Feminin 2015 a fost a șaptea ediție a Campionatului Mondial de Fotbal Feminin. A avut loc între 6 iunie și 5 iulie 2015 în Canada, țară care a obținut drepturile de a-l organiza, în martie 2011. În finală s-au întâlnit și , americancele impunându-se cu scorul de 5–2.


Чемпионат мира по футболу среди женщин 2015

Седьмой чемпионат мира по футболу среди женщин прошёл в Канаде с 6 июня по 5 июля 2015 года. В третий раз соревнования состоялись на территории Северной Америки. Победителем чемпионата в третий раз в истории стала сборная США, в финале одержавшая победу над Японией со счётом 5:2.


Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015

Vuoden 2015 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut olivat seitsemännet FIFA:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Kanadassa 6. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 2015. Turnauksen voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Japanin. Mestaruus oli Yhdysvaltojen kolmas. Kolmanneksi sijoittui Englanti, joka voitti pronssiottelussa Saksan.


Campionato mondiale di calcio femminile 2015

Il campionato mondiale di calcio femminile 2015 è stata la settima edizione ufficiale della manifestazione, svoltosi fra il 6 giugno e il 5 luglio 2015 in Canada. Il campionato è stato vinto dagli per la terza volta, avendo sconfitto in finale il per 5-2.


2015년 FIFA 여자 월드컵 캐나다(2015 FIFA Women's World Cup Canada)는 캐나다에서 열린 제7회 FIFA 여자 월드컵이다. 개최 기간은 2015년 6월 6일부터 7월 5일까지이며 6개 도시에서 개최된다. 참가국 수는 16개국에서 24개국으로 늘어났으며 총 경기 수 또한 32경기에서 52경기로 증가했다. 결승전에서 미국이 일본을 누르고 통산 세 번째 우승을 차지했다.


Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2015 — сьомий чемпіонат світу з футболу серед жінок, що проходив у Канаді з 6 червня по 5 липня 2015 року. Країна отримала право провести турнір в березні 2011 року. Турнір був відбірковим на Літні Олімпійські ігри 2016. Чотири найкращих за підсумками турніру збірних взяли участь в Олімпіаді.


جام جهانی فوتبال زنان ۲۰۱۵

جام جهانی فوتبال زنان ۲۰۱۵ هفتمین دورهٔ جام جهانی فوتبال زنان بود که در کشور کانادا برگزار شد.


2015年國際足協女子世界盃

2015年國際足協女子世界盃（）為第 7 屆國際足協女子世界盃於2015年6月6日至7月5日在加拿大舉行，是加拿大首次承辦女子世界盃。


A Copa do Mundo de Futebol Feminino de 2015 foi a sétima edição do campeonato e teve como país anfitrião o Canadá. A competição ocorreu pela primeira vez neste país, cuja sede foi designada pela Federação Internacional de Futebol em uma reunião ocorrida entre os dias 2 e 3 de março de 2011. O torneio teve início no dia 6 de junho e se encerrou no dia 5 de julho. Um total de seis cidades em cinco fuso-horários diferentes sediaram partidas do torneio.


La Copa del 2015 va ser la setena edició de la Copa del Món Femenina de Futbol. Es va jugar al Canadà del 6 de juny al 5 de juliol. El torneig es va ampliar de 16 a 24 participants, pel que per primera vegada es van jugar uns vuitens de final. Van haver vuit seleccions debutants: Costa d'Ivori, Costa Rica, l'Equador, Espanya, els Països Baixos, Suïssa, i Tailàndia.


VM i fotball for kvinner 2015 var det 7. offisielle verdensmesterskapet i fotball for kvinner, og ble avholdt i Canada fra 6. juni til 5. juli 2015. FIFA, som arrangerte mesterskapet, valgte Canada etter at Zimbabwe trakk seg som eneste motkandidat 1. mars 2011.


2015 FIFA Kadınlar Dünya Kupası, FIFA tarafından dört yılda bir düzenlenen FIFA Kadınlar Dünya Kupası'nın yedinci turnuvası olan uluslararası kadın futbolu şampiyonası. Mart 2011'de Kanada'da düzenleneceği kararlaştırılmış ve 6 Haziran 2015 tarihindeki açılış maçı başlayıp, 5 Temmuz 2015'te oynanan final maçı ile sona ermiştir. Finalde Japonya'yı 5-2 mağlup eden ABD, kupayı 3. kez kaldırmıştır.


Giải vô địch bóng đá nữ thế giới 2015 là giải vô địch bóng đá nữ thế giới lần thứ bảy, là lần thứ hai được tổ chức tại Bắc Mỹ và là lần đầu tiên tổ chức ở Canada. Tháng 3 năm 2011, Canada giành được quyền đăng cai sự kiện 4 năm 1 lần này. Giải đấu diễn ra từ ngày 6 tháng 6 tại sáu thành phố và kết thúc ngày 5 tháng 7 năm 2015 bằng trận chung kết. giành chức vô địch World Cup lần thứ ba sau khi vượt qua với tỉ số 5–2 trong trận chung kết và trở thành đội bóng giàu thành tích nhất với 3 lần đăng quang.


La Coupe du monde féminine de football 2015 est la septième édition de la Coupe du monde féminine de football et se déroule du 6 juin au au Canada. Il s’agit de la troisième phase finale de Coupe du monde se disputant sur le continent nord-américain. Le pays organisateur a été choisi en mars 2011 par la Fédération internationale de football association (FIFA). Le tournoi réunit pour la première fois 24 équipes (contre 16 lors de l'édition précédente).


Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2015 boli siedme Majstrovstvá sveta vo futbale žien, ktoré sa uskutočnili v dňoch 6. júna – 5. júla 2015 v Kanade. Prvýkrát v histórii sa záverečného turnaja zúčastnilo 24 tímov namiesto doterajších šestnástich. Titul z MS 2011 v Nemecku sa nepodarilo obhájiť futbalistkám .


Mistrzostwa Świata w Piłce Nożnej Kobiet 2015 (ang. FIFA Women’s World Cup 2015) – siódma edycja mistrzostw świata w piłce nożnej kobiet. Rozegrane zostały w Kanadzie w dniach 6 czerwca – 5 lipca na 6 stadionach. Wystąpiło w nich po raz pierwszy 24 zespołów z 6 konfederacji (w tym gospodarz – Kanada). Były to siódme mistrzostwa świata, rozgrywane po raz pierwszy w Kanadzie. Jednocześnie były to trzecie w historii mistrzostwa w Ameryce. Poprzednie odbyły się w 2003 w Stanach Zjednoczonych. Zwyciężyły Amerykanki pokonując 5:2 reprezentację Japonii.


The 2015 FIFA Women's World Cup was the seventh FIFA Women's World Cup, the quadrennial international women's football world championship tournament. The tournament was hosted by Canada for the first time and by a North American country for the third time. Matches were played in six cities across Canada in five time zones. The tournament began on 6 June 2015, and finished with the final on 5 July 2015 with a United States victory over Japan.


La Copa Mundial Femenina de la FIFA Canadá 2015™ (en inglés: FIFA Women's World Cup Canada 2015™; en francés: Coupe du Monde Féminine de la FIFA, Canada 2015) fue la séptima edición de la Copa Mundial Femenina de Fútbol organizada por la FIFA. Esta versión del torneo se realizó en Canadá, del 6 de junio al 5 de julio de 2015. La disputaron, por primera vez, 24 selecciones nacionales. Como antecedente a este evento, el país organizó en el mes de agosto de 2014 la Copa Mundial Femenina de Fútbol Sub-20.


Mistrovství světa ve fotbale žen 2015 se konalo od 6. června do 5. července 2015 v Kanadě, která získala právo uspořádat tento ročník v březnu 2011 po odstoupení jediného protikandidáta – Zimbabwe. Turnaj pořádaný asociací FIFA byl sedmým v historii. Odehrál se ve městech Edmonton, Montréal, Vancouver, Winnipeg, Ottawa a Moncton. Vítězství z roku 2011 obhajovala reprezentace Japonska.


VM i fodbold for kvinder 2015 (officielt 2015 FIFA Women's World Cup) var det syvende VM i fodbold for kvinder. I marts 2011 blev Canada valgt som værtsnation.. Zimbabwe var det eneste andet land, der ansøgte om VM-slutrunden, men havde trukket sig 1. marts 2011.


كأس العالم للسيدات 2015

بطولة كأس العالم لكرة القدم للسيدات 2015 هي النسخة السابعة من بطولة كأس العالم للسيدات، مسابقة بطولة العالم لكرة قدم نسائية الدولية لكل أربعة سنوات. كندا فازت بحق استضافة الحدث في مارس 2011.


ฟุตบอลโลกหญิง 2015

ฟุตบอลโลกหญิง 2015 () เป็นฟุตบอลโลกหญิงครั้งที่ 7 ซึ่งเป็นการแข่งขันชิงแชมป์ฟุตบอลหญิงนานาชาติ ซึ่งในเดือนมีนาคม ค.ศ. 2011 แคนาดาได้รับสิทธิ์เป็นเจ้าภาพ โดยการแข่งขันจะจัดขึ้นตั้งแต่วันที่ 6 มิถุนายน ถึงวันที่ 5 กรกฎาคม พ.ศ. 2558


adalah penyelenggaraan ke-7 Piala Dunia Wanita FIFA, yaitu suatu turnamen kejuaraan sepak bola wanita dunia 4 tahunan. Pada bulan Maret 2011, Kanada memperoleh hak untuk menjadi tuan rumah kejuaraan ini. Turnamen diselenggarakan pada tanggal 6 Juni sampai 5 Juli 2015.


A 2015-ös Ázsia-kupa az Ázsiai Labdarúgó-szövetség (AFC) szervezésében, 16. alkalommal megrendezésre kerülő Ázsia-kupa volt, amely az ázsiai kontinens legrangosabb labdarúgótornája. A tornát január 9. és 31. között rendezték Ausztráliában. A tornát a házigazda Ausztrália nyerte. A győztes részvételi jogot szerzett a 2017-es konföderációs kupára.


Aziatisch kampioenschap voetbal 2015 (hoofdtoernooi)

Het Aziatisch kampioenschap voetbal 2015 vormde de zestiende editie van het continentale voetbalkampioenschap. Het werd gehouden van 8 januari 2015 tot en met 31 januari 2015 in Australië. In de finale versloeg het gastland Zuid-Korea en behaalde het zijn eerste titel.


АФК азијски куп 2015.

АФК азијски куп 2015. је било 16. континентално првенство Азије. Одржало се у Аустралији од 9. јануара до 31. јануара 2015. године. Домаћин Аустралија је у финалу победила Јужну Кореју 2:1 након продужетака и квалификовала се на Куп конфедерација у фудбалу 2017. у Русији.


AFCアジアカップ2015は、2015年1月9日から1月31日にかけて、オーストラリアで開催された第16回目のAFCアジアカップである。予選を含む参加国数は25、本大会出場は16カ国。


Asiatiska mästerskapet i fotboll 2015 var den 16:e upplagan av Asiatiska mästerskapet. Mästerskapet spelades i Australien mellan den 9 och 31 januari 2015. Turneringen vanns av Australien som besegrade Sydkorea med 2–1 i finalen efter förlängning. Australien fick då rätten att deltaga och representera Asien i Fifa Confederations Cup 2017.


Die 16. Fußball-Asienmeisterschaft wurde vom 9. bis zum 31. Januar 2015 in Australien ausgetragen. Der offizielle Name der Veranstaltung lautete "AFC Asian Cup 2015". Es traten 16 Nationalmannschaften zunächst in der Gruppenphase in vier Gruppen und danach im K.-o.-System gegeneinander an. Es war die erste Fußball-Asienmeisterschaft der Herren, die nicht auf asiatischem Boden ausgetragen wurde.


גביע אסיה בכדורגל 2015

גביע אסיה בכדורגל 2015 של AFC נערך באוסטרליה בין 9 ל-31 בינואר, זאת הפעם הראשונה שהטורניר מתארח באוסטרליה והפעם ה-16 שהטורניר נערך.


Кубок Азии по футболу 2015

Кубок Азии 2015 — футбольный турнир среди азиатских сборных. Это 16-й по счету Кубок Азии. Игры прошли в Австралии с 9 по 31 января 2015 года. Победитель турнира получил право играть на Кубке конфедераций 2017, который прошёл в России.


Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 2015 pelattiin 9.–31. tammikuuta 2015. Turnaus oli järjestyksessään 16. Aasian-mestaruuskilpailut. Isäntämaana toimi Australia. Australia voitti lopulta turnauksen voitettuaan loppuottelussa Etelä-Korean. Arabiemiirikunnat sijoittui kolmanneksi. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin australialainen Massimo Luongo.


Купа на Азия по футбол 2015

Турнирът за Купата на Азия през 2015 година се провежда в Австралия от 9 до 31 януари 2015. Турнира е международен и е организиран от Азиатската футболна конфедерация. Победителя ще придобие правото да участва на Купата на конфедерациите през 2017, която ще се проведе в Русия.


২০১৫ এএফসি এশিয়ান কাপ

২০১৫ এএফসি এশিয়ান কাপ এএফসি এশিয়ান কাপের ১৬তম আসর যা একটি আন্তর্জাতিক ফুটবল প্রতিযোগিতা যার আয়োজন করে এশিয়ান ফুটবল কনফেডারেশন। এই টুর্নামেন্টের ইতিহাসে প্রথমবারের মত এশিয়া মহাদেশের বাইরে অনুষ্ঠিত হবে। এটি এএফসি সদস্য রাষ্ট্র অস্ট্রেলিয়াতে ৯ থেকে ৩১শে জানুয়ারি পর্যন্ত অনুষ্ঠিত হবে। এই টুর্নামেন্টে বিজয়ী দল ২০১৭ সালে রাশিয়ায় অনুষ্ঠিত ফিফা কনফেডারেশন্স কাপে অংশগ্রহণের যোগ্যতা অর্জন করবে।


La Coppa delle nazioni asiatiche 2015 () fu il 16º campionato continentale asiatico di calcio.


2015 ஆசியக் கிண்ணம் (காற்பந்து)

2015 கால்பந்து ஆசியக் கிண்ணம் ("2015 AFC Asian Cup") என்பது ஆசியக் கால்பந்துக் கூட்டமைப்பினால் நடத்தப்பட்ட 16வது பன்னாட்டு ஆசியக் கோப்பை கால்பந்துப் போட்டித் தொடராகும். இப்போட்டித் தொடர் ஆத்திரேலியாவில் 2015 சனவரி 9 முதல் 31 வரை நடைபெற்றது. இறுதிப் போட்டியில் ஆத்திரேலிய அணி தென்கொரிய அணிக்கெதிராக விளையாடி 2–1 என்ற கணக்கில் வெற்றி பெற்று 2015 ஆசியக்கிண்ணத்தை வென்றது. இதன் மூலம், 2017 ஆம் ஆண்டில் உருசியாவில் நடைபெறவிருக்கும் உலகக்கிண்ணக் கால்பந்து இறுதிப் போட்டியில் பங்குபெற்றத் தகுதி பெற்றது.


2015년 AFC 아시안컵()은 2015년 1월 9일부터 1월 31일까지 오스트레일리아에서 개최된 16번째 AFC 아시안컵이다.


Кубок Азії з футболу 2015

Кубок Азії 2015 () — футбольний турнір серед азійських збірних. 16-й за ліком Кубок Азії, фінальний турнір якого проходив у Австралії, яка подала єдину заявку.


جام ملت‌های آسیا ۲۰۱۵

جام ملت‌های آسیا ۲۰۱۵ شانزدهمین دوره جام ملت‌های آسیا بود که در استرالیا از تاریخ ۱۹ دی تا ۱۱ بهمن ماه (مصادف با تابستان نیمکرهٔ جنوبی) سال ۱۳۹۳ برگزار شد.


2015年亞足聯亞洲盃為第 16 屆的亞足聯亞洲盃，於2015年1月9日至1月31日在澳大利亞舉行，也是2006年澳大利亞加入亞洲足球協會後首次主辦。冠軍隊伍可於2017年代表亞洲足協參加國際足協洲際國家盃。


A Copa da Ásia de 2015 foi a 16ª edição do torneio organizado pela Confederação Asiática de Futebol (AFC). Foi realizada pela primeira vez na Austrália, entre 9 e 31 de janeiro.


Asiamesterskapet i fotball for menn 2015 er den 16. utgaven av asiamesterskapet i fotball for menn, en internasjonal fotballturnering organisert av Asian Football Confederation (AFC). Turneringen arrangeres for første gang av Australia, fra 9. til 31. januar 2015. Vinneren av turneringen vil få retten til å konkurrere om FIFA Confederations Cup 2017, som skal arrangeres av Russland.


2015 AFC Asya Kupası, Asya Futbol Konfederasyonu (AFC) üyesi ülkelerin katıldığı AFC Asya Kupası'nın 16. turnuvasıdır. Avustralya'nın ev sahipliğinde, 9-31 Ocak tarihleri arasında düzenlendi. 16 takımın katıldığı turnuvada Avustralya, organizasyon tarihindeki ilk şampiyonluğunu kazandı ve Rusya'da düzenlenecek olan 2017 FIFA Konfederasyonlar Kupası'na katılma hakkı elde etti. Okyanusya Futbol Konfederasyonu (OFC) üyesiyken 2006'da AFC üyesi olan Avustralya, bu şampiyonlukla birlikte iki farklı kıtasal yarışmada şampiyonluk yaşayan ilk millî futbol takımı oldu.


Cúp bóng đá châu Á 2015 là Giải vô địch bóng đá châu Á lần thứ 16 diễn ra từ ngày 9 đến ngày 31 tháng 1 năm 2015 do Liên đoàn bóng đá châu Á (AFC) tổ chức tại Úc. Đây là lần đầu tiên, Úc đăng cai giải đấu này, và là lần đầu tiên, được tổ chức ở bên ngoài lục địa châu Á.


Piala Asia 2015 akan menjadi edisi ke-16 AFC Piala Asia. Buat kali pertama dalam sejarah, pusingan akhir akan dianjurkan diluar benua Asia, oleh ahli AFC Australia dan akan diadakan pada 9 hingga 31 Januari 2015. Pemenang pusingan akhir akan mendapat slot untuk beraksi dalam Piala Konfederasi FIFA 2017, yang akan dianjurkan oleh Rusia.


Coupe d'Asie des nations de football 2015

La Coupe d'Asie des nations de football de 2015 est la seizième édition de la Coupe d'Asie de football. C'est la première fois que l'Australie organise cette compétition depuis son entrée en 2006 dans la Confédération asiatique de football et c'est aussi la première fois que la Coupe d'Asie est organisée en dehors de l'Asie géographique, l'Australie étant située en Océanie.


Puchar Azji w piłce nożnej 2015 – 16. edycja Pucharu Azji w piłce nożnej. Turniej po raz pierwszy w historii rozgrywany był w Australii w dniach od 9 do 31 stycznia 2015 roku. Tytuł zdobyła reprezentacja Australii, która pokonała po dogrywce Koreę Południową. Zwycięzca turnieju uzyskał prawo do reprezentowania strefy AFC w Pucharze Konfederacji w roku 2017, który został rozegrany w Rosji.


The 2015 AFC Asian Cup was the 16th edition of the men's AFC Asian Cup, a quadrennial international football tournament organised by the Asian Football Confederation (AFC). It was held in Australia from 9 to 31 January 2015. The tournament was won by Australia after defeating South Korea 2–1 in extra time in the final, thereby earning the right to participate in the 2017 FIFA Confederations Cup, which was hosted by Russia. The win was Australia's first Asian title since their move from the Oceania Football Confederation (OFC) in 2006. It was also the first time a men's team has become champions of two confederations, following Australia's four OFC Nations Cup titles: 1980, 1996, 2000 and 2004; right after the Australian women's team won the 2010 AFC Women's Asian Cup.


La Copa Asiática 2015 fue la XVI edición del torneo de selecciones nacionales absolutas más importante de la Confederación Asiática de Fútbol (AFC), se llevó a cabo en Australia entre el 9 y el 31 de enero del 2015. Esta fue la primera ocasión que la Copa Asiática salió del área geográfica del continente asiático para realizarse en el país oceánico luego que este se uniera a la AFC en el año 2006. Con su presencia en la competición, la selección de marcó su debut en la Copa Asiática.


Mistrovství Asie ve fotbale 2015 bylo šestnácté mistrovství pořádané fotbalovou asociací AFC. Finálový turnaj se konal od 9. do 31. ledna 2015 v Austrálii, která byla jediným zájemcem o pořádání tohoto ročníku Asijského poháru. Austrálie vyhrála šampionát poprvé v historii po finálové výhře 2:1 v prodloužení nad Jižní Koreou.


كأس آسيا 2015

كأس آسيا 2015 هي النسخة السادسة عشر من بطولة كأس آسيا. أقيمت النهائيات في أستراليا من 9 يناير إلى 31 يناير 2015. حيث يتأهل الفائز بالمسابقة إلى بطولة كأس القارات 2017 التي ستستضيفها روسيا.


เอเชียนคัพ 2015

เอเชียนคัพ 2015 (AFC Asian Cup 2015) เป็นการแข่งขันฟุตบอลระดับทวีปเอเชีย (เอเชียนคัพ) ครั้งที่ 16 จัดขึ้นโดยสมาพันธ์ฟุตบอลเอเชีย ในระหว่างวันที่ 9-31 มกราคม พ.ศ. 2558 ที่ประเทศออสเตรเลีย โดยทีมที่ชนะเลิศในการแข่งขันรายการนี้จะได้สิทธิ์ในการแข่งขัน คอนเฟเดอเรชันส์คัพ 2017 ที่ประเทศรัสเซีย


Piala Asia AFC 2015 adalah edisi keenam belas turnamen sepak bola Piala Asia AFC. Putaran final turnamen ini diselenggarakan di Australia pada tanggal 9 hingga 31 Januari 2015. Enam belas tim berpartisipasi pada putaran final, di mana dan lolos otomatis sebagai juara bertahan dan tim peringkat ketiga pada edisi sebelumnya, sementara lolos otomatis sebagai tuan rumah penyelenggara, dan serta sebagai pemenang Piala Challenge AFC pada edisi 2012 dan 2014. Sebelas tim lainnya merupakan dua tim terbaik dari babak kualifikasi yang dibagi dalam lima grup, serta satu tim peringkat ketiga terbaik.


A mexikói függetlenségi háború 1810 és 1821 között zajlott le, ennek eredményeképpen jött létre a Spanyolországtól független Mexikó állam.


De Mexicaanse Onafhankelijkheidsoorlog was de oorlog waarin de Mexicanen hun onafhankelijkheid van Spanje bevochten. Deze oorlog begon in 1810 en eindigde in 1821, alhoewel het nog tot 1829 duurde alvorens de Spaanse regering zich bij de Mexicaanse onafhankelijkheid neerlegde.


Мексички рат за независност

Мексички рат за независност () је био оружани сукоб, и кулминација политичког и друштвеног процеса који је окончао владавину Шпаније 1821. године на територији Вицекраљевства Нова Шпанија. Рат је имао свој увод у француској инвазији на Шпанију 1808. Рат је почео покличом из Долореса Мигела Идалга од 16. септембра 1810. до уласка Војске три гаранције на челу са Агустином де Итурбидеом у Мексико Сити 27. септембра 1821. Сваке године 16. септембар се прославља као Дан мексичке независности.


メキシコ独立革命（メキシコどくりつかくめい）、またはメキシコ独立戦争（メキシコどくりつせんそう、スペイン語： Independencia de México、英語： Mexican War of Independence）は、スペイン領植民地であったメキシコ（ヌエバ・エスパーニャ）の独立に向けた戦争（1810年 - 1821年）。1810年9月16日に始まった当初は植民支配者に対する農民反乱として始まったが、最終的には政教分離や自由主義を掲げ独立を望むリベラル派（"liberales"）と、カトリックおよび君主制の権威の尊重や身分制・集権制の保持を主張し独立を望まなかった保守派（"conservadores"）が手を組む意外な展開となり、メキシコ独立へと至った。


Mexikanska frihetskriget (1810–1821) var en konflikt som pågick med varierande intensitet från september 1810 till september 1821 då friheten från Spanien fullbordades med att självständighetsförklaringen, "el Acta de Independencia", skrevs under och den första oberoende regeringen utsågs. Mexikos oberoende erkändes dock inte av Spanien förrän 1836.


Der Mexikanische Unabhängigkeitskrieg war der von 1810 bis 1821 dauernde bewaffnete Kampf der Mexikaner gegen die spanische Kolonialherrschaft. Er endete mit der Unabhängigkeit Mexikos.


מלחמת העצמאות של מקסיקו

מלחמת העצמאות של מקסיקו התחוללה בשנים 1810–1821 ובה השיגה מקסיקו את עצמאותה משלטון האימפריה הספרדית, ששלט בה 300 שנים (משנת 1521) במסגרת ספרד החדשה. המלחמה החלה כמרידת איכרים כנגד אדוניהם, והסתיימה הן בעצמאותה של מקסיקו, והן בשיתוף פעולה, שהיה קשה לחזותו מראש, בין הכוחות הליברלים והכוחות השמרנים במקסיקו העצמאית.


Война за независимость Мексики

Мексика́нская война́ за незави́симость (1810—1821) — вооружённый конфликт между народом Мексики и испанскими колониальными властями, часть войны за независимость испанских колоний в Америке.


Meksikon itsenäisyyssota oli Uuden-Espanjan eli sittemmin Meksikon itsenäisyyteen johtanut sota meksikolaisten kapinallisten ja Espanjan välillä vuosina 1810–1821. Sodan alkuvaiheen johtohahmo pappi Miguel Hidalgon kapinan alkamispäivämäärä 16. syyskuuta on nykyisin Meksikon itsenäisyyspäivä. Sota alkoi yhteiskunnallisia uudistuksia ja tasa-arvoa vaatineiden heikompiosaisten kapinana, mutta myöhemmin se muuttui luonteeltaan päälaelleen paikallisten konservatiivien käännyttyä liberaaliksi muuttunutta Espanjaa vastaan. Meksiko julistettiin itsenäiseksi 28. syyskuuta 1821 ja konservatiivien johtohahmo Agustín de Iturbide valittiin Meksikon kuninkaaksi nimellä Augustín I. Hän hallitsi kuitenkin vain muutaman vuoden ennen Santa Annan johtamaa kapinaa.


Mehiška vojna za neodvisnost (špansko:') je bila oborožen spopad in vrhunec političnega in družbenega procesa, ki je se začel na ozemlju podkraljestva Nove Španije (špansko: "Virreinato de Nueva España") leta 1810 in končal leta 1821 s podpisom Córdobske pogodbe. S tem je Nova Španija, zgodovinska predhodnica današnje Mehike, dosegla neodvisnost od Španije, katere nadvlada je trajala skoraj 300 let. Začetki procesa osamosvajanja segajo v čas Napoleonove invazije na Španijo leta 1808. Sama vojna pa je trajala od dogodka, znanega pod imenom Krik kraja Dolores (špansko: '), katerega glavni protagonist je bil duhovnik Miguel Hidalgo y Costilla, 16. septembra 1810, do vstopa Mehiške revolucionarne vojske pod vodstvom Agustina de Iturbida v Ciudad de México, 27. septembra 1821. 16. september se praznuje kot Dan mehiške neodvisnosti.


La guerra d'indipendenza del Messico (1810-1821), che ebbe inizio il 16 settembre 1810, fu la lotta del Messico per l'indipendenza dal dominio coloniale spagnolo. Incominciò come un'idealistica rivoluzione contadina contro i propri signori coloniali, ma terminò con un'improbabile alleanza tra "liberales" e "conservadores".


மெக்சிக்கோ விடுதலைப் போர்

மெக்சிக்கன் சுதந்திரப் போர் (எசுப்பானியம்:Guerra de Independencia de México) என்பது புதிய எசுப்பானியாவிற்கு எதிராக சுதந்திரத்திற்காக மெக்சிக்கோ மக்கள் மேற்கொண்ட ஆயுதமேந்திய போர் ஆகும். 1810 ஆம் ஆண்டும் செப்டெம்பர் மாதம்16 ஆம் திகதி ஆரம்பமாகி 1821 செப்டெம்பர் 27 நாளன்று முடிவடைந்தது.


멕시코 독립 전쟁(Mexican War of Independence)은 스페인의 지배에 저항하여 1810년 9월 16일 멕시코가 일으킨 독립전쟁이다. 이 전쟁은 1821년 8월 24일 코르도바 조약을 체결하면서 끝났으며 전쟁의 결과 멕시코가 승리하여 독립하게 되었다.


Мексиканська війна за незалежність

Мексиканська війна за незалежність (1810–1821) — збройний конфлікт між народом Мексики та іспанською колоніальною владою, частина війни за незалежність іспанських колоній в Америці.


جنگ استقلال مکزیک

جنگ استقلال مکزیک () یک درگیری مسلحانه و اوج فرایند سیاسی اجتماعی بود که طی آن در سال ۱۸۲۱ به حاکمیت اسپانیا در مکزیک پایان داد.


墨西哥独立战争（1810－1821）是指墨西哥人民与西班牙殖民当局之间爆发的一系列武装冲突，开始于1810年9月16日。它以理想主义的农民对殖民地领主的反抗为开端，却以自由派与保守派达成同盟而告终。


A Guerra da Independência do México tem sido um conflito entre os colonos mexicanos (chamados de "patriotas") e as autoridades representantes da Coroa espanhola (chamados "realistas"). O conflito se estendeu por dez anos, resultando na emancipação da Nova Espanha e a formação do Primeiro Império Mexicano.


La Independència de Mèxic va ser la conseqüència d'un procés polític i social d'emancipació, que buscava independitzar-se del govern central de l'Imperi Espanyol. Després de tres segles sent part d'Espanya, alguns habitants del Virregnat de la Nova Espanya van començar a exigir la independència del territori continental. Al començament del s. XIX aquest sentiment va enfortir-se entre els habitants de la Ciutat de Mèxic.


Mexicos uavhengighetskrig var en av de lengste krigene i Latin-Amerika. Ny-Spania hadde vært underlagt Spania i omtrent 300 år, og krigen begynte med et opprør mot de spanske koloniherrene. Krigen varte fra den 16. september 1810 til den 27. september 1821 og førte til at Mexico ble til en selvstendig stat. Uavhengighetskrigen ble avløst av interne konflikter som ikke var mindre blodig, mellom rojalister og selvstendighetstilhengere fram til 1821. Det spanske imperiet aksepterte til slutt Mexicos selvstendighet etter at en spansk ekspedisjonstyrke ble beseiret i september 1829. Etter elleve år med krig var store deler av Mexico i ruiner, ut av befolkningen på 5,8 millioner, var mellom 250 000 og 500 000 drepte.


Meksika Bağımsızlık Savaşı, Meksikalı milliyetçiler ile İspanya'ya bağlı koloni güçleri arasında 1810-1821 yılları arasında yaşanan savaş.


Chiến tranh giành độc lập Mexico () là một cuộc xung đột vũ trang và một quá trình chính trị, kéo dài từ năm 1808 đến năm 1821, dẫn đến việc Mexico độc lập tách khỏi Tây Ban Nha. Qúa trình này không phải là một sự kiện đơn lẻ, mạch lạc mà là các cuộc đấu tranh địa phương và khu vực diễn ra trong cùng một khoảng thời gian, và có thể được coi là một cuộc nội chiến mang tính cách mạng. Độc lập không phải là một kết quả tất yếu, nhưng bản thân các sự kiện ở Tây Ban Nha đã tác động trực tiếp đến sự bùng nổ của cuộc nổi dậy vũ trang vào năm 1810 và diễn biến của nó cho đến năm 1821. Cuộc xâm lược Tây Ban Nha của Napoléon Bonaparte năm 1808 đã gây ra cuộc khủng hoảng về tính hợp pháp của quyền cai trị, vì ông đã đặt anh trai Joseph lên ngai vàng Tây Ban Nha sau khi buộc vua Tây Ban Nha Charles IV phải thoái vị. Ở Tây Ban Nha và nhiều thuộc địa ở nước ngoài, phản ứng của chính quyền địa phương là thiết lập các quân đội cai trị nhân danh chế độ quân chủ Bourbon. Các đại biểu ở Tây Ban Nha và các vùng lãnh thổ hải ngoại đã gặp nhau tại Cádiz, Tây Ban Nha, vẫn nằm dưới sự kiểm soát của Tây Ban Nha, với tư cách là Cortes của Cádiz, tại đó họ đã soạn thảo Hiến pháp Tây Ban Nha năm 1812. Hiến pháp đó đã tìm cách tạo ra một khuôn khổ quản lý mới trong trường hợp không có quốc vương Tây Ban Nha hợp pháp. Nó đã cố gắng đáp ứng nguyện vọng của những người Tây Ban Nha sinh ra tại Mỹ về quyền kiểm soát địa phương nhiều hơn và vị thế bình đẳng với những người Tây Ban Nha sinh ra ở Bán đảo. Tiến trình chính trị này đã có những tác động sâu rộng ở Tân Tây Ban Nha, trong suốt thời kỳ độc lập và thời gian sau đó.


Die Meksikaanse Onafhanklikheidsoorlog (Spaans: "Guerra de independencia de México") was 'n oorlog in Noord-Amerika, tussen Nieu-Spanje (tans Meksiko) en Spanje, wat op 16 September 1810 met 'n Rebellie onder Miguel Hidalgo begin en op 27 September 1821 met die onafhanklikheid van Meksiko geëindig het. Ná die oorlog is die Eerste Meksikaanse Keiserryk (1821–1823) onder Agustín de Iturbide gestig. Spanje het die Meksikaanse onafhanklikheid eers op 28 Desember 1836 erken en het sy eiendom vir 'n hoë prys aan die Meksikaanse staat verkoop, waaronder die land in die daaropvolgende eeu gely het, een van die redes vir die Meksikaanse Rewolusie tussen 1910 en 1920.


Perang Kemerdekaan Mexico (1810-1821) telah dilancarkan oleh Miguel Hidalgo y Costilla dari sebuah gereja di Dolores. Selain beliau tokoh-tokoh lain yang terlibat termasuklah Bapa Jose Maria Morelos; Jeneral Augustin de Iturbide yang berjaya mengalahkan tentera Sepanyol dan menjadi Maharaja Mexico bermula pada tahun 1822-23; dan Jeneral Antonio Lopez de Santa Ana, yang terus menjadi tokoh politik Mexico dari 1833 hingga 1855. Santa Ana merupakan pemimpin tentera Mexico sewaktu konflik dengan Texas, yang mengisytiharkan kemerdekaan dari Mexico pada 1836, dan juga semasa Perang Amerika Syarikat-Mexico (1846-48).


La guerre d'indépendance du Mexique est une guerre qui dura de 1810 à 1821, au terme de laquelle le Mexique devint indépendant du royaume d'Espagne et de l'Empire espagnol. Elle fut menée principalement par des Espagnols nés au Mexique : les criollos (à ne pas confondre avec le terme français créoles) contre les Espagnols vivant dans le pays mais nés en Espagne, les peninsulares.


The Mexican War of Independence (, 16 September 1810 – 27 September 1821) was an armed conflict and political process resulting in Mexico's independence from Spain. It was not a single, coherent event, but local and regional struggles that occurred within the same time period, and can be considered a revolutionary civil war. Independence was not an inevitable outcome, but events in Spain itself had a direct impact on the outbreak of the armed insurgency in 1810 and its course until 1821. Napoleon Bonaparte's invasion of Spain in 1808 touched off a crisis of legitimacy of crown rule, since he had placed his brother Joseph on the Spanish throne after forcing the abdication of the Spanish monarch Charles IV. In Spain and many of its overseas possessions, the local response was to set up juntas ruling in the name of the Bourbon monarchy. Delegates in Spain and overseas territories met in Cádiz, Spain, still under Spanish control, as the Cortes of Cádiz, which drafted the Spanish Constitution of 1812. That constitution sought to create a new governing framework in the absence of the legitimate Spanish monarch. It tried to accommodate the aspirations of American-born Spaniards for more local control and equal standing with Peninsular-born Spaniards. This political process had far reaching impacts in New Spain, during the independence period and beyond.


La Independencia de México fue la consecuencia de un proceso político y social resuelto con las armas, que puso fin al dominio español en la mayor parte de los territorios de Nueva España. La pérdida de esta posesión tuvo una importancia decisiva para la monarquía ya que los ingresos mexicanos representaban el noventa por cien del total de los caudales americanos al final del periodo colonial. La guerra por la independencia mexicana inició el 16 de septiembre de 1810, hasta la entrada del Ejército Trigarante a la Ciudad de México, el 27 de septiembre de 1821.


Mexická válka za nezávislost probíhala v letech 1810–1821 a obyvatelé místokrálovství Nového Španělska na jejím konci získali v nově vzniklém Mexickém císařství povstalci požadovanou nezávislost na Španělsku. Probíhala v době, kdy bylo Španělsko v Evropě oslabeno jak napoleonskými válkami, zejména Španělskou válkou za nezávislost, tak vnitřní politickou krizí, a nezávislost získala v rámci hispanoamerických válek za nezávislost i řada dalších jeho kolonií.


Mexicos uafhængighedskrig, der varede fra 1810 til 1821, var Mexicos kamp for uafhængighed fra det spanske kolonistyre. Krigen begyndte som idealistiske bønders oprør mod deres koloniherrer, men sluttede med en usandsynlig allicance mellem "liberales" (liberale) og "conservadores" (konservative), der sammen kæmpede for at gøre Mexico til et selvstændigt land.


حرب الاستقلال المكسيكية

حرب الاستقلال المكسيكية هو نزاع مسلح أنهى حكم أسبانيا على إقليم إسبانيا الجديدة في عام 1821. هذه الحرب هي من توابع الغزو الفرنسي لإسبانيا في عام 1808؛ وامتد من صرخة دولوريس التي أطلقها الأب ميغيل هيدالغو إي كوستيا يوم 16 سبتمبر 1810، إلى دخول الجيش الضمانات الثلاثة بقيادة أغوستين دي إتوربيدي إلى مدينة مكسيكو في 27 سبتمبر 1821. ويحتفل بيوم 16 سبتمبر بكونه عيد استقلال المكسيك.


สงครามประกาศเอกราชเม็กซิโก

สงครามประกาศเอกราชเม็กซิโก (Mexican War of Independence) สงครามนี้เริ่มต้นเมื่อวันที่ 16 กันยายน พ.ศ. 2353 ถึง 24 สิงหาคม พ.ศ. 2364 เพื่อประกาศเอกราชจากสเปนที่มายึดครองดินแดนเม็กซิโก สงครามเริ่มขึ้นจากความคิดของ พระชาวแพริชชื่อ มิเกล ฮิดัลโก (Miguel Hidalgo)


Perang Kemerdekaan Mexico () adalah sebuah konflik bersenjata yang mengakhiri kekuasaan Spanyol di Meksiko pada tahun 1821. Perang ini pertama kali dimulai dengan diutarakannya Grito de Dolores oleh Romo Miguel Hidalgo y Costilla pada 16 September 1810. Pergerakan ini terinspirasi oleh Abad Pencerahan dan revolusi-revolusi liberal di Eropa pada abad ke-18. Setelah Hidalgo dikalahkan pada 17 Januari 1811 dan dihukum mati pada 30 Juli 1811, perang kemerdekaan dilancarkan oleh gerilyawan-gerilyawan yang terisolasi. Namun, dengan ditetapkannya Konstitusi Cadiz yang liberal pada tahun 1820, kelompok elit yang tadinya mendukung kekuasaan Spanyol mulai berpikir ulang dan akhirnya memutuskan untuk merdeka. Mereka kemudian bersekutu dengan para mantan pemberontak. Kemerdekaan akhirnya berhasil dicapai pada 27 September 1821, ketika Angkatan Bersenjata Trigarante yang dipimpin oleh Augustín de Iturbide memasuki Ciudad de Mexico.


A 2014-es olasz labdarúgókupa-döntő a 66. döntő volt a Coppa Italia történetében. A mérkőzést a Olimpiai Stadionban Rómában rendezték 2014. május 3-án. A két részvevő a ACF Fiorentina és a SSC Napoli volt.


De finale van de Coppa Italia van het seizoen 2013/14 werd gehouden op 3 mei 2014 in het Stadio Olimpico in Rome. Napoli versloeg Fiorentina met 1-3. Het was de vijfde keer dat Napoli de beker in ontvangst mocht nemen.


Финал Кубка Италии по футболу 2014

Финал Кубка Италии по футболу 2014 года — финальный поединок розыгрыша Кубка Италии сезона 2013/14, в котором встречались «Фиорентина» и «Наполи». Матч состоялся 3 мая на Олимпийском стадионе в Риме.


2014 코파 이탈리아 결승전

2014 코파 이탈리아 결승전은 코파 이탈리아 2013-14의 우승팀을 가리기 위한 경기로 2014년 5월 3일 로마의 스타디오 올림피코에서 열렸다. 나폴리가 피오렌티나를 3-1로 꺾고 우승을 차지했다.


2014年意大利盃決賽，是第67屆意大利盃決賽，於2014年5月3日在罗马奧林匹克體育場舉行，以決出冠軍。本屆決賽由費倫天拿對拿坡里，拿坡里的-{zh-hans:因西涅;zh-hk:恩斯治尼;zh-hant:因西涅;}-於早段連進兩球。其後，拿玻里的-{zh-cn:因勒;zh-hk:恩拿;zh-tw:英勒爾;}-於下半場被逐離場，費倫天拿的瓦尔加斯為球隊追近比數。最終，-{zh-hans:梅滕斯;zh-hk:梅頓斯;zh-tw:梅滕斯;}-為拿玻里攻入比賽的第3球。


The 2014 Coppa Italia Final decided the winner of the 2013–14 Coppa Italia, the 67th season of Italy's main football cup. It was played on 3 May 2014 at the Stadio Olimpico in Rome, between Fiorentina and Napoli. Napoli won the game 3–1, with two early goals from Lorenzo Insigne and a late third by substitute Dries Mertens, although they had Gökhan Inler sent off in the second half. Juan Manuel Vargas scored Fiorentina's goal.


نهائي كأس إيطاليا 2014

نهائي كأس إيطاليا 2014 هي المباراة النهائية من منافسة كأس إيطاليا 2013-14، أقيمت المباراة في 3 مايو 2014، في ملعب أولمبيكو، بين فريقي نادي فيورنتينا، ونادي نابولي، وفاز فيها نادي نابولي، بعد أن هزم نادي فيورنتينا، بنتيجة 1 - 3، وكان حكم المباراة دانييلي أورساتو، وحضر المباراة 65000 شخصاً.


A 2014-es atlétikai Európa-bajnokság a 22. szabadtéri Eb volt. A versenyeket augusztus 12. és 17. között rendezték Zürichben, Svájcban. A férfiaknál 24, a nőknél pedig 23 versenyszámot rendeztek. Először rendeznek Svájcban atlétikai Eb-t 1954 óta.


De Europese kampioenschappen atletiek 2014 werden van 12 tot en met 17 augustus 2014 gehouden in het Letzigrundstadion in Zürich.


Европско првенство у атлетици на отвореном 2014. је 22. првенство организовано под надзором Европске атлетске асоцијације ЕАА. Првенство је одржано у Цириху од 12. до 17. августа 2014. на стадиону Лецигрунд.


2014年ヨーロッパ陸上競技選手権大会

2014年ヨーロッパ陸上競技選手権大会（2014ねんヨーロッパりくじょうきょうぎせんしゅけんたいかい、、）は、2014年8月12日から8月17日までスイス連邦チューリッヒ州チューリッヒで開催された第22回ヨーロッパ陸上競技選手権大会。スイスでヨーロッパ選手権を開催するのは1954年のベルン大会以来2度目である。


Europamästerskapen i friidrott 2014 avgjordes i Zürich i Schweiz under perioden 12–17 augusti 2014. Det var första gången sedan 1954 som tävlingarna arrangerades i Schweiz.


Die 22. Leichtathletik-Europameisterschaften wurden vom 12. bis zum 17. August 2014 in Zürich ausgetragen. Damit fanden zum zweiten Mal, nach 1954 in Bern, Leichtathletik-Europameisterschaften in der Schweiz statt. Die sechstägigen Wettkämpfe wurden im Stadion Letzigrund veranstaltet, in dem seit 1928 jährlich das Leichtathletik-Meeting "Weltklasse Zürich" durchgeführt wird. Die Geher- und Marathonwettkämpfe wurden in der Zürcher Innenstadt ausgetragen.


אליפות אירופה באתלטיקה 2014

אליפות אירופה באתלטיקה ה-22 נערכה באצטדיון לציגרונד אשר בציריך שבשווייץ, בין ה-12 באוגוסט ל-17 באוגוסט 2014.


Ευρωπαϊκό Πρωτάθλημα Στίβου 2014

Το Ευρωπαϊκό Πρωτάθλημα Ανοιχτού Στίβου 2014 ήταν η 22η διοργάνωση του Ευρωπαϊκού Πρωταθλήματος Στίβου, που διοργανώνεται υπό την εποπτεία της Ευρωπαϊκής Αθλητικής Ομοσπονδιας. Η διοργάνωση πραγματοποιήθηκε στο στάδιο Λέτσιγκρουντ στη Ζυρίχη της Ελβετίας μεταξύ 12 Αυγούστου και 17 Αυγούστου 2014.


Campionatul European de Atletism din 2014

A 22-a ediție a Campionatului European de Atletism s-a desfășurat între 12 august și 17 august 2014 pe Stadionul Letzigrund din Zürich, Elveția. Au participat 1439 de sportivi, veniți din 50 de țări.


Чемпионат Европы по лёгкой атлетике 2014 года прошёл в Цюрихе (Швейцария) с 12 по 17 августа на стадионе Летцигрунд.


Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 järjestettiin 12.–17. elokuuta 2014 Zürichissä, Sveitsissä. Kilpailut olivat järjestyksessään 22. EM-kilpailut.


Evropsko prvenstvo v atletiki 2014 je dvaindvajseto Evropsko prvenstvo v atletiki, ki je potekalo med 12. in 17. avgustom 2014 na stadionu Letzigrund v Zürichu, Švica. Na tekmovanju je sodelovalo 1.439 atletov iz petdesetih držav tekmovali v štiriindvajsetih atletskih disciplinah za moške in triindvajsetih za ženske.


Campionati europei di atletica leggera 2014

I XXII campionati europei di atletica leggera si sono tenuti a Zurigo, in Svizzera, dal 12 al 17 agosto 2014 al Stadio Letzigrund. Gli atleti hanno gareggiato in 47 specialità: 24 maschili e 23 femminili; sono state assegnate 47 medaglie d'oro, 47 d'argento e 48 di bronzo.


Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2014

Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2014 був проведений 12-17 серпня в Цюриху на стадіоні «Летцигрунд».


2014年欧洲田径锦标赛

2014年欧洲田径锦标赛是第22届欧洲田径锦标赛，于2014年8月12日至17日在瑞士苏黎世进行，这是瑞士历史上第二次主办欧洲田径锦标赛。


Campeonato da Europa de Atletismo de 2014

A 22ª edição do Campeonato da Europa de Atletismo foi realizado de 12 de agosto a 17 de agosto de 2014 no Estádio Letzigrund, em Zurique, na Suíça. Foram disputadas 47 provas com 1.439 atletas de 50 nacionalidades. Foi a primeira vez desde 1954 que a Suíça sediou o Campeonato da Europa de Atletismo.


El Campionat d'Europa d'atletisme de 2014 fou la 22a edició del Campionat d'Europa d'atletisme organitzat sota la supervisió de l'Associació Europea d'Atletisme. La competició tingué lloc a Zuric (Suïssa) entre els dies 12 i 17 d'agost. Participaren un total de 1439 atletes de 50 federacions atlètiques diferents, que competeiren en 47 proves, a l'estadi Letzigrund de Zuric.


EM i friidrett 2014 ble arrangert i Zürich i Sveits i perioden 12. til 17. august 2014. Det var det 22. europamesterskapet i friidrett.


2014 Avrupa Atletizm Şampiyonası,12-17 Ağustos 2014 tarihleri arasında Avrupa Atletizm Birliği'nin (EAA) denetiminde İsviçre’nin Zürih kentinde düzenlenen, Avrupa Atletizm Şampiyonalarının 22.'si olan organizasyon.


Les 22 Championnats d'Europe d'athlétisme se sont déroulés à Zurich en Suisse du 12 au sous l'égide de l'Association européenne d'athlétisme (AEA) et de la Fédération suisse d'athlétisme (SA). C'est la seconde fois qu'ils sont organisés en Suisse après Berne en 1954, et la première fois à Zurich qui a remporté cette organisation sur les candidatures d'Amsterdam et de Bydgoszcz, en mai 2010.


22. Mistrzostwa Europy w Lekkoatletyce – zawody lekkoatletyczne, które odbywały się w dniach od 12 do 17 sierpnia 2014 roku w szwajcarskim Zurychu na Letzigrund Stadion.


The 2014 European Athletics Championships was held in Zürich, Switzerland, between 12–17 August 2014. It was the first time that Switzerland had hosted the European Athletics Championships since 1954.


El XXII Campeonato Europeo de Atletismo se celebró en Zúrich (Suiza) entre el 12 y el 17 de agosto de 2014 bajo la organización de la Asociación Europea de Atletismo (AEA) y la Federación Suiza de Atletismo.


XXII. mistrovství Evropy v atletice proběhlo ve švýcarském městě Curych ve dnech 12. – 17. srpna 2014. Konalo se na stadionu Letzigrund, kde se každoročně koná mítink Weltklasse, jeden z nejprestižnějších atletických závodů na světě. Prezidentem organizačního výboru byl Švýcar Hansjörg Wirz, který je také prezidentem Evropské atletické asociace.


بطولة أوروبا لألعاب القوى 2014

بطولة أوروبا لألعاب القوى 2014 هي النسخة الثانية والعشرون من بطولة أوروبا لألعاب القوى، أقيمت في زيورخ. شارك فيها 1439 رياضياً من 50 بلداً. كان ملعب ليتزيغروند هو الملعب الرئيسي للبطولة. تصدرت المملكة المتحدة جدول الميداليات برصيد 23 ميدالية منها 12 ذهبية.


A német nagydíj volt a 2014-es Formula–1 világbajnokság tizedik futama, amelyet 2014. július 18. és július 20. között rendeztek meg a németországi Hockenheimben, ami a 75. verseny volt ezen a versenypályán.


De Grand Prix Formule 1 van Duitsland 2014 werd gehouden op 20 juli 2014 op de Hockenheimring. Het was de tiende race van het kampioenschap.


2014年ドイツグランプリ

2014年ドイツグランプリは、2014年のF1世界選手権第10戦として、2014年7月20日にホッケンハイムリンクで開催された。


Tysklands Grand Prix , officiellt "2014 Großer Preis Santander von Deutschland", var en Formel 1-tävling som hölls den 19 juli 2014 på Hockenheimring i Hockenheim, Tyskland. Det var den tionde tävlingen av Formel 1-säsongen och kördes över 67 varv. Vinnare av loppet blev Nico Rosberg för Mercedes, tvåa blev Valtteri Bottas för Williams och trea blev Lewis Hamilton för Mercedes.


Der Große Preis von Deutschland 2014 (offiziell Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland 2014) fand am 20. Juli auf dem Hockenheimring Baden-Württemberg in Hockenheim statt und war das zehnte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 2014.


Гран-при Германии 2014 года

Гран-при Герма́нии 2014 года (официально Formula 1 Großer Preis Santander von Deutschland 2014) — автогонка, десятый этап чемпионата мира «Формулы-1» сезона года, проходивший с 18 по 20 июля на трассе «Хоккенхаймринг», Хоккенхайм, Германия. Этот Гран-при стал 61-м Гран-при Германии, проведённым в рамках чемпионатов мира «Формулы-1», и 75-м Гран-при Германии, проведённым за всю историю мирового автоспорта.


Saksan Grand Prix 2014 (virallisesti 2014 Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland) oli Formula 1 -kauden 2014 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta Hockenheimringin moottoriradalla Hockenheimissa, Saksassa.


2014年德國大獎賽（），官方名稱為2014年一級方程式桑坦德德國大獎賽（）是2014年世界一級方程式錦標賽於2014年7月20日舉行的第十場分站賽事。在2013年於紐伯林賽道舉辦後，今年將回到2012年的舉辦地，位於德國巴登-符登堡邦霍肯海姆附近的霍肯海姆賽道舉行。這也是第75屆德國大獎賽，以及第61次舉辦一級方程式世界錦標賽。


O Grande Prêmio da Alemanha de 2014 (conhecido formalmente como Formula 1 Grosser Preiss Santander von Deutschland 2014) foi uma corrida realizada no Circuito de Hockenheimring em 20 de julho de 2014. Foi a 10ª corrida da Temporada de Fórmula 1 de 2014. A pole position foi feita por Nico Rosberg da Mercedes com o tempo de 1:16.540. O vencedor da corrida também foi Nico Rosberg da Mercedes, seguido por Valtteri Bottas da Williams e Lewis Hamilton da Mercedes. A melhor volta da prova foi de Lewis Hamilton com o tempo de 1:19:908.


El Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 2014 va ésser disputat al Circuit de Hockenheim, del 18 al 20 de juliol del 2014.


Le Grand Prix automobile d'Allemagne 2014 (), disputé le sur le circuit d'Hockenheim, est la épreuve du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950. Il s'agit de la soixante-et-unième édition du Grand Prix d'Allemagne comptant pour le championnat du monde de Formule 1, et de la dixième manche du championnat 2014. Selon le principe d'alternance en vigueur depuis 2007,


Grand Prix Niemiec 2014 (oficjalnie Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland 2014) – dziesiąta eliminacja Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2014.


The 2014 German Grand Prix (formally known as the 2014 Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland) was a Formula One motor race that took place on 20 July 2014. After being held at the Nürburgring GP-Strecke in 2013, the race returned to the Hockenheimring near Hockenheim in the German state of Baden-Württemberg, which last held the race in 2012. It was the tenth round of the 2014 Formula One season, and marked the 75th running of the German Grand Prix, and the 61st time the race has been run as a round of the Formula One World Championship. The race was won by Nico Rosberg who started from pole. The event was noted for a poor fan turnout.


Grand Prix Německa 2014 (oficiálně 2014 Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland) se jela na okruhu Hockenheimring v Hockenheimu v Německu dne 20. července 2014. Závod byl desátým v pořadí v sezóně 2014 šampionátu Formule 1.


A portugál restaurációs háború (portugálul "Guerra da Restauração", spanyolul "Guerra de Restauración portuguesa") Portugália és Spanyolország közötti fegyveres konfliktus volt 1640 és 1668 között. A háború véget vetett a két ország között hatvan éve tartó perszonáluniónak. Az 1668-as lisszaboni békében a spanyolok elismerték Portugália függetlenségét és a Bragança-dinasztia uralmának legitimitását.


De Portugese Restauratieoorlog was een conflict tussen Spanje en koninkrijk Portugal tussen 1640 en 1668. Door de Vrede van Lissabon in 1668 herwon Portugal zijn onafhankelijkheid, na sinds 1581 een personele unie te hebben gevormd met de Spaanse kroon.


Шпанско-португалски ратови

Шпанско-португалски ратови или Рат за обнову Португалије вођени су у периоду 1640-1668. године.


ポルトガル王政復古戦争（ポルトガルおうせいふっこせんそう、、スペイン語：Guerra de Restauración portuguesa）は、1640年のポルトガル革命に伴って起きた、スペイン帝国とポルトガル王国との間の戦争。これにより、事実上60年にわたって続いていたポルトガルとスペインの同君連合が解消された。19世紀に流行したロマン主義の歴史家らによってこの名がつけられた。


Portugisiska restaurationskriget () kallas sedan 1800-talet kriget mellan Portugal och Spanien, som började med portugisiska revolutionen 1640 och slutade med Freden i Lissabon 1668. 1640 års händelser innebar slutet på Iberiska unionen, och mellan Portugal och Habsburg-Spanien. Åren 1640-1668 präglades av problem i förbindelserna, samt perioder av korta men allvarliga strider.


Der Restaurationskrieg () war eine militärische Auseinandersetzung in den Jahren von 1640 bis 1668. Das Königreich Portugal, das seit 1580 in Personalunion (Iberische Union) mit dem Königreich Spanien verbunden war, erkämpfte in diesem Konflikt seine Unabhängigkeit. Er endete am 13. Februar 1668 mit dem Abschluss des Friedens von Lissabon.


מלחמת השבת הכתר הפורטוגזי

מלחמת השבת הכתר הפורטוגזי (פורטוגזית: Guerra da Restauração; מלחמת הרסטורציה) הייתה מלחמה, שהתרחשה בחצי האי האיברי בין השנים 1640–1668 והביאה לעצמאותה של האימפריה הפורטוגזית מהאימפריה הספרדית ולנפילת האיחוד האיברי. עם עצמאות פורטוגל עלתה לשלטון בה שושלת ברגנסה תחת ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. שושלת ברגנסה נותרה בשלטון בפורטוגל עד להקמתה של הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה בשנת 1910.


Португальская война за независимость

Португальская война за независимость, Война за независимость Португалии (1637—1668) — серия народных волнений, конфликтов и военных действий, направленных на достижение Португалией независимости от испанской короны. 1 декабря 1640 года 60-летняя Иберийская уния (1580—1640) двух государств под начальством Испании была расторгнута португальской стороной. 1 декабря — День независимости Португалии.


Portugalin restauraatiosota () oli Portugalin ja Espanjan välinen sota, joka alkoi vuonna 1640 ja päättyi Lissabonin rauhaan 1668. Sodan seurauksena Portugali itsenäistyi uudelleen Espanjasta.


Per guerra di restaurazione portoghese (guerra da Restauração) si intende quel periodo della storia del Portogallo tra il colpo di stato del 1640 e il trattato di Lisbona (1668), marcato sia da continue schermaglie sia da sporadici eventi bellicosi tra Spagna e Portogallo. Nella lotta tra i due stati iberici furono coinvolte spesso anche le altre potenze europee dell'epoca.


포르투갈 독립 전쟁(; ) 또는 포르투갈 복고 전쟁은 낭만 민족주의 역사학자들이 붙인 이름으로 포르투갈 왕국과 합스부르크 스페인 사이에서 벌어진 전쟁이다.


Реставраційна війна

Реставраційна війна () — війна Португалії в 1640—1668 рр. за відновлення (реставрацію) монархії та незалежність від Іспанії. Почалася 1 грудня 1640 року після повстання португальських самостійників у Лісабоні. Тривала трьома етапами (1641—1646, 1646—1660, 1660—1668). Перший період позначився декількома важливими битвами, які засвідчили, що португальці не повернуться в іспанське підданство; другий довгий період характеризувався боями малого масштабу й пасивністю Іспанії; третій останній період пройшов під знаком перемог португальської зброї, підсиленої британськими найманцями. Іспанія намагалася ізолювати противника військовим і дипломатичним чином. Португалія ж сподівалася на політичну англо-французьку підтримку й покладалася на прибутки з колоній. Обидві сили були переважно зайняті війнами з сусідами: іспанці — з французами (1635—1659), а португальці — з голландцями (1601—1661). Вирішальна битва відбулася при Монтеш-Кларуші (1665), де португальці розбили іспанські сили. Закінчилася підписанням Лісабонського договору 13 лютого 1668 року. Португальське королівство, очолюване Браганським домом, здобуло незалежність. 60-річне панування іспанських Габсбургів над Португалією, що базувалося на Іберійській унії, завершилося. Інша назва — Португальська війна за незалежність.


葡萄牙王政復辟戰爭（、）是1640年—1668年西班牙和葡萄牙王國之間的戰爭，导致1580年—1640年西班牙和葡萄牙王國结成的共主邦聯伊比利亞聯盟解體。17—18世紀的葡萄牙将其稱作喝采戰爭（）。


A Guerra de Restauração foi um conjunto de confrontos armados travados entre o Reino de Portugal e a Coroa de Castela, desencadeados após o início da Guerra dos Segadores (ou Sublevação da Catalunha), e que se estenderam por um período de 28 anos, entre 1640 e 1668. Os confrontos tiveram início no golpe de estado da Restauração da Independência de 1 de dezembro de 1640 — que pôs fim à monarquia dualista da Dinastia Filipina iniciada em 1580 — e terminaram com o Tratado de Lisboa de 1668, assinado em nome de Afonso VI de Portugal e Carlos II de Espanha, pelo qual ficou definitivamente reconhecida a independência do reino de Portugal.


La Guerra de Restauració (en portuguès: "Guerra da Restauração") fou una sèrie d'enfrontaments armats entre el Regne de Portugal i Espanya, amb excepció del Principat de Catalunya. Aquesta confrontació va començar amb l'aixecament per la Restauració de la Independència de l'1 de desembre de 1640 —que va posar fi a la Unió personal de la dinastia Filipina iniciada el 1580— i va acabar amb el Tractat de Lisboa de 1668, signat per Alfons VI de Portugal i Carles II d'Espanya, en el qual es va reconèixer la total independència de Portugal. La revolució de 1640 va posar fi a un període de 60 anys de domini de la Casa d'Àustria sobre Portugal.


Chiến tranh phục hồi Bồ Đào Nha (; ) là tên gọi của các sử gia "lãng mạn" thế kỷ 19 trong cuộc chiến giữa Bồ Đào Nha và Tây Ban Nha bắt đầu từ cuộc cách mạng Bồ Đào Nha năm 1640 và kết thúc với hiệp ước Lisbon năm 1668. Cuộc cách mạng năm 1640 kết thúc 60 năm cai trị Bồ Đào Nha bởi Habsburgs Tây Ban Nha. Giai đoạn từ năm 1640 đến năm 1668 được đánh dấu bằng các cuộc đụng độ định kỳ giữa Bồ Đào Nha và Tây Ban Nha, cũng như các giai đoạn ngắn của chiến tranh nghiêm trọng hơn, phần lớn là do các vướng mắc của Tây Ban Nha và Bồ Đào Nha với các quyền hạn không thuộc Iberia. Tây Ban Nha tham gia vào Chiến tranh Ba mươi năm cho đến năm 1648 và cuộc cuộc chiến tranh Pháp - Tây Ban Nha cho đến năm 1659, trong khi Bồ Đào Nha tham gia vào cuộc chiến tranh Hà Lan - Bồ Đào Nha cho đến năm 1663.


Perang Pemulihan Portugis (Sepanyol: Guerra de Restauración portuguesa;Portugal: Guerra da Restauração) adalah nama yang diberikan oleh pada abad kesembilan belas yang 'romantis' dan adalah sejarah berperang antara Portugal dan Sepanyol yang bermula dengan revolusi Portugis 1640 dan berakhir dengan Perjanjian Lisbon (1668). Revolusi 1640 berakhir tempoh enam puluh tahun pemerintahan Portugal oleh Sepanyol Habsburg. Tempoh 1640-1668 menyaksikan pertempuran berkala antara Portugal dan Sepanyol, dan juga episod singkat peperangan yang lebih serius, banyak ia disebabkan oleh kekusutan Sepanyol dan Portugis dengan kuasa bukan Iberia. Sepanyol terlibat dalam Perang Tiga Puluh Tahun sehingga 1648 dan Perang Perancis-Sepanyol sehingga 1659, manakala Portugal terlibat dalam Perang Belanda-Portugal sehingga 1663.


La guerre de Restauration est une guerre d'indépendance menée par le Portugal contre l'Espagne du au (traité de Lisbonne).


The Portuguese Restoration War () was the war between Portugal and Spain that began with the Portuguese revolution of 1640 and ended with the Treaty of Lisbon in 1668, bringing a formal end to the Iberian Union. The period from 1640 to 1668 was marked by periodic skirmishes between Portugal and Spain, as well as short episodes of more serious warfare, much of it occasioned by Spanish and Portuguese entanglements with non-Iberian powers. Spain was involved in the Thirty Years' War until 1648 and the Franco–Spanish War until 1659, while Portugal was involved in the Dutch–Portuguese War until 1663.


La guerra de la Restauración (en portugués: "Guerra da Restauração") fue una serie de enfrentamientos armados entre el reino de Portugal y la Monarquía Hispánica. Esta contienda comenzó con el levantamiento en favor de la Restauración de la Independencia del 1 de diciembre de 1640 —que puso fin a la monarquía dual de la dinastía Habsburgo que databa de en 1580— y terminó con el Tratado de Lisboa de 1668, firmado por Alfonso VI de Portugal y Carlos II de España, en el cual se reconoció la total independencia de Portugal. El alzamiento de 1640 y la dilatada guerra que desencadenó pusieron fin a un periodo de sesenta años de dominio de la Casa de Austria en Portugal.


حرب الاستعادة البرتغالية

حرب الاستعادة البرتغالية وهي حرب من سنة 1640 إلى 1668 نشئت بين إسبانيا و البرتغال وذلك لأجل انفصال البرتغال من الإتحاد الأيبيري ونجح البرتغاليون في الاستقلال وذلك بقيادة الملك جواو الرابع الذي كان من بيت براغانزا التي حكمت البرتغال قبل أن يستولي عليها فيليب الثاني ملك إسبانيا في سنة 1580 وأنهى حكم هابسبورغ إسبانيا بقيادة ملك إسبانيا آنذاك فيليب الثالث ملك إسبانيا وكان انتصار البرتغال بدعم من مملكة فرنسا و مملكة إنجلترا وكما نجحت البرتغال في استعادة عدة مناطق أخرى من إسبانيا وانتهت الحرب بإعلان إتفاقية لشبونة في سنة 1668.


Perang Restorasi Portugis () adalah nama yang diberikan oleh sejarawan untuk perang antara Portugal dan Spanyol yang dimulai dengan revolusi Portugis tahun 1640 dan berakhir dengan ditandatanganinya Perjanjian Lisboa (1668). Revolusi tahun 1640 mengakhiri periode dwimonarki selama 60 tahun di Portugal dan Spanyol di bawah Spanyol Habsburg. Periode tahun 1640 hingga 1668 ditandai dengan pertempuran periodik antara Portugal dan Spanyol, serta episode pendek peperangan yang lebih besar.


A Copa del Rey 2012-13-as kiírása volt a spanyol labdarúgókupa 109. idénye. A kupasorozat 2012 augusztusában kezdődött, és 2013 májusában ért véget.


De Copa del Rey 2012/13 was het 112de seizoen (inclusief 1904, 1910 en 1913) van dit nationale voetbalbekertoernooi dat georganiseerd wordt door de Spaanse voetbalbond (RFEF).


Die Copa del Rey 2012/13 war die 109. Austragung des spanischen Fußballpokals.


Кубок Испании по футболу 2012/2013

Кубок Испании по футболу 2012/2013 годов — 109-й испанский футбольный турнир среди испанских клубов, участвующих в различных дивизионах национального первенства. Проводится по системе с выбыванием начиная с 1/128 финала. Первая стадия турнира стартует в 2012 году. Финальный матч пройдёт в мае 2013 года. Победитель турнира получит путевку в групповой этап Лиги Европы УЕФА 2013/2014. Звание обладателя Кубка будет защищать Барселона, которая в прошлом сезоне выиграла этот турнир.


La Coppa del Re 2012-13 fu la 111ª edizione della Coppa di Spagna di calcio e si tenne dal 29 agosto 2012 al 17 maggio 2013.


코파 델 레이 2012-13()은 코파 델 레이의 109번째 시즌이다. 이 시즌은 2012년 8월 29일에 시작되어 2013년 5월 17일에 마드리드의 산티아고 베르나베우에서 열린 결승전으로 막을 내렸다. 아틀레티코 마드리드는 경기장의 안주인 레알 마드리드를 연장전 끝에 2-1로 이기고 17년 만이자 통산 10번째 대회 우승을 거두었다. 전 대회 우승을 거둔 바르셀로나는 레알 마드리드와의 준결승전에서 패해 탈락했다. 이 대회에서 우승을 거두는 구단은 유로파리그 조별 리그 진출권을 확보할 수 있었으나, 결승전에 진출한 두 구단 모두 경기를 앞두고 이미 챔피언스리그 진출권을 확보했다.


Кубок Іспанії з футболу 2012—2013

Кубок Іспанії з футболу 2012–2013 — 111-й розіграш кубкового футбольного турніру в Іспанії. Титул здобув Атлетіко (Мадрид).


La Copa del Rei de Futbol 2012-13 fou la 36a edició de la competició i la 110a si tenim en compte els diferents noms que ha rebut la Copa d'Espanya des de la seva creació. Va comptar amb la participació de vuitanta-tres equips de les divisions Primera, Segona, Segona B i Tercera, excepte els equips filials d'altres clubs encara que juguin en aquestes categories. El campió va ser l'Atlètic de Madrid qui va conquistar el seu desè títol en imposar-se per 1-2 al Reial Madrid C. F. en camp rival. Com que ambdós equips ja estaven classificats per a disputar la següent edició de la Lliga de Campions de la UEFA, el lloc corresponent al campió (o subcampió) per competir a l'Europa League l'ocuparà el setè (o el vuitè si el Màlaga CF finalitzés entre els set primers) de la lliga de la primera divisió espanyola.


La coupe d'Espagne de football 2012-2013, ou Coupe du Roi, est la de cette compétition dont le tenant du titre est le FC Barcelone.


Copa del Rey 2012/2013 – 109. edycja Pucharu Króla. Rozgrywki rozpoczęły się 29 sierpnia 2012 i zakończyły się 18 maja 2013. W finale spotkały się Real Madryt i Atlético Madryt. Obrońcą tytułu była FC Barcelona.


The 2012–13 Copa del Rey was the 111th staging of the Copa del Rey (including two seasons where two rival editions were played). The competition began on 29 August 2012 and ended on 17 May 2013 with the final, held at the Santiago Bernabéu in Madrid, in which Atlético Madrid lifted the trophy for the tenth time in their history with a 1–2 victory over hosts Real Madrid in extra time. Barcelona were the defending champions but were eliminated by Real Madrid in the semifinals. Going into the competition, the winners were assured of a place in the group stage of the 2013–14 UEFA Europa League, but both finalists had already qualified for the 2013–14 UEFA Champions League a few weeks before.


La Copa del Rey de Fútbol 2012-13 fue la edición número 110 de dicha competición española. Contó con la participación de ochenta y tres equipos de las divisiones Primera, Segunda, Segunda B y Tercera, excepto los equipos filiales de otros clubes aunque jueguen en dichas categorías. El campeón fue el Atlético de Madrid quien conquistó su décimo título al imponerse por 1-2 al Real Madrid C. F. en campo rival; fue la primera victoria del conjunto rojiblanco frente al merengue después de 14 años. Al clasificarse ambos equipos para la Liga de Campeones, el lugar correspondiente al campeón (o subcampeón en su defecto) para competir en la Europa League lo ocupó el séptimo (o el octavo si el Málaga C. F. finalizase entre los siete primeros) de la liga de ese país.


Copa del Rey 2012/13 byl již 109. ročník jedné z nejtradičnějších fotbalových soutěží světa, Španělského královského poháru Copa del Rey. Této slavné soutěže se zúčastnilo celkem 83 týmů ze čtyř nejvyšších lig Španělska. Započata byla 29. srpna 2012 a finálový zápas byl odehrán 17. května 2013.


كأس ملك إسبانيا 2012–13

كان موسم 2012–13 الموسم رقم 111 في تاريخ كأس ملك إسبانيا. بدأت المنافسة يوم 29 أغسطس 2012 وانتهت مع النهائي يوم 17 مايو 2013 الذي لُعب على أرضية ملعب سانتياغو برنابيو في مدينة مدريد. فاز أتلتيكو مدريد بالبطولة للمرة العاشرة في تاريخه بعد أن تمكن من الفوز على ريال مدريد بنتيجة 1–2 في الوقت الإضافي.


A magyar nagydíj volt a 2014-es Formula–1 világbajnokság tizenegyedik futama, amelyet 2014. július 25. és július 27. között rendeztek meg a magyarországi Hungaroringen, Mogyoródon. Ez volt a 29. Formula–1-es futam Magyarországon.


2014年ハンガリーグランプリ

2014年ハンガリーグランプリは、2014年のF1世界選手権第11戦として、2014年7月27日にハンガロリンクで開催された。


Ungerns Grand Prix , officiellt "Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014", var en Formel 1-tävling som hölls den 27 juli 2014 på Hungaroring i Budapest, Ungern. Det var den elfte tävlingen av Formel 1-säsongen och kördes över 70 varv. Vinnare av loppet blev Daniel Ricciardo för Red Bull, tvåa blev Fernando Alonso för Ferrari och trea blev Lewis Hamilton för Mercedes.


Der Große Preis von Ungarn 2014 (offiziell Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014) fand am 27. Juli auf dem Hungaroring in Mogyoród statt und war das elfte Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 2014.


Гран-при Венгрии 2014 года

Гран-при Ве́нгрии 2014 года (официально Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014) — автогонка, одиннадцатый этап чемпионата мира «Формулы-1» сезона года, который прошёл c 25 по 27 июля на трассе «Хунгароринг», Будапешт, Венгрия.


Unkarin Grand Prix 2014 oli Formula 1 -kauden 2014 yhdestoista osakilpailu, joka ajettiin 27. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Mogyoródissa, Unkarissa.


Il Gran Premio d'Ungheria 2014 è stata l'undicesima prova della stagione 2014 del campionato mondiale di Formula 1. La gara, disputatasi domenica 27 luglio 2014 sul circuito dell'Hungaroring, è stata vinta da Daniel Ricciardo su Red Bull Racing-Renault; Ricciardo, al secondo successo nel mondiale, ha preceduto sul traguardo Fernando Alonso su Ferrari e Lewis Hamilton su Mercedes.


El Gran Premi d'Hongria de Fórmula 1 de la temporada 2014 s'ha disputat al Circuit de Hungaroring, del 25 al 27 de juliol del 2014.


Die 2014 Formule Een Hongaarse Grand Prix is op 27 Julie 2014 op die Hungaroring renbaan in Mogyoród, Hongarye gehou. Dit was die elfde wedren van die kampioenskapseisoen en is deur Daniel Ricciardo in sy Red Bull-Renault gewen.


Le Grand Prix automobile de Hongrie 2014 (), disputé le sur le Hungaroring à Budapest, est la épreuve du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950. Il s'agit depuis 1986 de la vingt-neuvième édition du Grand Prix de Hongrie comptant pour le championnat du monde de Formule 1, et de la onzième manche du championnat 2014.


Grand Prix Węgier 2014 (oficjalnie Pirelli Magyar Nagydíj 2014) – jedenasta eliminacja Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2014.


The 2014 Hungarian Grand Prix (formally the Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014) was a Formula One motor race held on 27 July 2014 at the Hungaroring in Mogyoród, Hungary. It was the eleventh round of the 2014 Formula One season and the 30th Hungarian Grand Prix, and the 29th time it had been held as a round of the World Championship. The 70-lap race was won by Daniel Ricciardo for the Red Bull Racing team after starting from fourth position. Fernando Alonso finished second in a Ferrari, with Lewis Hamilton third in a Mercedes.


Grand Prix Maďarska 2014 (oficiálně Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014) se jela na okruhu Hungaroring v Budapešti v Maďarsku dne 27. července 2014. Závod byl jedenáctým v pořadí v sezóně 2014 šampionátu Formule 1.


Ungarns Grand Prix 2014 (offisielt: "Formula 1 Pirelli Magyar Nagydíj 2014") er var Formel 1-løb som blev arrangeret 27. juli 2014 på Hungaroring ved Budapest. Det var den ellevte runde i Formel 1-sæsonen 2014 og det 29. Ungarns Grand Prix. Løbet blev vundet af Red Bulls Daniel Ricciardo. På andenpladsen kom Ferraris Fernando Alonso mens Mercedes-køreren Lewis Hamilton tog tredjepladsen.


Grand Prix F1 Hongaria 2014 merupakan balapan Formula Satu yang berlangsung tanggal 27 Juli 2014 di Hungaroring. Balapan ini dimenangkan oleh Daniel Ricciardo dari Red Bull Racing.


A 2014-es vívó-világbajnokságot július 17. és 23. között rendezték Kazánban, Oroszországban. Összesen tizenkét számban avattak világbajnokot.


Världsmästerskapen i fäktning 2014 var den 62:a upplagan av världsmästerskapen i fäktning sedan 1937. Tävlingarna i de olika grenarna hölls vid "Kazan Tennis Academy" i Kazan, Ryssland, under perioden 15–23 juli 2014.


Die Fechtweltmeisterschaften 2014 fanden vom 15. bis 23. Juli 2014 in Kasan statt, der Hauptstadt der Republik Tatarstan in Russland.


Campionatul Mondial de Scrimă din 2014 s-a desfășurat în perioada 15-23 iulie la Academia de Tenis din Kazan, Rusia.


Чемпионат мира по фехтованию 2014

Чемпионат мира по фехтованию 2014 года проходил с 15 по 23 июля в Казани, Россия под эгидой Международной федерации фехтования.


Il Campionato mondiale di scherma 2014 è stato la 61ª edizione della manifestazione. Si è svolta a Kazan' in Russia, dal 15 al 23 luglio 2014.


2014년 세계 펜싱 선수권 대회

제61회 세계 펜싱 선수권 대회는 국제 펜싱 연맹(FIE)의 주관으로 2014년 7월 15일 부터 23일까지 러시아 카잔에서 열린 국제 펜싱 대회이다.


Чемпіонат світу з фехтування 2014

Чемпіонат світу з фехтування 2014 року пройшов у Казані, Росія, з 15 по 23 липня під егідою Міжнародної федерації фехтування. На турнірі розіграно 12 комплектів нагород: в індивідуальному та командному першостях із фехтування на шпагах, рапірах та шаблях серед чоловіків та жінок.


O Campeonato Mundial de Esgrima de 2014 foi a 76ª edição do torneio organizado pela Federação Internacional de Esgrima (FIE) junto com a Federação Russa de Esgrima. Foi realizado na cidade de Cazã (Rússia) nos dias 15 a 23 de julho de 2014. As competições foram realizadas no pavilhão Academia de Tenis da cidade russa.


Les 62es championnats du monde d'escrime se sont déroulés à Kazan, en Russie, du 15 au . Ces championnats avaient été initialement confiés à Sofia, en Bulgarie, qui dut se retirer pour des raisons financières.


Mistrzostwa Świata w Szermierce 2014 – 76. edycja mistrzostw odbyła się w obiekcie Tennis Academy w Kazaniu.


The 2014 World Fencing Championships were held in Kazan, Russia, from 15–23 July.


El LXXVI Campeonato Mundial de Esgrima se celebró en Kazán (Rusia) entre el 15 y el 23 de julio de 2014 bajo la organización de la Federación Internacional de Esgrima (FIE) y la Federación Rusa de Esgrima.


A 2016-os női kézilabda-Európa-bajnokságot december 4. és 18. között rendezték Svédországban. A svédek másodszor adtak otthont a női kontinenstornának 2006 után. A torna helyszínét 2012. június 23-án hirdette ki az IHF kongresszusa Monacóban.


Europees kampioenschap handbal vrouwen 2016

Het 12e Europees kampioenschap handbal vrouwen werd van zondag 4 tot en met zondag 18 december 2016 gehouden in Zweden. Het was de tweede keer dat Zweden het toernooi organiseerde, na het Europees kampioenschap handbal van 2006. Het toernooi werd aan Zweden toegewezen tijdens het EHF-congres in Monaco op 23 juni 2012.


Европско првенство у рукомету за жене 2016.

12. Европско првенство у рукомету за жене одржано је у Шведској од 4. децембра до 18. децембра 2016. године. То је било други пут да се Европско првенство одржава у Шведској. Шведска је добила домаћинство на ЕХФ конгресу који је одржан у Монаку 23. јуна 2012. године. Финале је одиграно у Скандинавијум арени, у Гетеборгу. Норвешка је одбранила титулу и освојила седму титулу првака европе, победом у финалу против Холандије 30:29. Француска је освојила бронзу, победом 25:23 против Данске.


Europamästerskapet i handboll för damer 2016 spelades i Sverige under perioden 4–18 december 2016. Finalen spelades i Scandinavium i Göteborg. Sverige valdes som arrangör vid EHF:s kongress i Monaco den 23 juni 2012. Det var andra gången som Sverige arrangerade detta mästerskap.


Handball-Europameisterschaft der Frauen 2016

Die 12. Handball-Europameisterschaft der Frauen wurde vom 4. bis 18. Dezember 2016 in Schweden ausgetragen. Veranstalter war die Europäische Handballföderation (EHF).


Campionatul European de Handbal Feminin din 2016 a fost a 12-a ediție continentală a turneului organizat de Federația Europeană de Handbal. La Congresul EHF desfășurat în Monaco, pe 23 iunie 2012, Suedia a fost desemnată gazda competiției care a avut loc între 4–18 decembrie 2016.


Чемпионат Европы по гандболу среди женщин 2016

Финальный турнир XII чемпионата Европы по гандболу среди женских команд проходил в пяти городах Швеции с 4 по 18 декабря 2016 года.


Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsissa 4.–18. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Göteborg, Tukholma, Malmö, Kristianstad ja Helsingborg. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Norja, joka voitti loppuottelussa Alankomaat maalein 30–29. Pronssiottelussa Ranska voitti Tanskan 25–22.


Campionato europeo di pallamano femminile 2016

Il campionato europeo di pallamano femminile 2016 è stata la dodicesima edizione del massimo torneo di pallamano per squadre nazionali femminili, organizzato dalla European Handball Federation (EHF). Il torneo si è disputato dal 4 al 18 dicembre 2016 in Svezia in cinque impianti e le finali si sono svolte a Göteborg. Vi hanno preso parte sedici rappresentative nazionali. Il torneo è stato vinto per la settima volta, la seconda consecutiva, dalla , che in finale ha sconfitto i .


Campeonato Europeu de Handebol Feminino de 2016

O Campeonato Europeu de Handebol Feminino/Andebol Feminino de 2016 foi a 12ª edição do principal campeonato de handebol das seleções da Europa. O torneio foi realizado na Suécia, nas cidades de Estocolmo, Gotemburgo, Malmö, Kristianstad e Helsingborg. A seleção da Noruega sagrou-se campeã pela sétima vez após derrotar os Países Baixos por 30 a 29 na final. A seleção da França conquistou o terceiro lugar após derrotar a Dinamarca por 25 a 22 na decisão pelo bronze.


Håndball-EM for kvinner 2016 ble arrangert fra 4. til 18. desember 2016 i Göteborg i Sverige.


Championnat d'Europe féminin de handball 2016

La du Championnat d'Europe féminin de handball se déroule du 4 au en Suède.


Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2016 bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev Európy v hádzanej žien, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konal sa v piatich švédskych mestách: Göteborg, Helsingborg, Kristianstad, Malmö a Štokholm, v dňoch od 4.18. decembra 2016, za účasti 16 tímov. Kandidatúra Švédska dostala právo organizovať ME 2016 na kongrese EHF 23. júna 2012. Švédsko bolo organizátorom európskeho šampionátu žien druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2006. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .


Mistrzostwa Europy w Piłce Ręcznej Kobiet 2016 – dwunaste mistrzostwa Europy w piłce ręcznej kobiet, oficjalny międzynarodowy turniej piłki ręcznej o randze mistrzostw kontynentu organizowany przez EHF, mający na celu wyłonienie najlepszej żeńskiej reprezentacji narodowej w Europie. Odbyły się w Szwecji pomiędzy 4 a 18 grudnia 2016 roku. W turnieju wystąpiło szesnaście zespołów, automatycznie do mistrzostw zakwalifikowała się reprezentacja Szwecji jako gospodarz imprezy. O pozostałe miejsca toczyły się eliminacje od czerwca 2015 do czerwca 2016 roku. Turniej służył jako jedna z kwalifikacji do Mistrzostw Świata 2017.


The 2016 European Women's Handball Championship was held in Sweden from 4 to 18 December 2016. It was the second time that Sweden hosts the tournament, after it also hosted the 2006 European Women's Handball Championship.


Campeonato Europeo de Balonmano Femenino de 2016

El XII Campeonato Europeo de Balonmano Femenino se celebró en Suecia entre el 4 y el 18 de diciembre de 2016 bajo la organización de la Federación Europea de Balonmano (EHF) y la Federación Sueca de Balonmano.


12. mistrovství Evropy v házené proběhlo ve dnech 4. – 18. prosince v Švédsku. Mistrovství se zúčastnilo 16 družstev, rozdělených do čtyř čtyřčlenných skupin. První tři týmy postoupili do dvou čtvrtfinálových skupin z nichž první dvě družstva hráli play off o medaile. Družstva na třetím místě hráli o páté místo. Mistrem Evropy se stalo družstvo Norska.


Europamesterskabet i håndbold 2016 for kvinder var det 12. EM i håndbold for kvinder. Mesterskabet blev afholdt af European Handball Federation (EHF) og blev afholdt fra 4. – 18. december 2016 i Sverige. Værtsnationen skulle have været fundet ved EHF's ordinære kongres 23. juni 2012, men Tyrkiet trak sit bud inden da.


A 2014-es vívó-Európa-bajnokságot június 7. és 14. között rendezték meg Strasbourgban, Franciaországban. Összesen tizenkét versenyszámban avattak Európa-bajnokot.


Die 27. Fechteuropameisterschaften fanden vom 7. bis 14. Juni 2014 in Straßburg, Frankreich in der Rhénus Sport statt.


Campionatul European de Scrimă din 2014 s-a desfășurat în perioada 7-14 iunie la Strasbourg în Franța.


Чемпионат Европы по фехтованию 2014

Чемпионат Европы по фехтованию 2014 — соревнование по фехтованию, которое проводилось 7—14 июня в Страсбурге, Франция, и стало 27-м по счёту. Было разыграно 12 комплектов наград: в индивидуальном и командном первенствах по фехтованию на шпагах, рапирах и саблях среди мужчин и женщин. В личных соревнованиях поединок за третье место не проводится и бронзовая медаль присуждается обоим проигравшим полуфиналистам. Среди команд проводится бой за третье место. Турнир проводился по олимпийской системе.


I Campionati europei di scherma 2014 sono stati disputati a Strasburgo, Francia dal 7 al 14 giugno 2014 nell'impianto sportivo Rhénus Sport.


O Campeonato Europeu de Esgrima de 2014 ocorrido na cidade francesa de Estrasburgo entre os dias 7-14 de Junho, os eventos foram disputados no Rhénus Sport.


Les championnats d'Europe d'escrime se sont déroulés à Strasbourg en France du 7 au .


Mistrzostwa Europy w Szermierce 2014 – 27. edycja mistrzostw Europy odbyła się w hali Rhénus Sport w Strasburgu (Francja) w dniach 7–14 czerwca 2014.


The 2014 European Fencing Championships were held in Strasbourg, France from 7–14 June 2014 at the Rhénus Sport.


El XXVII Campeonato Europeo de Esgrima se celebró en Estrasburgo (Francia) entre el 7 y el 14 de junio de 2014 bajo la organización de la Confederación Europea de Esgrima (CEE) y la Federación Francesa de Esgrima.


Nicea ostroma az első keresztes hadjárat első összecsapása volt 1097. május 14. és június 19. között a bizánci segédcsapatokkal megerősített keresztesek és az Ikóniumi Szultánság csapatai közt. Az összecsapás a szeldzsuk csapatok vereségével ért véget, a bizánciak azonban rögtön birtokukba vették a várost annak eleste után, kivívva ezzel a keresztesek ellenszenvét, mely hosszabb távon káros következményekkel járt a két fél kapcsolatára nézve.


Het Beleg van Nicea vond plaats van 14 mei tot 19 juni 1097, gedurende de Eerste Kruistocht.


Опсада Никеје (1097)

Опсада Никеје десила се од 14. мајa до 19. јунa 1097. током Првог крсташког рата.


ニカイア攻囲戦（ニカイアこういせん、英語：Siege of Nicaea）は、第1回十字軍の主要な戦闘の一つ。1097年5月14日から6月19日にかけてルーム・セルジューク朝の首都ニカイアを十字軍および東ローマ帝国軍が包囲した。ニカイアは十字軍ではなく東ローマの方に降伏した。


Belägringen av Nicaea ägde rum från 14 maj till 19 juni 1097 när korsfarare från första korståget återerövrade Nicaea från seldjukturkarna, som hade erövrat staden från Bysantinska riket år 1081 och upprättat sultanatet Rum. Den kristna styrkan leddes av Bohemund av Taranto, Raimond av Toulouse och Gottfrid av Bouillon och understöddes av bysantinska trupper ledda av Manuel Boutoumites och Tatikios. Sammanlagt bestod angriparnas styrka av 4200–4500 kavallerister och omkring 30 000 infanterister.


Die Belagerung Nicäas fand während des Ersten Kreuzzugs vom 14. Mai bis 19. Juni 1097 statt. Nachdem die Kreuzfahrer die rum-seldschukische Hauptstadt mehr als einen Monat belagert hatten, ergab sich diese den mit den Kreuzfahrern verbündeten Byzantinern.


המצור על ניקאה (1097)

המצור על ניקאה היה עימות צבאי, שהתרחש מ־14 במאי עד 19 ביוני 1097, במהלך מסע הצלב הראשון. העיר המבוצרת ניקאה (איזניק שבטורקיה המודרנית) הייתה בתקופת המצור תחת שליטת האימפריה הסלג'וקית. בתום המצור בחר המפקד הסלג'וקי להיכנע לביזנטים מחשש לפריצת הצלבנים לעיר. הצלחת המצור הביאה את הצלבנים לעימות חזותי עם הצבא הסלג'וקי בקרב דוריליאום ובסיכומו של דבר אל תוך סוריה בדרך לכיבוש אנטיוכיה.


Πολιορκία της Νίκαιας (1097)

H Πολιορκία της Νίκαιας έγινε από τις 14 Μαΐου ως τις 19 Ιουνίου του 1097, κατά τη διάρκεια της Α΄ Σταυροφορίας. Η πόλη, που την κατείχαν οι Σελτζούκοι, επέλεξε να παραδοθεί στους Ρωμαίους, παρά να εισβάλουν σε αυτήν οι Σταυροφόροι. Την πολιορκία ακολούθησε η Μάχη του Δορυλαίου (1097) και η πολιορκία της Αντιόχειας.


Asediul Niceeii a avut loc între 14 mai și 19 iunie 1097, în timpul Primei cruciade.


Осада Никеи (1097)

Осада Никеи происходила с 14 мая по 19 июня 1097 года во время 1-го крестового похода.


Nikean piiritys oli ensimmäisen ristiretken aikainen taistelu, joka käytiin 6. toukokuuta – 19. kesäkuuta 1097.


Obleganje Nikeje v prvi križarski vojni je trajalo od 14. maja do 19. junija 1097.


Обсада на Никея (1097)

Обсадата на Никея е битка по време на Първия кръстоносен поход, продължила от 14 май до 19 юни 1097 г. Обсадата завършва с пълна победа на кръстоносните и византийски войски над селджукските защитници на крепостта.


L'assedio di Nicea, durato dal 14 maggio al 19 giugno 1097, fu un avvenimento bellico che aprì le porte dell'Asia Minore agli eserciti crociati durante la Prima Crociata.


니케아 공방전 혹은 니카이아 공방전은 제1차 십자군이 1097년 5월 14일부터 6월 19일까지 니케아를 포위공격하여 함락시킨 전투를 말한다.


محاصره نیقیه

محاصره نایسیا در بین ۱۴ مه ۱۰۹۷ تا ۱۹ ژوئن ۱۰۹۷ در طول نخستین جنگ صلیبی رخ داد. نایسیا در شرق دریاچه ایزنیک قرار گرفته و توسط سلجوقیان از امپراتوری روم شرقی گرفته شد و در سال ۱۰۸۱ پایتخت سلجوقیان روم بود. در سال ۱۰۹۶ نیروهای مردمی صلیبیون سرزمین‌های اطراف شهر را غارت کردند. قلج ارسلان یکم ابتدا این رویدادها را خطر تصور نمی‌کرد. وی خزانه و خانواده‌اش را برای نبرد با دانشمندیان برای کنترل ملطیه ترک کرد. صلیبیون قسطنطنیه را در اواخر آوریل ۱۰۹۷ ترک کردند. در ۶ مه به شهر رسیدند. در ۱۴ مه محاصره نظامی را آغاز کردند. صلیبیون نیروهای خود را به به بخش‌های مختلف دیوار که توسط ۲۰۰ برج از آن دفاع می‌شد، اختصاص داده بودند. نیروهای بوهموند در ضلع شمالی، نیروهای رایموند در ضلع شرقی و نیروهای گدفروای در ضلع جنوبی قرار داشتند.


O cerco de Niceia foi a primeira batalha da Cruzada dos Nobres. De 14 de maio a 19 de junho de 1097, as forças cruzadas e um contingente bizantino cercaram e conquistaram a cidade de Niceia (atual İznik) ao Sultanato de Rum.


El Setge de Nicea va tenir lloc entre el 14 de maig i el 19 de juny de l'any 1097, durant la Primera Croada. Va ser el primer enfrontament entre l'exèrcit croat i els turcs seljúcides, que va acabar amb la victòria croada i la captura de la ciutat per part de l'exèrcit romà d'Orient.


Beleiringen av Nikea fant sted fra 14. mai til 19. juni 1097 under det første korstog.


İznik Kuşatması, Kudüs'ü Müslümanlardan geri almak için başlatılan Haçlı seferine katılan ülkeler ve Bizans İmparatorluğu tarafından Anadolu Selçuklu Devleti'nin başkenti İznik'e karşı yapılmış kuşatmaya verilen addır. Selçuklular İznik şehrini 1077 yılında yaşanmış Birinci İznik kuşatması sonucunda ele geçirmişti. İlk defa haçlılar 1096 yılında şehri geri almak için saldırsalar da, Selçuklu güçleri tarafından mağlup edildikten sonra geri çekilmişlerdir. İkinci kez haçlılar İznik saldırısını 1097 yılında gerçekleştirdiler. Şehri kurtarmak için Konya'dan İznik'e gelen I. Kılıç Arslan, mücadele sonunda şehri boşaltmak zorunda kaldı. Şehri kaybeden Anadolu Selçuklu Devleti, başkentini İznik'ten Konya'ya taşımak zorunda kaldı. Şehir tekrar Bizans hakimiyetine girdi. Haçlılar Kudüs'e Anadolu'dan ilerlemeye devam etti.


Cuộc bao vây Nicaea diễn ra từ ngày 14 tháng 5 đến ngày 19 tháng 6 năm 1097, là một trận chiến trong cuộc Thập tự chinh thứ nhất.


Le siège de Nicée dura du 14 mai au , au cours de la première croisade. C’est la première action militaire des croisés contre les musulmans et cette victoire signe l'arrêt de la progression de l’islam dans cette région.


Oblężenie Nicei (znanej też z greckiej nazwy "Nikea", a współcześnie İznik) – trwające od 14 maja do 18 czerwca 1097 roku oblężenie stolicy Sułtanatu Rumu, przez krzyżowców i Bizantyńczyków podczas I wyprawy krzyżowej. Zakończone zwycięstwem chrześcijan i poddaniem miasta Cesarstwu.


The siege of Nicaea was the first major battle of the First Crusade, taking place from 14 May to 19 June 1097. The city was under the control the Seljuk Turks who opted to surrender to the Byzantines in fear of the crusaders breaking into the city. The siege was followed by the Battle of Dorylaeum and the Siege of Antioch, all taking place in modern Turkey.


El sitio de Nicea tuvo lugar entre el 14 de mayo y el 19 de junio del año 1097, durante la Primera Cruzada. Fue el primer enfrentamiento entre el ejército cruzado y los turcos selyúcidas, que terminó con la victoria cruzada y la captura de la ciudad por parte del ejército bizantino.


Obléhání Nikaie probíhalo od 14. května do 19. června 1097, kdy se město vzdalo byzantským jednotkám. Obléhání bylo prvním úspěchem křížové výpravy, která probíhala v letech 1096–1099.


حصار نيقية هو حصار أقامه الصليبيون خلال الحملة الصليبية الأولى على مدينة نيقية التابعة لسلاجقة الروم من 14 مايو إلى 19 يونيو 1097 ، شارك بالحصار قادة الحملة الصليبية وهم جودفري دوق اللورين وريمون تولوز كونت تولوز وبوهيموند كونت تورونتو وستيفن كونت بلوا كما انضمت إليهم القوات البيزنطية بقيادة تاتيكيوس ، انتهى الحصار بإستسلام الحامية للقوات الإمبراطورية البيزنطية وتسلمها المدينة فيما تابعت باقي القوات الصليبية طريقها إلى القدس.


A 2013-as gyorsasági kajak-kenu világbajnokságot Németországban, Duisburgban rendezték meg 2013. augusztus 29. és szeptember 1. között. Ez a negyvenedik kajak-kenu világbajnokság volt.


Die 40. Kanurennsport-Weltmeisterschaften fanden vom 27. August bis 1. September 2013 in Duisburg statt. Wettkampfstätte war die Regattabahn Duisburg im Sportpark Duisburg. Veranstalter war der Internationale Kanuverband, Ausrichter der Deutsche Kanu-Verband, der auch in Duisburg seinen Sitz hat.


Чемпионат мира по гребле на байдарках и каноэ 2013 проходил в немецком городе Дуйсбурге с 29 августа по 1 сентября. Соревнования должны были пройти в венгерской Сегеде, однако этот город принимал прошлогодний чемпионат, поэтому было решено перенести турнир в Рио-де-Жанейро, который отказался в сентябре 2012 и передал право хозяина немецкому Дуйсбургу, в котором уже проходил чемпионат в 2007 году.


I Campionati mondiali di canoa/kayak 2013 sono stati la 40ª edizione della manifestazione. Si sono svolti a Duisburg, in Germania, dal 29 agosto al 1º settembre 2013.


Championnats du monde de course en ligne de canoë-kayak de 2013

Les quarantièmes championnats du monde de course en ligne de canoë-kayak ont eu lieu en 2013 à Duisbourg en Allemagne.


The 2013 ICF Canoe Sprint World Championships was held 29 August–1 September 2013 in Duisburg, Germany. The championships were awarded originally to Szeged, Hungary, but Szeged was moved to 2011 in the wake of Vichy, France's withdrawal in 2010 and awarded to Rio de Janeiro, who withdrew in September 2012. Consequently, the World Championships were awarded to Duisburg.


Campeonato Mundial de Piragüismo en Aguas Tranquilas de 2013

El XL Campeonato Mundial de Piragüismo en Aguas Tranquilas se celebró en Duisburgo (Alemania) entre el 21 y el 25 de agosto de 2013 bajo la organización de la Federación Internacional de Piragüismo (ICF) y la Federación Alemana de Piragüismo.


A transznisztriai háború vagy dnyesztermenti háború egy fegyveres konfliktus volt 1992. március 2. – július 21. között (kisebb incidensek már 1990-ben is voltak) Transznisztriában (hivatalos neve: Dnyeszter Menti Köztársaság), a nemzetközi értelemben vett Moldova keleti területén. A konfliktus kiváltó oka a Szovjetunió szétesése és a Moldáv Köztársaság függetlenné válása volt, mely kiváltotta a Dnyeszter-melléken élő orosz és ukrán lakosság tiltakozását, akik 1990 szeptemberében kikiáltották a Moldáv SZSZK-tól független Transznisztriai SZSZK-t. A moldovai fegyveres erők már 1990-ben megkísérelték néhány település elfoglalását a területen, mikor azonban 1991. augusztus 27-én Moldova hivatalosan is független állammá vált, teljes erővel megkezdődtek a Dnyeszter-mellék visszafoglalására irányuló politikai - katonai előkészületek. A katonai konfliktus 1992. március 2-ára eszkalálódott, a moldovai csapatok oldalára romániai önkéntesek is érkeztek és romániai katonai tanácsadók segítették a moldovai hadsereget, ezzel szemben viszont a transznisztriaiak oldalán orosz és ukrán önkéntesek (elsősorban doni kozákok) léptek fel, majd a térségben állomásozó orosz 14. hadsereg is beavatkozott a harcokba a transznisztriaiak oldalán, ezzel el is döntve a háború kimenetelét. A konfliktus eredményeként Transznisztria gyakorlatilag önálló állam lett, melyet azonban egyetlen másik állam sem ismer el. 1992 óta a térségben orosz katonák állomásoznak a "Közös Ellenőrző Bizottság" keretében.


Het Transnistrisch conflict is een geopolitiek conflict tussen Republiek Moldavië en Transnistrië. Het gaat om de arrondissementen Camenca, Girgoriopol, Dubăsari, Rîbnița, Slobozia, de stad Tiraspol en aan de Moldavische kant van de Dnjestr de stad Tighina. Het conflict begon in 1990, bij het uiteenvallen van de Sovjet-Unie, toen de Moldavische SSR veranderd werd in Republiek Moldavië, waarna Transnistrië aan de nieuwe republiek werd gevoegd. Ook was er in de jaren 90 een conflict tussen Republiek Moldavië en Gagaoezië.


Рат у Придњестровљу

Рат у Придњестровљу (познат и под именом Рат у Молдавији) оружани је сукоб који се 1992. године водио између снага Молдавије и међународно непризнате Придњестровске Молдавске Републике потпомогнуте деловима руске (совјетске) 14. армије.


トランスニストリア戦争（、、）は、沿ドニエストル共和国とモルドバ共和国の間で、1992年の5月2日から7月21日にかけて発生した武力衝突。


Kriget om Transnistrien var en militär konflikt som bröt ut i november 1990 i Dubăsari mellan pro-transnistriska och pro-moldaviska styrkor. Striderna intensifierades den 1 mars 1992, med växlande vapenvilor fram till tidig sommar 1992. Den 21 juli 1992 beslutades om en permanent vapenvila, som har rått sedan dess. Konflikten fortsatte att vara olöst fram till 2011, då samtal hölls i beskydd av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, med Litauen som dåvarande ordförandenation.


Der Transnistrien-Konflikt (; ) bezeichnet eine seit 1990 andauernde, kurzzeitig auch kriegerische Auseinandersetzung zwischen der ehemaligen Sowjetrepublik Moldau und dem inzwischen de facto unabhängigen Transnistrien, das sich im Zuge des Zerfalls der Sowjetunion von der Republik Moldau abspaltete.


Прыднястроўскі канфлікт

Прыднястроўскі канфлікт 1991—1992 гадоў — ваенны канфлікт паміж рэгулярнай арміяй і паліцыяй Малдовы з аднаго боку, і ваеннымі фарміраваннямі Прыднястроўскай Малдаўскай Рэспублікі з другога. Прычынай яго была незадаволенасць славянскага насельніцтва рэгіёна, якое складае большасць, прарумынскай арыентацыей кіраўніцтва Малдовы, увядзеннем румынскага сцяга, пераходам малдаўскай мовы на лацінскую графіку, а асабліва адмовай уладаў прызнаць афіцыйны статус моў нацыянальных меншасцей (рускіх, украінцаў, гагаузаў) нават у месцах іх кампактнага пражывання) і магчымай перспектывай уваходжання Малдовы ў склад Румыніі.


Πόλεμος της Υπερδνειστερίας

Ο Πόλεμος της Υπερδνειστερίας ξέσπασε στις αρχές του Νοεμβρίου του 1990 στην περιοχή Ντουμπόσσαρι (ρουμανικά: Dubăsari, ρωσσικά: Дубоссары) της Μολδαβίας μεταξύ αυτονομιστών της Υπερδνειστερίας και Μολδαβών. Εθελοντές συμπεριλαμβανομένων Κοζάκων από τη Ρωσία και την Ουκρανία μετέβησαν στην περιοχή με το μέρος των αυτονομιστών. Στα μέσα του Απριλίου του 1992 υπό τις συμφωνίες για διαχωρισμό του σοβιετικού στρατιωτικού εξοπλισμού μεταξύ 15 πρώην δημοκρατιών, η Μολδαβία δημιούργησε το δικό της Υπουργείο Άμυνας. Στην πλειοψηφία τους τα σοβιετικά στρατεύματα έπρεπε να παραμείνουν στην κατοχή της Μολδαβίας. Αρχίζοντας από τις 2 Μαρτίου του 1992, υπήρξε μια συντονισμένη στρατιωτική δράση μεταξύ Μολδαβίας και Υπερδνειστερίας. Καθ' όλο το 1992 οι συγκρούσεις εντάθηκαν. Η πρώην 14η σοβιετική μεραρχία εισχώρησε στη σύγκρουση στην τελευταία φάση της, ανοίγοντας πυρ εναντίον των Μολδαβικών δυνάμεων. Από τότε η Μολδαβία έχασε τον έλεγχο και την επιρροή στην Υπερδνειστερία. Κατάπαυση του πυρός υπογράφηκε στις 21 Ιουλίου 1992 και διαρκεί μέχρι σήμερα.


Вооружённый конфликт в Приднестровье

Вооружённый конфликт в Приднестро́вье — наиболее «горячая» фаза Приднестровского конфликта: военные действия на осколках распавшегося в декабре 1991 года Советского Союза со 2 марта по 1 августа 1992 года.


Transnistrian sota on Transnistriassa vuonna 1992 Transnistrian ja Moldovan välillä käyty sota.


Приднестровски конфликт

Приднестровски конфликт (; ) е въоръжен конфликт, който избухва през ноември 1990 г. в Дубсари на (руски език – "Дубоссáры, Dubossary") между Молдова и непризнатата държава на нейна територия – Приднестровска Молдовска Република (Приднестровие), под чийто контрол се намира основно левия бряг на река Днестър, район населен с молдовци, украинци и руснаци. Прекратяването на бойните действия е обявено на 21 юли 1992 г., но конфликът остава нерешен. През 2011 г. са проведени преговори под егидата на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) по време на председателството на Литва.


La guerra di Transnistria è stata una guerra su scala limitata scoppiata nel 1992 tra la Guardia Repubblicana della Russia e le forze armate moldave e romene, con il successivo appoggio della 14ª Armata della Guardia alla prima, come già accaduto nel novembre 1990 a Dubăsari.


트란스니스트리아 전쟁은 1992년 3월 2일부터 7월 21일까지 트란스니스트리아와 몰도바 사이에서 발생한 무력 충돌이다.


Придністровський конфлікт

Придністровський конфлікт (; ) — політичний і військовий конфлікт, що виник на початку 1990-х між владою Молдови та самопроголошеною Придністровською Молдавською Республікою, підтриманою Росією. Пік протистояння припав на березень—липень 1992 року, коли між сторонами виникло збройне протистояння за активної участі регулярних підрозділів 14-ї армії Збройних сил РФ, яке завершилось підписанням мирної угоди. Конфлікт досі не вирішений, оскільки однозначно не визначений статус Придністров'я.


聶斯特河沿岸戰爭是1992年5月2日至7月21日期間發生在德涅斯特河沿岸共和国和摩爾多瓦共和國之間的戰爭。


A Guerra Civil da Transnístria refere-se a uma série de pequenos conflitos armados que eclodiram entre a Guarda da República da Transnístria, a milícia e as unidades de cossacos - apoiados pelo exército russo - e policiais e militares da Moldávia, com início em Novembro de 1990, Dubăsari (, "Dubossary"). Os combates intensificaram em 1 de março de 1992, coincidindo com a adesão da Moldávia recém-independente às Nações Unidas e, alternando com alguns períodos de cessar-fogo, durou toda a primavera ao início do verão de 1992, quando um cessar-fogo definitivo, que tem sido respeitado, foi declarado em 21 de julho.


Transnistria-krigen eller Transnistria-konflikten var en væpnet konflikt mellom Transnistrias republikanergarde, milits og kosakker, støttet av 14. kombinerte armé på den ene siden, og moldovske politimenn og tropper på den andre i 1992.


Transdinyester Savaşı, Transdinyester Cumhuriyet Muhafızları, militan gruplar ve Rusya'nın 14. ordusu tarafından desteklenen Kazak Birlikleri ile Moldova polisi ve askerleri arasında kısa süren ve sınırlı savaş sürecidir.


La guerre du Dniestr, connue aussi comme guerre de Transnistrie ou guerre civile de Moldavie, est un conflit armé ayant opposé en 1992 l'armée transnistrienne (soutenue par la Russie) aux forces armées moldaves sur les berges du fleuve Dniestr, aux abords des villes de Bender/Tighina et Dubăsari.


Wojna o Naddniestrze (rum./mołd. Războiul din Transnistria, ros. Война в Приднестровье) – wojna domowa w Mołdawii, tocząca się z największą intensywnością od marca do lipca 1992 r. (do mniejszych starć dochodziło jednak już od początku grudnia roku poprzedniego). Jej bezpośrednią przyczyną był konflikt między nową mołdawską elitą władzy, tworzącą się w toku pieriestrojki, następnie budującą niepodległą Mołdawię, a elitą radziecką z lewego (wschodniego) brzegu Dniestru (dyrektorzy zakładów przemysłowych, wojskowi). Silne akcenty nacjonalistyczne obecne w programie Frontu Ludowego Mołdawii doprowadziły do masowej mobilizacji rosyjskojęzycznej ludności z obszaru Naddniestrza najpierw wokół postulatów dwujęzyczności Mołdawii, następnie autonomii i ostatecznie niepodległości Naddniestrza. Została ona jednostronnie ogłoszona 8 grudnia 1990 r. Władze w Kiszyniowie nie zamierzały pogodzić się z utratą terytorium i podjęły próbę przywrócenia integralności terytorialnej kraju siłą.


The Transnistria War (; ) was an armed conflict that broke out in 2 November 1990 in Dubăsari (, "Dubossary") between pro-Transnistria (PMR) forces, including the Transnistrian Republican Guard, militia and Cossack units (which were supported by elements of the Russian 14th Army), and pro-Moldovan forces, including Moldovan troops and police.


La guerra de Transnistria fue una serie de conflictos armados a pequeña escala que estallaron entre la Guardia Republicana de Transnistria, milicianos y unidades cosacas, apoyadas por el 14º ejército ruso y la policía y ejército de Moldavia, comenzando en noviembre de 1990 en Dubăsari (, "Dubossary"). La lucha se intensificó el 1 de marzo de 1992, coincidiendo con el acceso de la recién independizada Moldavia a las Naciones Unidas, y, alternándose con algunos periodos de alto el fuego, duró toda la primavera hasta el comienzo del verano de 1992, cuando un alto el fuego definitivo que ha sido respetado hasta ahora fue declarado el 21 de julio.


Válka v Podněstří byl ozbrojený konflikt, který vypukl mezi ozbrojenými silami Podněstří, podporovanými ruskou armádou, a moldavskou armádou.