Bitva u Dunkerque byla bitva druhé světové války mezi Spojenci a Německem na západní frontě během bitvy o Francii a proběhla u Dunkerku mezi 24. květnem a 4. červnem 1940. Během bitvy došlo k evakuaci britských a spojeneckých vojsk z Francie.


Slaget ved Dunkerque var forsvaret og evakueringen af de britiske og allierede styrker, der var blevet afskåret fra den franske hovedstyrke af det tyske fremstød.


معركة دنكيرك

معركة دنكيرك هي إحدى المعارك البارزة خلال الحرب العالمية الثانية التي نشبت بين قوات الحلفاء وألمانيا النازية، اندلعت على الجبهة الغربية في أثناء معركة فرنسا. شهدت معركة دنكيرك دفاع قوات الحملة البريطانية وبقايا القوات الفرنسية عن ميناء دنكيرك آخر الموانئ المتبقية في أيدي الجيش الفرنسي، وذلك في أثناء عملية إجلائها عن المدينة التي امتدَّت أسبوعاً من 26 مايو إلى 4 يونيو عام 1940 والتي انتهت بنقل ثلث مليون جندي.


ยุทธการที่เดิงแกร์ก

ยุทธการที่เดิงแกร์ก เป็นปฏิบัติการทางทหารซึ่งเกิดที่เดิงแกร์ก (ดันเคิร์ก) ประเทศฝรั่งเศส ระหว่างสงครามโลกครั้งที่สอง การยุทธ์นี้ต่อสู้กันระหว่างฝ่ายสัมพันธมิตรกับนาซีเยอรมนี เป็นส่วนหนึ่งของยุทธการที่ฝรั่งเศสบนแนวรบด้านตะวันตก ยุทธการที่เดิงแกร์กเป็นการป้องกันและอพยพทหารบริติชและฝ่ายสัมพันธมิตรในทวีปยุโรประหว่างวันที่ 26 พฤษภาคมถึง 4 มิถุนายน 1940


Pertempuran Dunkerque atau Pertempuran Dunkirk adalah pertahanan dan evakuasi Britania dan tentara Sekutu yang telah terpisah dari pertahanan Prancis utama oleh serangan Jerman.


Az „Igaz ügy” hadművelet (angolul Operation Just Cause) Panama Amerikai Egyesült Államok hadereje által történő megszállásának fedőneve volt.


De Amerikaanse invasie in Panama, codenaam Operatie Just Cause, was een invasie van het Amerikaanse leger in Panama, in december 1989 en januari 1990. De invasie, die Manuel Noriega uit het zadel stootte, vond plaats toen George H.W. Bush president was van de Verenigde Staten.


Инвазија САД на Панаму

Америчка инвазија на Панаму је назив за оружани сукоб између Панаме и САД, званичан назив који је коришћен у САД је „Операција Праведни циљ“ ().


パナマ侵攻（パナマしんこう、）は、1989年から1990年にかけてアメリカ合衆国が中央アメリカのパナマに軍事侵攻した戦争である。


Die US-Invasion in Panama (Codename "Operation Just Cause") war ein militärischer Einsatz der US-Streitkräfte gegen Panama, der vom 20. Dezember 1989 bis zum 3. Januar 1990 andauerte. Die Invasion war die größte Luftlandeoperation seit dem Zweiten Weltkrieg.


Уварванне ЗША ў Панаму

Уварванне ЗША ў Панаму альбо Аперацыя «Правая справа» () — ваенная кампанія ЗША ў Панаме. З’яўляецца першай у гісторыі інтэрвенцыяй ЗША, у якасці тэарэтычнага абгрунтавання якой выкарыстоўваліся лозунгі «аднаўлення і захавання дэмакратыі».


הפלישה האמריקאית לפנמה

הפלישה האמריקאית לפנמה (שם מבצעי: Operation Just Cause, "מבצע מטרה צודקת") התרחשה בין 20 בדצמבר 1989 ל-31 בינואר 1990, תחת ממשל הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. במהלך הפלישה, השליט בפועל של פנמה, הגנרל והדיקטטור מנואל נורייגה הודח מתפקידו (והועמד למשפט בארצות הברית) וכוחות צבא פנמה פוזרו. ע"פ הערכות שונות, בפלישה נהרגו כמה מאות עד כמה אלפים מאזרחי פנמה.


Вторжение США в Панаму

Вторжение США в Панаму (кодовое название: Операция «Правое дело», ) — вторжение США в Панаму, начавшееся 20 декабря 1989 года. Боевые действия были завершены утром 25 декабря. США официально мотивировали вторжение защитой жизни 35000 американских граждан и восстановлением демократии в Панаме.


Operaatio Just Cause eli Yhdysvaltojen Panaman-miehitys oli Yhdysvaltojen vuonna 1989 tekemä sotilasoperaatio, jossa syrjäytettiin keskiamerikkalaisen Panaman valtion diktaattori Manuel Noriega. Presidentti George H. W. Bush mainitsi operaation syiksi Yhdysvaltain kansalaisten turvaamisen, demokratian ja ihmisoikeuksien puolustamisen sekä huumekaupan ehkäisemisen. Operaatiossa kuoli eri arvioiden mukaan 200–4 000 siviiliä.


Американско нахлуване в Панама

Американското нахлуване в Панама, с кодово име „Операция Правилно действие“ (), е извършено през декември 1989 г. Става по време на мандата на президента Джордж Х. У. Буш, десет години след договорите между Торихос и Картър, които дават на Панама контрола над Панамския канал след 2000 г.


Linvasione statunitense di Panama, nome in codice Just Cause, trad. Operazione Giusta Causa, fu un'operazione militare volta a deporre Manuel Noriega (generale, nonché leader militare di Panama e "de facto" vero capo dello Stato e dittatore del paese centro-americano), durante la presidenza di George H. W. Bush, nel dicembre 1989.


미국의 파나마 침공은 1989년 12월 20일, 파나마의 독재자 마누엘 노리에가가 마약 밀수에도 관여하여, 미국이 체포하기 위해 병력 2만 4,000명을 파나마로 파병하고 공격한 것을 의미한다. 명분은 마약이었지만, 실제로는 미국 중앙정보국의 하수인이었던 노리에가의 마약 거래가 미국의 니카라과 우익 반군 지원과 관련이 있다는 사실이 들통난데다, 노리에가가 제멋대로 굴면서 미국의 중남미 전략에 걸림돌이 됐기 때문이다. 파나마 운하는 대서양과 태평양을 연결하는 요충지이며 파나마 운하로 인해 아메리카 대륙을 돌지 않고 배가 대서양에서 태평양으로 갈 수가 있다. 이후, 1989년 5월의 대선에서 당선한 기예르모 엔다라가 미국의 군사력을 배경으로 대통령에 취임하고, 노리에가는 1990년 1월 미국에 투항했다.


Вторгнення США в Панаму

Вто́ргнення США в Пана́му (), кодова назва «Справедлива справа» () — військове вторгнення на територію Панами військами Сполучених Штатів у грудні 1989 року.


حمله ایالات متحده آمریکا به پاناما

حمله ایالات متحده به پاناما یا عملیات هدف مشروع جنگی است که با تهاجم نیروهای ایالات متحده به پاناما در ماه دسامبر سال ۱۹۸۹ میلادی روی داد. این جنگ را دولت جرج واکر بوش به اتهام دست داشتن مانوئل نوریگا، رئیس‌جمهور پاناما، در قاچاق مواد مخدر آغاز کرد و نتیجه آن پیروزی نظامی ایالات متحده و دستگیری رئیس‌جمهور پاناما و انتقال وی به زندانی در ایالات متحده بود.


美国入侵巴拿马是1989年12月美國對巴拿馬發動的入侵行動，美國對此一行動的代號為「正義之師行動」（Operation Just Cause）。巴拿馬运河条约签订后十年，即1989年12月，美國總統喬治·H·W·布殊在任期間，美國海軍陸戰隊和美國陸軍突擊隊突襲巴拿馬，迅速贏得勝利，並且俘虜了當時巴拿馬的事實上最高領導人、獨裁者曼紐爾·諾瑞加，解散了巴拿馬國防軍。


Invasão do Panamá pelos Estados Unidos em 1989

A invasão do Panamá foi uma operação militar realizada pelo exército dos Estados Unidos, durante a administração do presidente George H. W. Bush, em 20 de dezembro de 1989 com o objetivo de capturar o General e ditador panamenho Manuel Noriega, que atuava comandante em chefe das Forças de Defesa da República do Panamá, que foi exigido pela justiça estadunidense acusado de tráfico de drogas. A operação foi denominada Operation Just Cause (Operação Justa Causa) pelo comando militar dos Estados Unidos.


La invasió de Panamà va ser una operació militar realitzada per l'Exèrcit dels Estats Units d'Amèrica, durant l'administració del president George H. W. Bush, el 20 de desembre de 1989, amb l'objectiu de capturar al general i dictador panameny Manuel Noriega, que actuava com a comandant en cap de les forces de defensa de la República de Panamà, que fou acusat per la justícia dels EUA de tràfic de drogues. La invasió va ser anomenada pel comandament militar dels Estats Units "Operation Just Cause" ( en català; "Operació causa justa").


USAs invasjon av Panama, også kalt «Operation Just Cause», var USAs militære angrep på Panama fra 20. desember 1989. Invasjonen førte til at landets leder, hærsjefen Manuel Noriega, ble styrtet.


Tháng 12 năm 1903, những đại diện của nước cộng hòa đã ký Hiệp ước Hay-Bunau Varilla đã trao cho Hoa Kỳ quyền xây dựng và quản lý vô hạn định với Kênh đào Panama, mở cửa từ năm 1914. Hiệp ước này đã trở thành một vấn đề ngoại giao tiềm tàng giữa hai quốc gia, trở thành căng thẳng nhất vào Ngày của Martyr (ngày 09 tháng 01 năm 1964). Những vấn đề này sau đó đã được giải quyết khi hai bên ký Các Hiệp ước Torrijos-Carter năm 1977.


Serangan Amerika Syarikat ke atas Panama atau nama kodnya Operasi Just Cause, adalah satu serangan ke atas Panama yang dilakukan oleh Amerika Syarikat pada bulan Disember 1989. Ia berlaku semasa pentadbiran Presiden Amerika Syarikat George H. W. Bush, dan selepas sepuluh tahun Perjanjian Torrijos–Carter diratifikasi bagi pertukaran kawalan ke atas Terusan Panama dari Amerika Syarikat kembali kepada Panama pada tahun 2000.


L'invasion du Panama par les États-Unis (nom de code ) a lieu du 20 décembre 1989 au , sous l'administration du président des États-Unis George H. W. Bush.


Inwazja Stanów Zjednoczonych na Panamę, kryptonim " operacja Just Cause" (pol. "W Słusznej Sprawie") – inwazja wojsk USA na Panamę przeprowadzona w grudniu 1989 roku. Odbyła się ona za prezydentury George H.W. Busha, na dziesięć lat przed przekazaniem jurysdykcji nad Kanałem Panamskim Republice Panamy. Podczas trwania operacji, po zajęciu przez wojska USA kluczowych pozycji, Panamskie Siły Zbrojne złożyły broń. Jednym z celów inwazji było przywrócenie status quo w rejonie kanału oraz pochwycenie gen. Manuela Noriegi, de facto dyktatora Panamy.


The United States Invasion of Panama, codenamed Operation Just Cause, lasted over a month between mid-December 1989 and late January 1990. It occurred during the administration of President George H. W. Bush and ten years after the Torrijos–Carter Treaties were ratified to transfer control of the Panama Canal from the U.S. to Panama by January 1, 2000. The primary purpose of the invasion was to depose the "de facto" Panamanian leader, general and dictator Manuel Noriega. Noriega, who for a long time worked with the Central Intelligence Agency (CIA), was wanted by the United States for racketeering and drug trafficking. Following the operation, the Panama Defense Forces were dissolved and President-elect Guillermo Endara was sworn into office. The United Nations General Assembly and the Organization of American States condemned the invasion as a violation of international law.


La invasión estadounidense de Panamá de 1989, denominada en código militar: Operación Causa Justa (en inglés: "Operation Just Cause"), fue una acción militar del Ejército de los Estados Unidos llevada a cabo entre el 20 de diciembre de 1989 y el 03 de enero de 1990. Se realizó durante la administración del presidente de Estados Unidos George H. W. Bush, en Panamá y Colón. El 15 de diciembre de 1989, Panamá, bajo la dictadura del general Manuel Noriega, se declaró en estado de guerra contra Estados Unidos.


Invaze Spojených států amerických do Panamy s krycím názvem Operace Just Cause byla zahájena v prosinci 1989. K invazi došlo během úřadu amerického prezidenta George H. W. Bushe a deset let po smlouvě Torrijos – Carter, při které byla přijata změna statutu kontroly nad Panamským kanálem z výsostného území USA na neutrální území pod panamskou správou a s USA jako garantem jeho vnější obrany, s platností od roku 2000. Během invaze byl panamský diktátor Manuel Noriega sesazen, zvolený prezident Guillermo Endara složil prezidentskou přísahu a Panamská obranná síla (Panamanian Defense Force - PDF) byla rozpuštěna.


USA's invasion af Panama 20. december 1989, også kaldt Operation Just Cause, var et vellykket forsøg på at styrte landets leder, hærchefen Manuel Noriega. Noriega blev hærchef og Panamas egentlige leder i 1984. Oppositionskandidaten Guillermo Endara vandt valget i maj 1989, men Noriega annullerede det. Det resulterede i, at USA invaderede Panama. Noriega blev taget til fange og udleveret til USA. Endara blev indsat som præsident. USA trak sine styrker ud af Panama 31. januar 1990.


الغزو الأمريكي لبنما

استمر غزو الولايات المتحدة لبنما -المدعوة أيضًا باسم عملية القضية العادلة- لمدة أكثر من شهر بين منتصف ديسمبر عام 1989 وأواخر يناير عام 1990. حدث هذا الاحتلال خلال فترة حكم الرئيس الأمريكي جورج بوش الأب وبعد عشر سنوات من تصديق اتفاقيات توريخوس-كارتر لنقل ملكية قناة بنما من الولايات المتحدة إلى بنما بحلول الأول من يناير عام 2000. خلال الاحتلال، أطيح بمانويل نورييغا القائد الفعلي والجنرال والدكتاتور البنمي، والذي عمل لوقت طويل مع وكالة المخابرات المركزية الأمريكية (سي آي إيه) بتهمة الابتزاز المالي وتهريب المخدرات. بعد هذه العملية، انحلت قوات الدفاع البنمية وأدى غييرمو إندارا قسم الرئاسة.


Invasi Amerika Serikat ke Panama pada tahun 1989 yang dikenal dengan nama Operation Just Cause dilatarbelakangi oleh upaya Amerika Serikat (AS) untuk memerangi peredaran narkotika di negerinya sendiri khususnya dari Panama.


Az 1965-ös afrikai nemzetek kupája Ghána második bajnoki címét eredményezte.


De African Cup of Nations 1965 was de vijfde editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het toernooi vond plaats van 12 tot en met 21 november. Er werd gespeeld in de steden Tunis, Sousse, Sfax en Bizerte in Tunesië. Tunesië (gastland) en Ghana (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde. Ghana won voor de tweede opeenvolgende keer het kampioenschap.


アフリカネイションズカップ1965

アフリカネイションズカップ1965 (1965 African Cup of Nations)は、第5回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。チュニジアの首都チュニス、スース、スファックス、ビゼルトで1965年11月12日から21日に行われ、ガーナが2連覇を決めた。


Der Afrika-Cup 1965 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d’Afrique des Nations) war die fünfte Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 12. bis 21. November Tunesien statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen wiederum sechs Mannschaften Äthiopien, Elfenbeinküste, Ghana, DR Kongo, Senegal und Tunesien teil. Gespielt wurde mit zwei Gruppen zu je drei Teams. Die beiden Gruppensieger bestritten das Finale, die Gruppenzweiten das Spiel um Platz 3. Wie gehabt fand eine Qualifikation zur Reduzierung des Teilnehmerfeldes der zehn Bewerber auf sechs Endrundenteilnehmer statt, wobei Gastgeber Tunesien und Titelverteidiger Ghana automatisch qualifiziert waren. Die Spiele der Endrunde wurden in Tunis im Stade Chedli Zouiten, in Bizerta im Stade Ahmed Bsiri, in Sfax im Stade Taïeb Mhiri und in Sousse im Stade Municipal Bou Ali-Lahouar ausgetragen.


גביע אפריקה לאומות 1965

גביע אפריקה לאומות 1965 היא אליפות אפריקה לאומות החמישית שנערכה בתוניסיה מ-12 בנובמבר עד ה-21 בנובמבר 1965.


Кубок африканских наций 1965

Кубок африканских наций 1965 был пятым розыгрышем этого турнира. Он проходил с 12 по 21 ноября 1965 года в Тунисе.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1965 olivat viidennet Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailujen voittajaksi selvisi toisen kerran peräkkäin Ghana, joka löi finaalissa Tunisian. Ottelun tulos oli 3 - 2 jatkoajalla. Kilpailut järjesti ensimmäisen kerran Tunisia. Uusina maina mukana olivat Senegal, Kongo-Kinshasa ja Norsunluurannikko. Parhaiten näistä menestyi Norsunluurannikko, joka oli kisojen kolmas. Pronssiottelussa se löi toisen ensikertalaisen, Senegalin. Ensimmäistä kertaa kisoissa ei ollut mukana Egyptiä.


La Coppa delle nazioni africane 1965, nota anche come Tunisia 1965, è stata la 5ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Tunisia dal 12 al 21 novembre 1965.


1965년 아프리카 네이션스컵

1965년 아프리카 네이션스컵은 CAF이 개최한 다섯 번째 네이션스컵이다. 이 대회는 1965년 11월 12일부터 11월 21일까지 튀니지에서 개최됐으며, 결승전에서 가나가 튀니지를 연장 접전 끝에 3:2로 이김으로써 두 번째 우승컵을 들어올렸다.


Кубок африканських націй 1965

Кубок африканських націй 1965 року — 5-а континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 12 по 21 листопада 1965 року в Тунісі. Всього було зіграно 8 матчів, в яких забито 31 м’яч (у середньому 3,86 м’яча за матч). Збірна Гани вдруге стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Тунісу з рахунком 3:2.


O Campeonato Africano das Nações de 1965 foi a 5ª edição do Campeonato Africano das Nações.


1965 Afrika Uluslar Kupası, CAF'ın düzenlendiği 5. Afrika Uluslar Kupası. Tunus'ta düzenlenen turnuvada 1963'teki statü aynen uygulandı ve finalde Gana, ev sahibi Tunus'u uzatmalarda 3-2 yenerek ikinci şampiyonluğunu elde etti.


Cúp bóng đá châu Phi 1965 là Giải vô địch bóng đá châu Phi lần thứ năm. Giải được tổ chức tại Tunisia. Số đội tham dự giải là 11, tăng hơn so với giải trước đó 1 đội. Như giải trước, vòng chung kết của giải gồm 6 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 3 đội. Đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá chung kết, đội tuyển đứng thứ nhì tham dự trận tranh giải ba. Ghana bảo vệ được chức vô địch sau khi thắng chủ nhà Tunisia 3-2 sau 2 hiệp phụ ở chung kết.


Coupe d'Afrique des nations de football 1965

La coupe d'Afrique des nations de football 1965 a lieu en Tunisie en novembre 1965. La Tunisie est qualifiée en tant que pays organisateur, de même que le Ghana qui est le vainqueur de l'édition précédente.


Piąta edycja Pucharu Narodów Afryki odbyła się w


The 1965 African Cup of Nations was the fifth edition of the Africa Cup of Nations, the soccer championship of Africa (CAF). It was hosted by Tunisia. Just like in 1963, the field of six teams was split into two groups of three. Ghana retained its title, beating Tunisia in the final 3−2 after extra time.


La Copa Africana de Naciones 1965 fue la quinta edición de la Copa Africana de Naciones, el campeonato de fútbol del continente de África (CAF). Fue celebrado en Túnez. Igual que en 1963, el torneo estaba compuesto de seis equipos, divididos en dos grupos de tres. Ghana se coronó campeón, ganándole a Túnez en la final 3-2 en el tiempo extra.


كأس الأمم الأفريقية 1965

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1965 كانت النسخة الخامسة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. استضافت تونس المسابقة ونالت المركز الثاني. كما حدث في بطولة عام 1963، تم توزيع الفرق الستة المشاركة على مجموعتين من ثلاثة. احتفظت بلقبها، بعد فوزها على في النهائي 3–2 بعد التمديد.


A porosz–osztrák–dán háború, más néven második schleswig-holsteini háború 1864-ben az észak-német Schleswig-Holstein tartományok miatt kirobbant háború, amelyet az Osztrák Császárság és Poroszország szövetsége vívott a Dán Királyság ellen. A Németország egyesítéséhez vezető három nagy katonai konfliktus egyike.


De Tweede Duits-Deense Oorlog (ook wel de Deense Oorlog en de Deens-Pruisische Oorlog genoemd) was, net als de Eerste Duits-Deense Oorlog, het gevolg van de politieke spanningen tussen de Duitse Bond en het koninkrijk Denemarken over de status van de hertogdommen Sleeswijk en Holstein, ook wel de Sleeswijk-Holsteinse kwestie genoemd.


Други шлезвички рат

Немачко-дански рат или Други шлезвички рат (, ) је био други сукоб између Данске и Пруске због питања Шлезвиг-Холштајна. Рат је почео 1. фебруара 1864. када је пруска војска прешла границу Шлезвига.


第二次シュレースヴィヒ＝ホルシュタイン戦争

第二次シュレースヴィヒ＝ホルシュタイン戦争（だいにじシュレースヴィヒ＝ホルシュタインせんそう）は、1864年に、デンマークとプロイセン王国および関係国の間で戦われた戦争である。シュレースヴィヒ公国とホルシュタイン公国の帰属をめぐるシュレースヴィヒ＝ホルシュタイン問題が原因である。プロイセン側の勝利となり、両地方はプロイセンとオーストリア帝国の管理下に置かれた。。


Dansk-tyska kriget eller andra schleswigska kriget (; ) kallas det krig som under 1864 utspelade sig mellan Danmark och ett antal tyska stater med Preussen och Österrike i spetsen, med anledning av en tvist om hertigdömet Slesvig. Kriget kan ses som en fortsättning på slesvig-holsteinska kriget 1848–1851.


Der Deutsch-Dänische Krieg vom 1. Februar 1864 bis zum 30. Oktober 1864 war ein militärischer Konflikt um die Herzogtümer Schleswig und Holstein, insbesondere um die nationale Zugehörigkeit des Herzogtums Schleswig. Die Kriegsgegner waren einerseits Preußen und das Kaisertum Österreich, andererseits der Dänische Gesamtstaat. Der Krieg gilt als erster der drei Deutschen Einigungskriege und wird in Abgrenzung zur Schleswig-Holsteinischen Erhebung (1848–1851) auch als „Zweiter Schleswigscher Krieg“ oder „Zweiter Schleswig-Holsteinischer Krieg“ bezeichnet.


מלחמת שלזוויג השנייה

מלחמת שלזוויג השנייה (בדנית: Slesvigske Krig; בגרמנית: Deutsch-Dänischer Krieg) הייתה מלחמה שנערכה ב-1864, בין ממלכת דנמרק לבין ממלכת פרוסיה והאימפריה האוסטרית. המלחמה פרצה עקב מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק ללא יורש מוסכם על הקונפדרציה הגרמנית. המלחמה פרצה ב-1 בפברואר 1864, והסתיימה ב-30 באוקטובר באותה שנה בתבוסת דנמרק. כתוצאה מהמלחמה סופחו דוכסויות שלזוויג-הולשטיין וסקסוניה-לאוונבורג לפרוסיה ואוסטריה.


Al Doilea Război Germano-Danez (în germană "Deutsch-Dänischer Krieg", în daneză "Slesvigske Krig"), cunoscut și ca Al Doilea Război al Schleswigului, Războiul Danez din 1864 și Războiul Ducatelor a fost un conflict militar care a suprapus pe de-o parte Regatul Danemarcei, iar pe de alta coaliția Prusaco-Austriacă. Mărul discordiei l-au constituit ducatele Schleswig și Holstein în care locuia o importantă populație germanofonă (mai ales Holstein). Este considerat drept primul război de Unificare a Germaniei în jurul Prusiei.


Австро-прусско-датская война

Датская война, Австро-датско-прусская война; в западной историографии известная также как Вторая Шлезвигская война, Датско-немецкая война; "в российской дореволюционной историографии — Война за Шлезвиг и Гольштейн", — вооружённый конфликт между Данией, с одной стороны, и Пруссией совместно с Австрией, с другой стороны, за отделение приэльбских герцогств Шлезвига и Гольштейна от владений Датского королевства. Считается первой из войн в процессе объединения Германии вокруг Пруссии.


Toinen Saksan–Tanskan sota käytiin vuonna 1864. Sota alkoi saksalaisvaltioiden hyökkäyksellä Tanskaa vastaan. Taustalla oli pitkään jatkunut rajakiista Schleswig-Holsteinin alueesta. Sota päättyi saksalaisten voittoon kestettyään noin viisi kuukautta. Tanska joutui luovuttamaan Preussille ja Itävallalle Schleswig-Holsteinin. Preussi valtasi koko alueen Itävallalta vain kahta vuotta myöhemmin vuonna 1866, ja Schleswig-Holsteinista tuli osa Saksan keisarikuntaa.


Германо-датска война

Германо-датската война е военен конфликт за притежанието на Шлезвиг-Холщайн и най-вече на херцогство Шлезвиг. Води се между Германския съюз и Kралство Дания от 1 февруари до 30 октомври 1864 г.


La seconda guerra dello Schleswig (in danese "Slesvigske Krig"; in tedesco "Zweiter Schleswig-Holsteinischer Krieg") o guerra tedesco-danese (in tedesco: "Deutsch-Dänischer Krieg"), oppure guerra di successione dello Schleswig-Holstein o guerra dei Ducati, è stato un conflitto armato svoltosi nel 1864 che vide contrapposti la Confederazione germanica (Prussia e Impero austriaco in particolare) e il Regno di Danimarca.


제2차 슐레스비히 전쟁

제2차 슐레스비히 전쟁(, )은 슐레스비히 공국과 홀슈타인 공국을 둘러싸고 덴마크와 프로이센 왕국 및 관계국에 의해 이루어진 전쟁이다. 제1차 슐레스비히 전쟁은 1848년에서 1852년까지 간헐적으로 이루어졌으며, 제2차 슐레스비히 전쟁은 1864년에 이루어졌다.


Друга Шлезвізька війна

Друга Шлезвізька війна () — війна, що тривала 1 лютого — 30 жовтня 1864 року, між Данією та коаліцією Пруссії й Австрії. Велася за герцогства Шлезвіг, Гольштейн і Лауенбург, які контролювала Данія. Вважається першою з воєн у процесі об'єднання Німеччини навколо Пруссії. Пруссько-австрійську коаліцію підтримували держави Німецького союзу; на боці Данії також билися ісландці та добровольці з Швеції. Основні бої проходили на данській території, зокрема під Дюббеле і Альсі. У квітні пруссько-австрійські сили прорвали данську оборону й на 14 липня окупували весь Ютландський півострів. За умовами Віденського договору Данія віддала Пруссії та Австрії контроль над герцогствами, втративши близько 40% своєї території та населення.


جنگ دوم شلسویگ

جنگ دوم شلزویگ (به دانمارکی:2. Slesvigske Krig؛آلمانی:Deutsch-Dänischer Krieg) دومین برخورد نظامی دانمارک و شهریاران آلمانی به دنبال مسئله شلزویگ و هلشتاین بود. این جنگ در ۱ فوریه ۱۸۶۴ میلادی آغاز شد؛ زمانی که، نیروهای پروس از مرز شلسویگ-هولشتاین گذشتند.


第二次石勒苏益格战争（或普丹战争）在丹麦称为1864年战争（），在德国称为德丹战争（""）是石勒苏益格-荷尔斯泰因引起的第二场军事冲突。冲突在1864年发生，奥地利和普鲁士代表德意志邦联，与长久控制该两个公国的丹麦战斗。跟第一次冲突一樣，双方都希望控制石勒苏益格和荷尔斯泰因公国。冲突的导火线，是丹麦国王去世，但没有德意志邦联接受的继承人，造成两地的传承问题。结果，德意志军队胜利，丹麦放弃对两地的主权。


A Guerra dos Ducados do Elba, também conhecida como Guerra dos Ducados, Segunda Guerra do Eslésvico ("Schleswig"), Guerra Dano-Prussiana ou Guerra Dinamarquesa, foi travada em 1864 entre a Dinamarca, de um lado, e, de outro, o Reino da Prússia e o Império Austríaco, estes agindo em nome da Liga Alemã. Tal como a Primeira Guerra do Eslésvico, foi travada pelo controle dos ducados do Eslésvico e da Holsácia, cujo status foi finalmente definido por uma partilha após a Primeira Guerra Mundial, quando o Eslésvico Setentrional votou pela reunião com a Dinamarca.


La Guerra dels Ducats o Segona Guerra de Slesvig va ser un conflicte militar que va enfrontar l'Imperi Austríac i Prússia contra Dinamarca el 1864. Aquest últim país va sortir derrotat, per la qual cosa va haver de cedir els ducats de Slesvig, Holstein i Lauenburg que van ser annexats per les altres dues potències.


Andre slesvigske krig ble utkjempet av Danmark mot Østerrike og Preussen i tidsrommet 1. februar til 20. juli 1864. De danske styrkene ble slått, og på en fredskonferanse i Wien måtte Danmark finne seg i å bli diktert betingelsene. Landet måtte avstå Holstein, Lauenburg og hele Slesvig, slik at den dansk-tyske grensen ble liggende ved Kongeå. Cirka 200 000 dansker i Slesvig kom under tysk herredømme


İkinci Schleswig-Holstein Savaşı ya da Danimarka-Almanya Savaşı 1864 yılında Schleswig ve Holstein dükalıklarına ait bölgeyi kontrol edebilmek için Almanya birlikleri ile Danimarka Krallığı arasında çıkan ikinci savaş. Savaşa Avusturya-Macaristan İmparatorluğu da Prusya safında katıldı. 1 Şubat 1864'te Prusya birliklerinin Schleswig'e girmeleriyle başlayan savaş Almanya birliklerinin zaferi ile sonuçlandı. 30 Ekim 1864'te yapılan Viyana Antlaşması ile Schleswig, Holstein ve Saksonya-Lauenburg Prusya ve Avusturya'ya verildi.


Chiến tranh Schleswig lần thứ hai (; ) là cuộc xung đột quân sự thứ hai xảy ra như một kết quả của vấn đề Schleswig-Holstein – một trong những vấn đề ngoại giao phức tạp nhất trong lịch sử thế kỷ 19. Đây cũng là cuộc chiến tranh đầu tiên trong công cuộc thống nhất nước Đức do Thủ tướng Otto von Bismarck của Phổ khởi xướng. Chiến sự đã bùng nổ vào ngày 1 tháng 2 năm 1864, khi các lực lượng của Phổ và Áo vượt qua biên giới tiến vào xứ Schleswig.


Perang Schleswig Kedua merupakan konflik ketenteraan kedua antara Denmark dan Kerajaan Prusia selepas mereka mempertikaikan wilayah masing-masing.


La guerre des Duchés (également appelée seconde guerre prusso-danoise ou seconde guerre de Schleswig) est un conflit qui oppose la Confédération germanique puis l'Empire d'Autriche et le royaume de Prusse au Danemark, du mois de janvier à octobre 1864.


Druhá šlezvická vojna (, ) bolo vojenské stretnutiu Pruska a Rakúska ako členov Nemeckého spolku s Dánskom o Šlezvicko.


Wojna duńska 1864 roku, znana także (głównie w historiografii anglosaskiej) jako II wojna o Szlezwik lub wojna duńsko-pruska - konflikt między koalicją Austrii i Prus oraz Danią, mający miejsce w 1864 roku.


The Second Schleswig War (; ) also sometimes known as the Dano-Prussian War or Prusso-Danish War was the second military conflict over the Schleswig-Holstein Question of the nineteenth century. The war began on 1 February 1864, when Prussian and Austrian forces crossed the border into Schleswig. Denmark fought the Kingdom of Prussia and the Austrian Empire. Like the First Schleswig War (1848–1852), it was fought for control of the duchies of Schleswig, Holstein and Lauenburg, due to the succession disputes concerning them when the Danish king died without an heir acceptable to the German Confederation. The war started after the passing of the November Constitution of 1863, which integrated the Duchy of Schleswig into the Danish kingdom in violation of the London Protocol.


La guerra de los Ducados o segunda guerra de Schleswig fue un conflicto militar que enfrentó al Imperio austríaco y Prusia contra Dinamarca en 1864. Este último país salió derrotado, por lo que debió ceder Schleswig-Holstein que fue anexionado por las otras dos potencias.La guerra terminó el 30 de octubre de 1864, cuando el Tratado de Viena formalizó la cesión de Dinamarca de los ducados de Schleswig, Holstein y Sajonia-Lauenburgo a Prusia y Austria.


Dánsko-německá válka (), označovaná též jako druhá šlesvická válka () bylo vojenské střetnutí Pruska a Rakouska jako členů Německého spolku s Dánskem o Šlesvicko. Válka začala 1. února 1864 pruským vpádem do Šlesvicka a skončila 30. října téhož roku Vídeňskou mírovou smlouvou, na jejímž základě bylo sporné území postoupeno Prusku a Rakousku. Válka vypukla v důsledku dánského pokusu včlenit Šlesvicko, člena Německého spolku, do dánského unitárního státu. Snaha Pruska o získání Holštýnska od Rakouska vedla k Prusko-rakouské válce.


2. Slesvigske Krig blev udkæmpet mellem på den ene side Preussen og Østrig og på den anden Danmark i tiden 1. februar – 20. juli 1864. Krigen førte til, at Danmark måtte afstå hertugdømmerne Holsten, Lauenborg og Slesvig (≈ Sønderjylland). Det nordlige Sønderjylland blev efter en folkeafstemning genforenet med Danmark i 1920


حرب شلسفيغ الثانية

حرب شلسفيغ الثانية أو الحرب الألمانية الدنماركية (بالألمانية: "Deutsch-Dänischer Krieg"؛ بالدنماركية: "2. Slesvigske Krig") الصراع العسكري الثاني الناتج عن قضية شلسفيغ هولشتاين. اندلعت في الأول من فبراير عام 1864 بعبور القوات البروسية للحدود إلى داخل شلسفيغ.


สงครามชเลสวิชครั้งที่สอง

สงครามชเลสวิชครั้งที่สอง () หรือ สงครามเยอรมัน-เดนมาร์ก () เป็นความขัดแย้งทางการทหารระหว่างเดนมาร์ก และ ปรัสเซีย เป็นผลพันธ์ของ ปัญหาชเลสวิช-ฮ็อลชไตน์ โดยสงครามเริ่มขึ่นในวันที่ 1 กุมภาพันธ์ ค.ศ. 1864 เมื่อ กองทัพปรัสเซียข้ามพรมแดนสู่ชเลสวิช


Perang Schleswig Kedua (; ) adalah konflik militer yang meletus antara Konfederasi Jerman melawan Denmark. Perang ini dimulai pada tanggal 1 Februari 1864 setelah tentara Prusia melewati perbatasan dan memasuki Schleswig.


Az 1980-as afrikai nemzetek kupája volt a 12. ilyen torna, amelyet ezúttal Nigériában rendeztek. A rendező ország végül diadalmaskodni tudott az Algériai labdarúgó-válogatott ellen. Ebben az időszakban a megnyert mérkőzésért 2 pontot lehetett szerezni, szemben a mai szabályok szerinti 3 ponttal.


De African Cup of Nations 1980 was de twaalfde editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het vond plaats van 8 tot en met 22 maart in Nigeria. Er werd gespeeld in de steden Lagos en Ibadan. Nigeria (gastland) en Ghana (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde. Voor de zesde keer in de geschiedenis van de Afrika Cup won het gastland het kampioenschap.


アフリカネイションズカップ1980

アフリカネイションズカップ1980 (1980 African Cup of Nations)は、第12回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。ナイジェリアの首都ラゴス(当時)、イバダンで1980年3月8日から22日に行われ、地元ナイジェリアが初優勝を決めた。


Afrikanska mästerskapet i fotboll 1980 spelades i Nigeria. Precis som under 1978 års turnering deltog åtta lag i två fyralagsgrupper där de två bästa i varje grupp gick till semifinal. Nigeria van turneringen genom att slå Algeriet i finalen med 3–0.


Der Afrika-Cup 1980 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d’Afrique des Nations) war die zwölfte Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 8. bis 22. März in Nigeria statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen wiederum acht Mannschaften Ägypten, Algerien, Elfenbeinküste, Ghana, Guinea, Marokko, Nigeria und Tansania teil.


Кубок африканских наций 1980

Кубок африканских наций 1980 был 12-м розыгрышем этого турнира. Он проходил с 8 по 21 марта 1980 года в Нигерии.


12. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Nigeriassa 8.–22. maaliskuuta 1980. Kisakaupunkeina olivat Lagos ja Ibadan. Turnauksen voitti ensimmäistä kertaa isäntämaa Nigeria.


La Coppa delle nazioni africane 1980 fu la dodicesima edizione della suddetta competizione riservata alle nazionali di calcio del continente africano. La manifestazione fu organizzata e vinta dalla Nigeria. La formula del torneo prevedeva otto nazionali divise in due gironi all'italiana composti da quattro squadre ciascuno, le prime due classificate di ogni girone passavano il turno e si scontravano in semifinale. Oltre alla Nigeria, ammessa d'ufficio come paese ospitante, e al Ghana ammessa d'ufficio come detentrice del titolo, parteciparono alla fase finale Egitto, Costa d'Avorio, Tanzania, Algeria, Marocco e Guinea. Qui sotto, in dettaglio, tutti i risultati del torneo.


1980년 아프리카 네이션스컵

1980년 아프리카 네이션스컵은 나이지리아에서 1980년 3월 8일부터 3월 22일까지 개최되었다. 나이지리아가 첫 번째 우승을 차지했다.


Кубок африканських націй 1980

Кубок африканських націй 1980 року — 12-та континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 8 по 22 березня 1980 року у Нігерії. Всього було зіграно 16 матчів, в яких забито 33 м’яча (в середньому по 2,06 м’яча за матч). Збірна Нігерії вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Алжиру з рахунком 3:0.


O Campeonato Africano das Nações de 1980 foi a 12ª edição do Campeonato Africano das Nações.


El 1980 es disputà la dotzena edició de la Copa d'Àfrica de Futbol, a Nigèria. Es mantingué el format de l'edició anterior. Nigèria fou el campió després de derrotar Algèria en la final per 3 a 0.


1980 Afrika Uluslar Şampiyonası Afrika ulusal takımlarının katıldığı


Cúp bóng đá châu Phi 1980 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ 12, được tổ chức tại Nigeria. Số đội tham dự giải là 29, nhiều hơn giải trước đó 3 đội. Thể thức thi đấu không đổi. Vòng chung kết gồm 8 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 4 đội. Hai đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá bán kết, đội thắng ở bán kết vào đá chung kết, đội thua dự trận trận tranh giải ba. Chủ nhà Nigeria lần đầu tiên giành chức vô địch. Còn Maroc trở thành đội đương kim vô địch thứ năm bị loại ngay từ vòng bảng (sau CHDC Congo là vào các năm 1970, 1976 cùng với Sudan 1972).


La Coupe d'Afrique des nations de football 1980 a lieu au Nigeria du 8 mars au . Elle est remportée par le pays hôte.


Puchar Narodów Afryki 1980 (12-ta edycja) rozegrany został na boiskach Nigerii. W turnieju wzięło udział 8 zespołów podzielonych na dwie grupy. Spotkania rozgrywano na Surulere Stadium w Lagos oraz na Liberty Stadium w Ibadanie.


The 1980 African Cup of Nations was the 12th edition of the Africa Cup of Nations, the soccer championship of Africa (CAF). It was hosted by Nigeria. Just like in 1978, the field of eight teams was split into two groups of four. Nigeria won its first championship, beating Algeria in the final 3−0.


La Copa Africana de Naciones de 1980 fue la duodécima edición del torneo de fútbol más importante de naciones de África. Fue organizado en Nigeria. Jugaron ocho equipos distribuidos en dos grupos de cuatro equipos en los que clasificaban los dos primeros de cada grupo. La selección de local ganó el primer título de su historia venciendo al combinado de por 3 a 0.


Africký pohár národů 1980 bylo 12. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CAF. Vítězem se stala Nigerijská fotbalová reprezentace.


كأس الأمم الأفريقية 1980

أقيمت بطولة كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1980 في نيجيريا، وشارك في هذه البطولة 8 فرق، وقد قسمت الفرق إلى مجموعتين، يتأهل أول وثاني كل مجموعة إلى الدور النصف نهائي.


Az 1991-es CONCACAF-aranykupa volt az első kontinentális labdarúgótorna a CONCACAF-bajnokság 1971-es megszűnése óta. 1971 és 1991 között a CONCACAF-zóna világbajnoki-selejtezőinek legjobb csapatát nevezték ki kontinensbajnoknak.


De CONCACAF Gold Cup 1991 was de eerste editie van de CONCACAF Gold Cup, het voetbal kampioenschap van Noord- en Centraal-Amerika (CONCACAF). Het toernooi werd gehouden in de Amerikaanse steden Los Angeles en Pasadena, Californië. De acht teams die meededen werden gesplitst in twee groepen van vier. De twee beste van elke groep ging naar de halve finales.


1991 CONCACAFゴールドカップ (1991 CONCACAF Gold Cup) は、北中米およびカリブ海諸島の国々によって争われる、北中米カリブ海サッカー連盟 (CONCACAF) 主催の、第1回目のCONCACAFゴールドカップである。


Concacaf Gold Cup 1991 spelades i Kalifornien, USA under perioden 28 juni–7 juli 1991. Värdorterna var Los Angeles och Pasadena. Turneringen ersatte det tidigare "Concacaf-mästerskapet" som fram till 1989 var ett kontinentalt mästerskap samt en kvalturnering till världsmästerskapet i fotboll. När turneringen bytte namn till "Concacaf Gold Cup" ersattes kvalspelet till VM till en separat tävling. Det första separata kvalspelet till VM var Concacaf:s kvalspel 1994 i USA.


Der CONCACAF Gold Cup 1991 war die 11. Ausspielung der Kontinentalmeisterschaft im Fußball für Nord-, Mittelamerika und der Karibik und 1. unter der Bezeichnung "Gold Cup" und fand vom 28. Juni bis 7. Juli in den USA statt.


Золотой кубок КОНКАКАФ 1991

С 28 июня по 7 июля 1991 года в США состоялся 11-й розыгрыш чемпионата КОНКАКАФ, это был первый розыгрыш под наименованием Золотой кубок КОНКАКАФ. В финальной части турнира участвовали 8 сборных, разбившихся на 2 группы, которые в однокруговом турнире определили участников полуфиналов.


La CONCACAF Gold Cup 1991 è stata l'11ª edizione (la 1ª con la formula attuale) di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili organizzato dalla CONCACAF.


1991년 CONCACAF 골드컵(1991 CONCACAF Gold Cup)은 CONCACAF가 개최한 1번째 CONCACAF 골드컵으로, 1991년 6월 28일부터 7월 7일까지 미국 캘리포니아주 로스앤젤레스와 패서디나에서 개최되었다.


Золотий кубок КОНКАКАФ 1991

Золотий кубок КОНКАКАФ 1991 () — 11-ий розіграш чемпіонату КОНКАКАФ, організований КОНКАКАФ, що відбувся з 28 червня по 7 липня 1991 року. Це був перший розіграш під найменуванням Золотий кубок КОНКАКАФ.


A Copa Ouro da CONCACAF de 1991 foi a primeira edição da Copa Ouro, o campeonato de futebol da América do Norte e Central e Caraibas (CONCACAF). A última vez que um campeonato da CONCACAF teve lugar foi em 1971, depois desse ano, os primeiros classificados do torneio de apuramento para o Campeonato do Mundo eram considerados os campeões do continente.


La Copa d'Or de la CONCACAF 1991 va ser la primera Copa d'Or de la CONCACAF amb aquest nom, després de deu edicions anomenant-se "Campionat de la CONCACAF". Es va jugar del 28 de juny al 7 de juliol de 1991 a les ciutats de Los Angeles i Pasadena als Estats Units. Van participar-hi 8 seleccions nacionals, i la guanyadora va ser la selecció amfitriona, els Estats Units.


1991 CONCACAF Altın Kupa birinci CONCACAF Altın Kupa'tır. Katılan ülkeler Kuzey Amerika, Orta Amerika ve Karayipler'de bulunan ülkelerdir. 6 Temmuz ve 24 Temmuz 1991 tarihleri arası ABD'de gerçekleşmiştir.


Cúp Vàng CONCACAF 1991 là Cúp Vàng CONCACAF lần đầu tiên, do CONCACAF tổ chức được đổi tên từ giải vô địch bóng đá CONCACAF.


Piala Emas CONCACAF 1991 merupakan edisi pertama kejohanan Piala Emas CONCACAF, yang telah dianjurkan oleh persekutuan bola sepak CONCACAF yang telah diadakan bermula pada 28 Jun 1991 hingga 7 Julai 1991 bertempat di Amerika Syarikat.


La Gold Cup 1991 est un tournoi de football qui s'est tenu aux États-Unis, du 28 juin au .


Pierwsza oficjalna edycja międzynarodowych rozgrywek w piłce nożnej Złoty Puchar CONCACAF rozegrana w 1991 roku w USA (mecze rozgrywano w Los Angeles i Pasadenie).


The 1991 CONCACAF Gold Cup was the first edition of the Gold Cup, the football (soccer) championship of North America, Central America and the Caribbean (CONCACAF), and the eleventh overall CONCACAF tournament. The last time the CONCACAF Championship was held was 1971, from that point on the first-place finishers of World Cup qualifying were considered continental champions.


La Copa de Oro de la Concacaf 1991 fue la undécima edición del máximo torneo de selecciones organizado por la Confederación Norteamericana, Centroamericana y Caribeña de Fútbol (Concacaf), pero la primera de la actual Copa Oro de la Concacaf. Se llevó a cabo del 28 de junio al 7 de julio de 1991 en la ciudad de Los Ángeles, Estados Unidos. Participaron 8 selecciones nacionales (2 de NAFU, 3 de UNCAF y 2 de CFU más el organizador), divididas en 2 grupos de 4 equipos.


Zlatý pohár CONCACAF 1991 bylo 11. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CONCACAF. Vítězem se stala Fotbalová reprezentace Spojených států.


كأس كونكاكاف الذهبية 1991

كأس كونكاكاف الذهبية 1991 هو الموسم 11 من  كأس كونكاكاف الذهبية. أقيم خلال الفترة 28 يونيو 1991 وحتى 7 يوليو 1991، وأشرف على تنظيمه كونكاكاف، وكان عدد الأندية المشاركة فيه  8، وفاز فيه منتخب الولايات المتحدة لكرة القدم.


Piala Emas CONCACAF 1991 adalah edisi pertama turnamen sepak bola Piala Emas CONCACAF dan yang ke-11 sejak pembentukan Kejuaraan CONCACAF. Turnamen ini diselenggarakan di Amerika Serikat pada tanggal 28 Juni hingga 7 Juli 1991. 8 tim berpartisipasi pada putaran final.


Az 1993-as CONCACAF Arany Kupa volt a második CONCACAF-aranykupa. Két ország rendezte közösen: Az Amerikai Egyesült Államok és Mexikó.


De CONCACAF Gold Cup 1993 was de tweede editie van de CONCACAF Gold Cup, het voetbalkampioenschap van Noord- en Centraal-Amerika (CONCACAF). De acht deelnemers werden in twee groepen verdeeld van vier landen. Groep A werd gehouden in de Verenigde Staten (Dallas) en Mexico (Mexico-Stad).


Der CONCACAF Gold Cup 1993 war die 12. Ausspielung der Kontinentalmeisterschaft im Fußball für Nord-, Mittelamerika und der Karibik und 2. unter der Bezeichnung "Gold Cup" und fand vom 10. bis 25. Juli in den USA und Mexiko statt. Es war das erste Kontinentalturnier, das in zwei Ländern stattfand.


גביע הזהב 1993

גביע הזהב של CONCACAF 1993 נערך בין ה-10 ל-25 ביולי 1993, והיה הטורניר השני של גביע הזהב, והמהדורה ה-12 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני, ולראשונה התקיים תחת אירוח משותף, של ארצות הברית ומקסיקו.


Золотой кубок КОНКАКАФ 1993

С 10 по 25 июля 1993 года в США и Мексике состоялся 12-й розыгрыш чемпионата КОНКАКАФ, это был второй розыгрыш под наименованием Золотой кубок КОНКАКАФ. В финальной части турнира участвовало 8 сборных, разбившихся на 2 группы, которые в однокруговом турнире определили участников полуфиналов.


La CONCACAF Gold Cup 1993 è stata la 12ª edizione (la 2ª con la formula attuale) di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili organizzato dalla CONCACAF.


1993년 CONCACAF 골드컵(1993 CONCACAF Gold Cup)은 CONCACAF가 개최한 2번째 CONCACAF 골드컵으로, 1993년 7월 10일부터 7월 25일까지 미국 댈러스와 멕시코 멕시코시티에서 개최되었다.


Золотий кубок КОНКАКАФ 1993

Золотий кубок КОНКАКАФ 1993 () — 12-ий розіграш чемпіонату КОНКАКАФ (другий розіграш під найменуванням Золотий кубок КОНКАКАФ), організований КОНКАКАФ, що відбувся з 10 по 25 липня 1993 року.


A Copa Ouro da CONCACAF de 1993 foi a segunda edição da Copa Ouro, organizada pela Confederação de Futebol da América do Norte, Central e Caribe (CONCACAF).


La Copa d'Or de la CONCACAF 1993 va ser la segona edició de la Copa d'Or de la CONCACAF en la qual van participar 8 seleccions nacionals.


1993 CONCACAF Altın Kupa ikinci CONCACAF Altın Kupa'tır. Katılan ülkeler Kuzey Amerika, Orta Amerika ve Karayipler'de bulunan ülkelerdir. 10 Temmuz ve 25 Temmuz 1993 tarihleri arası Meksika ve ABD'de gerçekleşmiştir.


Piala Emas CONCACAF 1993 merupakan edisi kedua kejohanan Piala Emas CONCACAF, yang telah dianjurkan oleh persekutuan bola sepak CONCACAF yang telah diadakan bermula pada 10 Julai 1993 hingga 23 Julai 1993 bertempat di Amerika Syarikat dan Mexico.


La Gold Cup 1993 est un tournoi de football qui s'est tenu aux États-Unis et au Mexique, du 10 juillet au .


Druga edycja międzynarodowych rozgrywek w piłce nożnej Złoty Puchar CONCACAF rozegrana w 1993 roku w USA i Meksyku.


The 1993 CONCACAF Gold Cup was the second edition of the Gold Cup, the football (soccer) championship of North America, Central America and the Caribbean (CONCACAF).


La Copa Oro de la Concacaf 1993 fue la décimo segunda edición del máximo torneo de selecciones organizado por la Confederación Norteamericana, Centroamericana y Caribeña de Fútbol (Concacaf), realizándose entre el 10 y 25 de julio de 1993. Fue la primera edición en tener sede conjunta, siendo esta vez México y Estados Unidos los anfitriones.


كأس كونكاكاف الذهبية 1993

كأس كونكاكاف الذهبية 1993 هو الموسم 12 من  كأس كونكاكاف الذهبية. أقيم خلال الفترة 10 يوليو 1993 وحتى 1993، وأشرف على تنظيمه كونكاكاف، وكان عدد الأندية المشاركة فيه  8، وفاز فيه منتخب المكسيك لكرة القدم.


Piala Emas CONCACAF 1993 adalah edisi ke-2 turnamen sepak bola Piala Emas CONCACAF dan yang ke-12 sejak pembentukan Kejuaraan CONCACAF. Turnamen ini diselenggarakan di Amerika Serikat dan Meksiko pada tanggal 10 hingga 25 Juli 1993. 8 tim berpartisipasi pada putaran final.


Az 1996-os CONCACAF Arany Kupa már a harmadik ilyen rendezésű torna volt a CONCACAF zónában. A házigazda ismét az USA lett, és ezúttal is Kalifornia állam. Az 1996-os tornán részt vett egy olyan ország is, mely nem volt tagja a CONCACAF-nak: "Brazília", akik az U23-as csapatukkal képviseltették magukat. Mexikó a másodszor nyerte meg az Aranykupát, miután a döndőben legyőzte Brazíliát.


De CONCACAF Gold Cup 1996 was de derde editie van de CONCACAF Gold Cup, het voetbalkampioenschap van Noord- en Centraal-Amerika (CONCACAF). Deze werd gehouden van 10 januari tot 21 januari 1996.


1996 CONCACAFゴールドカップ (1996 CONCACAF Gold Cup) は、北中米およびカリブ海諸島の国々によって争われる、北中米カリブ海サッカー連盟 (CONCACAF) 主催の、第3回目のCONCACAFゴールドカップである。


Concacaf Gold Cup 1996 spelades i Kalifornien, USA under perioden 9-20 januari 1996. Det var i Los Angeles, San Diego och Anaheim som man spelade. Mexiko vann turneringen före Brasilien och .


Der CONCACAF Gold Cup 1996 war die 13. Ausspielung der Kontinentalmeisterschaft im Fußball für Nord-, Mittelamerika und der Karibik und 3. unter der Bezeichnung "Gold Cup" und fand vom 10. bis 21. Januar in den USA statt.


גביע הזהב 1996

גביע הזהב של CONCACAF 1996 נערך בין ה-10 ל-21 בינואר 1996 בארצות הברית, והיה הטורניר השלישי של גביע הזהב, והמהדורה ה-13 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני. לראשונה בטורניר, השתתפה בו נבחרת אורחת שאינה חברה ב-CONCACAF. הנבחרת שהוזמנה הייתה , ששלחה לטורניר את הנבחרת האולימפית שלה (עד גיל 23).


Золотой кубок КОНКАКАФ 1996

С 10 по 21 января 1996 года в США состоялся 13-й розыгрыш чемпионата КОНКАКАФ, это был третий розыгрыш под наименованием Золотой кубок КОНКАКАФ. Формула розыгрыша была изменена — теперь 9 участников, разбитые на три группы по три страны, в однокруговом турнире разыгрывали выход в полуфиналы. Полуфиналистами стали победители групп и лучшая из команд, занявших в группах вторые места. Впервые на турнир была приглашена команда-гость, ею стала .


La CONCACAF Gold Cup 1996 è stata la 13ª edizione (la 3ª con la formula attuale) di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili organizzato dalla CONCACAF.


1996년 CONCACAF 골드컵(1996 CONCACAF Gold Cup)은 CONCACAF가 개최한 3번째 CONCACAF 골드컵으로, 1996년 1월 10일부터 1월 21일까지 미국 캘리포니아주 로스앤젤레스, 샌디에이고, 애너하임에서 개최되었다.


Золотий кубок КОНКАКАФ 1996

Золотий кубок КОНКАКАФ 1996 () — 13-ий розіграш чемпіонату КОНКАКАФ (третій розіграш під найменуванням Золотий кубок КОНКАКАФ), організований КОНКАКАФ, що відбувся з 10 по 21 січня 1996 року.


1996年美洲金盃（1996 CONCACAF Gold Cup）是中北美洲及加勒比海足球协会举办的第三届美洲金盃。赛事于1996年1月10日至1月21日在美国3座城市举行。本屆參賽球隊共9隊，其中巴西為本屆邀請國。


A Copa Ouro da CONCACAF 1996 foi a 3ª edição da Copa Ouro, o campeonato de futebol da América do Norte e Central e Caribe (CONCACAF).


1996 CONCACAF Altın Kupa, üçüncü CONCACAF Altın Kupa'tır. Katılan ülkeler Kuzey Amerika, Orta Amerika ve Karayipler'de bulunan ülkelerdir. 10 Ocak ve 21 Ocak 1996 tarihleri arası ABD'de gerçekleşmiştir.


Cúp Vàng CONCACAF 1996 là Cúp Vàng CONCACAF lần thứ ba do CONCACAF tổ chức.


Piala Emas CONCACAF 1996 merupakan edisi keempat kejohanan Piala Emas CONCACAF, yang telah dianjurkan oleh persekutuan bola sepak CONCACAF yang telah diadakan bermula pada 10 Januari 1996 hingga 21 Januari 1996 bertempat di Amerika Syarikat.


La Gold Cup 1996 est un tournoi de football qui s'est tenu aux États-Unis, et plus précisément en Californie, du 10 janvier au .


Trzecia edycja międzynarodowych rozgrywek w piłce nożnej Złoty Puchar CONCACAF rozegrana w 1996 roku w USA.


The 1996 CONCACAF Gold Cup was the third edition of the Gold Cup, the football (soccer) championship of North America, Central America and the Caribbean (CONCACAF).


La Copa de Oro de la Concacaf 1996 fue la décimo tercera edición del torneo más importante a nivel de selecciones organizado por la Concacaf. Se realizó del 10 al 21 de enero de 1996 en los Estados Unidos, la novedad que presentó esta edición fue la invitación de la selección de Brasil, aumentándose a 9 los participantes. Se formaron 3 grupos de 3 equipos, clasificándose a las semifinales los primeros de cada grupo más el mejor segundo.


Zlatý pohár CONCACAF 1996 bylo 13. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CONCACAF. Vítězem se stala Mexická fotbalová reprezentace, která tak obhájila titul z minulého ročníku.


كأس كونكاكاف الذهبية 1996

كأس كونكاكاف الذهبية 1996 هو الموسم 13 من  كأس كونكاكاف الذهبية. أقيم خلال الفترة 10 يناير 1996 وحتى 21 يناير 1996، وأشرف على تنظيمه كونكاكاف، وكان عدد الأندية المشاركة فيه  9، وفاز فيه منتخب المكسيك لكرة القدم.


Piala Emas CONCACAF 1996 adalah edisi ke-3 turnamen sepak bola Piala Emas CONCACAF dan yang ke-13 sejak pembentukan Kejuaraan CONCACAF. Turnamen ini diselenggarakan di Amerika Serikat pada tanggal 10 hingga 21 Januari 1996. 9 tim berpartisipasi pada putaran final.


A Zsovtyi Vodi csata a Mikołaj Potocki vezette lengyel hadak és zaporozsjei-tatár seregek összecsapása 1648. május 7-én. A csatában a kozákok vereséget mértek a lengyel nemesi seregre Bohdan Hmelnickij vezetésével, aki egész Ukrajnát lángba borította.


Битка код Жуте Воде (1648)

Битка код Жуте Воде у пролеће 1648. била је прва победа козака у устанку Богдана Хмељницког.


ジョーウチ・ヴォーディの戦い

ジョーウチ・ヴォーディの戦い（； ）は、1648年4月29日から5月16日にかけて、ウクライナのジョーウチ・ヴォーディ周辺で、ボフダン・フメリニツキー率いる・クリミア・ハン国同盟軍と、ポーランド・リトアニア共和国政府軍との間に行われた合戦である。


Die Schlacht bei Schowti Wody (, polnisch: "Żółte Wody") fand vom 29. April bis zum 16. Mai 1648 statt. Sie war die erste Schlacht des Chmelnyzkyj-Aufstandes zwischen den verbündeten Truppen der Saporoger Kosaken unter Bohdan Chmelnyzkyj und der Krimtataren einerseits und den polnisch-litauischen Truppen unter Stefan Potocki andererseits. Die Schlacht wurde nach dem nahe gelegenen Fluss Schowta benannt, an dem sie, beim heutigen Dorf Schowte 20 km nördlich von Schowti Wody (Ukraine), stattfand.


Бітва пад Жоўтымі Водамі

Бітва пад Жоўтымі Водамі (, ) — першая буйная перамога паўсталых казакоў, у саюзе з перакопскімі татарамі (конніца), над польскімі сіламі ў ходзе паўстання Багдана Хмяльніцкага.


Bătălia de la Apele Galbene (în limbile ; ), 29 aprilie – 16 mai 1648), a fost prima mare bătălie a Răscoalei lui Hmelnițki. Numele bătăliei este dat de râul pe malurile căreia s-au dat luptele și de localitatea din apropiere .


Битва под Жёлтыми Водами


Битва під Жовтими Водами

Би́тва під Жо́втими Во́дами ( — ) — битва між військами Речі Посполитої з одного боку і українськими козацько-селянськими військами Богдана Хмельницького та його кримськими союзниками з другого під Жовтими Водами в ході національно-визвольної війни 1648 — 1657 років.


Bitwa nad Żółtymi Wodami – bitwa stoczona między wojskami polskimi a Kozakami w dniach 29 kwietnia-16 maja 1648 r. nad uroczyskiem Żółte Wody. Pierwsza bitwa powstania Chmielnickiego.


Battle of Zhovti Vody (, - literally "yellow waters": April 29 to May 16, 1648) was the first significant battle of the Khmelnytsky Uprising. The name of the battle derived from a nearby Zhovta River.


Zbarazs ostroma: A lengyelországi Zbaraż várát illetve városát 1649. július–augusztus között védték a lengyel csapatok Jeremi Wiśniowiecki herceg vezetése alatt Bohdan Hmelnickijjel és szövetségeseivel szemben. (A galíciai Zbaraż város ma Zbarazs "(Збараж)" néven Ukrajna területén fekszik.)


Опсада Збаража (1649)

Опсада Збаража у лето 1649. била је кључни догађај у устанку Богдана Хмељницког.


Осада Збаража

Битва под Збражем или Осада Збаража — сражение запорожского войска под начальством гетмана Богдана Хмельницкого и его союзников крымских татар во главе с ханом Ислам-Гиреем III с окружённым под Збаражем польским войском в период с 30 июня по 12 августа 1649 года.


Облога Збаража

Обло́га Зба́ража — бої козацького війська під командуванням гетьмана Богдана Хмельницького і його союзників-татар на чолі з ханом Іслам-Ґіреєм III із оточеним під Збаражем польським військом  — 1649 року.


Zbaraż Muharebesi (Lehçe: "Zbaraż", Ukraynaca: "Збараж") 1649'da Hmelnitski Ayaklanması sırasında Kazaklar ve Tatarlar'ın, Lehler'e karşı yapmış olduğu muharebedir. Lehistan-Litvanya Birliği'nin Zbarazh Kalesi'ni kuşatmasıyla başlayan muharebe 1 aydan fazla sürmüştür, Lehistan-Litvanya Birliği'nin askeri direnişinden sonra kuşatmada kaldırılmış ve Zboriv Antlaşması ile sona ermiştir.


Obrona Zbaraża – bitwa obronna przeprowadzona w dniach 10 lipca–22 sierpnia 1649.


The Siege of Zbarazh (, ) was a 1649 battle of the Khmelnytsky Uprising. The Polish–Lithuanian Commonwealth forces held their positions besieged in the Zbarazh Castle until in the aftermath of Battle of Zboriv and the Treaty of Zboriv the hostilities paused and the siege ended. These events were described by Henryk Sienkiewicz in his novel "With Fire and Sword" (1884).


Az 1998-as CONCACAF Arany Kupának ismét az USA adott otthont. A három rendező város Los Angeles, Miami és Oakland volt. A tornán tíz ország válogatottja vett részt, Mexikó megszerezte zsinórban harmadik bajnoki címét is.


De CONCACAF Gold Cup 1998 was de vierde editie van de CONCACAF Gold Cup, het voetbalkampioenschap van Noord- en Centraal-Amerika. Het toernooi werd gehouden in Los Angeles, Miami en Oakland. Het duurde van 1 februari tot 14 februari 1998.


1998 CONCACAFゴールドカップ (1998 CONCACAF Gold Cup) は、北中米およびカリブ海諸島の国々によって争われる、北中米カリブ海サッカー連盟 (CONCACAF) 主催の、第4回目のCONCACAFゴールドカップである。


Concacaf Gold Cup 1998 spelades i Kalifornien och Florida i USA under perioden 1-15 februari 1998. Det var i Los Angeles, Miami och Oakland som man spelade. Mexiko vann turneringen före och Brasilien.


Der CONCACAF Gold Cup 1998 war die 14. Ausspielung der Kontinentalmeisterschaft im Fußball für Nord-, Mittelamerika und der Karibik und 4. unter der Bezeichnung "Gold Cup" und fand vom 1. bis 14. Februar in den USA statt.


גביע הזהב 1998

גביע הזהב של CONCACAF 1998 נערך בין ה-1 ל-15 בפברואר 1998 בארצות הברית, והיה הטורניר הרביעי של גביע הזהב, והמהדורה ה-14 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני. בטורניר השתתפה כנבחרת אורחת.


Золотой кубок КОНКАКАФ 1998

С 10 по 21 января 1998 года в США состоялся 14-й розыгрыш чемпионата КОНКАКАФ, это был 4-й розыгрыш под наименованием Золотой кубок КОНКАКАФ. Формула розыгрыша была вновь изменена — теперь 10 участников, разбитые на две группы по три страны и одну группу из четырёх стран, в однокруговом турнире разыгрывали выход в полуфиналы. Полуфиналистами стали победители групп и команда, занявшая второе место в группе из четырёх стран. Вновь на турнир была приглашена команда-гость, и ею вновь стала .


La CONCACAF Gold Cup 1998 è stata la 14ª edizione (la 4ª con la formula attuale) di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili organizzato dalla CONCACAF.


1998년 CONCACAF 골드컵(1998 CONCACAF Gold Cup)은 CONCACAF가 개최한 4번째 CONCACAF 골드컵으로, 1998년 2월 1일부터 2월 15일까지 미국 로스앤젤레스, 마이애미, 오클랜드에서 개최되었다.


Золотий кубок КОНКАКАФ 1998

Золотий кубок КОНКАКАФ 1998 () — 14-ий розіграш чемпіонату КОНКАКАФ (четвертий розіграш під найменуванням Золотий кубок КОНКАКАФ), організований КОНКАКАФ, що відбувся з 1 по 15 лютого 1998 року.


A "Copa Ouro da CONCACAF de 1998", foi a quarta edição da Copa Ouro, o campeonato de futebol entre as seleções da América do Norte, Central e Caribe. Foi realizada entre os dias 1º e 15 de fevereiro de 1998.


1998 CONCACAF Altın Kupa, dördüncü CONCACAF Altın Kupa'tır. Katılan ülkeler Kuzey Amerika, Orta Amerika ve Karayipler'de bulunan ülkelerdir. 1 Şubat ve 15 Şubat 1998 tarihleri arası ABD'de gerçekleşmiştir.


Piala Emas CONCACAF 1998 merupakan edisi keempat kejohanan bola sepak yang telah dianjurkan oleh CONCACAF bermula pada 1 Februari 1998 sehingga 15 Februari 1998 bertempat di Amerika Syarikat.


La Gold Cup 1998 est un tournoi de football qui s'est tenu aux États-Unis, du au .


Czwarta edycja międzynarodowych rozgrywek w piłce nożnej Złoty Puchar CONCACAF rozegrana w 1998 roku w USA.


The 1998 CONCACAF Gold Cup was the fourth edition of the Gold Cup, the association football championship of North America, Central America and the Caribbean (CONCACAF).


La Copa de Oro de la Concacaf 1998 fue la décimo cuarta edición del máximo torneo de selecciones organizada por Concacaf en los Estados Unidos como sede, realizándose del 1 al 15 de febrero de 1998.


Zlatý pohár CONCACAF 1998 bylo 14. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CONCACAF. Vítězem se stala potřetí v řadě Mexická fotbalová reprezentace.


كأس كونكاكاف الذهبية 1998

كأس كونكاكاف الذهبية 1998 هو الموسم 14 من  كأس كونكاكاف الذهبية. أقيم خلال الفترة 1 فبراير 1998 وحتى 15 فبراير 1998، وأشرف على تنظيمه كونكاكاف، وكان عدد الأندية المشاركة فيه  10، وفاز فيه منتخب المكسيك لكرة القدم.


Piala Emas CONCACAF 1998 adalah edisi ke-4 turnamen sepak bola Piala Emas CONCACAF dan yang ke-14 sejak pembentukan Kejuaraan CONCACAF. Turnamen ini diselenggarakan di Amerika Serikat pada tanggal 1 hingga 15 Februari 1998. 10 tim berpartisipasi pada putaran final.


A Vittorio Venetó-i csata vagy harmadik piavei csata az antant és az olasz csapatok döntő győzelme volt az Osztrák–Magyar Monarchia seregei fölött az első világháborúban az olasz fronton, Vittorio Veneto közelében. A monarchiabeli csapatok olyan vereséget szenvedtek, hogy a Monarchia megbízottai fegyverszünetet kértek Olaszországtól, ezáltal a Monarchia befejezte részvételét az első világháborúban.


De Slag bij Vittorio Veneto werd uitgevochten van 24 oktober tot 3 november 1918 in de buurt van de Italiaanse stad Vittorio Veneto aan het Italiaans front tijdens de Eerste Wereldoorlog. De Italiaanse overwinning betekende het einde van de oorlog aan dit front en bezegelde het lot van Oostenrijk-Hongarije, namelijk de splitsing van het rijk. Het droeg evenals in grote mate bij aan het einde van de gehele oorlog twee weken later.


Битка код Виторија Венета

Битка код Виторија Венета је последња битка италијанског похода у Првом светском рату. Одвијала се од 23. октобра до 3. новембра 1918. Победа Италије изазвала је колапс аустроугарске војске. Неки Италијани сматрају ту битку делом препорода, у коме је Италија добила данашње границе.


ヴィットリオ・ヴェネトの戦い


Die Schlacht bei Vittorio Veneto (oder „Dritte Piaveschlacht“) wurde gegen Ende des Ersten Weltkrieges vom 24. Oktober 1918 bis zum 3. bzw. 4. November 1918 an der italienischen Front in Nordostitalien ausgetragen. Sie führte zum Waffenstillstand von Villa Giusti bei Padua und zur Niederlage Österreich-Ungarns im Krieg gegen Italien.


Бітва пры Віторыа-Венета

Бі́тва пры Віторыа-Вене́та (25 кастрычніка — 3 лістапада 1918 года) — наступальная аперацыя войскаў Антанты ў Першай сусветнай вайне на Італьянскім фронце на рацэ П’явэ.


קרב ויטוריו ונטו

קרב ויטוריו ונטו במלחמת העולם הראשונה נערך בחזית האיטלקית בתאריכים 24 באוקטובר 1918 - 3 בנובמבר 1918, בין הצבא האיטלקי המחוזק בכוחות מבריטניה, צרפת, צ'כוסלובקיה וארצות הברית, ובין הצבא האוסטרו הונגרי. הקרב הסתיים בניצחון האיטלקים והתפוררות הצבא והאימפריה האוסטרו הונגרית והיה מרכיב חשוב בהחלטה לשים קץ למלחמת העולם זמן קצר לאחר מכן.


Bătălia de la Vittorio Veneto, sau a treia bătălia de pe Piave, a fost ultimul conflict armat între Italia și Imperiul Austro-Ungar în timpul Primului Război Mondial. Ea s-a desfășurat între 24 octombrie și 4 noiembrie 1918, în zona dintre râul Piave, Masivul Grappa, Trentino și , și a urmat la câteva luni după eșecul ofensivei austriece din iunie 1918, care nu a reușit să rupă rezistența italiană pe Piave și pe Grappa, și s-a încheiat cu o slăbire gravă a forței și a capacităților de luptă a Armatei cezaro-crăiești.


Битва при Витторио-Венето

Би́тва при Витто́рио-Ве́нето — наступательная операция войск Антанты в Первой мировой войне на Итальянском фронте (на реке Пьяве), проведённая 25 октября — 3 ноября 1918 года.


Vittorio Veneton taistelu oli ensimmäisen maailmansodan taistelu, joka käytiin lähellä Vittorio Veneton kaupunkia Trevison maakunnassa 24. lokakuuta – 3. marraskuuta 1918.


Bitka pri Vittorio Veneto je bila zadnja bitka na italijanskem bojišču v prvi svetovni vojni. Potekala je med 24. oktobrom in 3. novembrom 1918. Italijanska zmaga je končala vojno na italijanskem bojišču, ter zagotovila razpad Avstro-Ogrske monarhije in pripomogla h končanju prve svetovne vojne dva tedna pozneje.


La battaglia di Vittorio Veneto o terza battaglia del Piave fu l'ultimo scontro armato tra Italia e Impero austro-ungarico nel corso della prima guerra mondiale. Si combatté tra il 24 ottobre e il 4 novembre 1918 nella zona tra il fiume Piave, il Massiccio del Grappa, il Trentino e il Friuli e seguì di pochi mesi la fallita offensiva austriaca del giugno 1918 che non era riuscita a infrangere la resistenza italiana sul Piave e sul Grappa e si era conclusa con un grave indebolimento della forza e della capacità di combattimento dell'Imperial regio Esercito.


비토리오 베네토 전투(Battle of Vittorio Veneto)는 1차 세계 대전중 이탈리아 베니스 북쪽 비토리오 베네토 근처에서 1918년 10월 24일부터 11월 3일에 걸쳐서 일어났던 전투이다.


Битва при Вітторіо-Венето

Битва при Вітторіо-Венето (25 жовтня 1918 — 3 листопада 1918) — наступальна операція італійських військ, що призвело до прориву австро-угорського фронту, внаслідок чого австрійський уряд був змушений прохати про перемир'я. Завершальна операція Італійського фронту Першої світової війни.


維托里奧·維內托戰役（Battle of Vittorio Veneto）是第一次世界大戰義大利戰場的一次決定性戰役，於1918年10月24日至11月3日在維托里奧·維內托（Vittorio Veneto）一地爆發，由義大利軍獲得勝利告終，標誌著一戰義大利戰線的終結，並進而引發了奧匈帝國的崩潰，兩週後，第一次世界大戰亦結束。


A Batalha de Vittorio Veneto ocorreu entre 24 de outubro e 3 de novembro de 1918, em Vittorio Veneto, durante a campanha italiana na Primeira Guerra Mundial. A vitória italiana determinou o colapso do exército austro-húngaro e o final da primeira guerra na frente italiana.


Slaget ved Vittorio Veneto ble utkjempet mellom 25. oktober og 3. november 1918 ved Vittorio Veneto på den italienske fronten under første verdenskrig. Den italienske seieren markerte avslutningen av krigen ved dette frontavsnittet, og sikret oppløsningen av dobbelmonarkiet Østerrike-Ungarn, og ble slik instrumentell i forhold til den våpenhvilen Tyskland måtte inngå to uker senere på Vestfronten.


Trận Vittorio Veneto là trận đánh diễn ra từ ngày 24 tháng 10 đến ngày 3 tháng 11 năm 1918 giữa Ý và Đế quốc Áo-Hung tại Vittorio Veneto trong Chiến tranh thế giới thứ nhất. Đây cũng là trận đánh cuối cùng của mặt trận Ý trong đệ nhất thế chiến với thắng lợi thuộc về Ý và sau thất bại ở trận này, ngày 3 tháng 11 năm 1918, Đế quốc Áo-Hung đã đầu hàng các nước phe Hiệp ước và chẳng lâu sau đó Đế quốc Áo-Hung cũng tan rã vào ngày 16 tháng 11 năm 1918.


La bataille de Vittorio Veneto (ou troisième bataille du Piave) est une bataille qui se déroula au cours de la Première Guerre mondiale dans le Nord-Est de l'Italie du au 3 ou . Elle se solda par une victoire italienne et scella la désintégration de l'Autriche-Hongrie.


Bitwa pod Vittorio Veneto – bitwa stoczona w czasie I wojny światowej (24 października - 3 listopada 1918) pomiędzy armią austro-węgierską a wojskami włoskimi wspomaganymi przez pozostałe państwa koalicji.


The Battle of Vittorio Veneto was fought from 24 October to 3 November 1918 (with an armistice taking effect 24 hours later) near Vittorio Veneto on the Italian Front during World War I. The Italian victory marked the end of the war on the Italian Front, secured the dissolution of the Austro-Hungarian Empire and contributed to the end of the First World War just one week later. The battle led to the capture of over 5,000 artillery pieces and over 350,000 Austro-Hungarian troops, including 120,000 Germans, 83,000 Czechs and Slovaks, 60,000 South Slavs, 40,000 Poles, several tens of thousands of Romanians and Ukrainians, and 7,000 Italians and Friulians.


La batalla de Vittorio Veneto enfrentó a las fuerzas armadas del Reino de Italia con las del Imperio austrohúngaro durante la Primera Guerra Mundial y significó la derrota definitiva del Imperio. Aconteció entre los días 23 de octubre y 2 de noviembre de 1918 en la localidad del mismo nombre, en la provincia de Treviso al norte de Italia, cerca de la actual frontera con Austria.


Bitva u Vittorio Veneta bylo vojenské střetnutí mezi Rakousko-Uherskem a Dohodou v závěru první světové války. V bitvě, která se odehrála od 24. října až do uzavření příměří 3. listopadu, došlo k finálnímu prolomení italské fronty na řece Piavě nedaleko města Vittorio Veneto. Bitva proto bývá označována jako třetí bitva na Piavě. Italského vítězství a průlomu fronty bylo dosaženo i díky silné demoralizaci rakousko-uherských jednotek. Do italského zajetí padlo v bitvě a krátce po ní téměř 450 000 zajatců hroutící se monarchie. Ještě během boje došlo k vyjednávání o příměří, které bylo zástupci rozpadajícího se Rakousko-Uherska podepsáno ve Ville Gusti nedaleko Padovy 3. listopadu.


معركة فيتوريو فينيتو

معركة فيتوريو فينيتو وقعت في 24 أكتوبر وانتهت في 3 ن،فمبر 1918 وانتصر فيها الإيطالي،ن انتصارًا حاسمًا. تُعتبر هذه المعركة هي نهاية الحملة الإيطالية في الحرب العالمية الأولى ونهاية الإمبراطورية النمساوية المجرية.


Pertempuran Vittorio Veneto adalah sebuah pertempuran yang berlangsung dari tanggal 24 Oktober hingga 3 November 1918 di dekat wilayah Vittorio Veneto di Front Italia selama Perang Dunia I. Kemenangan Italia dalam pertempuran ini mengakhiri perang di Front Italia, memastikan pembubaran Kekaisaran Austria-Hongaria dan membantu mengakhiri Perang Dunia I dalam waktu kurang dari dua minggu kemudian.


A Gallipoli-félsziget ostroma 1915. február 19-től 1916. január 9-ig tartó csata volt, melynek során a védekező török hadsereg sikerrel védte meg a Dardanellák tengerszorost a támadó brit és francia erőkkel szemben.


De Gallipoliveldtocht, ook bekend als de Dardanellenveldtocht, de Slag om Gallipoli of de Slag om Çanakkale, vond plaats op het schiereiland Gallipoli in het Ottomaanse Rijk (in hedendaags Turkije) van 25 april 1915 tot 9 januari 1916, tijdens de Eerste Wereldoorlog. Een gezamenlijke Britse en Franse operatie werd opgezet om de Ottomaanse hoofdstad, Istanboel te veroveren en om een zeeroute naar Rusland veilig te stellen. De poging mislukte met zware verliezen aan beide zijden. De veldtocht betekende een belangrijke overwinning voor de Turken en een grote nederlaag voor de geallieerden.


Галипољска кампања

Галипољска операција је вођена у Првом светском рату и током ње су снаге Антанте покушале да овладају Галипољским полуострвом и Дарданелима да би себи омогућиле приступ Цариграду са крајњим циљем његовог заузимања чиме је планирано да се из даљег тока рата избаци Османско царство. Борбе су отпочеле 25. априла 1915. године искрцавањем трупа Антанте, а окончале су се 9. јануара 1916. године потпуним повлачењем инвазионих трупа. Нарочито тешке губитке доживеле су експедиционе снаге Аустралије и Новог Зеланда.


ガリポリの戦い（ガリポリのたたかい、、）は、第一次世界大戦中、連合軍が同盟国側のオスマン帝国の首都イスタンブール占領を目指し、エーゲ海からマルマラ海への入り口にあたるダーダネルス海峡の西側のガリポリ半島（現・トルコ領ゲリボル半島）に対して行った上陸作戦。ガリポリ半島とは英語名であり、現在トルコ語でゲリボル半島と呼ばれている。また、ガリポリ（ゲリボル）の町は半島の付け根にあり、主戦場から外れている。イギリスではこの戦いをと、トルコではチャナッカレの戦い（トルコ語: Çanakkale Savaşı）と呼ぶ。


Slaget vid Gallipoli var ett fältslag under första världskriget som ägde rum mellan 25 april 1915 och 9 januari 1916 på den turkiska halvön Gallipoli, där brittiska, franska, västafrikanska, indiska, newfoundländska, nyzeeländska samt australiska styrkor genomförde en operation vars mål var att inta Istanbul.


Die Schlacht von Gallipoli wurde während des Ersten Weltkriegs vor und auf der türkischen Halbinsel Gallipoli (türkisch: "Gelibolu Yarımadası") auf der europäischen Seite der Dardanellen (türkisch: "Çanakkale Boğazı"), aber auch auf der asiatischen Seite der Meerenge, zwischen Ägäis und Marmarameer ausgetragen. Die Entente-Mächte wollten später in einer gemeinsamen Operation die Halbinsel besetzen und sie als Ausgangsbasis für die Eroberung der osmanischen Hauptstadt Istanbul nutzen, scheiterten jedoch an den Verteidigern. Die Schlacht forderte auf beiden Seiten insgesamt 100.000 Tote und 250.000 Verwundete, was fast der Hälfte der zum Einsatz gekommenen Soldaten entspricht. In der Türkei nennt man die Operation nach der an der Meerenge gelegenen Stadt Çanakkale "Çanakkale Savaşı" („Krieg von Çanakkale“). Im englischen Sprachraum ist sie als "Dardanelles Campaign" oder "Gallipoli Campaign" („Dardanellen-“ bzw. „Gallipolifeldzug“) bekannt. Der 25. April als Jahrestag der Landung auf Gallipoli wird noch heute in Australien, Neuseeland und Tonga als nationaler Gedenktag (ANZAC Day) begangen.


Дарданэльская аперацыя

Дарданэ́льская апера́цыя ("Галіпалійская бітва"; "Бітва пры Чанакале"; ; ) (19 лютага 1915 — 9 студзеня 1916) — маштабная ваенная аперацыя, разгорнутая ў ходзе Першай сусветнай вайны па ініцыятыве Уінстана Чэрчыля краінамі Антанты, галоўным чынам Брытанскай імперыяй, з мэтай захопу Канстанцінопаля, вываду Турцыі з вайны і адкрыцця марскога шляху ў Расію.


מערכת גליפולי

מערכת גליפולי הייתה מערכה שהתנהלה במלחמת העולם הראשונה מאפריל 1915 עד ינואר 1916 בחצי האי גליפולי שממערב למצרי הדרדנלים, בין כוחות האימפריה הבריטית בסיוע צרפתי לבין כוחות האימפריה העות'מאנית. הכוחות הבריטיים ניסו לפלוש לחוף גליפולי שבאימפריה העות'מאנית, במטרה לפתוח נתיב אספקה ימי לרוסיה, שנמליה בים השחור היו נתונים תחת סגר מאז כניסת טורקיה למלחמה, ואולי אף לתפוס את הבירה העות'מאנית קונסטנטינופול (כיום איסטנבול). הניסיון כשל והותיר 113,350 חיילים הרוגים ו־230,305 פצועים משני הצדדים. 46,909 מן ההרוגים היו בריטים, אוסטרלים, ניו זילנדים, קנדים והודים. כמו כן נהרגו 9,798 צרפתים. בסך הכל מדינות ההסכמה איבדו כ-56,707 איש. מן הצד העות'מאני נהרגו 56,643 איש.


Εκστρατεία της Καλλίπολης

Η Εκστρατεία της Καλλίπολης ή Μάχη της Καλλίπολης (), ήταν πολεμική επιχείρηση της Εγκάρδιας Συνεννόησης, από τις 25 Απριλίου 1915 μέχρι τις 9 Ιανουαρίου 1916, για την κατάληψη της χερσονήσου της Καλλίπολης, τμήμα της Οθωμανικής Αυτοκρατορίας που είχε πρόσφατα ενταχθεί στις Κεντρικές Δυνάμεις, οπόταν και βρετανικά, γαλλικά και αποικιακά στρατεύματα επιχείρησαν, αποτυχημένα, να καταλάβουν τα στενά των Δαρδανελίων ώστε να αποκαταστήσουν τη θαλάσσια τροφοδοσία της Ρωσικής Αυτοκρατορίας, κατά τη διάρκεια του Πρώτου Παγκοσμίου Πολέμου.


Campania Gallipoli, denumită și Campania din Dardanele, bătălia de la Gallipoli sau bătălia de la Çanakkale (în ), a fost o campanie a Primului Război Mondial ce a avut loc între 25 aprilie 1915 și 9 ianuarie 1916 în Peninsula Gallipoli (Gelibolu în Turcia modernă) din Imperiul Otoman. Peninsula formează malul nordic al Dardanelelor, o strâmtoare ce furniza o cale maritimă către Imperiul Rus, unul dintre statele Antantei din timpul războiului. Intenționând să asigure controlul asupra acestei rute, aliații Rusiei, Regatul Unit și Franța, au lansat un atac naval urmat de o debarcare pe peninsulă, cu scopul de a captura capitala otomană Constantinopol (astăzi Istanbul). Atacul naval a fost respins și, după opt luni de lupte, cu multe pierderi de ambele părți, campania terestră a fost abandonată, iar forța de invazie a fost retrasă în Egipt.


Дарданелльская операция

Дарданелльская операция (Галлиполийское сражение; Битва при Чанаккале; ; ) — масштабная военная операция, длившаяся с 19 февраля 1915 по 9 января 1916 и развёрнутая в ходе Первой мировой войны по инициативе Уинстона Черчилля странами Антанты, главным образом Британской империей, с целью захвата Стамбула, вывода Турции из войны и открытия морского пути в Россию.


Gallipolin taistelu käytiin ensimmäisessä maailmansodassa Ison-Britannian ja Osmanien valtakunnan välillä 19. helmikuuta 1915 – 9. tammikuuta 1916.


Bitka za Galipoli je neuspela pomorska in kopenska vojaška operacija zavezniških sil, da bi se prebili skozi Dardanele. Namen operacije je bil prisiliti Osmansko cesarstvo, da bi izstopilo iz vojne, in odpreti pomorsko pot do Rusije. Pomorska akcija se je začela 18. marca 1915, ker prvi napad vojnih ladij ni bil uspešen, akcijo 18. marca ponovijo vendar tudi ta ne da zadostnih rezultatov, zato se 25. aprila začne kopenski del operacije. Na obalah polotoka Galipoli se izkrcajo čete, ki jih sestavljajo večinoma Britanci, Avstralci in Novozelandci (ANZAC). Osmanska obramba je bila na začetku šibka. ponekod pa jo sploh ni bilo vendar se je kmalu okrepila. Zavezniške sile so se po več neuspelih ofenzivah umaknile in tako je polotok Galipoli 6. januarja 1916 zapustil zadnji vojak. Pobudnik operacije Winston Churchill je moral zaradi neuspeha operacije odstopiti.


Галиполска операция

Галиполската операция или още Дарданелска операция, битка при Галиполи или битка при Чанаккале (; ) е изключително важно сражение през Първата световна война между силите на Антантата и Османската империя, протекло на полуостров Галиполи (Gelibolu в съвременна Турция) в Османската империя между 25 април 1915 и 9 януари 1916 г. Полуостровът образува северния бряг на пролива Дарданели, морски път към Руската империя, една от участничките в Антантата по време на войната. Великобритания и Франция започват атака по море с намерението да завладеят пролива, последвана от десант на полуострова, с крайна цел завладяване на османската столица Константинопол (днес Истанбул). Атаката по море е отблъсната и след 8-месечни боеве с много жертви и от двете страни операцията е прекратена и десантните войски са евакуирани в Египет.


গ্যালিপলির যুদ্ধ

গ্যালিপলি অ‌ভিযান ছিল প্রথম বিশ্বযুদ্ধকালীন সময়ে গ্যালিপলি উপদ্বীপে একটি যৌথ আক্রমণ যেটি গ্যালিপলির যুদ্ধ (তুর্কি ভাষায় জানাক্কালে যুদ্ধ) নামেও পরিচিত| ক্যাম্পেইনটি ২৫শে এপ্রিল, ১৯১৫ থেকে শুরু করে ৯ই ফেব্রুয়ারি, ১৯১৬ পর্যন্ত চলমান ছিল| এই খন্ডযুদ্ধে ব্রিটিশ ও ফরাসিরা যৌথভাবে অট্টোমান সাম্রাজ্য ও জার্মানির বিরুদ্ধে লড়েছিলো|


La campagna di Gallipoli, conosciuta anche come battaglia di Gallipoli, campagna dei Dardanelli o battaglia di Çanakkale (dal turco: "Çanakkale Savaşı"), fu una campagna militare intrapresa nella penisola di Gallipoli dagli Alleati nel corso della prima guerra mondiale per facilitare alla Royal Navy e alla Marine nationale il forzamento dello stretto dei Dardanelli al fine di occupare Costantinopoli, costringere l'Impero ottomano a uscire dal conflitto e ristabilire le comunicazioni con l'Impero russo attraverso il Mar Nero.


கலிப்பொலி போர்த்தொடர்

கலிப்பொலி போர்த்தொடர் ("Gallipoli Campaign") என்பது முதலாம் உலகப் போரின் போது துருக்கியில் கலிப்பொலி என்ற இடத்தில் ஏப்ரல் 25, 1915 முதல் சனவரி 9, 1916 வரை இடம்பெற்ற போர் நடவடிக்கை ஆகும். இப்போர் நடவடிக்கை உதுமானியப் பேரரசின் தலைநகரான கொன்சுதாந்திநோபிள் நகரை கைப்பற்றி அதன் மூலம் உருசியாவுக்கான கடற்பயணத்தை இலகுவாக்குவதற்காக பிரித்தானியப் பேரரசு மற்றும் பிரெஞ்சுப் படைகள் மேற்கொண்ட ஒரு கூட்டு நடவடிக்கை ஆகும். இந்நடவடிக்கை கூட்டுப் படைகளுக்கு பெரும் தோல்வியில் முடிவடைந்ததோடு, இரு தரப்பிலும் பலத்த உயிர்ச்சேதத்தை உண்டு பண்ணியது.


갈리폴리 전역 또는 다르다넬스 전역은 제1차 세계대전 때 영국, 프랑스 연합군이 오스만 제국 다르다넬스 해협의 겔리볼루 반도(갈리폴리 반도)에서 벌인 일련의 상륙 전투이다.


Дарданельська операція

Дардане́льська опера́ція () — військова операція, яку почали 1915 року з метою захоплення країнами Антанти, головним чином Великою Британією, чорноморських проток Дарданелли та Босфор, а також Стамбула.


نبرد گالیپولی

نبرد گالیپولی یا نبرد چناق‌قلعه ، نام جنگی است که در جنگ جهانی اول بین امپراتوری عثمانی و نیروهای ائتلافی (انگلستان، فرانسه و اَنزَکها) در تنگه داردانل در گرفت. این نبرد که بیش از هشت ماه طول کشید در ۲۵ آوریل سال ۱۹۱۵ میلادی آغاز شد و سرانجام در دسامبر سال ۱۹۱۵ با شکست نیروهای ائتلافی به پایان رسید. و در پایان از هر دو جبههٔ متفقین و متحدین بیش از نیم میلیون نفر کشته و زخمی برجای ماند. در این نبرد کشتی‌های نیروی دریایی متفقین آسیب زیادی دیدند اما در پایان آنان فاتح جنگ جهانی اول شدند. مصطفی کمال آتاتورک، افسر ترک در جنگ گالیپولی به شهرت رسید و پس از پایان جنگ و فروپاشی امپراتوری عثمانی بنیانگذار ترکیه نوین شد.


加里波利之战（英文：Battle of Gallipoli），又称达达尼尔战役（Dardanelles Campaign），是第一次世界大战中土耳其加里波利半岛的一场攻堅战役。它始于一个英国法国联盟的海军行动，戰略目標為突入达达尼尔海峡、打通博斯普鲁斯海峡，然后占领奥斯曼帝国首都伊斯坦堡。在土耳其此战称为恰纳卡莱之战（土耳其语：Çanakkale Savaşlari）。


A Campanha de Galípoli, também conhecida como Batalha dos Dardanelos, teve como palco a península de Galípoli () na Turquia, de 25 de abril de 1915 a 9 de janeiro de 1916, durante a Primeira Guerra Mundial. Foi uma das campanhas mais custosas e trágicas da guerra. Forças britânicas, francesas, australianas e neozelandesas desembarcaram em Galípoli, numa tentativa de invasão da Turquia e captura do estreito de Dardanelos. A tentativa falhou, com pesadas perdas para ambos os lados. Os aliados se retiraram do local durante os meses de dezembro de 1915 e janeiro de 1916.


La batalla de Gal·lípoli o campanya dels Dardanels, fou una operació militar de la Primera Guerra Mundial que es desenvolupà a la península de Gal·lípoli entre febrer de 1915 i gener de 1916. L'operació s'inicià com un esforç conjunt del Regne Unit i França per obrir un nou front a l'est contra l'Imperi Otomà, aliat de les potències centrals, i finalment capturar la seva capital, Constantinoble (avui Istanbul). Per aconseguir-ho, les forces aliades havien de desembarcar a la península de Gal·lípoli, a la banda europea de l'estret dels Dardanels i obrir-se pas fins a arribar a Constantinoble. L'intent fou un fracàs i les tropes aliades, després de mantenir uns precaris caps de pont a la península, retiraren les tropes el gener de 1916. A Turquia l'operació es coneix com a "Çanakkale Savaşları", per raó de l'escenari on va tenir lloc (la província de Çanakkale).


Slaget om Gallipoli var en større operasjon under den første verdenskrig som fant sted på den tyrkiske halvøya Gallipoli fra april 1915 til januar 1916. En kombinert britisk-fransk ekspedisjon ble etablert for å erobre Det osmanske rikets hovedstad Konstantinopel (dagens Istanbul). Angrepet mislyktes og begge sider hadde store tap. På britisk side var marineminister Winston Churchill en av forkjemperne for operasjonen, og da den mislyktes ble han tvunget til å gå av.


Çanakkale Savaşı veya Çanakkale Muharebeleri, I. Dünya Savaşı sırasında 1915-1916 yılları arasında Gelibolu Yarımadası'nda Osmanlı İmparatorluğu ile İtilaf Devletleri arasında yapılan deniz ve kara muharebeleridir. İtilaf Devletleri; Osmanlı İmparatorluğu'nun başkenti İstanbul'u alarak İstanbul ve Çanakkale boğazlarının kontrolünü ele geçirmek, Rusya ile güvenli bir erzak tedarik ve askeri ikmal yolu açmak, başkent İstanbul'u zapt etmek suretiyle Almanya'nın müttefiklerinden birini savaş dışı bırakarak İttifak Devletleri'ni zayıflatma amaçları ile ilk hedef olarak Çanakkale Boğazı'nı seçmişlerdir. Ancak saldırıları başarısız olmuş ve geri çekilmek zorunda kalmışlardır. Kara ve deniz savaşı sonucunda iki taraf da çok ağır kayıplar vermiştir.


Chiến dịch Gallipoli còn gọi là Trận Gallipoli, kéo dài từ tháng 4 tới tháng 12 năm 1915, do quân Hiệp Ước Anh - Pháp phát động nhằm chiếm thủ đô của Đế chế Ottoman là Constantinopolis (nay là Istanbul). Được xem là chiến dịch đổ bộ lớn nhất và tham vọng nhất trong cuộc Chiến tranh thế giới thứ nhất, cuộc tấn công thất bại với thiệt hại nặng nề cho cả hai phía. Thảm họa Gallipoli của liên quân đã thể hiện sự ngu xuẩn của chiến tranh, khi các chỉ huy bất lực đẩy những người lính dũng cảm đến những cái chết vô ích. Đại thắng này mang lại vinh quang cho tướng Thổ Mustafa Kemal Pasha, khiến ông trở thành một vị anh hùng bách thắng của người Thổ. Trong khi ấy, thảm họa này được coi là một đòn giáng nặng nề vào phe Entente ở vùng Balkan.


Die Slag van Gallipoli het tussen 25 April 1915 en 9 Januarie 1916 tydens die Eerste Wêreldoorlog plaasgevind op die Gallipoli-skiereiland in Turkye. Britse en Franse magte het gesamentlik 'n operasie van stapel gestuur om die Ottomaanse hoofstad, Konstantinopel, oor te neem en sodoende 'n seeroete na Rusland te waarborg. Dit sou voorrade na die Russiese magte aan die oosfront verseker en die Duitsers aan daardie front onder groot druk plaas. Die poging het egter misluk en tot swaar verliese aan albei kante gelei.


Kempen Gallipoli adalah pertempuran yang terjadi dalam Perang Dunia Pertama di Gallipoli dari April 1915 sehingga Disember 1915 . Operasi gabungan Britain dan Perancis dilaksanakan untuk merebut ibu kota Empayar Turki Uthmaniyah, Istanbul dan menyediakan laluan laut yang aman untuk perdagangan tentera dan agrikultur dengan Rusia. Usaha ini gagal, dan kedua belah pihak kehilangan jumlah tentera yang agak besar.


La bataille des Dardanelles, également appelée bataille de Gallipoli (ou "campagne des Dardanelles", ou "campagne de Gallipoli"), est un affrontement de la Première Guerre mondiale qui opposa l'Empire ottoman aux troupes britanniques et françaises dans la péninsule de Gallipoli dans l'actuelle Turquie du 18 mars 1915 au 9 janvier 1916.


Bitka o Gallipoli alebo bitka o Çannakale alebo operácia Dardanely bolo ozbrojené stretnutie medzi jednotkami Britského impéria, Francúzska a Osmanskej ríše, ktoré sa odohrávalo od apríla 1915 do januára 1916 na polostrove Gallipoli (dnes Gelibolu) v Turecku. Operácia mala za cieľ obsadiť prieliv Dardanely a získať tak prístup do Marmarského mora, čím by bolo ohrozené hlavné mesto Turecka Istanbul. Operácia tak mala zabezpečiť bezpečné spojenie pre vojenskú a hospodársku pomoc Rusku. Tento pokus však zlyhal za ťažkých strát na oboch stranách.


Bitwa o Gallipoli – bitwa toczona od 25 kwietnia 1915 do 9 stycznia 1916 roku, która w założeniu ententy miała być początkiem większej operacji mającej za zadanie zdobycie Stambułu (stolicy Imperium Osmańskiego), przejęcie kontroli nad cieśninami tureckimi, odblokowanie drogi dostaw wojskowych do Rosji i wyeliminowanie z I wojny światowej Imperium Osmańskiego. Operacja ta zakończyła się fiaskiem państw ententy. Łącznie straty obu stron wyniosły 131 tys. zabitych i 262 tys. rannych. Była to największa operacja desantowa I wojny światowej.


The Gallipoli campaign was a military campaign in the First World War that took place on the Gallipoli peninsula (Gelibolu in modern Turkey), from 17 February 1915 to 9 January 1916. The Entente powers, Britain, France and Russia, sought to weaken the Ottoman Empire, one of the Central Powers, by taking control of the Turkish straits. This would expose the Ottoman capital at Constantinople to bombardment by Allied battleships and cut it off from the Asian part of the empire. With Turkey defeated, the Suez canal would be safe, and a year-round Allied supply route could be opened through the Black Sea to warm water ports in Russia.


La batalla de Galípoli o batalla de los Dardanelos se libró en la península turca de Galípoli en 1915, durante la Primera Guerra Mundial. La campaña se conoce en Turquía con el nombre de "Çanakkale Savaşlari" (Guerra de Çanakkale). En el Reino Unido se le llama «Campaña de los Dardanelos», mientras que en Australia y Nueva Zelanda se la conoce como la «batalla de Galípoli».


V bitvě o Gallipoli (1915–1916), v rámci první světové války vedené Velkou Británií a Francií proti Osmanské říši, šlo o kontrolu strategicky důležitého Dardanelského průlivu, tedy o přístup k Marmarskému moři a tím i o možnost napadnout tehdejší hlavní město Istanbul. V Turecku je tato bitva známa jako bitva o Çanakkale (podle města na asijské straně průlivu), v britské historiografii se hovoří o operaci Dardanely ("Dardanelles Campaign", zřídka "Gallipoli Campaign"). Gallipoli, turecky Dardanelles, je poloostrov v evropské části Turecka, který tvoří severní stranu průlivu Dardanely.


Slaget ved Gallipoli fandt sted på den tyrkiske halvø Gallipoli i 1915 under 1. verdenskrig. En kombineret fransk/britisk operation blev dannet for at erobre den osmanniske hovedstad Konstantinopel. Forsøget mislykkedes dog, og man anslår, at 131.000 soldater døde og 262.000 blev såret.


حملة جاليبولي

حملة جاليبولي أو حملة الدردنيل أو معركة جناق قلعة هي حملة عسكرية شنتها قوات بريطانية وفرنسية مشتركة خلال الحرب العالمية الأولى بهدف احتلال العاصمة العثمانية إسطنبول، دارت معارك الحملة في شبه الجزيرة جاليبولي على مضيق الدردنيل عام 1915، باءت جهود الحملة بالفشل وقتل ما قُدّر عدده بحوالي 55 ألف جندي من قوات التحالف (بريطانيا، أستراليا، نيوزيلندا، فرنسا) وحوالي 90 ألف جندي عثماني ومئات الآلاف من الجرحى من الطرفين.


การทัพกัลลิโพลี

การทัพกัลลิโพลี ยังเป็นที่รู้จักกันคือ การทัพดาร์ดะเนลส์ ยุทธการที่กัลลิโพลี หรือ ยุทธการที่ชานักคาแล() เป็นการทัพในสงครามโลกครั้งที่หนึ่งที่เกิดขึ้นบนคาบสมุทรกัลลิโพลี(ปัจจุบันคือ เกลิโบลูในประเทศตุรกี) ตั้งแต่วันที่ 17 กุมภาพันธ์ ค.ศ. 1915 ถึง 9 มกราคม ค.ศ. 1916 ฝ่ายมหาอำนาจไตรภาคี ได้แก่ บริติช ฝรั่งเศส และรัสเซีย ได้พยายามที่จะทำให้จักรวรรดิออตโตมันอ่อนแอลง หนึ่งสมาชิกประเทศในฝ่ายมหาอำนาจกลาง โดยเข้าควบคุมช่องแคบที่เป็นเส้นทางการขนส่งสินค้าไปยังจักรวรรดิรัสเซีย การโจมตีป้อมปราการออตโตมันของฝ่ายสัมพันธมิตรที่ทางเข้าของช่องแคบดาร์ดะเนลส์ในเดือนกุมภาพันธ์ ค.ศ. 1915 ได้ประสบความล้มเหลว และตามมาด้วยการยกพลขึ้นบกบนคาบสมุทรกัลลิโพลีในเดือนเมษายน ค.ศ. 1915 เพื่อเข้ายึดครองกรุงอิสตันบลู(คอนสแตนติโนเปิล) เมืองหลวงของออตโตมัน


Kampanye Gallipoli adalah pertempuran yang terjadi di Gallipoli dari April 1915 sampai Desember 1915 selama Perang Dunia I. Operasi gabungan Britania Raya dan Prancis dilaksanakan untuk merebut ibu kota Kesultanan Utsmaniyah, Istanbul dan menyediakan rute laut yang aman untuk perdagangan militer dan agrikultur dengan Rusia. Usaha ini gagal, dan kedua belah pihak menderita korban jiwa yang besar.


A második artois-i csata 1915 májusában és júniusában dúlt Franciaország északi részén a támadó francia és a védekező császári német csapatok között.


Lorettoslaget, även benämnt andra slaget vid Artois, var ett slag under första världskriget och utkämpades från maj till juni 1915 i området kring Lens och Arras. Ententen anfördes av bland andra och tyskarna av Rupprecht av Bayern. Namnet på slaget kommer av kapellet Notre-Dame-de-Lorette, beläget norr om Arras. Förlusterna i detta slag var för fransmännen 102 500 varav 35 000 döda, drygt 27 000 för engelsmännen och drygt 73 000 för tyskarna.


Die Lorettoschlacht (benannt nach der Kapelle Notre-Dame-de-Lorette) bei Lens und Arras, deutscherseits auch als Frühjahrsschlacht bei La Bassée und Arras, von den Franzosen als Deuxième bataille de l’Artois bezeichnet, war eine der für den Ersten Weltkrieg typischen ergebnislosen Schlachten.


Другая бітва пры Артуа

Друга́я бі́тва пры Артуа́ (9 мая 1915 — 18 чэрвеня 1915) — няўдалае сумеснае наступленне войскаў Антанты на пазіцыі германскай арміі ў Артуа, падчас Першай сусветнай вайны.


קרב ארטואה השני

קרב ארטואה השני היה אחד מקרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הקרב נערך בארטואה בין ה-9 במאי ל-18 ביוני 1915, ובעיקרו היה התקפה צרפתית על הגרמנים, עם סיוע של חיל המשלוח הבריטי מצפון לחזית הלחימה הצרפתית, וזאת כדי לשבור את קיפאון מלחמת החפירות ששרר בחזית המערב מאז המרוץ אל הים, בסתיו 1914. למרות הצלחות ראשוניות, גם יוזמה זו, כמו אחרות לפניה ואחריה, משני הצדדים, נדונה לכישלון רווי דם. עם זאת, קרב ארטואה השני גרם להפסקת המתקפה הגרמנית בקרב איפר השני.


Вторая битва при Артуа

Вторая битва при Артуа — неудачное совместное наступление войск Антанты на позиции германской армии, в Артуа, во время Первой мировой войны, 9 мая — 18 июня 1915 года.


La seconda battaglia dell'Artois (per i tedeschi "Lorettoschlacht", dal nome dell'altopiano di Lorette) fu una battaglia del fronte occidentale della prima guerra mondiale, combattuta contemporaneamente alla seconda battaglia di Ypres.


Друга битва при Артуа

Друга битва при Артуа ( та ; 9 травня — 18 червня 1915) — невдала наступальна операція військ Антанти на Західного фронту за часів Першої світової війни.


La bataille de l'Artois (appelée aussi première bataille d'Artois ou seconde bataille de l'Artois, en allemand Lorettoschlacht), est une bataille qui se déroule sur le front Ouest pendant la Première Guerre mondiale, du 9 mai au . Elle a lieu au même moment que la deuxième bataille d'Ypres. Bien que les troupes françaises, sous les ordres du général d'Urbal remportent plusieurs succès, l'issue de la bataille reste indécise. En soutien, les Britanniques déclenchent deux attaques, et Festubert. C'est la dernière offensive du printemps 1915, suivie par une interruption des combats jusqu'en septembre 1915. À cette date débutent la seconde bataille de Champagne et la troisième bataille de l'Artois.


The Second Battle of Artois (, ) from 9 May to 18 June 1915, took place on the Western Front during the First World War. A German-held salient from Reims to Amiens had been formed in 1914 which menaced communications between Paris and the unoccupied parts of northern France. A reciprocal French advance eastwards in Artois could cut the rail lines supplying the German armies between Arras and Reims. French operations in Artois, Champagne and Alsace from November–December 1914, led General Joseph Joffre, Generalissimo (Commander in Chief) and head of Grand Quartier Général (GQG), to continue the offensive in Champagne against the German southern rail supply route and to plan an offensive in Artois against the lines from Germany supplying the German armies in the north.


Pertempuran Artois Kedua terjadi pada tanggal 9 - 15 Mei 1915 di blok Barat Perang Dunia I. Pertempuran ini merupakan serangan di akhir musim semi tahun 1915.


A verszinikiai csatára (más forrásokban hadrianopoliszi csata) 813. június 22-én került sor Verszinikiánál, Hadrianopolisz közelében az I. Mihály (Mikhaél) császár vezette bizánci és a Krum bolgár kán vezette haderő között.


ヴェルシニキアの戦いは、813年にトラキアのヴェルシニキア要塞で行われた、クルム・ハーンとミカエル1世ランガベーとの間で行われた戦いである。ブルガリアが決定的な勝利をおさめた。


Die Schlacht von Adrianopel vom 22. Juni 813 wird auch Schlacht von Wersinikia (oder Bersinikia bzw. Versinikia) genannt. Sie war der Versuch des Byzantinischen Reichs, die verheerende Niederlage gegen die Bulgaren in der Schlacht am Warbiza-Pass zwei Jahre zuvor (26. Juli 811) wieder wettzumachen. Damals war der Kaiser Nikephoros I. gefallen und der Thronfolger Staurakios so schwer verletzt worden, dass ihn Michael I. Rangabe nach nur wenigen Wochen absetzen konnte.


Битва при Версиникии

Битва при Версиникии () — сражение между войсками византийского императора Михаила I Рангаве и болгарского хана Крума 22 июня 813 года. Битва произошла в окрестностях Версиникии, неподалёку от Адрианополя. Болгары одержали решительную победу.


Битка при Версиникия

Битката при Версиникия е битка между българи и византийци, състояла се на 22 юни 813 г. В нея българският кан Крум печели пълна победа над византийските сили, командвани от император Михаил I Рангаве, и завладява Тракия. Неголямата "крепост Версиникия" е при с. Мелница, а българския боен лагер тогава и където на следващата 814 г. почива Крум Страшни е при днешното елховско село Маломирово.


A Batalha de Versinícias (; ) foi luta travada em entre o Império Bizantino e o Império Búlgaro, próximo da cidade de Adrianópolis, atualmente na Turquia. Apesar da clara desvantagem numérica os búlgaros se saíram vitoriosos, resultando no destronamento de por .


La Batalla d'Adrianòpolis va tenir lloc el 22 de juny del 813, prop de la ciutat del mateix nom (actual Edirne, a la Turquia Europea). Dos anys abans, el 811, Crum, emperador dels búlgars, va derrotar Nicèfor després que aquest fes una ofensiva en territori búlgar. Crum va prendre Debelt, cosa que va obligar l'emperador romà d'Orient, Miquel I Rangabé, a emprendre una campanya contra els búlgars, de la que eren partidaris els monjos estudistes de Constantinoble, ja que la veien com a una "guerra santa". En el seu atac a Mesèmbria, Crum es va apoderar d'importants quantitats d'or, plata i munició (foc grec). Després va tornar sobre Tràcia i va marxar cap al sud, acampant a Mersinica, prop d'Adrianòpolis. Miquel I va alinear les seves tropes contra els búlgars, però cap dels dos bàndols va atacar durant dues setmanes. Finalment, el 22 de juny del 813 els romans d'Orient van atacar, però foren immediatament posats en fuga. Posteriorment a la batalla les tropes búlgares assetjaren Constantinoble.


Versinikia Savaşı (, ) Birinci Bulgar İmparatorluğu ile Bizans İmparatorluğu arasında 813 yılında Hadrianapolis şehri (günümüz Türkiye'sinde Edirne) civarında gerçekleşmiş savaş.


La bataille de Versinikia (en bulgare : Битката при Версиникия, en grec : Μάχη της Βερσινικίας) eut lieu en 813 entre les forces de l'Empire byzantin et celles du khanat bulgare du Danube près de la cité d'Andrinople (aujourd’hui Edirne en Turquie). Elle est également connue sous le nom de deuxième bataille d'Andrinople (pour la première, voir bataille d'Andrinople de 718).


The Battle of Versinikia (; ) was fought in 813 between the Byzantine Empire and the Bulgarian Empire, near the city of Adrianople (Edirne).


La batalla de Versinikia (; ) fue un enfrentamiento librado el 22 de junio de 813 entre el Imperio bizantino y el Imperio búlgaro cerca de la ciudad de Adrianópolis, en la actual Turquía.


A müncheni sörpuccs ( vagy "Hitler-Ludendorff-Putsch", ) Adolf Hitler és Erich Ludendorff vezetésével lezajlott sikertelen, erőszakos hatalomátvételi kísérlet a bajorországi Münchenben, ami 1923. november 8. estétől november 9. kora délutánig tartott. Az angol és magyar nyelvű történetírásban meghonosodott elnevezés az esemény kezdeti helyszínéről, a Bürgerbräukeller sörházról kapta nevét.


De Bierkellerputsch of Hitlerputsch was een staatsgreep in de avond/nacht van 8 november op 9 november 1923, waarbij Adolf Hitler, enkele vooraanstaande nazi's en de SA, samen met generaal Erich Ludendorff van de Conservatieve Nationalisten, in München de macht probeerden te grijpen, om zo vanuit München de in Berlijn zetelende regering van de Duitse Weimarrepubliek omver te werpen. Hitler en de zijnen kregen echter niet voldoende steun en de poging werd uiteindelijk door politie en leger uiteen geschoten. Vier politieagenten en zestien deelnemers kwamen om bij deze gebeurtenis, die aanving in de Bürgerbräukeller; vandaar de naam Bierkellerputsch.


Пивнички пуч

Пивнички пуч, такође познат као Минхенски пуч, био je неуспешни "државни удар", који се одиграо од вечери четвртка, 8. новембра до раног поподнева петка, 9. новембра, 1923. када су вођа нацистичке партије, Адолф Хитлер, славни генерал из Првог светског рата, Ерих Лудендорф, и друге вође "Кампфбунда", неуспешно покушали да преузму власт у Минхену, у Баварској (Немачка).


ミュンヘン一揆（ミュンヘンいっき、）は、1923年11月8日から9日に、ドイツのミュンヘンでエーリヒ・ルーデンドルフ、アドルフ・ヒトラーらナチ党などの州右派勢力によって結成されたが起こしたクーデター未遂事件。半日あまりで鎮圧され、ヒトラーら首謀者は逮捕された。


Ölkällarkuppen, "ölhallskuppen" (), kallas det kuppförsök som Adolf Hitler och Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet genomförde i "Bürgerbräukeller" i München den 8–9 november 1923. Tillsammans med Hitler deltog Max Erwin von Scheubner-Richter, som dödades under kuppen och därefter blev hyllad som martyr av nazistregimen i Tyskland.


Der Hitlerputsch (auch Hitler-Ludendorff-Putsch, Bürgerbräu-Putsch, Marsch auf die Feldherrnhalle und Bierkeller-Putsch genannt) war ein am 8. und 9. November 1923 unternommener, gescheiterter Putschversuch der NSDAP unter Adolf Hitler und Erich Ludendorff. Mit erwarteter Hilfe aus der rechtskonservativen bayerischen Landesregierung und Verwaltung sollte nach dem Vorbild Mussolinis die Reichsregierung in Berlin gestürzt werden. Das Ziel des Umsturzversuchs war die Beseitigung der parlamentarischen Demokratie und die Errichtung einer nationalistischen Diktatur.


«Піўны́ путч» (вядомы таксама як путч Гітлера і Людэндорфа, па-нямецку: "Hitler-Ludendorff-Putsch") — спроба захопу дзяржаўнай улады, прадпрынятая ветэранскай арганізацыяй «Kampfbund» на чале з нацыянал-сацыялістам Гітлерам і генералам Людэндорфам 9 лістапада 1923 годзе ў Мюнхене.


הפוטש במרתף הבירה

הפּוּטש במרתף הבירה (בגרמנית: Hitler-Ludendorff-Putsch או Bürgerbräu-Putsch) הוא כינויו של ניסיון הפיכה (בגרמנית: Putsch) כושל נגד השלטון המרכזי בגרמניה בשנת 1923, שבו ניסה אדולף היטלר, יחד עם אריך לודנדורף וגורמים לאומניים נוספים, להשתלט על מינכן, מדינת בוואריה ולאחר מכן על גרמניה כולה. הפוטש אומנם נכשל, אך העלה את היטלר למעמד של דמות מרכזית בפוליטיקה הגרמנית.


Πραξικόπημα της μπιραρίας

Με την ονομασία πραξικόπημα της μπιραρίας (αγγλ.: Beer Hall Putsch, στα γερμανικά Bürgerbräu-Putsch από το όνομα της μπιραρίας), πραξικόπημα του Μονάχου (Munich Putsch), και πραξικόπημα Χίτλερ ή Χίτλερ-Λούντεντορφ (γερμ. Hitlerputsch, Hitler-Ludendorff-Putsch), έμεινε στην Ιστορία το αποτυχημένο πραξικόπημα που αποπειράθηκε ο Αδόλφος Χίτλερ στο Μόναχο το 1923 για την ανατροπή της Δημοκρατίας της Βαϊμάρης και την κατάληψη της εξουσίας στην Γερμανία από τον ίδιο και τους εθνικοσοσιαλιστές του Κόμματός του.


Пивной путч, известный также как путч Ги́тлера или путч Гитлера и Лю́дендорфа () — попытка государственного переворота, предпринятая лидером НСДАП Адольфом Гитлером и его сподвижниками 8 и 9 ноября 1923 года в Мюнхене. В прямом противостоянии нацистов и полиции в центре города (на площади Одеонсплац) 9 ноября погибли 16 нацистов и 4 полицейских.


Oluttupavallankaappaus (, "Hitler-Ludendorff-Putsch" ja "Bierhalleputsch") oli Adolf Hitlerin johtaman kansallissosialistisen puolueen vallankaappausyritys 8.–9. marraskuuta 1923 Münchenissä, Saksassa.


Pivniški puč (, "Hitler-Ludendorff-Putsch", "Bürgerbräu-Putsch" ali "Marsch auf die Feldherrnhalle") je bil poskus državnega udara, ki ga je leta 1923 organiziral vodja Nacionalsocialistične nemške delavske stranke (NSDAP) Adolf Hitler ob pomoči generala Ericha Ludendorffa in drugih voditeljev lige "Kampfbund", da bi prevzel oblast v Münchnu na Bavarskem, kar bi jim predstavljalo odskočno desko za aktivnosti proti vladi Weimarske republike. Ime je dobil po pivnici Bürgerbräukeller, kjer je Hitler 8. novembra na svojo stran pridobil množico, ki je poslušala govor njegovega političnega konkurenta Gustava von Kahra. Naslednji dan, 9. novembra 1923, je približno dva tisoč nacistov korakalo proti spomeniku Feldherrnhalle v središču mesta, kjer so se spopadli s policijskim kordonom. V spopadu je umrlo 16 prevratnikov in štirje policisti. Premoč policijskih sil, ki so jih do večera okrepile še enote Reichswehra, je pomenila konec puča.


Биреният пуч или Биреният бунт (, "Hitlerputsch") е опит за преврат на 8 ноември 1923 г., започнал в една от най-големите бирарии в Мюнхен – „Бюргербройкелер“, предвождан от Ерих Лудендорф и Адолф Хитлер от Националсоциалистическата германска работническа партия с цел сваляне на местното управление на Бавария и централното правителство на Германия (Ваймарската република). До бунта се стига след успешния поход към Рим на Мусолини и вземането на властта от италианските фашисти. Това дава увереност на Хитлер, че може да повтори успеха му в Германия.


Il Putsch di Monaco (noto anche come "Putsch della birreria", in tedesco: "Bürgerbräu-Putsch") fu un tentativo fallito di colpo di Stato ("Putsch" è l'equivalente tedesco di questa locuzione) organizzato e attuato da Adolf Hitler tra l'8 novembre e il 9 novembre del 1923, assieme ad altri leader del Kampfbund, tra cui Erich Ludendorff.


뮌헨 폭동() 또는 비어 홀 반란, 맥주 홀 반란()은 1923년 11월 바이에른 자유주에서 극우 국민주의 단체들의 연합체인 독일투쟁동맹이 일으킨, 미수로 끝난 반란이다. 아돌프 히틀러가 투쟁동맹의 지도자로 추대되기는 했지만, 이 때까지만 해도 히틀러와 나치당은 투쟁동맹에 참여한 여러 극우단체들 중 하나에 불과했다.


«Пивни́й путч» (також путч Гі́тлера — Людендо́рфа, ) — невдала спроба державного перевороту 8—9 листопада 1923 року ветеранською організацією "Кампфбунд" на чолі з Адольфом Гітлером та генералом Еріхом Людендорфом у Мюнхені в Німеччині. У результаті невдалого путчу деякі заколотники були вбиті, Гітлер і інші потрапили до в'язниці. Події листопада 1923 року стали частиною нацистської міфології «мучеництва»; за влади нацистів щорічно відмічалися. Збудований нацистами на місці загибелі путчистів пантеон по війні був зруйнований.


کودتای مونیخ

کودتای مونیخ یا کودتای آبجوفروشی یک کودتای نافرجام بود که در تاریخ ۹ نوامبر ۱۹۲۳ توسط آدولف هیتلر و اریش لودندورف طراحی شد. این کودتا شکست خورد و برخی از اعضای بلندپایه حزب نازی در جریان آن دستگیر شدند. این کودتا آغاز قدرت‌گیری آدولف هیتلر بود و این آغاز مسیر دستیابی آدولف هیتلر به قدرت و تشکیل آلمان نازی بود.


啤酒馆政变（）在1923年11月9日晚上，由德国纳粹党在慕尼黑的貝格勃勞凱勒啤酒館发动，計畫仿效先前貝尼托·墨索里尼的向羅馬進軍来推翻魏玛共和国，但最后失败。主要策划者包括纳粹党领导人阿道夫·希特勒、一战德军名将埃里希·鲁登道夫及其他战斗联盟（Kampfbund）的成员（由纳粹党、冲锋队、Oberland League与Reichskriegsflagge等组织组成）。


O Putsch da Cervejaria ou Putsch de Munique foi uma tentativa falhada de golpe de Estado de Adolf Hitler e do Partido Nazista contra o governo da região alemã da Baviera, ocorrido em 9 de novembro de 1923. O objetivo de Hitler era tomar o poder do governo bávaro. A ação foi controlada pela polícia bávara, sendo que Hitler e vários correligionários – dentre eles Rudolf Hess – foram presos.