A 2007-es UNCAF-nemzetek kupája volt a torna kilencedik kiírása. A torna selejtezőként szolgált a 2007-es CONCACAF-aranykupára, amelyre Honduras és a négy elődöntős válogatott kvalifikálta magát.


The UNCAF Nations Cup 2007 was de 9de editie van de UNCAF Nations Cup, het voetbaltoernooi dat gehouden wordt voor leden van de UNCAF. De eerste 5 landen plaatsen zich voor de CONCACAF Gold Cup van 2009. Het toernooi zou worden gehouden in San Salvador, El Salvador. Costa Rica won het toernooi door in de finale Panama te verslaan na strafschoppen.


UNCAFカップ2007（）は、2007年2月8日から2月18日にかけて、エルサルバドルで開催された第9回目のUNCAFカップである。2007 CONCACAFゴールドカップの予選を兼ね、上位5か国が出場権を得た。


Der UNCAF Nations Cup 2007 war die neunte Auflage der zentralamerikanischen Fußballmeisterschaft. Bei dem Turnier, das vom 8. Februar bis 18. Februar 2007 in San Salvador, El Salvador, ausgetragen wurde, wurden die zentralamerikanischen Teilnehmer am CONCACAF Gold Cup 2007 ermittelt. Die ersten fünf Mannschaften des Turniers qualifizierten sich für den Gold Cup in den USA.


Кубок наций Центральной Америки 2007

С 8 по 18 февраля 2007 года в Сальвадоре состоялся 9-й розыгрыш Кубка наций Центральной Америки, регионального турнира Центральной Америки. Сальвадор принимал этот турнир во второй раз. Как и в предыдущем розыгрыше отборочный турнир не проводился, все 7 сборных участвовали в финальной части турнира. Турнир также выполнял роль отборочного турнира Золотого кубка КОНКАКАФ 2007.


La Coppa delle nazioni UNCAF 2007 "(UNCAF Nations Cup 2007)" fu la nona edizione della Coppa delle nazioni UNCAF, la competizione calcistica per nazione organizzata dall'UNCAF. La competizione si svolse in El Salvador dall'8 febbraio al 18 febbraio 2007 e vide la partecipazione di sette squadre: , , , , , e . Il torneo, che si tiene ogni due anni a partire dal 1991, vale anche come qualificazione per la CONCACAF Gold Cup.


2007년 UNCAF 네이션스컵(2007 UNCAF Nations Cup)은 중앙아메리카 축구 연맹에서 주최한 9번째 UNCAF 네이션스컵 대회로 2007년 2월 8일부터 2월 18일까지 엘살바도르에서 개최되었다. 이 대회는 2007년 CONCACAF 골드컵의 중앙아메리카 예선을 겸한다.


La Coupe des nations UNCAF 2007 sert à qualifier cinq équipes d'Amérique Centrale pour la Gold Cup 2007


Copa UNCAF 2007 – dziewiąta edycja turnieju piłkarskiego o miano najlepszej reprezentacji zrzeszonych w UNCAF jednej z podstref konfederacji CONCACAF. Turniej rozegrano w Salwadorze w dniach 8-18 lutego 2007. Pięć najlepszych zespołów kwalifikowało się do Złotego Pucharu CONCACAF 2007.


The 2007 UNCAF Nations Cup was the ninth version of the biennial football tournament for the CONCACAF national teams of Central America. The event took place in San Salvador, El Salvador from February 8 to February 18, 2007. It was the second time El Salvador hosted the competition. The tournament also served as a qualifying process for the 2007 CONCACAF Gold Cup.


La Copa de Naciones UNCAF 2007 fue la novena edición del torneo internacional de selecciones organizado por la Unión Centroamericana de Fútbol. Todos los partidos se disputaron en el Estadio Cuscatlán de San Salvador, El Salvador, entre el 8 y el 18 de febrero.


A 2009-es UNCAF-nemzetek kupája volt a torna jubileumi, tizedik kiírása. A házigazda Honduras volt. A torna selejtezőként szolgált a 2009-es CONCACAF-aranykupára, melyre az első öt helyezett kvalifikálta magát. A rendező eredetileg Panama lett volna, azonban a panamai szövetség bejelentette, hogy nem tudja megrendezni a tornát megfelelő állapotú stadion hiánya miatt. Ezután a két lehetséges helyettes Honduras és Guatemala volt. A tornát végül Honduras rendezhette. Minden mérkőzést a fővárosban, az Estadio Tiburcio Carias Andino stadionban játszották. Az eseményt a Digicel szponzorálta. A győztes végül Panama lett, akinek először sikerült ezen a tornán győznie.


The UNCAF Nations Cup 2009 was de 10de editie van de UNCAF Nations Cup, het voetbaltoernooi dat gehouden wordt voor leden van de UNCAF. De eerste 5 landen plaatsen zich voor de CONCACAF Gold Cup van 2009. Het toernooi zou worden gehouden in de hoofdstad van Panama, Panama-Stad. De voetbalfederatie van Panama gaf echter aan dat ze niet voor een geschikt stadion in die periode konden zorgen en in plaats daarvan zou uiteindelijk Honduras gastheer van dit toernooi zijn. Alle wedstrijden werden gehouden in de stad Tegucigalpa. Het toernooi werd gesponsord door Digicel. Panama won het toernooi voor het eerst in de geschiedenis door in de finale Costa Rica te verslaan na strafschoppen.


UNCAFカップ2009（）は、2009年1月22日から2月1日にかけて、ホンジュラスで開催された第10回目のUNCAFカップである。2009 CONCACAFゴールドカップの予選を兼ね、上位5か国が出場権を得た。


Der UNCAF Nations Cup 2009 war die zehnte Auflage des Fußballwettbewerbs für zentralamerikanische Nationalmannschaften der Unión Centroamericana de Fútbol, des Zentralamerikanischen Fußballverbandes. Das Turnier fand vom 22. Januar bis zum 1. Februar 2009 in Honduras statt.


Кубок наций Центральной Америки 2009

С 22 января по 1 февраля 2009 года в Гондурасе состоялся 10-й розыгрыш Кубка наций Центральной Америки, регионального турнира Центральной Америки. Первоначально турнир должен был состояться в Панаме, однако та не смогла обеспечить ко времени турнира стадион, удовлетворяющий требованиям. Как и в предыдущем розыгрыше отборочный турнир не проводился, все 7 сборных участвовали в финальной части турнира. Турнир также выполнял роль отборочного турнира Золотого кубка КОНКАКАФ 2009.


La Coppa delle nazioni UNCAF 2009 "(UNCAF Nations Cup 2009)" fu la decima e ultima edizione della Coppa delle nazioni UNCAF, la competizione calcistica per nazione organizzata dall'UNCAF. La competizione si svolse in El Salvador dal 22 gennaio al 1º febbraio 2009 e vide la partecipazione di sette squadre: , , , , , e . Il torneo, che si tiene ogni due anni a partire dal 1991, vale anche come qualificazione per la CONCACAF Gold Cup.


2009년 UNCAF 네이션스컵(2009 UNCAF Nations Cup)은 중앙아메리카 축구 연맹에서 주최한 10번째 UNCAF 네이션스컵 대회로 2009년 1월 22일부터 2월 1일까지 온두라스에서 개최되었다. 이 대회는 2009년 CONCACAF 골드컵의 중앙아메리카 예선을 겸한다.


La Coupe des nations UNCAF 2009 sert à qualifier cinq équipes d'Amérique Centrale pour la Gold Cup 2009


Copa UNCAF 2009 – dziesiąta edycja turnieju piłkarskiego o miano najlepszej reprezentacji zrzeszonych w UNCAF jednej z podstref konfederacji CONCACAF. Turniej rozegrano w Hondurasie w dniach 22 stycznia-1 lutego 2009. Pięć najlepszych zespołów kwalifikowało się do Złotego Pucharu CONCACAF 2009. Impreza miała się odbyć w Panamie, ale panamski związek piłki nożnej zapowiedział, że rezygnują z organizacji turnieju z powodu braku odpowiedniego stadionu. Alternatywnymi gospodarzami byli Honduras i Gwatemala. Honduras złożył oficjalne zapytanie w sprawie zastępstwa w dniu 12 listopada 2008 roku, by po pewnym czasie zostać organizatorem turnieju.


The UNCAF Nations Cup 2009 was the tenth edition of the UNCAF Nations Cup, the biennial football (soccer) tournament for the CONCACAF-affiliated national teams of Central America. The first five places qualified for the 2009 CONCACAF Gold Cup. The event was going to take place in Panama City, Panama between January 22 and February 1, 2009, but the Panamanian FA announced that they would not host the event due to not having an adequate stadium available for the time period of the tournament. The alternative hosts were Honduras and Guatemala. Honduras submitted an official replacement bid on November 12, and after some consideration it was moved to Honduras. All games were played in Estadio Tiburcio Carías Andino in Tegucigalpa. The tournament was sponsored by Digicel. On 1 February 2009 Panama won the tournament, the first UNCAF Nations Cup win in the country's history.


La Copa de Naciones UNCAF 2009 fue la décima edición del torneo internacional de selecciones organizado por la Unión Centroamericana de Fútbol. Todos los partidos se disputaron en el Estadio Nacional de Tegucigalpa, Honduras entre el 22 de enero y el 1 de febrero. Los primeros cinco clasificados jugarán la Copa de Oro de la CONCACAF 2009.


A kraszniji csatát 1812. november 15–18. között vívták francia-lengyel-olasz-bajor és orosz csapatok, mielőtt a francia sereg a Berezinán keservesen átkelt volna. A kraszniji csata volt Napóleon utolsó kísérlete, amivel még megpróbálta megmenteni a "Grande Armée" „maradékait”.


Die Schlacht bei Krasnoi (russisch eigentlich , daher auch als "Krasny", "Krasnyj" bzw. "Krasnij", oft aber auch als "Krasnoi", "Krasno", "Krasnoje" oder "Krasnoye" transkribiert) fand während Napoleons Russlandfeldzug vom 15. bis 18. November 1812 statt. Der russischen Armee gelang es zwar nicht, den von Smolensk abziehenden Franzosen den Weg abzuschneiden, konnte ihnen aber schwere Verluste zufügen.


Сражение под Красным

Сражение под Кра́сным ( — 1812) — боевые действия под городом Кра́сный (ныне посёлок в 45 км к юго-западу от Смоленска) между русской армией под командованием М. И. Кутузова и отступающей из России «Великой армией» Наполеона в ходе Отечественной войны 1812 года.


La battaglia di Krasnoi fu combattuta tra il 15 e il 18 novembre 1812, nell'ultima fase della ritirata della Grande Armata di Napoleone dalla Russia; fu caratterizzata da una serie successiva di confusi e drammatici scontri combattuti dai resti dei vari corpi d'armata francesi che tentavano di superare gli sbarramenti organizzati dai russi lungo la strada maestra di Smolensk e continuare la ritirata.


La bataille de Krasnoï (ou Krasnoje) est une série d’engagements militaires ayant eu lieu du 15 au entre l’armée impériale russe commandée par le général Koutouzov et la Grande Armée de Napoléon, qui subit de lourdes pertes lors de cette dernière phase de la retraite de Russie. Tandis que Napoléon tentait de faire progresser ses troupes dispersées pour les mettre hors de portée de l’ennemi, les armées russes, tout en cherchant à éviter une bataille rangée, les harcelèrent par une série de manœuvres, d’embuscades et d’engagements.


Bitwa pod Krasnym – bitwa, która rozegrała się w dniach od 15 listopada do 18 listopada 1812 pomiędzy wycofującą się z Rosji Wielką Armią cesarza Napoleona I (60 tys. żołnierzy) i rosyjskimi oddziałami generała marszałka polnego Michaiła Kutuzowa (70 tys. żołnierzy).


The Battle of Krasnoi (Krasny) (November 15 to 18, 1812) was a series of skirmishes fought in the final stage of Napoleon's retreat from Moscow. In this engagement the Russians under General Kutuzov inflicted heavy losses on the remnants of the Grande Armee, which was severely weakened by attrition. Neither Kutuzov nor Napoleon allowed this clash to escalate into a full battle. Throughout the four days of combat, Napoleon sought to rush his troops, extended in a 50 mile line of march, past the Russians, who were positioned parallel to the highway. Despite the vast superiority of the Russian army, Kutuzov refrained from launching a full offensive as he did not want to risk a pitched battle against Napoleon.


La batalla de Krasnoi () (15 hasta 18 de noviembre de 1812) fue una serie de escaramuzas armadas en la etapa final de la retirada de Napoleón de Moscú. Los rusos al mando del general Mijaíl Kutúzov infligió grandes pérdidas a los restos de la Grande Armée. A falta de artillería, suficiente caballería, y los suministros para la batalla, el objetivo de Napoleón en Krasnoi era reunir a sus tropas dispersas y reanudar su retirada. A pesar de la enorme superioridad de sus fuerzas, Kutúzov se abstuvo de lanzar una ofensiva a gran escala durante los primeros cuatro días de combate.


Bitva u Krasného byla bitvou napoleonských válek mezi ruskou armádou vedenou maršálem Kutuzovem a francouzskou vedenou císařem Napoleonem.


Az 1973-as úszó-világbajnokságot augusztus 31. és szeptember 9. között rendezték meg Belgrádban, Jugoszláviában. 47 ország 686 sportolója vett részt az első úszó vb-n.


Светско првенство у воденим спортовима 1973.

Прво светско првенство у воденим спортовима се одржало од 31. августа до 9. септембра 1973. у спортско-рекреационом центру Ташмајдан у Београду, СФРЈ.


1973年世界水泳選手権

1973年世界水泳選手権はユーゴスラビア社会主義連邦共和国のベオグラードで1973年8月31日から9月9日まで開催された第1回の世界水泳選手権。


Världsmästerskapen i simsport 1973 var de första världsmästerskapen i simsport och arrangerades i Belgrad, Jugoslavien mellan 31 augusti och 9 september 1973. Tävlingar i tävlingssimning, simhopp, vattenpolo och konstsim hölls.


Die 1. Schwimmweltmeisterschaften fanden vom 31. August bis zum 9. September 1973 in der jugoslawischen Hauptstadt Belgrad statt. Ausgetragen wurden die Wettbewerbe im Tašmajdan Sportsko-Rekreativni Centar.


אליפות העולם בשחייה 1973

אליפות העולם הראשונה בשחייה נערכה במרכז הספורט טאסמג'אן בבלגרד, יוגוסלביה ב-31 באוגוסט - 9 בספטמבר 1973. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, בהשתתפות 686 ספורטאים, מ-47 מדינות.


Чемпионат мира по водным видам спорта 1973 года — первый чемпионат мира прошёл с 31 августа по 9 сентября 1973 года в Белграде в Ташмайданском спортивном центре.


Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1973 Jugoslavian Belgradissa 31. elokuuta – 9. syyskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat ratauinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.


I primi campionati mondiali di nuoto si sono svolti a Belgrado, nell'allora Jugoslavia, dal 31 agosto al 9 settembre 1973.


مسابقات قهرمانی ورزش‌های آبی جهان ۱۹۷۳

مسابقات قهرمانی ورزش‌های آبی جهان ۱۹۷۳ نخستین دوره از قهرمانی جهان می‌باشد که از ۳۱ اوت تا ۹ سپتامبر ۱۹۷۳ در بلگراد، یوگسلاوی برگزار گردید.


O Campeonato Mundial de Esportes Aquáticos de 1973 foi a primeira edição do Campeonato Mundial de Esportes Aquáticos. Foi realizado na cidade de Belgrado, Iugoslávia, de 31 de agosto a 9 de setembro.


El Campionat del Món de natació de 1973 fou una competició esportiva que es realitzà entre els dies 31 d'agost i 9 de setembre de 1973 a la ciutat de Belgrad (República Federal Socialista de Iugoslàvia) sota l'organització de la Federació Internacional de Natació (FINA). Aquesta fou la primera competició organitzada a nivell mundial per part de la FINA.


VM i svømming 1973. Det første verdensmesterskapaet i svømming ble arrangert i Beograd i Jugoslavia i perioden 31. august til 9. september 1973.


Les 1 championnats du monde de natation eurent lieu du 31 août au à Belgrade (Yougoslavie).


1. Mistrzostwa świata w pływaniu odbyły się Belgradzie (Jugosławia) w dniach 31 sierpnia – 9 września 1973.


The first FINA World Championships in Aquatics were held in the Tašmajdan Sports Centre in Belgrade, SR Serbia, Yugoslavia, from August 31 to September 9, 1973.


El I Campeonato Mundial de Natación se celebró en Belgrado (Yugoslavia) entre el 31 de agosto y el 9 de septiembre de 1973. Fue organizado por la Federación Internacional de Natación (FINA) y la Federación Yugoslava de Natación. Participaron un total de 686 atletas representantes de 47 federaciones nacionales.


A kijevi csata a német történetírásban kialakult elnevezése a második világháború idején Kijev körzetében lezajlott 1941 őszi összecsapásoknak, melyben a német csapatok körbezárták a Vörös Hadsereg csapattesteit. A Barbarossa hadművelet egyik hadműveleti céljának – Kijev elfoglalása – teljesítése érdekében indított hadmozdulatok augusztus 23-án indultak meg és négy héttel később, szeptember 26-án fejeződtek be. A szovjet történetírásban "„Kijevi védelmi hadművelet” (Киевская оборонительная операция)" néven hivatkoznak rá, kezdetét másfél hónappal korábbról, július 7-étől veszik, befejezési ideje azonos.


De Slag om Kiev (Russisch: Киевская оборонительная операция; "Kievskaija oboronitelʹnaija operatsjia", Duits: Schlacht um Kiew) was een slag tijdens de Tweede Wereldoorlog tussen de Sovjet-Unie en nazi-Duitsland onder generaal-veldmaarschalk Gerd von Rundstedt. De operatie vond plaats van 23 augustus tot 26 september 1941 als onderdeel van Operatie Barbarossa. Door de insluiting van bijna het gehele Zuidwestelijk Front van het Rode Leger was de slag een groot succes voor de Duitsers.


Битка за Кијев (1941)

Битка за Кијев је била велика битка за опкољавање у Украјини током Другог светског рата; данас се о њој прича као о највећој бици за опкољавање у историји. Трајала је од средине августа до 26. септембра, 1941, као део операције Барбароса. У совјетској војној историји се ова битка назива Кијевском дефанзивном операцијом ("-{Киевская оборонительная операция}-"), са датумима 7. јул – 26. септембар 1941.


キエフの戦い (1941年)

キエフの戦い（キエフのたたかい）は、第二次世界大戦中、キエフ近郊でソビエト赤軍がドイツ軍に包囲された戦いである。この包囲戦では歴史の中でも稀有な大包囲が行われた。


Första slaget vid Kiev var det tyska namnet för operationen som resulterade i en stor inringning av sovjetiska trupper i närheten av Kiev under andra världskriget. Det anses vara den största inringningen av trupper i historien. Operationen pågick från den 7 augusti till den 26 september 1941 som en del av Operation Barbarossa, Axelmakternas invasionen av Sovjetunionen. I sovjetisk militärhistoria kallas det för Kievs försvarsoperation (ryska: "Киевская оборонительная операция").


Die Schlacht um Kiew war eine Schlacht im Zweiten Weltkrieg zwischen der Sowjetunion und dem Deutschen Reich. Die Schlacht fand von Mitte August bis zum 26. September 1941 statt.


קרב קייב (1941)

קרב קייב היה אחד המערכות הגדולות, שהתנהלו בשלבי הפתיחה של מבצע ברברוסה. הקרב, שהחל ב-8 באוגוסט והסתיים ב-26 בספטמבר 1941, נחשב גם למערכת הכיתור הגדולה בהיסטוריה. ההיסטוריוגרפיה הסובייטית והרוסית נוהגות להתייחס אל הקרב כחלק מהמבצע ההגנתי של קייב, שנפתח ב-7 ביולי 1941, ונסתיים ב-26 בספטמבר. הקרב הסתיים בניצחון גרמני מוחץ ובכיתור והשמדה של כמעט כל כוחות החזית הדרום-מערבית הסובייטית, שהחזיקו בצפון-מזרח אוקראינה. קרוב לחצי מיליון חיילים סובייטיים נפלו בשבי הגרמנים. התבוסה הקשה שספג הצבא האדום במערכה במרחב קייב, איפשרה לכוחות הציר להשלים את כיבוש שטח אוקראינה בקלות יחסית, ולהשתלט על אזור דונבאס, שהיה בעל חשיבות חיונית למאמץ המלחמה הסובייטי.


Μάχη του Κιέβου

Η Μάχη του Κιέβου διεξήχθη στο Κίεβο, στην Ουκρανία, από τις 7 Ιουλίου-26 Σεπτεμβρίου 1941. Με αυτήν την νίκη, οι Γερμανοί κατάφεραν να νικήσουν το Νοτιο-δυτικό Μέτωπο της ΕΣΣΔ, ενώ οι Σοβιετικοί έχασαν μια, πολύ σημαντική για αυτούς, πόλη και χώρα.


Prima bătălie de la Kiev (în limba rusă: "Киевская оборонительная операция – operațiunea de apărare a Kievului") a fot o uriașă bătălie de încercuire din Ucraina în faza de început a celui de-al doilea război mondial, parte a Operațiunea Barbarossa. Bătălia a durat de la mijlocul lunii august până pe 26 septembrie 1941. Istoriografia militară sovietică consideră că data de început a bătăliei este 7 iulie.


Киевская стратегическая оборонительная операция

Битва под Киевом, Киевская операция (1941), Киевский котёл — крупномасштабное сражение Красной Армии и Вермахта в июле — сентябре 1941 года в ходе Великой Отечественной войны по захвату столицы Украинской ССР — Киева.


Kiovan taistelu oli Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu ukrainalaisen Kiovan kaupungin hallinnasta toisessa maailmansodassa 23. elokuuta – 26. syyskuuta 1941.


Битка при Киев (1941)

Битката за Киев е мащабно военно сражение между съветски и германски войски през Втората световна война, водено през август-септември 1941 година, около и в град Киев, Украйна.


La battaglia della sacca di Kiev, ritenuta da alcuni storici la più grande battaglia di accerchiamento di tutta la storia militare, venne combattuta tra il 25 agosto e il 26 settembre 1941, nel corso delle prime fasi del conflitto tra il Terzo Reich e l'URSS durante la seconda guerra mondiale. Questa battaglia si svolse in un'area di oltre 135.000 km quadrati dalle rive della Desna a quelle del Dnepr, passando per il settore di Kiev e la parte meridionale delle paludi del Pryp"jat'.


கீவ் சண்டை (1941)

கீவ் சண்டை ("Battle of Kiev") என்பது இரண்டாம் உலகப் போரின் கிழக்குப் போர்முனையில் சோவியத் ஒன்றியம், நாசி ஜெர்மனி இடையே நடைபெற்ற ஒரு படை மோதல். ஆகஸ்ட் 23 - செப்டம்பர் 26, 2011 காலகட்டத்தில் நடைபெற்ற இச்சண்டை பர்பரோசா நடவடிக்கையின் பகுதியாகும். ஜெர்மனியப் படைகளுக்கு பெருவெற்றியாக முடிந்த இது, போர் வரலாற்றில் மாபெரும் சுற்றிவளைப்புச் சண்டையாகக் கருதப்படுகிறது. சோவியத் போர்வரலாற்றுத் தரவுகளில் இது கீவ் பாதுகாப்பு நடவடிக்கை ("Kiev Defensive Operation. Киевская оборонительная операция") என்றழைக்கப்படுகிறது.


키예프 전투 (1941년)

키예프 전투(, )는 제2차 세계 대전 중 독일군이 소련 군대에 대해서 소련령 우크라이나 키예프에서 진행했던 거대한 포위전이다. 이 전투는 역사적으로 가장 많은 군이 포위된 전투로 알려져 있다. 이 작전은 바르바로사 작전의 일부로 1941년 8월 23일부터 9월 26일까지 진행되었다. 소련 군사사에서는 이 전투를 키예프 방어전() 또는 키예프 전략방어전()이라고 부르며, 날짜로 7월 7일부터 9월 26일까지 다르게 잡고 있다.


Битва за Київ (1941)

Битва за Київ (1941) — великомасштабна битва Червоної Армії та Вермахту 7 липня — 19 вересня 1941 року (72 дні). Битва за Київ була частиною наступального плану «Барбаросса», в радянській військовій історії отримала назву Київської оборонної операції.


نبرد نخست کیف

نبرد کیف به نبردی اطلاق می‌شود که در اثر اقدام نیروهای ورماخت در جریان عملیات بارباروسا برای به محاصره در آوردن نیروهای ارتش سرخ در حوالی شهر کیف به وقوع پیوست. طی این نبرد تعداد زیادی از یگان‌های ارتش سرخ در اطراف این شهر به محاصره درآمده و در نهایت منهدم گشتند. نبرد کیف بزرگترین محاصره نیروهای نظامی در طول تاریخ بوده‌است که طی آن ۶۶۵ هزار نیروی نظامی شوروی به اسارت نیروهای آلمانی درآمدند.


基輔戰役是第二次世界大戰中在烏克蘭的一場大型包圍戰；今天它被認為是歷史上最大規模的包圍戰，它作為巴巴羅薩作戰在1941年8月23日至9月26日，在蘇聯歷史中它被稱為基輔防禦戰役（Киевская оборонительная операция），發生在1941年7月7日至9月26日。


A Batalha de Kiev foi a operação que resultou em um grande cerco de tropas soviéticas nos arredores de Kiev, durante a Segunda Guerra Mundial. É considerado o maior cerco de tropas na história. A operação decorreu entre 7 de agosto a 26 de setembro de 1941, como parte da Operação Barbarossa. Na história militar soviética é referida como a Operação Defensiva de Kiev (, com datas um pouco diferentes, 7 de julho a 26 de setembro de 1941.


La Batalla de Kíev va ser una batalla d'encerclament a Ucraïna durant la Segona Guerra Mundial; sent encara avui citada com la major batalla d'encerclament de tota la història. S'estengué entre mitjans d'agost fins al 26 de setembre de 1941, com a part de l'Operació Barbarroja. A la història militar soviètica és citada com l'Operació de Defensa de Kíev (Киевская оборонительная операция), entre el 7 de juliol i el 26 de setembre de 1941.


Kiev Muharebesi, II. Dünya Savaşı'nda, Kiev civarındaki çok sayıda Kızıl Ordu kuvvetinin Alman birliklerince kuşatıldığı ve sonucunda imha edildiği bir harekâttır. Askeri tarihte en geniş birliklerin kuşatıldığı bir çevirme harekâtı olarak bilinir. Barbarossa Harekâtı'nın bir parçası olarak 23 Ağustos - 26 Kasım 1941 tarihleri arasında, cephenin güney kesimindeki başlangıç evresi içinde gerçekleşmiştir. Sovyet resmî tarihinde bu savaş Kiev Savunma Harekâtı olarak bilinmektedir ve daha değişik tarihler arasında ele alınmaktadır (7 Temmuz - 26 Eylül 1941).


Trận Kiev năm 1941 là trận công kích lớn thứ ba của Đức Quốc Xã vào mặt trận Tây Nam của Hồng quân Liên Xô (ngả qua Urkraina) trong Chiến dịch Barbarossa, sau Trận Dubno - Lutsk - Brody ở biên giới phía Tây Ukraina và Trận Uman ở miền Trung Ukraina. Từ ngày 22 tháng 6 đến ngày 30 tháng 9 năm 1941, Cụm tập đoàn quân Nam được sự hỗ trợ từ Cụm tập đoàn quân Trung tâm của quân đội Đức quốc xã đã bao vây và loại khỏi vòng chiến đấu những lực lượng cơ bản của Phương diện quân Tây Nam (Liên Xô) đang phòng thủ khu vực Tây Nam mặt trận mà trọng điểm là khu phòng thủ Kiev (Киев). Đây là một trong những chiến quả quân sự lớn nhất của quân đội Đức trong toàn bộ Chiến tranh Xô-Đức cũng như trong lịch sử quân sự thế giới. Kết quả trận đánh là chiến thắng quyết định của Quân đội Đức Quốc xã giúp họ ổn định được mặt trận của Cụm tập đoàn quân Nam để tập trung lực lượng cho Cụm tập đoàn quân Trung tâm tiến hành chiến dịch "Typhoon" tấn công thẳng vào thủ đô Liên Xô với ý đồ kết thúc sớm cuộc chiến Xô-Đức.


Pertempuran Kiev Pertama adalah nama Jerman bagi operasi yang mengakibatkan tentera Soviet yang sangat besar terkepung di sekitar Kiev semasa Perang Dunia II. Pengepungan ini dianggap yang terbesar dalam sejarah peperangan (dari segi jumlah askar). Operasi ini berlangsung dari 7 Ogos hingga 26 September 1941 sebagai sebahagian daripada Operasi Barbarossa, iaitu pencerobohan tentera Paksi ke atas Soviet Union. Didalam sejarah ketenteraan Soviet, ia dirujuk sebagai Operasi Pertahanan Strategik Kiev, dengan tarikh yang agak berbeza pada 7 Julai – 26 September 1941.


La bataille de Kiev est le nom allemand de l'opération qui a réussi un très important encerclement de troupes soviétiques aux environs de Kiev pendant la Seconde Guerre mondiale.


Bitka o Kyjev alebo prvá Kyjevská obranná operácia cez druhú svetovú vojnu bolo ozbrojené stretnutie na východnom fronte trvajúce od 7. júla do 26. septembra 1941. Cieľom nemeckého obchvatného útoku skupiny armád Juh maršala G. von Rundstedta bola likvidácia silného sovietskeho zoskupenia vojsk Juhozápadného frontu pod vedením gen. M.P. Kirponosa v okolí Kyjeva. Boje vyústili do jedného z najrozsiahlejších, pravdepodobne najväčšieho z obkľúčení vojsk v dejinách. Boje v tejto oblasti prebiehali od 7. júla, resp. 23. augusta do 26. septembra 1941 a spadali do obdobia operácie Barbarossa.


Bitwa o Kijów – bitwa stoczona na froncie wschodnim pomiędzy Armią Czerwoną a Wehrmachtem podczas II wojny światowej, która skutkowała potężnym okrążeniem wojsk radzieckich wokół Kijowa. Bitwę uważa się za największe okrążenie wojsk w całej historii wojskowości. Trwała ona od 23 sierpnia do 26 września 1941 roku w czasie operacji „Barbarossa”. W radzieckiej historiografii jest ona znana jako Kijowska Strategiczna Operacja Obronna (ros. Киевская стратегическая оборонительная операция) i podane są w niej nieco inne daty, mianowicie od 7 lipca do 26 września 1941 roku.


The First Battle of Kiev was the German name for the operation that resulted in a huge encirclement of Soviet troops in the vicinity of Kiev (Kyiv) during World War II. This encirclement is considered the largest encirclement in the history of warfare (by number of troops). The operation ran from 7 August to 26 September 1941 as part of Operation Barbarossa, the Axis invasion of the Soviet Union. In Soviet military history, it is referred to as the Kiev Strategic Defensive Operation, with the somewhat different dates of 7 July – 26 September 1941.


La Batalla de Kiev fue el nombre alemán para la operación que dio lugar a un gran cerco de las tropas soviéticas en las cercanías de Kiev durante la Segunda Guerra Mundial. Esta batalla se considera el cerco más grande de la historia de la guerra —por el número de tropas—. Comenzó el 7 de agosto y finalizó el 26 de septiembre de 1941, como parte de la Operación Barbarroja. En la historia militar soviética es conocida como Operación de Defensa de Kiev (Киевская оборонительная операция).


Bitva o Kyjev - též kyjevská obranná operace - byla vojenská operace ve velké vlastenecké válce v rámci operace Barbarossa, která vyústila v katastrofální porážku sovětských vojsk v okolí Kyjeva. Jedná se o bitvu, při které došlo k největšímu obklíčení vojsk v historii válek. Do zajetí padlo přes 600 tisíc sovětských vojáků.


Slaget om Kijev var en operation, som førte til en meget stor omringning af sovjetiske tropper i omegnen af Kijev i Ukraine under 2. Verdenskrig. Det anses for at være den største omringning i historien. Operationen foregik mellem den 23. august 1941 og 26. september 1941 som led i Operation Barbarossa. I sovjetisk militærhistorie omtales operationen som Kijev forsvarsoperationen (), med en noget afvigende tidsmæssig afgrænsning 7. juli til 26. september 1941.


معركة كييف (1941)

معركة كييف كان هذا هو الاسم الذي أطلقه الألمان على العملية التي أسفرت عن تطويق واعتقال أعداد كبيرة جداً من القوات السوفيتية قرب كييف خلال الحرب العالمية الثانية، وهذه تعتبر أكبر عملية اعتقال لجنود في التاريخ العسكري. المعركة استكملت من 23 أغسطس 1941 حتى 26 سبتمبر 1941 كبقية لعملية بارباروسا. في التاريخ العسكري السوفييتي تسمي هذه المعركة بـمعركة كييف الدفاعية (بالروسية:Киевская оборонительная операция) بتأريخ مختلف عن الألمان إذ وثقوا تواريخ هذه المعركة علي أنها أقيمت من 7 يوليو حتي 26 سبتمبر 1941.


Pertempuran Kiev Pertama adalah nama Jerman untuk operasi yang menghasilkan pertempuran yang sangat besar terhadap pasukan Soviet di visinitas Kiev pada Perang Dunia II. Pertempuran tersebut dianggap menjadi pertempuran terbesar dalam sejarah peperangan (menurut jumlah pasukan). Operasi tersebut berlangsung dari 7 Agustus sampai 26 September 1941 sebagai bagian dari Operasi Barbarossa, invasi Blok Poros ke Uni Soviet. Dalam sejarah militer Soviet, peristiwa tersebut disebut sebagai Operasi Pertahanan Kiev (Киевская оборонительная операция), dengan penanggalan berbeda 7 Juli – 26 September 1941.


2002–2003-as olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A 2002-2003-as olasz labdarúgó-bajnokság 18 csapattal került megrendezésre, az 1988-1989 szezon óta 15-dik alkalommal bonyolítják le a bajnokságot ebben a formában.


De Serie A 2002/03 was het 100ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 72ste seizoen van de Serie A. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 789 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,58 doelpunt per wedstrijd. Juventus werd kampioen. Nieuwkomers dit seizoen waren Como Calcio, Modena FC, Reggina Calcio en Empoli FC.


セリエA (サッカー) 2002-2003は、現在の形になった1929-1930シーズンから71シーズン目のセリエA。2002年9月14日から2003年5月24日まで行われた。ユヴェントスが27度目の優勝を果たした。


Die Serie A 2002/03 war die 71. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete wegen des Rechtsstreites um die Übertragungsrechte erst am 14. September 2002. Kurios war, dass die Spielzeit mit dem zweiten Spieltag startete, da der gesamte erste Spieltag wegen der im September noch ungeklärten Fernsehausstrahlungsrechte und dem Liga-Streik erst Anfang November nachgeholt werden konnte. Beendet wurde die Saison mit dem 34. Spieltag am 24. Mai 2003.


עונת 2002/2003 בסרייה א'

עונת 2002/2003 בסרייה א' הייתה העונה ה-101 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-15 בספטמבר 2002 והסתיימו ב-24 במאי 2003.


Чемпионат Италии по футболу 2002/2003

Серия A 2002-03 был 71-м розыгрышем этого турнира. Первые матчи прошли 14 сентября 2002 года, последние — 24 мая 2003 года. «Ювентус» 27 раз за свою историю завоевал титул чемпиона.


La Serie A 2002-2003 è stata la 101ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 71º a girone unico), disputato tra il 14 settembre 2002 e il 24 maggio 2003 e concluso con la vittoria della , al suo ventisettesimo titolo, il secondo consecutivo.


세리에 A 2002-03는 101번째로 열리는 이탈리아 축구 최상위 경기이며, 단일 리그전으로 바뀐 후 로는 71번째 시즌이다. 본 시즌은 에 개막하여 에 종료했다. 우승구단은 이며, 27번째 우승이자, 리그 2연패를 이뤘다.


Італійська Серія A 2002–2003

Сезон 2002–03 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 14 вересня 2002 та 24 травня 2003 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


Le Championnat d'Italie de football 2002-2003 est la de la compétition qui fut remportée par la Juventus.


Serie A 2002/2003 – 101. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 14 września 2002 do 24 maja 2003. Mistrzem został , zdobywając swój 27.tytuł.


The 2002–03 Serie A (known as the Serie A TIM for sponsorship reasons) was the 101st season of top-tier Italian football, the 71st in a round-robin tournament. It was composed by 18 teams, for the 15th consecutive time from season 1988–89.


La Serie A 2002/03 fue la 101.ª edición del Campeonato Italiano de Fútbol, la número 71 desde la creación de la Serie A en 1929. Participaron 18 equipos por la 15.ª vez consecutiva desde la temporada 1988/89.


Soutěžní ročník Serie A 2002/03 byl 101. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 71. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 15. září 2002 a skončila 24. května 2003. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Hellas Verona FC, US Lecce, AC Fiorentina a poslední tým ročníku - AC Benátky, sestoupily do Serie B. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Como Calcio (vítěz druhé ligy), Modena FC, Reggina Calcio a Empoli FC.


الدوري الإيطالي 2002–03

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 2002–03 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 15 سبتمبر 2002، وحتى 24 مايو 2003، وفاز فيه يوفنتوس.


2001–2002-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A 2001-2002-es olasz labdarúgó-bajnokság első osztálya 18 csapattal került megrendezésre, az 1988-1989 szezon óta tizennegyedik alkalommal bonyolították le a bajnokságot ebben a formában.


De Serie A 2001/02 was het 99ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 71ste seizoen van de Serie A. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 806 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,63 doelpunt per wedstrijd. Juventus werd kampioen. Nieuwkomers dit seizoen waren Torino FC, Piacenza Calcio, Chievo Verona en AC Venezia.


セリエA (サッカー) 2001-2002は、現在の形になった1929-1930シーズンから70シーズン目のセリエA。2001年8月26日から2002年5月5日まで行われた。ユヴェントスが26度目の優勝を果たした。


Die Serie A 2001/02 war die 70. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 25. August 2001. Beendet wurde die Saison aufgrund der Fußball-Weltmeisterschaft 2002 in Südkorea und Japan bereits am 5. Mai 2002. Den "Scudetto", den italienischen Meistertitel, gewann nach dreijähriger Durststrecke Rekordmeister Juventus Turin. Absteigen mussten Hellas Verona, US Lecce, AC Florenz sowie AC Venedig. Die Torjägerkanone teilten sich mit jeweils 24 Treffern der Italiener Dario Hübner vom FC Piacenza sowie der Franzose David Trezeguet vom Meister Juventus Turin.


Чемпионат Италии по футболу 2001/2002

Серия A 2001/2002 — 70-й сезон чемпионата Италии по футболу. Первый матч прошёл 25 августа 2001 года, последние — 5 мая 2002 года. «Ювентус» в 26-й раз за свою историю завоевал титул чемпиона.


La Serie A 2001-2002 è stata la 100ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 70º a girone unico), disputato tra il 26 agosto 2001 e il 5 maggio 2002 e concluso con la vittoria della , al suo ventiseiesimo titolo.


세리에 A 2001-02는 100번째로 열리는 이탈리아 축구 최상위 경기이며, 단일 리그전으로 바뀐 후 로는 70번째 시즌이다. 본 시즌은 에 개막하여 에 종료했다. 우승구단은 이며, 26번째 우승을 이뤘다.


Італійська Серія A 2001–2002

Сезон 2001–02 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 26 серпня 2001 та 5 травня 2002 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


Le Championnat d'Italie de football 2001-2002 est la de la compétition qui fut remportée par la Juventus.


Serie A 2001/2002 – 100. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 26 sierpnia 2001 do 5 maja 2002. Mistrzem został , zdobywając swój 26.tytuł.


The 2001–02 Serie A (known as the Serie A TIM for sponsorship reasons) was the 100th season of top-tier Italian football, the 70th in a round-robin tournament. It was composed by 18 teams, for the 14th consecutive time from season 1988–89.


La Serie A 2001–02 fue la 100.ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 70.ª bajo el formato de grupo único.


Soutěžní ročník Serie A 2001/02 byl 100. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 70. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 26. srpna 2001 a skončila 5. května 2002. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Reggina Calcio, Vicenza Calcio, SSC Neapol a poslední tým ročníku - AS Bari, sestoupily do Serie B. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Turín Calcio (vítěz druhé ligy), Piacenza FC, AC ChievoVerona a AC Benátky.


الدوري الإيطالي 2001–02

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 2001–02 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 26 أغسطس 2001، وحتى 5 مايو 2002، وفاز فيه يوفنتوس.


Serie A 2001–02 (dikenal juga sebagai Serie A TIM untuk alasan sponsor) merupakan musim ke-100 dari kompetisi sepak bola level tertinggi di Italia. Terdiri dari 18 klub peserta untuk kali ke-14 sejak musim 1988-89


2000–2001-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A 2000–2001-es olasz labdarúgó-bajnokság jelenlegi formájában a 69., összességében pedig a 99. olasz első osztályú labdarúgó-bajnokság.


De Serie A 2000/01 was het 98ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 70ste seizoen van de Serie A. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 845 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,76 doelpunt per wedstrijd. AS Roma werd kampioen.


セリエA (サッカー) 2000-2001は、現在の形になった1929-1930シーズンから69シーズン目のセリエA。2000年9月30日から2001年6月17日まで行われた。ASローマが3度目の優勝を果たした。


Die Serie A 2000/01 war die 69. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren.


עונת 2000/2001 בסרייה א'

עונת 2000/2001 בסרייה א' הייתה העונה ה-99 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-1 באוקטובר 2000 והסתיימו ב-17 ביוני 2001.


Чемпионат Италии по футболу 2000/2001

Серия A 2000/2001 — 69-й сезон чемпионата Италии по футболу. Первые матчи прошли 30 сентября 2000 года, последние — 17 июня 2001 года. «Рома» 3 раз за свою историю завоевала титул чемпиона, это было её первое чемпионство с сезона 1982/83.


La Serie A 2000-2001 è stata la 99ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 69º a girone unico), disputato dal 30 settembre 2000 al 17 giugno 2001 e concluso con la vittoria della , al suo terzo titolo.


세리에 A 2000-01는 99번째로 열리는 이탈리아 축구 최상위 경기이며, 단일 리그전으로 바뀐 후 로는 69번째 시즌이다. 본 시즌은 에 개막하여 에 종료했다. 우승구단은 이며, 3번째 우승을 이뤘다.


Італійська Серія A 2000–2001

Сезон 2000–01 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 1 жовтня 2000 та 17 червня 2001 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


Campeonato Italiano de Futebol - Série A (2000-01)

A Serie A 2000-01 foi a 69ª edição da Serie A do Campeonato Italiano de Futebol, que teve a Roma como campeã.


Serie A 2000–2001 i italiensk toppdivisjon i fotball begynte 30. september 2000 og ble avsluttet 17. juni 2001. De nyopprykkede lagene var Vicenza og Napoli.


Le Championnat d'Italie de football 2000-2001 est la de la compétition qui fut remportée par l'AS Rome.


Serie A 2000/2001 – 99. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 30 września 2000 do 17 czerwca 2001. Mistrzem została , zdobywając swój trzeci tytuł.


The 2000–01 Serie A (known as the Serie A TIM for sponsorship reasons) was the 99th season of top-tier Italian football, the 69th in a round-robin tournament. It was contested by 18 teams, for the 13th consecutive season since 1988–89.


La Serie A 2000–01 fue la 99.ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 69.ª bajo el formato de grupo único.


Soutěžní ročník Serie A 2000/01 byl 99. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 69. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 1. října 2000 a skončila 17. června 2001. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Turín Calcio, AC Benátky, Cagliari Calcio a poslední tým ročníku - FC Piacenza, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Vicenza Calcio (vítěz druhé ligy), Atalanta BC, Brescia Calcio a SSC Neapol.


الدوري الإيطالي 2000–01

الدوري الإيطالي لكرة القدم 2000–01 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 1 أكتوبر 2000، وحتى 17 يونيو 2001، وفاز فيه نادي روما.


เซเรียอา ฤดูกาล 2000-2001


Serie A 2000–01 (dikenal juga sebagai Serie A TIM karena alasan sponsor) merupakan musim ke-99 kasta tertinggi sepak bola Italia. Diikuti oleh 18 tim untuk kali ke-13 sejak musim kompetisi 1988–89.


1999–2000-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

Az 1999–2000-es olasz labdarúgó-bajnokság a Serie A 68. kiírása.


De Serie A 1999/00 was het 97ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 69ste seizoen van de Serie A. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 764 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,50 doelpunt per wedstrijd. Lazio Roma werd kampioen.


セリエA (サッカー) 1999-2000は、現在の形になった1929-1930シーズンから68シーズン目のセリエA。1999年8月28日から2000年5月14日まで行われた。SSラツィオが2度目の優勝を果たした。


Serie A 1999/2000 spelades mellan 28 augusti 1999 och 14 maj 2000 och vanns av Lazio ledda av Sven-Göran Eriksson, vilket blev deras andra Serie A-vinst genom tiderna. Serien bestod för 12:e gången sedan 1988/1989 av 18 deltagande lag.


Die Serie A 1999/2000 war die 68. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 29. August 1999. Beendet wurde die Saison aufgrund der Fußball-Europameisterschaft 2000 in den Niederlanden und Belgien bereits am 14. Mai 2000. Den "Scudetto", den italienischen Meistertitel, gewann Lazio Rom. Absteigen mussten Torino Calcio, AC Venedig, Cagliari Calcio und Piacenza Calcio. Torschützenkönig mit 24 Treffern wurde der zu Saisonbeginn verpflichtete Andrij Schewtschenko vom AC Mailand.


עונת 1999/2000 בסרייה א'

עונת 1999/2000 בסרייה א' הייתה העונה ה-98 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-29 באוגוסט 1999 והסתיימו ב-14 במאי 2000.


Чемпионат Италии по футболу 1999/2000

Серия A 1999/2000 — 68-й сезон чемпионата Италии по футболу. Первые матчи прошли 28 августа 1999 года, последние — 14 мая 2000 года. Чемпионом стал «Лацио».


La Serie A 1999-2000 è stata la 98ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 68º a girone unico), disputato tra il 28 agosto 1999 e il 14 maggio 2000 e concluso con la vittoria della , al suo secondo titolo.


세리에 A 1999-2000는 98번째로 열리는 이탈리아 축구 최상위 경기이며, 단일 리그전으로 바뀐 후 로는 68번째 시즌이다. 본 시즌은 에 개막하여 에 종료했다. 우승구단은 이며, 2번째 우승을 이뤘다.


Serie A, İtalya'da 1929-30 sezonundan bu yana sürdürülen ve İtalya futbolunda lig sistemi içerisinde en üst noktada yer alan futbol ligidir.


Le Championnat d'Italie de football 1999-2000 est la de la compétition qui fut remportée par le Lazio Rome.


Serie A 1999/2000 – 98. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 28 sierpnia 1999 do 14 maja 2000. Mistrzem został , zdobywając swój drugi tytuł.


The 1999–2000 Serie A (known as the Serie A TIM for sponsorship reasons) was the 98th season of top-tier Italian football, the 68th in a round-robin tournament. It was contested by 18 teams.


La Serie A 1999–00 fue la 98ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 68ª bajo el formato de grupo único. La Lazio ganó su segundo "scudetto".


Soutěžní ročník Serie A 1999/00 byl 98. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 68. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 29. srpna 1999 a skončila 14. května 2000. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Salernitana Sport, UC Sampdoria, Vicenza Calcio a poslední tým ročníku - Empoli FC, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Hellas Verona FC (vítěz druhé ligy), Turín Calcio, US Lecce a Reggina Calcio.


الدوري الإيطالي 1999–2000

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 1999–2000 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 29 أغسطس 1999، وحتى 14 مايو 2000، وفاز فيه نادي لاتسيو.


เซเรียอา ฤดูกาล 1999-2000


Serie A 1999–2000 (dikenal juga dengan Serie A TIM karena alasan sponsor) merupakan musim ke-98 bagi kasta teratas sepak bola Italia ini dan diikuti oleh 18 klub.


1998–1999-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

AC Milan története tizenhatodik bajnoki címét nyerte. Második lett az SS Lazio, az utolsó fordulóban bukta el a bajnoki címet.


De Serie A 1998/99 was het 96ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 68ste seizoen van de Serie A. De competitie begon op 13 september 1998 en eindigde op 23 mei 1999. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 845 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,76 doelpunt per wedstrijd. AC Milan werd kampioen.


セリエA (サッカー) 1998-1999は、現在の形になった1929-1930シーズンから67シーズン目のセリエA。1998年9月13日から1999年5月23日まで行われた。ACミランが16度目の優勝を果たした。


Die Serie A 1998/99 war die 67. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 13. September 1998. Beendet wurde die Saison mit dem 34. Spieltag am 23. Mai 1999. Den "Scudetto", den Meistertitel, holte sich der AC Mailand. Absteigen mussten Salernitana Sport, Sampdoria Genua, Vicenza Calcio und der FC Empoli. Torschützenkönig mit 22 Treffern wurde Márcio Amoroso von Udinese Calcio.


Чемпионат Италии по футболу 1998/1999

Серия A 1998/1999 — 67-й сезон чемпионата Италии по футболу. В 16-й раз победителем итальянского чемпионата стал «Милан». Примечательно, что после первого круга «Милан» был всего лишь на 4-м месте. Однако, во втором круге команда не проиграла ни разу. За 7 туров до окончания чемпионата «Милан» отставал от «Лацио» на 7 очков. Выиграв во всех 7 последних матчах, «Милан» смог опередить «Лацио» на 1 очко.


La Serie A 1998-1999 è stata la 97ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 67º a girone unico), disputato tra il 13 settembre 1998 e il 23 maggio 1999 e concluso con la vittoria del , al suo sedicesimo titolo.


세리에 A 1998-99는 세리에 A의 67번째 시즌이다. 이번 시즌은 1998년 9월 13일에 시작하여 1999년 5월 23일에 종료되었고, 18개 팀이 참가하기 시작한 1988-89시즌부터 11번째 대회이다.


Італійська Серія A 1998–1999

Сезон 1998–99 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 13 вересня 1998 та 23 травня 1999 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


1998年至1999年意大利足球甲级联赛

1998年至1999年意大利足球甲级联赛（Serie A 1998-1999），是意甲联赛自1988-89赛季以来第11个由18支球队参赛的赛季。


Milan| Serie A 1998-99 sezonunu 70 puanla birinci bitirerek 16. şampiyonluğunu elde etti. Lazio ise son ana kadar kovaladığı şampiyonluğa ulaşamadı.


Le Championnat d'Italie de football 1998-1999 est la de la compétition qui fut remportée par le Milan AC.


Serie A 1998/1999 – 97. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 13 września 1998 do 23 maja 1999. Mistrzem został , zdobywając swój 16.tytuł.


The 1998–99 Serie A saw Milan win their 16th Scudetto, led by coach Alberto Zaccheroni. Lazio finished second, losing the title on the last day. Internazionale, with an often injured or rested Ronaldo, had a disastrous season, finishing in 8th position, whereas Juventus' impressive start was cut short by a bad injury to Alessandro Del Piero, and they wound up having an unimpressive season.


La Serie A 1998–99 fue la 97ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 67ª bajo el formato de grupo único. AC Milan ganó su 16° "scudetto", liderado por su entrenador Alberto Zaccheroni. SS Lazio terminó segundo, perdiendo el título el último día. Juventus comenzó fuerte pero Alessandro Del Piero tuvo una grave lesión, lo que complicó su temporada.


Soutěžní ročník Serie A 1998/99 byl 97. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 67. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 13. září 1998 a skončila 23. května 1999. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Brescia Calcio, Atalanta BC, US Lecce a poslední tým ročníku - SSC Neapol, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Salernitana Sport (vítěz druhé ligy), AC Benátky, Cagliari Calcio a AC Perugia.


الدوري الإيطالي 1998–99

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 1998–99 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 13 سبتمبر 1998، وحتى 23 مايو 1999، وفاز فيه إيه سي ميلان.


1997–1998-as olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

Juventus FC története 25. bajnoki címét nyerte meg.


De Serie A 1997/98 was het 95ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 67ste seizoen van de Serie A. De competitie begon op 31 augustus 1997 en eindigde op 16 mei 1998. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 847 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,77 doelpunt per wedstrijd. Juventus werd kampioen.


Die Serie A 1997/98 war die 66. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 31. August 1997. Wegen der Fußball-Weltmeisterschaft 1998 in Frankreich endete die Saison am 16. Mai 1998. Meister wurde wie schon im Vorjahr Juventus Turin. Den Gang in die Zweitklassigkeit mussten Brescia Calcio, Atalanta Bergamo, US Lecce und der SSC Neapel antreten. Torschützenkönig mit 27 Treffern wurde Oliver Bierhoff von Udinese Calcio.


Чемпионат Италии по футболу 1997/1998

Серия A 1997/1998 — 66-й сезон чемпионата Италии по футболу. Стартовал 31 августа 1997 года и завершился 16 мая 1998 года. В 25-й раз победителем турнира стал «Ювентус».


La Serie A 1997-1998 è stata la 96ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 66º a girone unico), disputato tra il 31 agosto 1997 e il 16 maggio 1998 e concluso con la vittoria della , al suo venticinquesimo titolo, il secondo consecutivo.


세리에 A 1997-98은 세리에 A의 66번째 시즌이다. 이번 시즌은 1997년 8월 31일에 시작하여 1998년 5월 16일에 종료되었고, 18개 팀이 참가하기 시작한 1988-89시즌부터 10번째 대회이다.


Італійська Серія A 1997–1998

Сезон 1997–98 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 31 серпня 1997 та 16 травня 1998 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


1997年至1998年意大利足球甲级联赛

1997年至1998年意大利足球甲级联赛（Serie A 1997-1998），是意甲联赛自1988-89赛季以来第10个由18支球队参赛的赛季。


Le Championnat d'Italie de football 1997-1998 est la de la compétition qui fut remportée par la Juventus.


Serie A 1997/1998 – 96. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 31 sierpnia 1997 do 16 maja 1998. Mistrzem został , zdobywając swój 25.tytuł.


The 1997–98 Serie A saw Juventus win their 25th national title, with Internazionale placing second; both teams qualified for the 1998–99 UEFA Champions League. Udinese, Roma, Fiorentina, Parma qualified for the 1998–99 UEFA Cup. Lazio qualified for the UEFA Cup Winners Cup courtesy of winning the Coppa Italia. Bologna and Sampdoria qualified for the 1998 UEFA Intertoto Cup. Brescia, Atalanta, Lecce and Napoli were relegated to Serie B.


La Serie A 1997–98 fue la 96ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 66ª bajo el formato de grupo único. Juventus ganó su 25° "scudetto".


Soutěžní ročník Serie A 1997/98 byl 96. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 66. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 31. srpna 1997 a skončila 16. května 1998. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli Cagliari Calcio, AC Perugia, Hellas Verona FC a poslední tým ročníku - AC Reggiana, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Brescia Calcio (vítěz druhé ligy), Empoli FC, US Lecce a AS Bari.


الدوري الإيطالي 1997–98

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 1997–98 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 31 أغسطس 1997، وحتى 16 مايو 1998، وفاز فيه يوفنتوس.


A 2009-es U19-es labdarúgó-Európa-bajnokság házigazdája Ukrajna volt, melyet 2009. július 21. és augusztus 2. között rendeztek meg. A tornán az 1990. január 1. után született játékosok vehettek részt.


Europees kampioenschap voetbal mannen onder 19 - 2009

Het Europees kampioenschap voetbal mannen onder 19 van 2009 (kortweg: EK voetbal -19) was de 25ste editie van het Europees kampioenschap voetbal mannen onder 19 en is bedoeld voor spelers die op of na 1 januari 1990 geboren zijn. Ondanks de leeftijdgrens van 19 jaar mogen ook spelers van 20 jaar meespelen omdat de leeftijdsgrens alleen bij het begin van de kwalificatie voor het EK geldt. Het toernooi wordt gespeeld in Oekraïne en begint op 21 juli 2009. De finale vond plaats op 2 augustus.


UEFA U-19欧州選手権2009は、UEFA U-19欧州選手権の2009年に開催された大会である。2009年7月21日から8月2日までウクライナで開催される。


U19-Europamästerskapet i fotboll 2009 var 2009 års U19-Europamästerskap i fotboll och spelades i Ukraina mellan den 21 juli och 2 augusti. Enbart spelare födda efter den 1 januari 1990 tilläts spela i turneringen. Turneringen vanns av Ukraina som besegrade England i finalen.


Die Endrunde der 25. U19-Fußball-Europameisterschaft fand vom 21. Juli bis zum 2. August 2009 statt. Gastgeber war zum ersten Mal die Ukraine. Das Auftaktspiel bestritten England und die Schweiz, die sich 1:1 trennten.


Чемпионат Европы по футболу 2009 (юноши до 19 лет)

UEFA European Under-19 Football Championship — чемпионат Европы по футболу среди юношей до 19 лет. Состоялся в 2009 году в Украине в городах Донецк и Мариуполь. В турнире имели право принимать участие игроки, родившиеся только после 1 января 1990 года.


Il Campionato europeo di calcio Under-19 2009 è stata la 57ª edizione del Campionato europeo di calcio Under-19 organizzato dalla UEFA, che si sono svolti in Ucraina dal 21 luglio al 2 agosto 2009.


Юнацький чемпіонат Європи з футболу (U-19) 2009

8-й Чемпіонат Європи з футболу серед юнаків віком до 19 років пройшов в Україні з 21 липня до 2 серпня 2009 року. В турнірі взяли участь лише гравці, що народилися після 1 січня 1990 року. Переможцем стала збірна команда України, яка у фіналі перемогла збірну Англії із рахунком 2:0


2009年歐洲U-19足球錦標賽

2009年歐洲U-19足球錦標賽在烏克蘭的頓涅茨克和馬里烏波爾進行。比賽在2009年7月21日開始舉辦，參賽球員必須是1990年1月1日以後出生的球員。


2009 UEFA Avrupa 19 Yaş Altı Futbol Şampiyonası

Avrupa 19 Yaş Altı Futbol Şampiyonası 2009 Final Turnuvası Ukrayna'nın Donetsk ve Mariupol şehirlerinde oynanmıştır. Oyuncular 1 Ocak 1990 ve sonrası doğumlu olmalılardır.


Championnat d'Europe de football des moins de 19 ans 2009

La phase finale du Championnat d'Europe de football des moins de 19 ans se déroule du 21 juillet au en Ukraine. Les joueurs nés après le janvier 1990 peuvent participer.


Mistrzostwa Europy U-19 w Piłce Nożnej 2009

Mistrzostwa Europy U-19 w piłce nożnej 2009 odbyły się w dniach 21 lipca – 2 sierpnia 2009 roku na Ukrainie. W turnieju mogli zagrać zawodnicy, którzy urodzili się po 1 stycznia 1990 roku.


2009 UEFA European Under-19 Championship

The UEFA European Under-19 Championship 2009 Final Tournament was held in Ukraine in the cities of Donetsk and Mariupol. Players born after 1 January 1990 were eligible to participate in this competition.


El Campeonato Europeo de la UEFA Sub-19 2009 se llevó a cabo en Ucrania del 21 de julio al 2 de agosto y contó con la participación de 8 selecciones juveniles de Europa provenientes de una fase eliminatoria.


Mistrovství Evropy ve fotbale hráčů do 19 let 2009 se konalo v červenci a srpnu 2009 na Ukrajině. Jednalo se o 25. ročník turnaje v této věkové kategorii, kterého se účastní osm týmů. Obhájcem titulu byla reprezentace Německa. Turnaje se směli účastnit hráči narození nejdříve 1. ledna 1990. Vítězem turnaje se stal tým domácí Ukrajiny.


Az 1988-as NHL-draftot kanadai Montréalban a Montréal Forumban tartották meg június 11-én. Ez volt a 26. NHL-draft.


Der NHL Entry Draft 1988 fand am 11. Juni 1988 im Forum de Montréal in Montréal in der kanadischen Provinz Québec statt. Bei der 26. Auflage des NHL Entry Draft wählten die Teams der National Hockey League (NHL) in zwölf Runden insgesamt 252 Spieler aus. Als "First Overall Draft Pick" wurde der US-amerikanische Center Mike Modano von den Minnesota North Stars ausgewählt. Auf den Positionen zwei und drei folgten Trevor Linden für die Vancouver Canucks und Curtis Leschyshyn für die Nordiques de Québec. Die Reihenfolge des Drafts ergab sich aus der umgekehrten Abschlusstabelle der abgelaufenen Spielzeit 1987/88, wobei die Playoff-Teams nach den Mannschaften an der Reihe waren, die die Playoffs verpasst hatten.


Драфт НХЛ 1988

Драфт НХЛ 1988 года состоялся 11 июня 1988 года в Монреале на арене «Монреаль-Форум» — домашней арене клуба «Монреаль Канадиенс». Первым номером драфта стал Майк Модано, выбранный клубом «Миннесота Норт Старс».


LNHL Entry Draft 1988 è stato il 26º draft della National Hockey League. Si è tenuto l'11 giugno 1988 presso il Forum de Montréal di Montréal.


Драфт НХЛ 1988

Драфт НХЛ 1988 відбувся 11 червня в «Монреаль-форумі» (Монреаль, провінція Квебек, Канада). Всього було проведено 12 раундів драфту, в котрих команди НХЛ закріпили свої права на спортивну діяльність 252 молодих хокеїстів.


Le repêchage d'entrée dans la Ligue nationale de hockey 1988 a eu lieu au Forum de Montréal (Québec).


The 1988 NHL Entry Draft was the 26th NHL Entry Draft. It was held at the Forum in Montreal, Quebec.


1972-ben került megrendezésre a 8. afrikai nemzetek kupája. A házigazda Kamerun volt, a viadalnak két város adott otthont. A végső győzelmet Kongó válogatottja szerezte meg, az együttes a döntőben Mali csapatát múlta felül 3-2 arányban.


De African Cup of Nations 1972 was de achtste editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het vond plaats van 23 februari tot en met 5 maart in Kameroen. Er werd gespeeld in Yaoundé en Douala. Kameroen (gastland) en Soedan (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde.


アフリカネイションズカップ1972

アフリカネイションズカップ1972 (1972 African Cup of Nations)は、第8回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。カメルーンの首都ヤウンデとドゥアラで1972年2月23日から3月5日に行われ、コンゴ人民共和国が初優勝を決めた。


Der Afrika-Cup 1972 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d’Afrique des Nations) war die achte Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 23. Februar bis 5. März in Kamerun statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen wiederum acht Mannschaften Kamerun, Kenia, VR Kongo, Mali, Marokko, Sudan, Togo und Zaire teil.


Кубок африканских наций 1972

Кубок африканских наций 1972 года был восьмым розыгрышем этого турнира. Он проходил с 23 февраля по 5 марта в Камеруне.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1972 pelattiin vuonna 1972 ensimmäistä kertaa Kamerunissa. Koko kisojen yllättäjä ja myös kisojen mestari, oli Kongon tasavalta, jonka joukkue päihitti karsinnoissa kaksi mestari ehdokasta, kun se löi ensimmäisellä kierroksella Nigerian ja toisella kierroksella kohde oli Norsunluurannikko. Alkulohkon joukkue selvitti yhdellä voitolla, yhdellä tasapelillä sekä yhdellä häviöllä, ollessaan lohkonsa toinen samoilla pisteillä kolmanneksi tulleen Marokon edellä. Välierissä joukkue löi Kamerunin maalein 1-0 ja finaalissa joukkue voitti Malin 3-2 ja otti historiansa ensimmäisen Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailujen voiton.


La Coppa delle nazioni africane 1972 fu l'ottava edizione della suddetta competizione riservata alle nazionali di calcio del continente africano. La fase finale si disputò in Camerun. La formula del torneo prevedeva otto nazionali divise in due gironi all'italiana composti da quattro squadre ciascuno, le prime due classificate di ogni girone passavano il turno e si scontravano in semifinale. Oltre al Camerun, ammesso d'ufficio come paese ospitante, e al Sudan, ammesso d'ufficio come detentore del titolo, parteciparono alla fase finale Kenya, Mali, Togo, Congo, Zaire e Marocco. La vittoria finale andò al Congo, vittorioso in finale sul Mali. Qui sotto, in dettaglio, tutti i risultati della manifestazione.


1972년 아프리카 네이션스컵

1972년 아프리카 네이션스컵은 카메룬에서 1972년 2월 23일부터 3월 5일까지 열렸다. 콩고가 첫 번째 우승을 차지했다.


Кубок африканських націй 1972

Кубок африканських націй 1972 року — 8-а континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 23 лютого по 5 березня 1972 року у Камеруні. Всього було зіграно 16 матчів, в яких забито 53 м'ячі (в середньому 3,31 м’яча за матч). Збірна Конго вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Малі з рахунком 3:2.


1972年非洲國家盃為第 8 屆非洲國家盃，由喀麥隆主辦。在雅溫得和杜阿拉2個城市舉行。和1970年一樣，由8支球隊分成2組，每組4隊。剛果共和國贏得了第一次冠軍，在決賽中 3–2 擊敗馬里。


O Campeonato Africano das Nações de 1972 foi a 8ª edição do Campeonato Africano das Nações.


El 1972 es disputà la vuitena edició de la Copa d'Àfrica de Futbol, al Camerun. Es mantingué el format de l'edició anterior. La República del Congo es proclamà campiona després de derrotar Mali, per 3 a 2, a la final.


1972 Afrika Uluslar Şampiyonası Afrika ulusal takımlarının katıldığı


Cúp bóng đá châu Phi 1972 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ tám, được tổ chức tại Cameroon. Số đội tham dự giải là 26, hơn giải trước đó 3 đội. Vòng chung kết của giải như các giải trước gồm 8 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 4 đội. Hai đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá bán kết, đội thắng ở bán kết vào đá chung kết, đội thua dự trận trận tranh giải ba. Cộng hòa Congo giành chức vô địch lần đầu tiên sau khi thắng Mali 3-2 ở chung kết. Còn Sudan trở thành đội đương kim vô địch thứ hai bị loại ngay từ vòng bảng (sau CHDC Congo 1970).


La Coupe d'Afrique des nations de football 1972 a lieu au Cameroun entre le 23 février et le 5 mars 1972. C'est la première fois que le pays accueille la compétition, disputée dans deux villes : Yaoundé (dans le stade omnisports) et Douala (dans le stade de la Réunification, construit spécialement pour l'occasion).


Puchar Narodów Afryki 1972 był ósmą edycją tego turnieju. Mecze rozgrywano na boiskach Kamerunu. Podobnie jak w roku 1970 w rozgrywkach wzięło udział 8 zespołów, podzielonych na dwie grupy, po cztery drużyny w każdej. W finale reprezentacja Konga pokonała zespół z Mali 3-2 i sięgnęła po pierwszy tytuł w rozgrywkach.


The 1972 African Cup of Nations was the eighth edition of the Africa Cup of Nations, the association football championship of Africa (CAF). It was hosted by Cameroon, in the cities of Yaoundé and Douala. Just like in 1970, the field of eight teams was split into two groups of four. The People's Republic of the Congo won its first championship, beating Mali in the final 3−2.


La Copa Africana de Naciones de 1972 fue la octava edición del torneo de fútbol más importante de naciones de África. Fue organizado en Camerún. Jugaron ocho equipos distribuidos en dos grupos de cuatro equipos en los que clasificaban los dos primeros de cada grupo. La selección del ganó su primer campeonato venciendo a por 3 a 2.


Africký pohár národů 1972 bylo 8. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CAF. Vítězem se stala Fotbalová reprezentace Republiky Kongo.


كأس الأمم الأفريقية 1972

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1970 كانت النسخة الثامنة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. استضافتها الكاميرون لأول مرة في مدينتي ياوندي ودوالا. شهدت المنافسة مشاركة ثمانية فرق تم تقسيمها إلى مجموعتين من أربعة. توجت جمهورية الكونغو الشعبية بأول بطولة لها بعد التغلب في النهائي على 3–2.


1970-ben került megrendezésre a 7. afrikai nemzetek kupája. A házigazda Szudán volt, a viadalnak két város adott otthont. A végső győzelmet Szudán válogatottja szerezte meg, az együttes a döntőben Ghána csapatát múlta felül 1-0 arányban.


De African Cup of Nations 1970 was de zevende editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het werd voor de tweede maal in Soedan georganiseerd. Er werd gespeeld van 6 tot en met 16 februari in Khartoem en Wad Madani. Soedan (gastland) en Congo-Kinshasa (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde. Voor de vierde keer in de geschiedenis van de Afrika Cup won het organiserende land het kampioenschap.


Der Afrika-Cup 1970 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d’Afrique des Nations) war die siebente Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 6. bis 16. Februar zum zweiten Mal nach 1957 im Sudan statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen wiederum acht Mannschaften VA Republik, Äthiopien, DR Kongo, Ghana, Guinea, Elfenbeinküste, Kamerun und Sudan teil.


Кубок африканских наций 1970

Кубок африканских наций 1970 был седьмым розыгрышем этого турнира. Он проходил с 6 по 16 февраля 1970 года в Судане.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1970 olivat seitsemännet Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailuihin karsi 18 joukkuetta, joista kuusi selvisi loppukilpailuihin. Kisojen isäntämaa Sudan ja hallitseva mestari vuodelta 1968 Kongo-Kinshasa olivat saaneet automaattisesti paikan kilpailuista. Karsintojen yllätyksia olivat Nigerian putoaminen (vetäytyi), Marokon putoaminen sekä Senegalin putoaminen. Itse loppukilpailussa Kongo-Kinshasan vaisu menestys yllätti sekä Kamerunin jääminen lohkonsa kolmanneksi. Kilpailujen voittaja oli isäntämaa Sudan, joka voitti finaalissa El-Issedin maalilla Ghanan 1-0. Näin Sudan otti ensimmäisen mestaruutensa.


La Coppa delle nazioni africane 1970 fu la settima edizione della suddetta competizione riservata alle nazionali di calcio del continente africano. La fase finale si disputò in Sudan. La formula del torneo prevedeva otto nazionali divise in due gironi all'italiana composti da quattro squadre ciascuno, le prime due classificate di ogni girone passavano il turno e si scontravano in semifinale. Oltre al Sudan, ammesso d'ufficio come paese ospitante, e al Congo-Kinshasa, ammesso d'ufficio come detentore del titolo, parteciparono alla fase finale Camerun, Costa d'Avorio, Etiopia, Ghana, Guinea ed Egitto. Alla fine la spuntarono i padroni di casa del Sudan, vittoriosi in finale per 1-0 nei confronti del Ghana, costretto ancora una volta all'amaro titolo di vicecampione.


1970년 아프리카 네이션스컵

1970년 아프리카 네이션스컵은 수단에서 1970년 2월 6일부터 2월 16일까지 열렸다. 개최국인 수단이 첫 번째 우승을 차지했다.


Кубок африканських націй 1970

Кубок африканських націй 1970 року — 7-а континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 6 по 16 лютого 1970 року у Судані. Всього було зіграно 16 матчів, в яких забито 51 м’яч (в середньому 3,19 м’яча за матч). Збірна Судану вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Гани з рахунком 1:0.


1970年非洲國家盃為第 7 屆非洲國家盃，由蘇丹主辦。像1968年一樣，由 8 支球隊分成 2 組，每組 4 隊。蘇丹贏得了第一次冠軍，在決賽中 1–0 擊敗加納。


O Campeonato Africano das Nações de 1970 foi a 7ª edição do Campeonato Africano das Nações.


Afrikamesterskapet i fotball 1970 ble arrangert i Khartoum og Wad Madani i Sudan i 1970.


1970 Afrika Uluslar Şampiyonası Afrika ulusal takımlarının katıldığı turnuvaların


Cúp bóng đá châu Phi 1970 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ bảy, được tổ chức tại Sudan. Số đội tham dự giải là 23, hơn giải trước đó 1 đội. Vòng chung kết của giải như giải lần thứ sáu gồm 8 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 4 đội. Hai đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá bán kết, đội thắng ở bán kết vào đá chung kết, đội thua dự trận trận tranh giải ba. Chủ nhà Sudan lần thứ hai giành chức vô địch sau khi thắng Ghana 1-0 ở chung kết. Tuy thua nhưng Ghana đã lập thành tích 4 lần liên tiếp lọt vào chung kết ở Cúp bóng đá châu Phi, kỉ lục đến nay chưa bị phá. CHDC Congo trở thành đội đương kim vô địch đầu tiên bị loại ngay từ vòng bảng.


La Coupe d'Afrique des nations de football 1970 a lieu au Soudan en février 1970. C'est la deuxième fois que le pays accueille la compétition, treize ans après l'édition inaugurale de 1957.


Puchar Narodów Afryki 1970 był siódmą edycją tego turnieju. Mecze rozgrywano na boiskach Sudanu. Podobnie jak w roku 1968 w rozgrywkach wzięło udział 8 zespołów, podzielonych na dwie grupy, po cztery drużyny w każdej. W finale gospodarz turnieju - Sudan pokonał zespół z Ghany 1-0 i sięgnął po pierwszy tytuł w rozgrywkach.


The 1970 African Cup of Nations was the seventh edition of the Africa Cup of Nations, the soccer championship of Africa (CAF). It was hosted by Sudan. Just like in 1968, the field of eight teams was split into two groups of four. Sudan won its first championship, beating Ghana in the final 1−0.


La Copa Africana de Naciones de 1970 fue la séptima edición del torneo de fútbol más importante de naciones de África. Fue organizado en Sudán. Jugaron ocho equipos distribuidos en dos grupos de cuatro equipos en los que clasificaban los dos primeros de cada grupo. La selección ganó su primer campeonato al vencer a por 1 a 0.


Africký pohár národů 1970 bylo 7. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CAF. Vítězem se stala Súdánská fotbalová reprezentace, kterou vedl Jiří Starosta.


كأس الأمم الأفريقية 1970

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1970 كانت النسخة السابعة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. حظيت السودان بشرف استضافة المسابقة للمرة الثانية بعد تنظيمها نسخة 1957 الأولى. كما حدث في البطولة السابقة في 1968، شهدت المنافسة ثمانية فرق تم تقسيمها إلى مجموعتين من أربعة. كان الكأس من نصيب منتخب بعد تغلبه على في النهائي 1–0.


1968-ban került megrendezésre a 6. afrikai nemzetek kupája. A házigazda Etiópia volt, a viadalnak két város adott otthont. A végső győzelmet Kongó-Kinshasa válogatottja szerezte meg, az együttes a döntőben Ghána csapatát múlta felül 1-0 arányban.


De African Cup of Nations 1968 was de zesde editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen uit Afrika. Het toernooi vond plaats van 12 tot en met 21 januari. Er werd gespeeld in de steden Addis Abeba en Asmara in Ethiopië. Het was voor de tweede maal dat het kampioenschap in Ethiopië georganiseerd werd. Ethiopië (gastland) en Ghana (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde.


アフリカネイションズカップ1968

アフリカネイションズカップ1968 (1968 African Cup of Nations)は、第6回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。エチオピアの首都アディスアベバとアスマラ（現エリトリア）で1968年1月12日から21日に行われ、コンゴ民主共和国が初優勝を決めた。


Der Afrika-Cup 1968 (engl.: "African Cup of Nations", franz.: "Coupe d’Afrique des Nations") war die sechste Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 12. bis 21. Januar zum zweiten Mal nach 1962 in Äthiopien statt. Organisiert vom afrikanischen Fußball-Kontinentalverband Confédération Africaine de Football (CAF) nahmen erstmals acht Mannschaften Algerien, Äthiopien, DR Kongo, Ghana, Elfenbeinküste, Republik Kongo, Senegal und Uganda teil.


Кубок африканских наций 1968

Кубок африканских наций 1968 был шестым розыгрышем этого турнира. Он проходил с 12 по 21 января 1968 года в Эфиопии. В формуле розыгрыша произошли некоторые изменения: число участников было расширено до 8 стран, теперь группы состояли из 4 команд, вновь появились полуфиналы.


Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1968 olivat historian kuudennet Afrikan-mestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Etiopiassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun jokin maa järjestää kilpailut kahdesti. Kilpailuihin käytiin kuuden lohkon karsinnat, joista vain voittaja pääsi kisoihin. Kisoissa automaattisesti paikan oli varmistanut Etiopia ja hallitseva mestari Ghana. Kilpailut voitti Kongo-Kinshasa.


La Coppa delle nazioni africane 1968, nota anche come Etiopia 1968, è stata la 6ª edizione di questo torneo di calcio continentale per squadre nazionali maggiori maschili (spesso detto Coppa d'Africa) organizzato dalla CAF e la cui fase finale si è svolta in Etiopia dal 12 al 21 gennaio 1968.


1968년 아프리카 네이션스컵

1968년 아프리카 네이션스컵은 1968년 1월 12일부터 1월 21일까지 에티오피아에서 CAF가 주최한 여섯 번째 아프리카 네이션스컵이다. 콩고 킨샤사가 가나를 결승에서 1 – 0으로 이김으로써 첫 번째 우승컵을 들어올렸다.


Кубок африканських націй 1968

Кубок африканських націй 1968 року — 6-а континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 12 по 21 січня 1968 року в Ефіопії. Всього було зіграно 16 матчів, в яких забито 52 м'ячі (в середньому 3,25 м'яча за матч). Збірна Конго-Кіншаси вперше стала чемпіоном Африки, подолавши у фінальному матчі збірну Гани з рахунком 1:0.


O Campeonato Africano das Nações de 1968 foi a 6ª edição do Campeonato Africano das Nações.


Afrikamesterskapet i fotball 1968 ble arrangert i Addis Ababa og Asmara i Etiopia i 1968.


1968 Afrika Uluslar Kupası, CAF'ın düzenlendiği 6. Afrika Uluslar Kupası'ydı ve Etiyopya'da düzenlendi. 1965'teki statüden farklı olarak finallerde mücadele edecek takım sayısı sekize çıkartıldı ve her grupta dörder takım mücadele etmeye başladı. Kongo-Kinşasa, finalde son şampiyon Gana'yı 1-0 yenerek ilk kez şampiyon oldu.


Cúp bóng đá châu Phi 1968 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ sáu, được tổ chức tại Ethiopia. Từ giải đấu này cho đến nay Cúp bóng đá châu Phi được tổ chức đều đặn 2 năm một lần. Số đội tham dự giải là 22, gấp đôi so với giải trước đó. Số đội tham dự tăng nên vòng chung kết của giải được mở rộng gồm 8 đội chia làm 2 bảng, mỗi bảng 4 đội. Hai đội tuyển đứng đầu mỗi bảng vào đá bán kết, đội thắng ở bán kết vào đá chung kết, đội thua dự trận trận tranh giải ba. Cộng hòa Dân chủ Congo lần đầu tiên giành chức vô địch sau khi thắng đương kim vô địch Ghana 1-0 ở chung kết.


La Coupe d'Afrique des nations de football 1968 a lieu en Éthiopie en janvier 1968. C'est la deuxième fois que l'Éthiopie accueille la compétition, six ans après l'édition 1962, qu'elle avait remportée. C'est à partir de cette année que la CAN prend définitivement son rythme bisannuel.


Szósta edycja Pucharu Narodów Afryki odbyła się w


The 1968 African Cup of Nations was the sixth edition of the Africa Cup of Nations, the soccer championship of Africa (CAF). It was hosted by Ethiopia. The field expanded to eight teams, split into two groups of four; the top two teams in each group advanced to the semifinals. Congo-Kinshasa won its first championship, beating Ghana in the final 1−0.


La Copa Africana de Naciones de 1968 fue la sexta edición del torneo de fútbol más importante de naciones de África. Fue organizado en Etiopía. Jugaron ocho equipos distribuidos en dos grupos de cuatro equipos en los que clasificaban los dos primeros de cada grupo. La selección del ganó su primer campeonato al vencer a por 1 a 0.


Africký pohár národů 1968 bylo 6. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CAF. Vítězem se stala Fotbalová reprezentace Demokratické republiky Kongo.


كأس الأمم الأفريقية 1968

كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 1965 كانت النسخة السادسة من البطولة الأولى لكرة القدم في أفريقيا. استضافت إثيوبيا المسابقة للمرة الثانية. تم توسيع دائرة المنافسة لتشمل ثمانية فرق تم تقسيمها إلى مجموعتين من أربعة. توجت الكونغو كينشاسا بأول بطولة لها بعد تغلبها على في النهائي 1–0.


1996–1997-es olasz labdarúgó-bajnokság (első osztály)

A centenáriumi évében a Juventus FC története 24. bajnoki címét nyerte meg.


De Serie A 1996/97 was het 94ste voetbalkampioenschap (scudetto) in Italië en het 66ste seizoen van de Serie A. De competitie begon op 8 september 1996 en eindigde op 1 juni 1997. In de 306 gespeelde competitiewedstrijden werd in totaal 808 keer gescoord, goed voor een gemiddelde van 2,64 doelpunt per wedstrijd. Juventus FC werd kampioen en haalde daarmee zijn 24ste landstitel.


Die Serie A 1996/97 war die 65. Spielzeit in der höchsten italienischen Fußball-Spielklasse der Herren. Sie startete am 8. September 1996. Letzter Spieltag war der 1. Juni 1997. Italienischer Meister wurde Juventus Turin. Absteigen mussten der AC Perugia, Hellas Verona, Reggina Calcio sowie Cagliari Calcio, welches im Relegationsspiel um den Klassenerhalt gegen den Piacenza Calcio mit 1:3 verlor und damit in die Serie B musste. Torschützenkönig wurde Filippo Inzaghi von Atalanta Bergamo mit 24 Saisontoren.


עונת 1996/1997 בסרייה א'

עונת 1996/1997 בסרייה א' הייתה העונה ה-95 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1995 והסתיימו ב-1 ביוני 1997.


Чемпионат Италии по футболу 1996/1997

Серия А 1996/1997 — 65-й сезон чемпионата Италии по футболу. Стартовал 7 сентября 1996 года и завершился 1 июня 1997 года. В 24-й раз победителем турнира стал «Ювентус».


La Serie A 1996-1997 è stata la 95ª edizione della massima serie del campionato italiano di calcio (il 65º a girone unico), disputato tra l'8 settembre 1996 e il 1º giugno 1997 e concluso con la vittoria della , al suo ventiquattresimo titolo.


세리에 A 1996-97은 세리에 A의 65번째 시즌이다. 이번 시즌은 1996년 9월 8일에 시작하여 1997년 6월 1일에 종료되었고, 18개 팀이 참가하기 시작한 1988-89시즌부터 10번째 대회이다.


Італійська Серія A 1996–1997

Сезон 1996–97 в Серії A — футбольне змагання у найвищому дивізіоні чемпіонату Італії, що проходило між 8 вересня 1996 та 1 червня 1997 року. Участь у турнірі брали 18 команд, 4 найгірші з яких залишили Серію A по завершенні сезону.


1996年至1997年意大利足球甲级联赛

1996年至1997年意大利足球甲级联赛冠军是马尔切洛·里皮执掌的尤文图斯, 这是斑马军团的第24次夺得意大利顶级联赛冠军。


1996-97 Serie A, İtalya'da en üst düzey futbol ligi Serie A'nın 1996-1997 yıllarında düzenlenen sezonudur. Bu sezonun sonunda Juventus takımı 24. şampiyonluğunu kazanmıştır.


Le Championnat d'Italie de football 1996-1997 est la de la compétition qui fut remportée par la Juventus.


Serie A 1996/1997 – 95. edycja najwyższej w hierarchii klasy mistrzostw Włoch w piłce nożnej, organizowanych przez Lega Nazionale, które odbyły się od 8 września 1996 do 1 czerwca 1997. Mistrzem został , zdobywając swój 24.tytuł.


The 1996–97 Serie A title was won by Juventus, under head coach Marcello Lippi. Cagliari, Perugia, Hellas Verona and Reggiana were relegated.


La Serie A 1996–97 fue la 95ª edición del campeonato de fútbol de más alto nivel en Italia y la 65ª bajo el formato de grupo único. Juventus ganó su 24° "scudetto".


Soutěžní ročník Serie A 1996/97 byl 95. ročník nejvyšší italské fotbalové ligy a 65. ročník od založení Serie A. Soutěž začala 8. září 1996 a skončila 1. června 1997. Účastnilo se jí opět 18 týmů z toho 14 se kvalifikovalo z minulého ročníku. Poslední čtyři týmy předchozího ročníku, jimiž byli AS Bari, Turín Calcio, US Cremonese a poslední tým ročníku - Calcio Padova, sestoupily do druhé ligy. Opačným směrem putovali čtyři týmy, jimiž byli Bologna FC 1909 (vítěz druhé ligy), Hellas Verona FC, AC Perugia a AC Reggiana.


الدوري الإيطالي 1996–97

الدوري الإيطالي الدرجة الأولى 1996–97 هو موسم من الدوري الإيطالي الدرجة الأولى. أقيم خلال الفترة 8 سبتمبر 1996، وحتى 1 يونيو 1997، وفاز فيه يوفنتوس.


เซเรียอา ฤดูกาล 1996-1997


1998-ban került megrendezésre a 21. afrikai nemzetek kupája. A házigazda Burkina Faso volt, a viadalnak két város adott otthont. A végső győzelmet Egyiptom válogatottja szerezte meg, az együttes a döntőben Dél-afrika csapatát múlta felül 2-0 arányban.


De African Cup of Nations 1998 was de 21e editie van de Afrika Cup, het kampioenschap voor nationale voetbalelftallen. Het vond van 7 tot en met 28 februari plaats in Burkina Faso. Er werd gespeeld in Ouagadougou en Bobo-Dioulasso. Burkina Faso (gastland) en Zuid-Afrika (titelverdediger) waren automatisch geplaatst voor de eindronde waar zestien landen aan deelnamen. Egypte was het tweede land, na Ghana, dat de Afrika Cup voor de vierde keer won.


アフリカネイションズカップ1998

アフリカネイションズカップ1998 (、)は、第21回目のアフリカネイションズカップであり、アフリカ各国の代表チームによって争われるサッカーの大会である。ブルキナファソの首都ワガドゥグーとボボ・ディウラッソで1998年2月7日から28日まで行われ、エジプトが6大会ぶり4回目の優勝を決めた。


Afrikanska mästerskapet i fotboll 1998 spelades i Burkina Faso. Precis som under 1996 års turnering delades 16 lag in i fyra grupper. Egypten vann turneringen, genom att finalslå Sydafrika med 2–0.


Der Afrika-Cup 1998 (engl.: African Cup of Nations, franz.: Coupe d'Afrique des Nations) war die 21. Ausspielung der afrikanischen Kontinentalmeisterschaft im Fußball und fand vom 7. bis 28. Februar im Burkina Faso statt.


גביע אפריקה לאומות 1998

גביע אפריקה לאומות 1998 היה הטורניר ה-21 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בבורקינה פאסו החל מה-7 בפברואר עד ה-28 בפברואר. מצרים זכתה בגביע בפעם הרביעית בתולדותיה לאחר שניצחה את דרום אפריקה במשחק הגמר.


Кубок африканских наций 1998

Кубок африканских наций 1998 был 21-м розыгрышем этого турнира. Он проходил с 7 по 28 февраля 1998 года в Буркина-Фасо. Число участников финального турнира вновь равнялось 16, они были разбиты на 4 группы по 4 команды. Две лучшие команды каждой группы выходили в четвертьфиналы.


21. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Burkina Fasossa 7.–28. helmikuuta 1998. Turnaukseen osallistui 16 maata, jotka pelasivat neljässä lohkossa. Mestaruuden voitti kolmatta kertaa Egypti, joka kukisti loppuottelussa Etelä-Afrikan 2–0.


La Coppa delle nazioni africane 1998 fu la 21ª edizione della massima competizione africana per nazionali di calcio. La manifestazione fu organizzata dal Burkina Faso e fu vinta dal , che trionfò nel torneo per la quarta volta nella sua storia.


1998년 아프리카 네이션스컵

1998년 아프리카 네이션스컵은 부르키나파소에서 1998년 2월 7일부터 2월 28일까지 개최되었다. 이집트가 네 번째 우승을 차지했다.


Кубок африканських націй 1998

Кубок африканських націй 1998 року — 21-ша континентальна футбольна першість, організована Африканською конфедерацією футболу. Змагання проходили з 7 лютого по 28 лютого 1998 року в Буркіна-Фасо.


جام ملت‌های آفریقا ۱۹۹۸

جام ملت‌های آفریقا ۱۹۹۸ () بیست و یکمین دوره از رقابت‌های جام ملت‌های آفریقا بود که به میزبانی کشور بورکینافاسو برگزار شد.


1998年非洲國家盃為第 21 屆非洲國家盃，由布基納法索主辦，和1996年一樣，16 隊分為 4 組，每組 4 隊，各組前 2 隊晉級半準決賽。埃及第 4 次奪得冠軍，在決賽中 2–0 擊敗南非。


O Campeonato Africano das Nações de 1998 foi a 21ª edição do Campeonato Africano das Nações.


El 1998 es disputà la vint-i-unena edició de la Copa d'Àfrica de Futbol, a Burkina Faso. Es mantingué el format de l'edició anterior, amb 16 equips. Egipte va ser la campiona, després de derrotar Sud-àfrica per 2 a 0 a la final.


Afrikamesterskapet i fotball 1998 ble arrangert i Bobo-Dioulasso og Ouagadougou i Burkina Faso i 1998.


1998 Afrika Uluslar Kupası, Afrika Futbol Konfederasyonu üyesi ülkelerin katıldığı Afrika Uluslar Kupası'nın 21. turnuvasıdır. Burkina Faso'nun ev sahipliğinde, 7-28 Şubat tarihleri arasında düzenlenmiştir. 16 takımın katıldığı turnuvada Mısır, organizasyon tarihindeki dördüncü şampiyonluğunu elde etmiştir.


Cúp bóng đá châu Phi 1998 là Cúp bóng đá châu Phi lần thứ 21, được tổ chức tại Burkina Faso. Số đội tham dự giải là 36. Vòng loại giải này gồm vòng sơ loại đá loại trực tiếp và vòng loại chia bảng thi đấu vòng tròn 2 lượt. Giống như giải đấu trước, vòng chung kết năm 1998 có 16 đội, chia mỗi bảng 4 đội. Ai Cập lần thứ tư giành chức vô địch sau khi thắng đương kim vô địch Nam Phi 2–0 trong trận chung kết.


La Coupe d'Afrique des nations de football 1998 a eu lieu au Burkina Faso du 7 février au , et a été remporté par l'Égypte. Sur les 16 équipes participantes, quinze avaient participé à l'édition précédente, à la suite du forfait du Nigeria.


Puchar Narodów Afryki 1998 był 21. edycją turnieju. Po decyzji CAF odbył się on w Burkinie Faso, od 7 do 28 lutego 1998.


The 1998 African Cup of Nations in Burkina Faso was the 21st edition of the Africa Cup of Nations (ACN), the national football championship of Africa, administered by the Confederation of African Football (CAF). Just like in 1996, the field of sixteen teams was split into four groups of four. Egypt won its fourth ACN championship, beating South Africa in the final 2–0.


La Copa Africana de Naciones 1998 fue la 21a edición del torneo de selecciones de fútbol más importante de África. Se realizó en Burkina Faso del 7 al 28 de febrero de 1998. La selección de Egipto se coronó campeón de la XXI de la Copa Africana de Naciones de 1998


Africký pohár národů 1998 bylo 21. mistrovství pořádané fotbalovou asociací CAF. Vítězem se stala Egyptská fotbalová reprezentace.


كأس الأمم الأفريقية 1998

كانت بطولة كأس الأمم الأفريقية 1998 في بوركينا فاسو هي النسخة الحادية والعشرين من كأس الأمم الأفريقية، بطولة كرة القدم الوطنية لأفريقيا، التي يديرها الاتحاد الأفريقي لكرة القدم. تماما كما في عام 1996، تم تقسيم مجال ستة عشر فريقا إلى أربع مجموعات من أربعة. فازت مصر ببطولة كأس الأمم الأفريقية الرابعة، بفوزها على جنوب أفريقيا في النهائي 2–0.


Piala Negara-Negara Afrika 1998 adalah edisi ke-21 turnamen sepak bola Piala Negara-Negara Afrika. Turnamen ini diselenggarakan di Burkina Faso pada tanggal 7 hingga 28 Februari 1998. 16 tim berpartisipasi pada putaran final.


A togói labdarúgó-válogatott elleni támadás a togói labdarúgó-válogatott ellen 2010. január 8-án elkövetett terrorista támadás volt. A csapat a Kongói Köztársaságon keresztül Angolába tartott a január 10-én kezdődő 2010-es afrikai nemzetek kupájára. A Cabinda tartomány elszakadásáért küzdő egyik angolai szeparatista szervezet, a Cabinda Enklávé Felszabadításáért Küzdő Front magára vállalta a támadás elkövetését. A "The Guardian" értesülései szerint azonban a FLEC újabban tagadja, hogy érintett lenne. A buszsofőr, a csapat edzőhelyettese, Abalo Amelete és sajtósa, Stanislas Ocloo életét vesztette, többen pedig megsérültek.


Aanslag op het Togolees voetbalelftal op 8 januari 2010

De aanslag op het Togolees voetbalelftal op 8 januari 2010 in de Angolese exclave Cabinda was een paramilitaire aanslag van de Angolese separistische guerrillagroep FLEC.


Нападение на сборную Того по футболу

Нападение на сборную Того по футболу — террористическое нападение на автобус, перевозивший национальную сборную Того по футболу, произошедшее 8 января 2010 года в ангольской провинции Кабинда. Ответственность за теракт взяла на себя малоизвестная ячейка сепаратистской группировки ФЛЕК, выступающей за независимость Кабинды. В результате нападения погибли три человека, ещё девять получили ранения.


Напад на автобус збірної Того з футболу

Напад на автобус збірної Того з футболу — терористичний напад на автобус збірної Того з футболу, який стався 8 січня 2010 року, під час того як збірна подорожувала автобусом по ангольській провінції Кабінда на матчі Кубку Африканських Націй 2010 року, який розпочався 10 січня. Відповідальність за інцидент узяла на себе сепаратистське угрупування FLEC (Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda).


Ataque contra a Seleção Togolesa de Futebol em 2010

O Ataque contra a Seleção de Futebol de Togo em Angola em 2010 foi um ataque em que rebeldes separatistas de Cabinda, enclave da província angolana localizada entre o Congo e a República Democrática do Congo (RDC), ocorrido em 8 de janeiro de 2010, quando o autocarro/ônibus foi atacado pelos rebeldes. Do ataque resultaram três mortos e nove feridos.


Attentat contre l'équipe nationale de football du Togo

L'attentat de l'équipe nationale de football du Togo est une attaque terroriste qui s'est produite le 8 janvier 2010 alors que l'équipe nationale de football du Togo traversait la province angolaise de Cabinda en route vers le tournoi de la Coupe d'Afrique des Nations 2010, deux jours avant le début. Une ramification peu connue du Front pour la Libération de l'enclave de Cabinda (FLEC), un groupe promouvant l'indépendance de la province de Cabinda, connu sous le nom de Front pour la libération de l'enclave de Cabinda - Position militaire (FLEC-PM), a revendiqué la responsabilité de l'attaque. Le chauffeur de bus Mário Adjoua, le directeur adjoint de l'équipe Améleté Abalo et l'officier des médias Stanislas Ocloo ont été tués et 9 autres personnes ont été blessées. Le secrétaire général du FLEC-PM Rodrigues Mingas, actuellement exilé en France, a affirmé que l'attaque ne visait pas les joueurs togolais mais les forces angolaises à la tête du convoi. Les autorités ont signalé que deux suspects avaient été arrêtés en relation avec les attaques.


Atak na reprezentację piłkarską Togo – atak terrorystyczny na autobus piłkarskiej reprezentacji Togo, który miał miejsce 8 stycznia 2010 roku, w trakcie podroży reprezentacji z Republiki Konga do Angoli na 27. edycję Pucharu Narodów Afryki, który rozpoczął się w dniu 10 stycznia. Do ataku przyznała się separatystyczna grupa pod nazwą Front Wyzwolenia Enklawy Kabindy (FLEC). W wyniku ataku zginęły trzy osoby: kierowca autobusu, asystent trenera Abalo Amelete i rzecznik prasowy Stanislas Ocloo, a kilka innych osób zostało rannych. Organa władzy zatrzymały dwie osoby powiązane z atakiem. Przywódca FLEC Rodrigues Mingas, obecnie przebywający na wygnaniu we Francji, stwierdził, że celem ataku nie byli piłkarze reprezentacji Togo, lecz konwojujące ich siły angolskie. Jednocześnie Francja została oskarżona o popieranie grupy separatystycznej i o udzielanie schronienia dla ich przywódców.


The Togo national football team bus attack was a terrorist attack that occurred on 8 January 2010 as the Togo national football team traveled through the Angolan province of Cabinda on the way to the 2010 Africa Cup of Nations tournament, two days before it began. A little-known offshoot of the Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda (FLEC), a group promoting independence for the province of Cabinda, known as the Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda – Military Position (FLEC-PM), claimed responsibility for the attack. Bus driver Mário Adjoua, the team's assistant manager Améleté Abalo, and media officer Stanislas Ocloo were killed, with several others injured. Secretary General of the FLEC-PM Rodrigues Mingas, currently exiled in France, claimed the attack was not aimed at the Togolese players but at the Angolan forces at the head of the convoy. Authorities reported two suspects were detained in connection with the attacks.


El Ataque a la Selección de fútbol de Togo fue un ataque terrorista en contra del bus de la Selección de fútbol de Togo que ocurrió el 8 de enero de 2010 mientras el equipo viajaba de la República del Congo hacia Angola camino a la Copa Africana de Naciones 2010 que iniciaba el 10 de enero. Un grupo separatista angoleño, de la provincia de Cabinda, el Frente para la Liberación del Enclave de Cabinda, se proclamó como autor del hecho. Sin embargo existen reportes que señalan que el grupo niega algún tipo de participación en el hecho. El conductor del bus, el jefe de prensa togolés y el asistente técnico del equipo murieron en el ataque, mientras que varios más resultaron heridos.


الهجوم على حافلة منتخب التوغو لكرة القدم في 8 يناير 2010، في حين كانت القوات المسلحة الأنغولية ترافق حافلة منتخب توغو لكرة القدم عبر المنطقة المتنازع عليها عسكرياً في كابيندا، تعرضت الحافلة التي تقل المنتخب التوغولي لهجوم عسكري مسلح بينما كانت في طريقها إلى كأس الأمم الأفريقية لكرة القدم 2010, أدى تبادل إطلاق النار إلى مقتل مساعد مدرب المنتخب و المتحدث باسمه وسائق الحافلة، فضلاً عن الرصاص وإصابة عدة أشخاص آخرين.


A 2005. július 7-ei londoni robbantások (az esemény 7/7 néven is ismert) egy sor koordinált öngyilkos merényletet takarnak, melyeket az elkövetők a londoni metrórendszerben hajtottak végre a reggeli csúcsforgalom idején. A robbantások elkövetői brit állampolgárságú muszlim férfiak voltak, akik közül három pakisztáni és egy jamaicai származású volt. Tettüket a brit csapatok iraki háborúban való részvétele elleni tiltakozás motiválta.


Bij de terroristische aanslagen in Londen van 7 juli 2005, ook wel 7/7 (uitspraak: "sèven sèven"), werd Londen tijdens de ochtendspits getroffen door vier bomexplosies.


Напади у Лондону 7. јула 2005.

Напади у Лондону 7. јула 2005. је серија од четири самоубилачка терористичка напада који су се десили у лондонском систему јавног превоза током јутарњих гужви. У 08:50 по британском времену, догодиле су се три експлозије, у размаку од по 50 секунди, на три воза лондонског метроа. Четврта експлозија догодила се на аутобусу на тргу Тависток. Погинуло је 56 људи, укључујући и четворицу бомбаша самоубица те је 700 људи озлеђено. Догађај је био најтежи терористички напад од експлозије Пан Амовог авиона над Локербијем (са 270 погинулих), и најтежи напад у Лондону од Другог светског рата.


ロンドン同時爆破事件（ロンドンどうじばくはじけん、7 July 2005 London bombings）は、2005年7月7日、現地時間午前8時50分頃（サマータイム期間中、UTC+1）イギリスの首都ロンドンにおいて地下鉄の3か所がほぼ同時に、その約1時間後にバスが爆破され、56人が死亡したテロ事件である。


Bombdåden i London 2005 var en serie bombattentat som inträffade den 7 juli 2005 och var riktade mot Londons kollektivtrafik. Strax före klockan nio (klockan 08:50) på morgonen detonerade bomber ombord på tre tåg i Londons tunnelbana och en timme senare (klockan 09:47) sprängdes en dubbeldäckare i centrala London. Attentaten inträffade mitt under det pågående G8-mötet i Gleneagles i Skottland och ett dygn efter det att London hade utsetts till värd för de Olympiska sommarspelen 2012.


Die Terroranschläge am 7. Juli 2005 in London waren eine Serie von islamistischen Selbstmordattentaten in London auf Zivilisten, die während der morgendlichen Hauptverkehrszeit den öffentlichen Nahverkehr der Stadt nutzten. Es handelt sich um die schwersten Terroranschläge in der Geschichte von Großbritannien.


הפיגועים בלונדון (2005)

ב-7 ביולי 2005, בבוקר יום חמישי, התרחשה סדרת פיגועי טרור, המכונה לעיתים ה-7/7, ברכבת התחתית של לונדון (Tube) ובאוטובוס בעיר. הפיגועים אירעו בזמן שבריטניה אירחה את ועידת ה-G8, יום לאחר שלונדון זכתה במכרז האולימפי לשנת 2012 ומספר ימים לאחר מופע הלייב 8 שנערך בעיר.


Atentatele din 7 iulie 2005 de la Londra

Pe 7 iulie 2005 la ora locală 08:49 (07:49 UTC), o serie de explozii a lovit sistemul de transport din Londra pe fondul aglomerației de la orele de vârf ale dimineții. BBC a anunțat că au avut loc patru explozii. Inițial, buletinele de știri anunțau existența a unui număr de șapte explozii dar se pare că această greșeală a fost cauzată de pasagerii care ieșeau din mai multe stații.


Взрывы в Лондоне (2005)

Взрывы в Лондоне 2005 года () — серия террористических актов, произведённых в Лондоне исламскими фундаменталистами. Утром 7 июля в час пик террористы-смертники взорвали три самодельные бомбы в поездах Лондонского метрополитена и ещё одну в автобусе на площади Тависток; в результате погибли 52 человека и было ранено более 700. Спустя две недели, 21 июля, другая террористическая группа попыталась повторить теракты, также в метро и в автобусе, но на этот раз бомбы не взорвались.


Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005 olivat neljän pommiräjähdyksen sarja Lontoon joukkoliikennevälineissä torstaiaamuna 7. heinäkuuta 2005. Linja-autossa ja metrossa räjähtäneet pommit surmasivat 52 ihmistä.


Бомбени атентати в Лондон

Бомбените атентати в Лондон на 7 юли 2005 г. () са 4 координирани терористични акта, извършени от ислямски екстремисти.


Gli attentati di Londra del 7 luglio 2005 furono una serie di esplosioni causate da attentatori suicidi che colpirono il sistema di trasporti pubblici della capitale britannica durante l'ora di punta, mentre molte persone si recavano al lavoro. Tre treni della metropolitana furono colpiti quasi contemporaneamente e dopo poco meno di un'ora esplose un autobus. Gli attacchi causarono 56 morti, inclusi gli attentatori, e circa 700 feriti, di cui un centinaio venne ricoverato in ospedale.


2005년 런던 폭탄 테러

2005년 런던 폭탄 테러는 2005년 7월 7일에 러시아워 시간에 영국 런던의 대중 교통에 일어났던 자살 폭탄 테러 사건을 말한다. 보통 7.7 테러로 많이 부른다.


Вибухи в Лондоні 7 липня 2005 року

Вибухи у Лондоні 7 липня 2005 року — серія терористичних атак у громадському транспорті Лондона, скоєна 4 терористами-смертниками вранці 7 липня 2005 року. Внаслідок дій терористів загинули 52 особи, понад 700 людей дістали поранення різного ступеня важкості.


بمب‌گذاری‌های ۷ ژوئیه ۲۰۰۵ لندن

بمب گذاری‌های ۷ ژوئیه ۲۰۰۵ (۱۶ تیر ۱۳۸۴) که اغلب با عنوان ۷/۷ از آن یاد می‌شود، مجموعه‌ای هماهنگ از حملات انتحاری تروریسم اسلامی در لندن، انگلستان با هدف مسافران عادی در سیستم حمل و نقل شهر در ساعات شلوغی صبح بودند.


倫敦七七爆炸案，是指於2005年7月7日早上交通尖峰時間在英國倫敦連環發生至少7次爆炸案，數個站及數架巴士爆炸，共造成56人死亡（包括四名实施爆炸者），傷者逾百。英国政府和首相托尼·布莱尔将事件定性为恐怖主义袭击。


Atentados de 7 de julho de 2005 em Londres

Os atentados de 7 de julho de 2005 em Londres, também conhecidos como atentados ao metrô de Londres, referem-se a uma série de explosões que atingiram o sistema de transporte público da capital britânica, na manhã de quinta-feira, 7 de julho de 2005, em plena hora do "rush".


Terrorangrepet i London 7. juli 2005 var flere bombeangrep rettet mot Londons kollektivtransportsystem. Tre undergrunnsbaner og en buss ble rammet av bomber på morgenen 7. juli 2005. Metropolitan Police Service bekreftet at det dreide seg om fire bomber, og etterforskningen viste at det dreide seg om selvmordsbomber. Tidlige rapporter om flere bomber skyldes antagelig at personer som ringte var forvirret omkring tid og sted. Angrepet kom på et tidspunkt hvor verdens øyne var rettet mot London, som dagen før ble tildelt Sommer-OL 2012. Det falt også sammen med forberedelsene for rettssaken mot Abu Hamza al-Masri, som var varetektsfengslet i England, og G8s toppmøte i Skottland. I en erklæring hvis ekthet foreløpig ikke er verifisert, påtok al-Qaida seg ansvaret for «det velsignede raidet» i London. I den offisielle rapporten fra Home Office til Det britiske parlamentet ble det ikke trukket noen klar konklusjon på spørsmålet om hvorvidt utenlandske organisasjoner, herunder al-Qaida, stod bak, da man ikke har bevis som kan avgjøre dette.


7 Temmuz 2005 Londra saldırıları, Londra bombaları olarak da bilinir.


Vụ đánh bom Luân Đôn ngày 7 tháng 7 năm 2005

Vụ đánh bom tại Luân Đôn ngày 7 tháng 7 năm 2005 (hay thường gọi là sự kiện 7/7) là một loạt các vụ tấn công tự sát đồng loạt diễn ra tại Trung tâm Luân Đôn nhắm vào những người dân thường sử dụng những phương tiện giao thông công cộng trong lúc giờ cao điểm của buổi sáng.


Le , quatre explosions touchent les transports publics de Londres et font 56 morts et 784 blessés. Les trois premier attentats ont lieu dans un intervalle de 50 secondes (heures locales selon le fuseau horaire ) :


V Londýne 7. júla 2005 sa od 8:51 do 9:47 miestneho času (9:51 – 10:47 nášho času) uskutočnila séria explózií v metre a v jednom autobuse. Britská polícia udáva 50 úmrtí a približne 700 zranených (8. júl 2005).


Trzy eksplozje w metrze i jedna eksplozja w miejskim autobusie sparaliżowały 7 lipca 2005 w porannych godzinach szczytu centrum Londynu w Wielkiej Brytanii.


The 7 July 2005 London bombings, often referred to as 7/7, were a series of four coordinated suicide attacks carried out by Islamist terrorists in London that targeted commuters travelling on the city's public transport system during the morning rush hour.


Atentados del 7 de julio de 2005 en Londres

El jueves 7 de julio de 2005, cuatro explosiones paralizaron el sistema de transporte público de Londres en plena hora punta matinal. A las 8:50 a. m., explotaron tres bombas con 50 s de intervalo entre una y otra, en tres vagones del metro de Londres. Una cuarta bomba explotó en un autobús a las 9:47 a. m. en la plaza Tavistock. Las bombas provocaron una interrupción severa en el transporte de la ciudad y la infraestructura de telecomunicaciones.


Dne 7. července 2005 došlo v Londýně k sérii teroristických bombových útoků, které si vyžádaly přes pět desítek obětí a sedm stovek zraněných.


Den 7. juli 2005 blev der gennemført et større terrorangreb i London. Fire bombeeksplosioner i offentlige transportmidler – i undergrundsbanen og i en bus – blev registreret. Eksplosionerne i undergrundsbanen fandt alle tre sted omkring kl. 9:50 (8:50 lokal tid) inden for 50 sekunder, mens angrebet på bussen skete kl. 10:47 (9:47 lokal tid). Bomberne blev udløst af fire selvmordsbombemænd, de tre af pakistansk afstamning, men vokset op i Storbritannien. Den sidste var født på Jamaica.


تفجيرات لندن 7 يوليو 2005

تفجيرات لندن 7 يوليو 2005 هي سلسلة عمليات انتحارية متزامنة حدثت في لندن مستهدفة المواطنين اثناء ساعة الذروة الصباحية، ففي صباح يوم الخميس 7 يوليو 2005 قام 4 أشخاص بالتسبب في 4 تفجيرات انتحارية، ثلاثة منهم حدثت في قطارات لندن تحت الأرض، والانفجار الرابع حدث في حافلة نقل عام تتكون من طابقين، أسفرت الهجمات بمقتل 52 شخصاً وإصابة ما يقرب من 700 اخرين.


เหตุระเบิดในลอนดอน 7 กรกฎาคม 2548

ในช่วงเวลาเร่งด่วนตอนเช้าของวันที่ 7 กรกฎาคม พ.ศ. 2548 เกิดการระเบิดขึ้นสี่ครั้งต่อเนื่อง ที่กรุงลอนดอน ในอังกฤษ สหราชอาณาจักร รถไฟใต้ดินสามขบวนถูกวางระเบิดภายในช่วงเวลาครึ่งชั่วโมง จากนั้นอีกครึ่งชั่วโมงรถเมล์สองชั้นอีกหนึ่งคันก็ถูกระเบิด   ได้รับการยืนยันว่ามีผู้เสียชีวิต 56 ศพ และผู้ได้รับบาดเจ็บมากกว่า 700 คน เนื่องมาจากการก่อการร้ายนี้   ตัวเลขดังกล่าวคาดว่าน่าจะเพิ่มมากขึ้น เมื่อทางการได้ตรวจสอบผลอย่างละเอียด   เหตุการณ์นี้ทำให้มีการสั่งปิดระบบรถไฟใต้ดินของลอนดอน และระบบรถประจำทาง รวมไปถึงถนนอีกหลายสายใกล้กับกับสถานีที่เกิดเหตุ