Велика чиказька пожежа

Велика чиказька пожежа () — пожежа у місті Чикаго, США, що тривала з 8 по 10 жовтня 1871 року. В результаті пожежі загинуло близько 300 людей, були знищені тисячі будівель. Відбудова знищених пожежею районів почалася швидко і сприяла надзвичайно швидкому економічному зросту міста.


آتش‌سوزی بزرگ شیکاگو

آتش سوزی بزرگ شهر شیکاگو از یکشنبه شب ۸ اکتبر تا اوایل سه شنبه ۱۰ اکتبر ۱۸۷۱ اتفاق افتاد. در این آتش سوزی تقریباً ۳۰۰ نفر کشته و ۹ کیلومتر مربع از شهر شیکاگو به شدت ویران شد. در این واقعه بیش از ۱۰۰ هزار نفر از ساکنان شهر، بی خانمان شدند.


芝加哥大火是一起發生在1871年的火災，從10月8日星期日一直到10月10日星期二的早晨，近300人被夺去性命，约100,000人无家可归，毀壞了約9平方公里範圍的芝加哥。雖然這起火災是美國19世紀最大的災難之一，其重建卻也促使芝加哥的發展，使其成為美國經濟上的重要都市。


O grande incêndio de Chicago foi um incêndio de grandes proporções ocorrido no verão de 1871 que causou a morte de trezentas pessoas, além de tornar noventa e cinco mil desabrigadas, e causar mais de duzentos milhões de dólares em danos na cidade de Chicago, nos Estados Unidos.


El Gran incendi de Chicago va començar al dia 8 d'octubre de 1871, a l'estable que Patrick O'Leary i la seva esposa tenien darrere casa seva, 137 del carrer DeKoven, en el sector oest de Chicago. No se sap del cert que va provocar l'incendi.


Brannen i Chicago 1871 (i USA kalt The Great Chicago Fire) var en av de største bybranner i fredstid noensinne, dog langt fra den mest dødbingende (og heller ikke Chicagos mest dødbringende). Den brøt ut om kvelden søndag 8. oktober – en dag med en sterk, varm og meget tørr sørvestlig vind. I den knusktørre trehusbebyggelsen spredte brannen seg raskt. Attpå til kom slukkingen sent i gang – dels fordi brannkorpset var utslitt og redusert etter mange tidligere branner, dels pga. feil ved varslingen. Brannen utviklet seg til en ildstorm, som brannvesenet – selv med forsterkninger fra andre byer – ikke hadde den ringeste mulighet til å slukke eller stanse. Da brannens fremrykning ble stanset om morgenen den 10., hadde den nådd Michigansjøen i øst og grensen for bebyggelsen i nord. Den siste ilden, særlig i de store kullagrene, døde ut langt senere.


Đại hỏa hoạn Chicago kéo dài từ ngày Chủ nhật 08 tháng 10 năm 1871 đến sáng ngày thứ Ba 10 tháng 10 năm 1871. Sự kiện hỏa hoạn này đã làm chết 300 người, phá hủy toàn bộ trong khoảng 3,3 dặm vuông (9 km2) diện tích thành phố Chicago, bang Illinois, Mỹ và khiến hơn 100.000 người lâm vào cảnh mất nhà cửa. Mặc dù vụ cháy là một trong những thảm họa lớn nhất nước Mỹ vào thế kỷ 19, phá hủy phần lớn khu vực trung tâm của thành phố Chicago, nhưng thành phố đã được xây dựng lại và tiếp tục phát triển để trở thành một trong những thành phố đông dân nhất và quan trọng về kinh tế của nước Mỹ.


Le Grand incendie de Chicago est une catastrophe survenue du 8 au . L'incendie a fait des centaines de victimes et détruit dans leur totalité de nombreux quartiers du centre de Chicago (Illinois). perdent la vie dans la tragédie et environ autres personnes se retrouvent sans abri.


Pożar Chicago – pożoga, która w okresie od niedzielnego wieczoru 8 października do wtorkowego poranka 10 października 1871 roku spowodowała śmierć setek mieszkańców i zniszczyła doszczętnie około 10,4 km² zabudowy Chicago, największego miasta stanu Illinois. Chociaż pożar ten był jedną z największych katastrof, jakie dotknęły Stany Zjednoczone w XIX wieku, odbudowa rozpoczęta niemal natychmiast po ostygnięciu zgliszcz uczyniła z Chicago jedno z najludniejszych i gospodarczo najważniejszych miast Ameryki.


The Great Chicago Fire was a conflagration that burned in the American city of Chicago during October 8–10, 1871. The fire killed approximately 300 people, destroyed roughly of the city, and left more than 100,000 residents homeless. The fire began in a neighborhood southwest of the city center. A long period of hot dry windy conditions, and the wooden construction prevalent in the city, led to the conflagration. The fire leapt the south branch of the Chicago River and destroyed much of central Chicago and then leapt the main branch of the river, consuming the Near North Side.


El Gran Incendio de Chicago se inició el día 8 de octubre y fue controlado tres días después, el 10 de octubre de 1871. El fuego produjo grandes pérdidas destruyendo alrededor de de la ciudad, matando a 300 personas y dejando sin hogar a más de 100 000 residentes. El incendio se inició en un suburbio al sudeste del centro de la ciudad. La conjunción de un largo período de sequía acompañado por clima cálido y ventoso, junto a la predominancia de construcciones de madera en toda la ciudad, permitieron el desarrollo del descomunal incendio. El fuego saltó la rama sur del río Chicago y destruyó gran parte del centro de Chicago para luego saltar la rama principal del río y consumir el lado norte de la ciudad.


Velký požár v Chicagu ("Great Chicago Fire") byla ohnivá bouře, která v říjnu 1871 zničila velkou část amerického města Chicago. Při požáru zahynulo okolo tří stovek lidí a bylo zničeno 17 000 domů, takže více než pětina obyvatel půlmilionového velkoměsta ztratila přístřeší.


Den store brand i Chicago var en brand i 1871, som startede søndag aften 8. oktober, og vedvarede indtil tidligt tirsdag 10. oktober. Flere hundrede omkom, og branden ødelagde et område på 9 km2 i Chicago, Illinois. Selvom branden var en af de største amerikanske katastrofer i det 19. århundrede, forvandlede genopbygningen Chicago til en af de mest folkerige og økonomisk betydningsfulde amerikanske storbyer.


Kebakaran Besar Chicago adalah sebuah kebakaran besar yang terjadi pada 8 Oktober sampai tanggal 10 Oktober 1871. Api menewaskan hingga 300 orang, menghancurkan sekitar 3,3 mil persegi (9 km2) dari Chicago, Illinois, dan menyebabkan lebih dari 100.000 penduduk kehilangan tempat tinggal.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1997

De Europese Kampioenschappen kunstschaatsen zijn wedstrijden die samen een jaarlijks terugkerend evenement vormen, georganiseerd door de Internationale Schaatsunie (ISU).


Die 89. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 19. bis zum 26. Januar 1997 in Paris statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1997 года — соревнование по фигурному катанию за титул чемпиона Европы, которое проходило с 20 по 26 января 1997 года в Париже, Франция. Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду. В соревнованиях приняло участие рекордное количество спортивных делегаций из 35 стран и рекордное количество спортсменов 163 фигуристa.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1997

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1997 ont lieu du 21 au 1997 au palais omnisports de Paris-Bercy à Paris en France.


Mistrzostwa Europy w Łyżwiarstwie Figurowym 1997

Mistrzostwa Europy w łyżwiarstwie figurowym 1997 – zawody rangi mistrzowskiej dla łyżwiarzy figurowych z Europy. Mistrzostwa odbywały się od 21 do 25 stycznia 1997 w Paryżu.


The 1997 European Figure Skating Championships was a senior-level international competition held in Paris, France. Elite skaters from European ISU member nations competed in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo de 1997

El LXXXVIII Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo se realizó en París (Francia) del 19 al 26 de enero de 1997. Fue organizado por la Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (ISU) y la Federación Francesa de Deportes de Hielo.


De 2de Pan-Arabische Spelen werden gehouden in Beiroet, Libanon van 12 oktober tot en met 27 oktober 1957. Er deden in totaal 914 atleten mee van tien verschillende landen in twaalf sporten.


I II Giochi panarabi si sono svolti dal 24 agosto all'8 settembre 1957 a Beirut, in Libano. All'evento hanno partecipato un totale di 914 atleti, rappresentanti 10 nazioni del mondo arabo, i quali si sono sfidati in 14 sport.


Les panarabes ont eu lieu à Beyrouth au Liban du 12 octobre au . 914 athlètes venus de dix pays ont participé aux jeux dans douze sports différents.


The 2nd Pan Arab Games were held in Beirut, Lebanon between October 12 and October 28, 1957. 914 athletes from 10 countries participated in events in 12 sports.


دورة الألعاب العربية 1957

في مدينة بيروت الجميلة انطلقت منافسات الدورة الرياضية العربية الثانية في موعدها المقرر في 12 تشرين الأول أكتوبر من عام 1957 واستمرت حتى الثامن عشر منه... ! اشترك في الدورة (914) رياضيا من الذكور فقط... حيث انضم رياضيو تونس والمغرب والسعودية والجزائر إلى اشقائهم من لبنان والأردن والعراق وسوريا وليبيا والكويت الذين تواجدوا في الدورة الأولى... فيما تغيبت مصر والسودان وفلسطين ! شاركت الجزائر بوفد رمزي نظرا لانها لم تكن قد نالت استقلالها بعد ! احتدمت المنافسة بين رياضيي لبنان وتونس والعراق لنيل المراكز المتقدمة في الدورة...والتي حسمها البلد المستضيف لصالحه في نهاية المطاف... ! كما شهدت فعاليات الدورة إضافة العاب الفروسية والدراجات والتجديف والكرة الطائرة ليرتفع عدد العاب الدورة إلى (14) لعبة !


แพนอาหรับเกมส์ 1957

แพนอาหรับเกมส์ 1957 การแข่งขันกีฬาแพนอาหรับเกมส์ครั้งที่ 2 จัดขึ้นที่เบรุต ประเทศเลบานอน ระหว่างวันที่ 12 ตุลาคม - 27 ตุลาคม ค.ศ. 1957


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1998


Die 90. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 11. bis zum 18. Januar 1998 in Mailand statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1998 года проходил с 12 по 18 января в Милане (Италия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду.


O Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo de 1998 foi a nonagésima edição do Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo, um evento anual de patinação artística no gelo organizado pela União Internacional de Patinação () onde os patinadores artísticos competem pelo título de campeão europeu. A competição foi disputada entre os dias 10 de janeiro e 18 de janeiro, na cidade de Milão, Itália.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1998

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1998 ont lieu du 11 au 1998 au Mediolanum Forum près de Milan en Italie.


Mistrzostwa Europy w Łyżwiarstwie Figurowym 1998

Mistrzostwa Europy w łyżwiarstwie figurowym 1998 – zawody rangi mistrzowskiej dla łyżwiarzy figurowych z Europy. Mistrzostwa odbywały się od 11 do 18 stycznia 1998 w Mediolanie.


The 1998 European Figure Skating Championships was a senior-level international competition held in Milan, Italy. Elite skaters from European ISU member nations competed in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo de 1998

El LXXXIX Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo se realizó en Milán (Italia) del 10 al 18 de enero de 1998. Fue organizado por la Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (ISU) y la Federación Italiana de Deportes sobre Hielo.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1999

De Europese Kampioenschappen kunstschaatsen zijn wedstrijden die samen een jaarlijks terugkerend evenement vormen, georganiseerd door de Internationale Schaatsunie (ISU).


1999年ヨーロッパフィギュアスケート選手権

1999年ヨーロッパフィギュアスケート選手権（1999 European Figure Skating Championships）は、1999年1月25日から1月30日までの日程でチェコのプラハで開催されたフィギュアスケートのヨーロッパ選手権。


Die 91. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 24. bis 31. Januar 1999 in Prag statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1999 года — соревнование по фигурному катанию за титул чемпиона Европы, которое проходило в 1999 году в Праге (Чехия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду. Для не европейских стран с 1999 года проводится Чемпионат четырёх континентов по фигурному катанию.


O Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo de 1999 foi a nonagésima primeira edição do Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo, um evento anual de patinação artística no gelo organizado pela União Internacional de Patinação () onde os patinadores artísticos competem pelo título de campeão europeu. A competição foi disputada entre os dias 24 de janeiro e 31 de janeiro, na cidade de Praga, República Tcheca.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1999

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1999 ont lieu du 24 au 1999 au Sports Hall de Prague en Tchéquie.


Mistrzostwa Europy w Łyżwiarstwie Figurowym 1999

Mistrzostwa Europy w łyżwiarstwie figurowym 1999 – zawody rangi mistrzowskiej dla łyżwiarzy figurowych z Europy. Mistrzostwa odbywały się od 24 do 31 stycznia 1999 w hali Prague Sports Hall w Pradze.


The 1999 European Figure Skating Championships were an international figure skating competition in the 1998–99 season. Elite senior-level figure skaters from European ISU member nations competed for the title of European Champion. Skaters competed in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing. The corresponding competition for non-European skaters was the 1999 Four Continents Figure Skating Championships.


Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo de 1999

El XC Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo se realizó en Praga (República Checa) del 24 al 31 de enero de 1999. Fue organizado por la Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (ISU) y la Federación Checa de Patinaje sobre Hielo.


De Grand Prix Formule 1 van Frankrijk 1952 werd gehouden op 6 juli 1952 in Rouen-Les-Essarts.


1952年フランスグランプリ

1952年フランスグランプリ (XXXIX Grand Prix de l'ACF) は、1952年7月6日にルーアン・レゼサールで開催されたフォーミュラ2のレース。このレースは1952年のF1世界選手権の第4戦でもあったが、通常適用されるフォーミュラ1のレギュレーションではなく、1952年と1953年はフォーミュラ2のレギュレーションが適用された。


Der Große Preis von Frankreich 1952 fand am 6. Juli auf der Rennstrecke Rouen-les-Essarts statt und war das vierte von acht Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1952.


Ranskan Grand Prix 1952 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. heinäkuuta 1952 Rouen-Les-Essartsin radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli toinen perättäinen.


Velika nagrada Francije 1952 je bila četrta dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 1952. Odvijala se je 6. julija 1952.


Il Gran Premio di Francia 1952 si è svolto sul Circuito di Rouen-Les Essarts il 6 luglio 1952, e ha visto la vittoria di Alberto Ascari davanti a Nino Farina e Piero Taruffi, tutti su Ferrari.


Формула-1 — Гран-прі Франції 1952

Гран-прі Франції 1952 року () — четвертий етап чемпіонату світу 1952 року з автоперегонів у класі Формула-1, що відбувся 6 липня на трасі Руан. Проходив згідно з правилами Формули-2 і більше нагадував перегони на витривалість. Змагання тривало рівно три години і переможець визначався відповідно до найбільшої пройденої дистанції. Ним став Альберто Аскарі, що проїхав 240 миль.


Resultados do Grande Prêmio da França de Fórmula 1 realizado em Rouen-Les-Essarts à 6 de julho de 1952. Quarta etapa da temporada, a prova foi vencida pelo italiano Alberto Ascari.


Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 1952, disputat al circuit de Rouen-Les-Essarts el 6 de juliol del 1952.


Le Grand Prix de France 1952 ( Grand Prix de l'A.C.F.), disputé sous la réglementation Formule 2 sur le circuit de Rouen-les-Essarts le , est la dix-neuvième épreuve du championnat du monde de Formule 1 courue depuis 1950 et la quatrième manche du championnat 1952. Il est le cinquième des huit Grands Prix de France de Formule 2 organisés en 1952, disputé après Pau, Marseille, Paris et Reims et précédant ceux des Sables-d'Olonne, Saint-Gaudens et la Baule.


Grand Prix Francji 1952 (oryg. Grand Prix de l'ACF) – czwarta runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1952, która odbyła się 6 lipca 1952 po raz pierwszy na torze Rouen-Les-Essarts.


The 1952 French Grand Prix was a Formula Two race held on 6 July 1952 at Rouen-Les-Essarts. It was race 4 of 8 in the 1952 World Championship of Drivers, in which each Grand Prix was run to Formula Two rules rather than the Formula One regulations normally used. Unusually this race was run over a duration of 3 hours, rather than a fixed distance.


De Indianapolis 500 1958 werd gehouden op 30 mei 1958 op Indianapolis. Het was ook een race die deel uitmaakte van het wereldkampioenschap Formule 1 1958.


1958年のインディ500は、1958年5月30日に開催された。1958年のF1世界選手権に組み込まれて開催された。このレースは第1ラップで大事故が発生したことでよく知られる。この事故で人気ドライバーのパット・オコナーが死亡した。


Indianapolis Grand Prix 1958 var Indianapolis 500-loppet 1958 och det fjärde av elva lopp ingående i formel 1-VM 1958.


Das 42. Indianapolis 500 1958 fand am 30. Mai 1958 auf dem Indianapolis Motor Speedway bei Indianapolis statt und war das vierte Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1958 sowie das zweite Rennen der USAC-Saison 1958.


500 миль Индианаполиса 1958

Индианаполис 500 1958 года проходил в пятницу, 30 мая, 1958 года на автодроме Индианаполис Мотор Спидвей. Гонка являлась также четвёртым этапом чемпионата мира Формулы-1 сезона .


Indianapolis 500 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1958 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Jimmy Bryan.


Indianapolis 500 je bila četrta dirka Formule 1 v sezoni 1958. Odvijala se je 30. maja 1958.


La 500 Miglia di Indianapolis 1958 fu la quarta gara della stagione 1958 del Campionato mondiale di Formula 1, disputata il 30 maggio all'Indianapolis Motor Speedway.


Resultados da quadragésima segunda edição das 500 Milhas de Indianápolis realizadas no Indianapolis Motor Speedway à 30 de maio de 1958, valendo também como quarta etapa do mundial de Fórmula 1. O vencedor foi o norte-americano Jimmy Bryan.


Resultats del Gran Premi d'Indianapolis 500 disputat al circuit d'Indianapolis el 30 de maig del 1958 i puntuable pel campionat de Fórmula 1 de la temporada 1958.


Les 500 miles d'Indianapolis 1958 (), courus sur l'Indianapolis Motor Speedway et organisés le vendredi , ont été remportés par le pilote américain Jimmy Bryan sur une Epperly-Offenhauser.


Indianapolis 500 1958 (oryg. Indianapolis International Motor Sweepstakes) – 4. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1958, która odbyła się 30 maja 1958 po raz 9. na torze Indianapolis Motor Speedway.


The 42nd International 500-Mile Sweepstakes was held at the Indianapolis Motor Speedway on Friday, May 30, 1958. The event was part of the 1958 USAC National Championship Trail, and was also race 4 of 11 in the 1958 World Championship of Drivers.


La Edición 42° de las 500 millas de Indianapolis se celebró como es habitual en el Indianapolis Motor Speedway, un viernes 30 de mayo de 1958. El evento fue parte del Campeonato USAC, y además fue carrera puntuable por novena vez para el Campeonato Mundial de Fórmula 1. La carrera es conocida por una gran primera vuelta, el coche #15 resultó con la muerte del conductor favorito de los fanes, Pat O'Connor.


إنديانابوليس 500 سنة 1958

سباق إنديانا بوليس -500 ميل 1958 أقيم في حلبة إنديانابوليس موتور سبيدواي في 30 مايو 1958 وفاز في السباق جيمي بريان من فريق جورج صالح بمتوسط سرعة .


De Indianapolis 500 1954 werd gehouden op 31 mei 1954 op Indianapolis. Het was ook een race die deel uitmaakte van het wereldkampioenschap Formule 1 1954.


Indianapolis Grand Prix 1954 var Indianapolis 500-loppet 1954 och det andra av nio lopp ingående i formel 1-VM 1954.


Das 38. Indianapolis 500 fand am 31. Mai 1954 am Indianapolis Motor Speedway statt. Es war das zweite von neun Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1954.


Indianapolis 500 1954 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1954 Indianapolis Motor Speedway –radalla. Kilpailun voitti Bill Vukovich, joka voitti Indianapolis 500 -kilpailun edellisenäkin vuonna.


Indianapolis 500 je bila druga dirka Formule 1 v sezoni 1954. Odvijala se je 31. maja 1954.


La 500 Miglia di Indianapolis 1954 fu la seconda gara della stagione 1954 del Campionato mondiale di Formula 1, disputata il 31 maggio all'Indianapolis Motor Speedway. La manifestazione vide la vittoria di Bill Vukovich su Kurtis Kraft, seguito da Jimmy Bryan su Kuzma e da Jack McGrath su Kurtis Kraft.


Resultados da trigésima oitava edição das 500 Milhas de Indianápolis realizadas no Indianapolis Motor Speedway à 30 de maio de 1954, valendo também como segunda etapa do mundial de Fórmula 1. O vencedor foi o norte-americano Bill Vukovich.


Resultats del Gran Premi d'Indianapolis 500 disputat al circuit d'Indianapolis el 31 de maig del 1954 i puntuable pel campionat de Fórmula 1 de la temporada 1954.


Les 500 miles d'Indianapolis 1954 (), courus sur l'Indianapolis Motor Speedway et organisés le lundi , ont été remportés par le pilote américain Bill Vukovich sur une Kurtis Kraft-Offenhauser.


Indianapolis 500 1954 (oryg. Indianapolis International Motor Sweepstakes) – 2. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1954, która odbyła się 31 maja 1954 po raz 5. na torze Indianapolis Motor Speedway.


The 38th International 500-Mile Sweepstakes was held at the Indianapolis Motor Speedway on Monday, May 31, 1954. The event was part of the 1954 AAA National Championship Trail, and was also race 2 of 9 in the 1954 World Championship of Drivers.


De Indianapolis 500 1953 werd gehouden op 30 mei 1953 op Indianapolis. Het was ook een race die deel uitmaakte van het wereldkampioenschap Formule 1 1953.


Indianapolis Grand Prix 1953 var Indianapolis 500-loppet 1953 och det andra av nio lopp ingående i formel 1-VM 1953. Detta var det varmaste Indy 500-loppet genom tiderna, varför extra många förare delade på körningen. En av förarna, Carl Scarborough, dog av utmattning efter loppet.


Das 37. Indianapolis 500 fand am 30. Mai 1953 am Indianapolis Motor Speedway statt und war das zweite von neun Rennen der Automobil-Weltmeisterschaft 1953.


500 миль Индианаполиса 1953

Индианаполис 500 1953 года проходил в субботу, 30 мая, 1953 года на трассе Индианаполис Мотор Спидвей. Гонка являлась также вторым этапом чемпионата мира Формулы-1 сезона , и первым этапом Национального чемпионата США, санкционируемого ААА (гонки чампкаров, Championship Car Racing). В предварительном заявочном листе присутствовала и заявка от заводской команды Ferrari с Альберто Аскари в качестве пилота, но она была отозвана ещё до того, как на трассе начались официальные тренировки


Indianapolis 500 1953 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1953 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Bill Vukovich.


Indianapolis 500 je bila druga dirka Formule 1 v sezoni 1953. Odvijala se je 30. maja 1953.


La 500 Miglia di Indianapolis 1953 fu la seconda gara della stagione 1953 del Campionato mondiale di Formula 1, disputata il 30 maggio all'Indianapolis Motor Speedway. La manifestazione vide la vittoria di Bill Vukovich, seguito da Art Cross e da Sam Hanks/Duane Carter, tutti su Kurtis Kraft motorizzate Offenhauser.


Resultados da trigésima sétima edição das 500 Milhas de Indianápolis realizadas no Indianapolis Motor Speedway à 30 de maio de 1953, valendo também como segunda etapa do mundial de Fórmula 1. O vencedor foi o norte-americano Bill Vukovich.


Resultats del Gran Premi d'Indianapolis 500 puntuable per la temporada 1953 de la Fórmula 1, disputat al circuit d'Indianapolis el 30 de maig del 1953.


Les 500 miles d'Indianapolis 1953 (), courus sur l'Indianapolis Motor Speedway et organisés le samedi , ont été remportés par le pilote américain Bill Vukovich sur une Kurtis Kraft-Offenhauser.


Indianapolis 500 1953 (oryg. Indianapolis International Motor Sweepstakes) – 2. runda Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 1953, która odbyła się 30 maja 1953 po raz 4. na torze Indianapolis Motor Speedway. Wyścig nazywany jest "Hottest 500" z powodu wysokiej temperatury podczas wyścigu (150 °F, czyli 54,4 °C). Carl Scarborough wycofał się podczas wyścigu i zmarł w szpitalu z powodu wycieńczenia w szpitalu. Podczas treningu natomiast śmiertelny wypadek miał Chet Miller.


The 37th International 500-Mile Sweepstakes was held at the Indianapolis Motor Speedway on Saturday, May 30, 1953. The event was part of the 1953 AAA National Championship Trail, and was race 2 of 9 in the 1953 World Championship of Drivers.


Atletiek op de Olympische Zomerspelen 2008 - 100 meter mannen

De 100 m sprint voor mannen op de Olympische Spelen van 2008 in Peking vond plaats op 15 augustus (series en kwartfinales) en 16 augustus (halve finales en finale) in het Nationale Stadion van Peking.


2008年北京オリンピックの陸上競技・男子100m

2008年北京オリンピックの陸上競技・男子100m（2008ねんペキンオリンピックのりくじょうきょうぎ・だんし100メートル）は、2008年8月15日、16日にかけて北京国家体育場で行われた。決勝はジャマイカのウサイン・ボルトが9秒69の世界記録を打ち立て優勝した。


Olympische Sommerspiele 2008/Leichtathletik – 100 m (Männer)

Der 100-Meter-Lauf der Männer bei den Olympischen Spielen 2008 in Peking wurde am 15. und 16. August 2008 im Nationalstadion Peking ausgetragen. Achtzig Athleten nahmen daran teil.


Лёгкая атлетика на летних Олимпийских играх 2008 — бег на 100 метров (мужчины)

Соревнования в беге на 100 метров у мужчин на летних Олимпийских играх 2008 года в Пекине проходили 15 и 16 августа на Пекинском национальном стадионе.


Atletica leggera ai Giochi della XXIX Olimpiade - 100 metri piani maschili

Ai Giochi della XXIX Olimpiade, tenutisi a Pechino nel 2008, la competizione dei 100 metri piani maschili si è svolta il 15 e il 16 agosto presso lo Stadio nazionale di Pechino.


2008년 하계 올림픽 육상 남자 100m

2008년 하계 올림픽의 육상 남자 100m는 2008년 하계 올림픽 육상의 세부 종목 중 하나로, 8월 15일부터 8월 16일까지 중화인민공화국의 베이징에서 열렸다. 62개국의 80명의 선수가 출전하였으며, 베이징 올림픽 공원 양궁장에서 경기가 진행되었다.


Atletismo nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 - 100 m masculino

A competição dos 100 metros rasos masculino nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 aconteceu no dias 15 e 16 de Agosto no Estádio Nacional de Pequim. A vitória da competição ficou com o jamaicano Usain Bolt que estabeleceu um novo recorde mundial com o tempo de 9s69.


100 mètres masculin aux Jeux olympiques d'été de 2008 (athlétisme)

L'épreuve du 100 mètres masculin aux Jeux olympiques de 2008 s'est déroulée les 15 et 16 août 2008 dans le Stade national de Pékin.


Atletika na Letných olympijských hrách 2008 – Beh na 100 m mužov

Beh na 100 metrov mužov bola jedna z 24 mužských atletických disciplín na Letných olympijských hrách 2008. Súťažilo sa na Pekinskom národnom štadióne 15. a 16. augusta. Vyhral Jamajčan Usain Bolt časom 9,69 s (nový svetový rekord). Ako prvý človek sa dostal pod hranicu 9,70 s.


Athletics at the 2008 Summer Olympics – Men's 100 metres

The men's 100 metres sprint event at the 2008 Olympic Games took place on 15 and 16 August at the Beijing National Stadium. Eighty athletes from 64 nations competed. Each nation was limited to 3 athletes per rules in force since the 1930 Olympic Congress. The final was won by Jamaican Usain Bolt in a world record time of 9.69 seconds. It was Jamaica's first title in the event, and first medal in the event since 1976. Jamaica became the first country to join the men's 100 metre winners since Trinidad and Tobago, also in 1976; Richard Thompson won that country's fourth overall medal in the event with his silver.


De Wereldkampioenschappen judo 1956 was de eerste editie van de wereldkampioenschappen judo en werd gehouden in Tokio op 3 mei 1956.


1956年世界柔道選手権大会

1956年世界柔道選手権大会（第1回世界柔道選手権大会）は日本の東京蔵前国技館で1956年の5月3日に開催された。


Die "1. Judo-Weltmeisterschaften 1956" fanden am 3. Mai in Tokio, Japan statt.


Чемпионат мира по дзюдо 1956

Чемпионат мира по дзюдо 1956 года прошёл 3 мая в Токио (Япония) в . Это был первый в истории чемпионат мира по дзюдо. Соревнования проходили только среди мужчин; деление на весовые категории отсутствовало.


Les Championnats du monde de judo 1956 se sont déroulés à Tokyo au Japon. Ce fut le premier championnat du monde de judo. Une seule épreuve de judo, masculine, était organisée dans une catégorie de poids unique, celle des toutes catégories.


1. Mistrzostwa Świata w Judo odbyły się 3 maja 1956 w Tokio (Japonia). Rywalizowali na nich tylko mężczyźni.


The 1956 World Judo Championships were the 1st edition of the Men's World Judo Championships, and were held at the Kuramae Kokugikan in Tokyo, Japan on 3 May, 1956.


El I Campeonato Mundial de Yudo se celebró en Tokio (Japón) el 3 de mayo de 1956 bajo la organización de la Federación Internacional de Yudo (IJF) y la Federación Japonesa de Yudo.


VM i judo 1956 var det første verdensmesterskab for herrer, og blev afholdt i Tokyo, Japan den 3. maj 1956.


De Wereldkampioenschappen judo 1967 was de 5de editie van de Wereldkampioenschappen judo, en werd gehouden in Salt Lake City, Verenigde Staten van 9 augustus 1967 tot en met 11 augustus 1967


1967年世界柔道選手権大会

1967年世界柔道選手権大会（第5回世界柔道選手権大会）はアメリカ合衆国のソルトレイクシティで1967年の8月9日から8月11日まで開催された。


Die "5. Judo-Weltmeisterschaften 1967" fanden vom 9. bis zum 11. August in Salt Lake City in den Vereinigten Staaten statt.


Чемпионат мира по дзюдо 1967

Чемпионат мира по дзюдо 1967 года прошёл с 9 по 11 августа в Солт-Лейк-Сити (США). Соревнования проходили только среди мужчин.


Les Championnats du monde de judo 1967 se tiennent à Salt Lake City aux États-Unis.


5. Mistrzostwa Świata w Judo odbyły się w dniach 9-11 sierpnia 1967 w Salt Lake City (Stany Zjednoczone). Rywalizowali na nich tylko mężczyźni.


The 1967 World Judo Championships were the 5th edition of the Men's World Judo Championships, and were held in Salt Lake City, United States from 9–11 August, 1967.


El V Campeonato Mundial de Yudo se celebró en Salt Lake City (Estados Unidos) entre el 9 y el 12 de agosto de 1967 bajo la organización de la Federación Internacional de Yudo (IJF) y la Federación Estadounidense de Yudo.


V. mistrovství světa se konalo v University of Utah v Salt Lake City ve dnech 9. srpna - 11. srpna 1967.


VM i judo 1967 var det 5. verdensmesterskab for herrer og blev afholdt i Salt Lake City i USA fra 9. til 11. august 1967.


De Wereldkampioenschappen judo 1971 was de 7de editie van de Wereldkampioenschappen judo, en werd gehouden in Ludwigshafen am Rhein, West-Duitsland van 2 september 1971 tot en met 4 september 1971


1971年世界柔道選手権大会

1971年世界柔道選手権大会（第7回世界柔道選手権大会）は、西ドイツのルートヴィヒスハーフェン・アム・ラインで1971年の9月2日から9月4日まで開催された。


Die "7. Judo-Weltmeisterschaften 1971" fanden vom 2. bis zum 4. September 1971 in der Friedrich-Ebert-Halle in Ludwigshafen am Rhein statt.


Чемпионат мира по дзюдо 1971

Чемпионат мира по дзюдо 1971 года прошёл 2-4 сентября в Людвигсхафене-на-Рейне (ФРГ). Соревнования проходили только среди мужчин.


Les Championnats du monde de judo 1971 se tiennent à Ludwigshafen en Allemagne (RFA).


7. Mistrzostwa Świata w Judo odbyły się w dniach 2-4 września 1971 r. w niemieckim mieście - Ludwigshafen am Rhein. Rywalizowali w nich tylko mężczyźni w pięciu kategoriach wagowych i jednej otwartej.


The 1971 World Judo Championships were the 7th edition of the Men's World Judo Championships, and were held at the Friedrich-Ebert-Halle in Ludwigshafen, West Germany from 2–4 September, 1971.


El VII Campeonato Mundial de Yudo se celebró en Ludwigshafen (RFA) entre el 2 y el 4 de septiembre de 1971 bajo la organización de la Federación Internacional de Yudo (IJF) y la Federación Alemana de Yudo.


VII. mistrovství světa se konalo v Friedrich-Ebert-Halle v Ludwigshafenu ve dnech 2. září - 4. září 1971.


De Shanghai Masters 2008 werden van 29 september tot en met 5 oktober 2008 georganiseerd in Shanghai.


Das Shanghai Masters 2008 war ein Snooker-Turnier, das vom 29. September bis 5. Oktober 2008 in Shanghai ausgetragen wurde.


Шанхай Мастэрс 2008 (снукер)

Шанхай Мастэрс 2008 (, таксама вядомы як "Roewe Shanghai Masters 2008" — ад назвы спонсара) — прафесійны рэйтынгавы турнір па снукеры, які праходзіў з 29 верасня па 5 кастрычніка 2008 года на шанхайскай гранд-сцэне, у Шанхаі, Кітай. Турнір стаў другім розыгрышам Шанхай Мастэрс, які праходзіць штогод з 2007 года. Кампанія Roewe упершыню спансіравала Шанхай Мастэрс. Прызавы фонд турніру склаў £282,000 (на £32,000 больш, чым у мінулым годзе), з якіх £52,000 атрымаў пераможца (на £4,000 больш, чым у мінулым годзе).


Шанхай Мастерс 2008 (снукер)

Шанхай Мастерс 2008 (, также известен как "Roewe Shanghai Masters 2008" — по названию главного спонсора) — профессиональный рейтинговый снукерный турнир, который проходил с 29 сентября по 5 октября 2008 года в Шанхае, Китай. Победителем турнира стал игрок из квалификации Рики Уолден, обыгравший в финале Ронни О'Салливана со счётом 10:8.


Roewe Shanghai Masters 2008 je bil jakostni snooker turnir, ki je potekal od 29. septembra do 5. oktobra 2008 v Shanghai Grand Stageu, Šanghaj, Ljudska republika Kitajska. Bil je drugi jakostni turnir v sezoni 2008/09 in prav tako drugi turnir Shanghai Masters v zgodovini.


През 2008 г. ще се проведе второто издание на турнира по снукър Шанхай мастърс. Турнирът се провежда между 29 септември и 5 октомври в Shanghai Grand Stage в Шанхай, Китай и е спечелен от квалификанта Рики Уолдън, който побеждава във финалния мач Рони О'Съливан с 10 – 8 фрейма. Това е първа победа в ранкинг турнир за Уолдън в кариерата! С победата си той прекъсва положителната серия на световния шампион Рони О'Съливан и възможността му да спечели 3-ти пореден турнир.


Roewe Shanghai Masters – drugi turniej rankingowy sezonu snookerowego 2008/2009. W dniach 29 września–5 października miejscem jego rozegrania była hala widowiskowa Grand Stage w Szanghaju.


The 2008 Roewe Shanghai Masters was a professional ranking snooker tournament that took place between 29 September and 5 October 2008 at the Shanghai Grand Stage in Shanghai, China. It was the second ranking event of the 2008/2009 season and was the second annual edition of the tournament.


De wereldkampioenschappen wielrennen 1990 werden gehouden in en rond het Japanse Utsunomiya. Het was het eerste wereldkampioenschap wielrennen dat in Azië werd verreden.


世界選手権自転車競技大会ロードレース1990

世界選手権自転車競技大会ロードレース1990(1990 UCI Road World Championships)は、1990年、日本の宇都宮で開催された。


Die UCI-Straßen-Weltmeisterschaften 1990 wurden Ende August bis Anfang September erstmals in Asien im japanischen Utsunomiya ausgetragen. Als Weltmeister wurden bei den Berufsfahrern der Belgier Rudy Dhaenens, bei den Amateuren Mirco Gualdi aus Italien und bei den Frauen die Französin Catherine Marsal ermittelt. In den Mannschaftsentscheidungen siegten die Sowjetunion bei den Männern und die Niederlande bei den Frauen.


Чемпионат мира по шоссейным велогонкам 1990 года проходил с 31 августа по 2 сентября в Уцуномия, Япония.


I Campionati del mondo di ciclismo su strada 1990 si disputarono ad Utsunomiya in Giappone.


Campeonato Mundial de Ciclismo em Estrada de 1990

Os Campeonatos do mundo de ciclismo em estrada de 1990 celebrou-se na cidade japonesa de Utsunomiya de 31 de agosto a 2 de setembro de 1990.


Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1990 es disputaren del 31 d'agost al 2 de setembre de 1990 a Utsunomiya (Japó).


Championnats du monde de cyclisme sur route 1990

Les championnats du monde de cyclisme sur route 1990 ont lieu le à Utsunomiya au Japon.


Mistrzostwa Świata w Kolarstwie Szosowym 1990

63. Mistrzostwa świata w kolarstwie szosowym 1990 odbyły się w japońskim mieście Utsunomiya, w dniach 29 sierpnia – 2 września 1990 roku. Były to pierwsze w historii mistrzostwa odbywające się w Azji.


The 1990 UCI Road World Championships took place in Utsunomiya, Japan, from September 1 to September 2, 1990.


Campeonato Mundial de Ciclismo en Ruta de 1990

Los Campeonatos del mundo de ciclismo en ruta de 1990 se celebró en la ciudad japonesa de Utsunomiya del 31 de agosto al 2 de septiembre de 1990.


Het Conclaaf van 1922 vond plaats van 2 tot 6 februari 1922 na het overlijden van paus Benedictus XV op 22 januari 1922 en leidde tot de verkiezing van Achille Ratti tot paus Pius XI.


Das Konklave 1922 fand zwischen dem 2. und 6. Februar 1922 nach dem Tod von Papst Benedikt XV. statt. Es endete mit der Wahl des Erzbischofs von Mailand, Achille Ratti, zu Papst Pius XI.


Конклав 1922 года

После восьми лет правления, Папа Римский Бенедикт XV умер 22 января 1922 года от пневмонии. На момент его смерти был 61 член Коллегии кардиналов. Однако, на следующий день после смерти папы умер кардинал Энрике Альмарас-и-Сантос, архиепископ Толедо оставляя в коллегии 60 кардиналов, чтобы выбрать преемника Папы Бенедикта. 53 из 60 кардиналов собрались в Сикстинской капелле 2 февраля 1922 года. Это был первый Конклав, на котором не присутствовали кардиналы не из Европы, поскольку неевропейские кардиналы не прибыли, пока Конклав не закончился.


Il conclave del 1922 venne convocato a seguito della morte di papa Benedetto XV, avvenuta a Roma il 22 gennaio dello stesso anno. Si svolse nella Cappella Sistina dal 2 al 6 febbraio e, dopo quattordici scrutini, venne eletto papa il cardinale Achille Ratti, arcivescovo di Milano, che assunse il nome di Pio XI. L'elezione venne annunciata dal cardinale protodiacono Gaetano Bisleti.


1922年教宗選舉秘密會議

1922年教宗選舉秘密會議因教宗本篤十五世在1922年1月22日離世後而召集舉行。會議從1922年2月2日開始，經過14輪投票後，在2月6日上午，會議舉行地西斯廷小堂的煙囪冒出白煙，表示樞機團已選出新教宗。當選者為意大利籍樞機阿契爾·拉蒂，並取為「庇護十一世」。


O Conclave de 1922 foi realizado após a morte do Papa Bento XV por pneumonia em , após um reinado de oito anos. 53 dos 60 cardeais reunidos na Capela Sistina onze dias depois, em , para eleger seu sucessor. Eles escolheram o cardeal Achille Ratti na décima quarta cédula, realizada no quinto dia do conclave. Ele tomou o nome de Pio XI. O novo papa imediatamente reviveu a tradicional bênção pública da varanda, Urbi et Orbi ("para a cidade e para o mundo"), que seus antecessores haviam evitado desde a perda de Roma para o estado italiano em 1870.


Le conclave de 1922 est le conclave qui, après la mort du pape , élit le cardinal Achille Ratti, qui devient pape sous le nom de .


Konklawe 1922 – zgromadzanie kardynałów zwołane 2 lutego 1922 po śmierci papieża Benedykta XV a zakończone 6 lutego 1922 wyborem Achille Rattiego (Pius XI).


The 1922 papal conclave was held following Pope Benedict XV's death from pneumonia on 22 January 1922 after a reign of eight years. 53 of the 60 cardinals assembled in the Sistine Chapel eleven days later on 2 February to elect his successor. They chose Cardinal Achille Ratti on the fourteenth ballot, held on the fifth day of the conclave. He took the name "Pius XI". The new pope immediately revived the traditional public blessing from the balcony, "Urbi et Orbi" ("to the city and to the world"), which his predecessors had eschewed since the loss of Rome to the Italian state in 1870.


Después de un papado de ocho años, el Papa Benedicto XV murió el 22 de enero de 1922 de neumonía. A su muerte, había 61 miembros en el Colegio cardenalicio. Sin embargo, más tarde ese mismo día, Enrique Almaraz Santos, el arzobispo de Toledo, murió, dejando a un colegio de 60 cardenales para elegir al sucesor de Benedicto XV.


De Keulse Oorlog (Duits: "Truchsessischer Krieg", "Kölnischer Krieg" of "Kölner Krieg") was een godsdienstoorlog in het Keurvorstendom Keulen die duurde van 1583 tot 1588.


Der Truchsessische Krieg war ein von 1583 bis 1588 primär zwischen kurkölnischen und bayerischen Truppen ausgetragener Konflikt. Er wird auch als "Kölner Krieg", "Kölnischer Krieg" oder als "Truchsesssche Wirren" bezeichnet. Der Sieg der gegenreformatorischen Kräfte vereitelte den Versuch, das Erzstift Köln in ein erbliches, protestantisches Herzogtum zu verwandeln.


Кёльнская война

Кёльнская война (1583—1588) — вооружённый конфликт на религиозной почве в Кёльнском курфюршестве, церковном государственном образовании в составе Священной Римской империи, располагавшемся на территории современной земли Северный Рейн-Вестфалия в Германии. Конфликт произошёл в контексте протестантской Реформации и последующей Контрреформации на территории германских государств, а также одновременно с восстанием в Нидерландах и религиозными войнами во Франции.


La guerra di Colonia (1583–1588), detta anche guerra del siniscalco o Seneschal Upheaval e occasionalmente guerra degli scoli, fu uno scontro che devastò l'Elettorato di Colonia, principato ecclesiastico del Sacro Romano Impero corrispondente all'attuale area del Nord Reno-Vestfalia, in Germania. La guerra scoppiò nel contesto della riforma protestante in Germania e con la successiva controriforma, portando alle rivolte olandesi e alle guerre di religione in Francia.


科隆战争（），又称总管战争（），是1583年至1588年德意志科隆地區爆發的舊教（天主教）和新教之间的戰爭，导致神圣罗马帝国历史上的一个教会公国——科隆选侯国（位于如今德国的北莱茵-威斯特法伦州境内）变得满目疮痍。它发生在德意志宗教改革和随后的反宗教改革背景下，同期发生的还有荷兰起义和法国宗教战争。


A Guerra de foi um conflito militar ocorrido entre 1583 e 1588 que devastou o Eleitorado de Colônia, um principado eclesiástico histórico do Sacro Império Romano na região da atual Renânia do Norte-Vestfália, na Alemanha. A guerra ocorreu no contexto da Reforma Protestante na Alemanha e na subsequente Contrarreforma, ao mesmo tempo que a Revolta Holandesa e as Guerras religiosas na França.


La Guerra de Colònia va ser un conflicte de l'Edat moderna que tingué lloc al Principat de Colònia, doncs un dels arquebisbats més importants del Sacre Imperi Romanogermànic.


Kölnkrigen (tysk: "Kölner Krieg", "Kölnischer Krieg", "Truchsessische Wirren" og "Truchsessischer Krieg") var en konflikt som fant sted fra 1583 til 1588 mellom tropper fra Kurköln og Bayern. Krigen ble utløst av forsøket til Köln erkebispedømme på å forvandle det katolske erkebispedømmet til et protestantisk hertugdømme.


Chiến tranh Köln diễn ra từ 1583 đến 1588 tàn phá tuyển hầu quốc Köln, một lịch công quốc giáo hội lịch sử của Thánh chế La Mã, ngày nay Nordrhein-Westfalen, ở Đức. Cuộc chiến xảy ra trong bối cảnh của cuộc Cải cách Tin Lành ở Đức và sau đó là cuộc Phản Cải cách, và đồng thời với cuộc nổi dậy Hà Lan và các cuộc chiến tranh tôn giáo Pháp.


La Guerre de Cologne est un conflit qui ravagea l'Électorat de Cologne entre 1583 et 1588 dans un contexte de tensions religieuses qui affectaient alors le Saint-Empire romain germanique, en marge de la révolte des Pays-Bas et des guerres de religion en France.


The Cologne War (1583–88) was a conflict between Protestant and Catholic factions that devastated the Electorate of Cologne, a historical ecclesiastical principality of the Holy Roman Empire, within present-day North Rhine-Westphalia, in Germany. The war occurred within the context of the Protestant Reformation in Germany and the subsequent Counter-Reformation, and concurrently with the Dutch Revolt and the French Wars of Religion.


La guerra de Colonia (1583-88) fue una guerra que devastó el Electorado de Colonia, un antiguo principado eclesiástico del Sacro Imperio Romano Germánico, que se encuentra en lo que es hoy el territorio de Renania del Norte-Westfalia en Alemania. La guerra transcurrió durante las reformas protestantes en Alemania y la Contrarreforma y ocurrió al mismo tiempo que la Guerra de los Ochenta Años y las Guerras de Religión de Francia.


Kolínská válka (1583–1588) byl ozbrojený konflikt, který zpustošil Kolínské kurfiřtství, historické církevní knížectví, součást Svaté říše římské v dnešní spolkové zemi Severní Porýní-Vestfálsko v Německu. Příčinou války byla německá reformace a následná protireformace a probíhala souběžně s Hugenotskými válkami a Nizozemskou revolucí.


كانت حرب كولونيا (1583-1588) صراعًا بين الفصائل البروتستانتية والكاثوليكية التي دمرت انتخابية كولونيا، الإمارة الكنسية (الإكليريكية) التاريخية للإمبراطورية الرومانية المقدسة، الواقعة في منطقة شمال الراين-ويستفاليا الحالية في ألمانيا. وقعت الحرب في سياق الإصلاح البروتستانتي في ألمانيا وما تلاه من إصلاح مضاد، وبالتزامن مع الثورة الهولندية وحروب الدين الفرنسية.


สงครามโคโลญเป็นสงครามในยุคการปฏิรูปโปรเตสแตนต์และปฏิรูปคาทอลิกระหว่างปี ค.ศ. 1583 - 1588 (พ.ศ. 2126 - 2131) ณ อาณาจักรเลือกตั้งแห่งโคโลญ ซึ่งเป็นราชรัฐอัครมุขนายกในอาณัติของจักรวรรดิโรมันอันศักดิ์สิทธิ์ในเวลานั้น (ปัจจุบันเป็นที่ตั้งของรัฐนอร์ทไรน์-เว็สท์ฟาเลินในเยอรมนี) ต้นเหตุของสงครามสืบเนื่องมาจากเหตุการณ์ปฏิรูปศาสนาฝ่ายโปรเตสแตนท์ในเยอรมนี และการปฏิรูปคาทอลิกที่ตามมา โดยเกิดขึ้นพร้อมกับการลุกฮือของชาวดัทช์และสงครามศาสนาในฝรั่งเศส


Perang Köln adalah perang yang berlangsung dari tahun 1583 hingga 1588 di Elektorat Köln, negara keuskupan di Kekaisaran Romawi Suci yang kini menjadi bagian dari Nordrhein-Westfalen di Jerman. Perang ini berlangsung pada masa Reformasi Protestan dan Kontra-Reformasi di Jerman serta Pemberontakan Belanda dan Perang Agama Prancis.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1988

De Europese Kampioenschappen kunstschaatsen zijn wedstrijden die samen een jaarlijks terugkerend evenement vormen, georganiseerd door de Internationale Schaatsunie (ISU).


Die 80. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 12. bis 17. Januar 1988 in Prag statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1988 года проходил с 12 по 17 января 1988 года в Праге, Чехословакия. Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное катание, парное катание и в танцах на льду.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1988

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1988 ont lieu du 12 au 1988 à Prague en Tchécoslovaquie.


The 1988 European Figure Skating Championships was a senior-level international competition held in Prague, Czechoslovakia (present-day Czech Republic) on January 22–27, 1988. Elite skaters from European ISU member nations competed in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1989


Die 81. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 17. bis 22. Januar 1989 in Birmingham statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1989 года — соревнование по фигурному катанию за титул чемпиона Европы, которое проходило с 17 по 22 января 1989 года в Бирмингеме (Великобритания). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное катание, парное катание и в танцах на льду.


O Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo de 1989 foi a octogésima primeira edição do Campeonato Europeu de Patinação Artística no Gelo, um evento anual de patinação artística no gelo organizado pela União Internacional de Patinação () onde os patinadores artísticos competem pelo título de campeão europeu. A competição foi disputada entre os dias 17 de janeiro e 22 de janeiro, na cidade de Birmingham, Inglaterra, Reino Unido.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1989

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1989 ont lieu du 17 au 1989 au National Exhibition Centre de Birmingham au Royaume-Uni.


The 1989 European Figure Skating Championships was a senior-level international competition held in Birmingham, England, United Kingdom on January 17–22, 1989. Elite skaters from European ISU member nations competed in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo de 1989

El LXXX Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo se realizó en Birmingham (Reino Unido) del 17 al 22 de enero de 1989. Fue organizado por la Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (ISU) y la Federación Británica de Patinaje sobre Hielo.


De bezetting van Constantinopel (nu Istanboel) (13 november 1918 – 23 september 1923) was de bezetting van de hoofdstad van het Ottomaanse Rijk, als gevolg van de wapenstilstand van Mudros door de Triple Entente van de Eerste Wereldoorlog. De eerste Franse troepen trokken de stad binnen op 12 november 1918, gevolgd door Britse troepen de dag daarop. De bezetting had twee fasen: de "de facto" fase van 13 november 1918 tot 20 maart 1920, en de "de jure" fase van 20 maart 1920 tot de dagen van de Vrede van Lausanne. Geallieerde troepen bezetten delen van de stad en zetten begin december 1918 een geallieerd bestuur op. Deze bezetting - samen met de bezetting van İzmir - leidde tot de oprichting van de Turkse nationalistische beweging en de Turkse Onafhankelijkheidsoorlog. De laatste geallieerde troepen verlieten de stad op 23 september 1923. De eerste Turkse troepen trokken de stad binnen op 6 oktober 1923.


Окупација Константинопоља

Окупација Константинопоља или окупација Цариграда () (13. новембар 1918. – 4. октобар 1923.), је окупација престонице Османског царства, од стране британских, француских и италијанских снага, одвијала се у складу са споразумом са Мудроса, којим је окончано учешће Османског царства у Првом светском рату. Прве француске трупе ушле су у град 12. новембра 1918., а следећег дана стигле су и британске трупе. Италијанске трупе су се искрцале у Галати 7. фебруара 1919.


Die Besetzung von Istanbul () wird vom 13. November 1918 bis zum 4. Oktober 1923 gerechnet und wurde von den militärischen Truppen des Vereinigten Königreichs von Großbritannien und Irland, der Französischen Republik und des Königreichs Italien durchgeführt. Sie fand im gleichen Kontext wie die Besetzung von Izmir zur gleichen Zeit statt.


Акупацыя Канстанцінопаля

Акупа́цыя Канстанцінопаля () — акупацыя сталіцы Асманскай імперыі англійскімі, французскімі і італьянскімі войскамі, якая праходзіла ў адпаведнасці з Мудраскім перамір'ем, якое паклала канец удзелу асманаў у Першай сусветнай вайне. Першыя французскія войскі ўвайшлі ў горад 12 лістапада 1918 года, на наступны дзень рушылі брытанскія войскі. Італьянскія войскі высадзіліся ў Галаце 7 лютага 1919 года.


Συμμαχική κατοχή της Κωνσταντινούπολης

Η συμμαχική κατοχή της Κωνσταντινούπολης () διήρκεσε από τις 13 Νοεμβρίου 1918 έως τις 4 Οκτωβρίου 1923. Η πρωτεύουσα της Οθωμανικής Αυτοκρατορίας βρέθηκε υπό κατοχή από Βρετανικές, γαλλικές, ελληνικές και ιταλικές δυνάμεις. Η κατοχή της Κωνσταντινούπολης ήταν συνέπεια της υπογραφής της Ανακωχής του Μούδρου, η οποία έληξε την συμμετοχή της Οθωμανικής Αυτοκρατορίας στον Α΄ Παγκόσμιο Πόλεμο. Τα πρώτα γαλλικά στρατεύματα εισήλθαν στην Κωνσταντινούπολη στις 12 Νοεμβρίου 1918 και τα πρώτα βρετανικά στρατεύματα αποβιβάστηκαν την επομένη. Τα ιταλικά στρατεύματα αποβιβάστηκαν στο Γαλατά στις 7 Φεβρουαρίου 1919. Συνολικά αποβιβάστηκαν 27.419 βρετανοί στρατιώτες, 19.069 γάλλοι στρατιώτες, 3.992 ιταλοί στρατιώτες και 795 έλληνες στρατιώτες.


Ocuparea Constantinopolului (Istanbulul zilelor noastre) (13 noiembrie 1918 – 4 octombrie 1923) a fost ocupația militară a capitalei Imperiului Otoman care a urmat semnării Armistițiului de la Mudros, la sfârșitul Primului Război Mondial. Primele trupe franceze au intrat în capitală pe 12 noiembrie 1918, urmate de cele britanice a doua zi. Ocupația a avut două etape: ocupația de facto (13 noiembrie 1918 – 20 martie 1920) și cea de jure (20 martie 1920 – până după semnarea Tratatului de la Lausanne). Ultimele trupe aliate au părăsit orașul pe 4 octombrie 1923. Primele trupe ale revoluționarilor turci au intrat în oraș pe 6 octombrie 1923. Trupele aliate și-au împărțit orașul și au organizat o comisie interaliată militară de administrație începând cu primele săptămâni ale lunii decembrie 1918. Ocuparea Constantinopolului de către Aliați a fost pentru prima oară când orașul a fost predat unor forțe străine de la cucerirea orașului de către otomani în 1453. Ocuparea Constantinopolului, împreună cu Ocuparea Izmirului a mobilizat fortele naționaliste turce și a dus la declanșarea Războiului de Independentă al Turciei


Оккупация Константинополя

Оккупация Константинополя войсками Антанты происходила с 13 ноября 1918 по 4 октября 1923.


Окупация на Цариград

Окупацията на Цариград от френски, британски и италиански войски в съответствие с Мудроското примирие и Севърския договор продължава от 13 ноември 1918 г. до 4 октомври 1923 г.


L'occupazione di Costantinopoli () (13 novembre 1918 – 4 ottobre 1923), la capitale dell'Impero Ottomano, da parte delle forze britanniche, francesi e italiane, si svolse in conformità con l'Armistizio di Mudros, che concluse la partecipazione degli ottomani nella prima guerra mondiale. Le prime truppe francesi entrarono in città il 12 novembre 1918, seguite dalle truppe britanniche il giorno successivo. Le truppe italiane sbarcarono a Galata il 7 febbraio 1919.


Окупація Константинополя

Окупація Константинополя () (13 листопада 1918 — 4 жовтня 1923), окупація столиці Османської імперії британськими, французькими та італійськими силами, відбулося відповідно до Мудросського перемир'я, яким закінчилося участь Османської імперії в Першій світовій війні. Перші французькі війська увійшли в місто 12 листопада 1918 року, британські війська на наступний день. Італійські війська висадилися в Галата 7 лютого 1919.


占领君士坦丁堡（1918年11月13日 – 1923年10月4日）是在穆德洛斯停戰協定签订后，英国和法国占领奥斯曼帝国首都，奥斯曼帝国退出第一次世界大战。1918年11月2日法军开始进入该市，英軍于次日进驻。占领分为两个阶段：从1918年11月13日到1920年3月16日，是根据停战协定的占领；从1920年3月16日，是根据色佛尔条约的占领，直到1923年7月24日签署洛桑条约。1923年10月4日，最后一支协约国军队撤出该市。1923年10月6日，土耳其国民运动军队进驻该市。


A ocupação de Constantinopla (Istambul para os turcos) é o nome que se dá ao processo que ocorreu entre 13 de novembro de 1918 e 4 de outubro de 1923 na capital do Império Otomano, logo depois da assinatura do acordo de paz intitulado Armistício de Mudros, com a Tríplice Entente, que pôs fim às hostilidades na região durante a Primeira Guerra Mundial,


İstanbul'un İşgali, Osmanlı İmparatorluğu ve İtilaf Devletleri arasında imzalanan Mondros Bırakışması ile Birinci Dünya Savaşı'nın bu ülkeler arasında sona erdiğinin ilan edilmesinin ardından gerçekleşmiştir. Osmanlı başkenti İstanbul, önce 13 Kasım 1918, sonra 16 Mart 1920'de olmak üzere iki kez işgal edildi. İlk işgalde, İstanbul'un önemli ve stratejik noktaları kontrol altına alındı ancak idareye el konulmadı; ikinci işgal ile idareye el konuldu. Eylül 1922'ye gelindiğinde, İzmir'in Kurtuluşu'ndan sonra, Mustafa Kemal Paşa İstanbul'u kurtarmak için Türk birliklerine İngiliz ve Fransız işgalindeki Çanakkale'ye hareket etmeleri emrini verdi. Bu emir üzerine Çanakkale Krizi patlak verdi. Türkler Kurtuluş Savaşı verdiği sırada İrlanda sorunuyla uğraşan Birleşik Krallık, Ankara Hükûmeti ile savaşın eşiğine geldi. Liberal Başbakan David Lloyd George Mustafa Kemal'in birliklerine karşı taarruza geçilmesini istediyse de müttefiklerinin desteğini alamadı ve ülkesindeki savaş karşıtı muhalefet ile (Newfoundland ve Yeni Zelanda dışında) dominyonların güçlü direnişiyle karşılaştı. Lloyd George'u gereksiz bir savaş başlatmaya çabalamakla itham eden Muhafazakâr Parti'nin 19 Ekim 1922'de Carlton Club deklarasyonu ("Carlton Club meeting") ile koalisyondan ayrılması sonucu Lloyd George hükûmeti düştü. İlerleyen süreçte diplomatik olaylar Türklerin lehine gelişti. İşgal, son İtilaf birliklerinin 4 Ekim 1923'te şehri terk etmesinden sonra, Şükrü Naili Paşa komutasındaki 3. Kolordu birliklerinin 6 Ekim 1923'te tören eşliğinde şehre girmesiyle sona erdi.


L'occupation de Constantinople est l'occupation de la ville de Constantinople par les troupes françaises, britanniques et italiennes, du au . Elle fait suite à l'armistice de Moudros qui met fin à la participation de l'Empire ottoman à la Première Guerre mondiale.


The occupation of Constantinople () (November 13, 1918 – October 4, 1923), the capital of the Ottoman Empire, by British, French, Italian, and Greek forces, took place in accordance with the Armistice of Mudros, which ended Ottoman participation in the First World War. The first French troops entered the city on November 12, 1918, followed by British troops the next day. The Italian troops landed in Galata on February 7, 1919.


La Ocupación de Constantinopla (turco "İstanbul'un İşgali") (13 de noviembre de 1918 – 4 de octubre de 1923) fue la ocupación de Constantinopla (actualmente Estambul), la capital del Imperio otomano, por tropas del Reino Unido, Francia e Italia. Se llevó dentro de los acuerdos del Armisticio de Mudros, lo cual acabó con la partición del Imperio otomano después de terminar la Primera Guerra Mundial. Las primeras tropas francesas entraron en la ciudad el 12 de noviembre de 1918, seguidas por tropas británicas al siguiente día. Las tropas italianas aterrizaron en Gálata el 7 de febrero de 1919.


احتلال إسطنبول (1918 - 1923م)

تم احتلال إسطنبول عاصمة الخلافة العثمانية من قبل قوات المملكة المتحدة وفرنسا وإيطاليا  منذ 13 نوفمبر 1918 إلى غاية 4 أكتوبر 1923م تم تنفيذه بموجب اتفاقيات هدنة مودروس، التي أدت إلى تقسيم الإمبراطورية العثمانية بعد انتهاء الحرب العالمية الأولى. دخلت القوات الفرنسية أولا إلى المدينة في 12 نوفمبر 1918 ، تلتها القوات البريطانية في اليوم التالي. هبطت القوات الإيطالية في حي قره كوي يوم 7 فبراير 1919.


Pendudukan Konstantinopel (Istanbul modern) (13 November 1918 – 4 Oktober 1923) adalah pendudukan ibu kota Kesultanan Utsmaniyah oleh tentara Entente Tiga selama Perang Dunia I. Tentara Prancis memasuki kota ini pada 12 November 1918, diikuti oleh tentara Britania pada hari selanjutnya. Pendudukan ini memiliki dua tahap: "de facto" dari tanggal 13 November 1918 hingga 20 Maret 1920, dan "de jure" dari 20 Maret 1920 hingga ditandatanganinya Perjanjian Lausanne. Pendudukan ini bersama dengan pendudukan İzmir membangkitkan gerakan nasional Turki dan Perang Kemerdekaan Turki.


De bezetting van de Kanaaleilanden verwijst naar de militaire bezetting van de Kanaaleilanden door nazi-Duitsland die duurde van 30 juni 1940 tot de bevrijding op 9 mei 1945. De Kanaaleilanden omvatten de Kroonbezitten van de baljuwschappen Guernsey en Jersey, die geen deel zijn van het Verenigd Koninkrijk en ook de kleinere eilanden Alderney en Sark omvatten. Dit waren de enige delen van de Britse eilanden die door de Duitse troepen bezet werden tijdens de Tweede Wereldoorlog.


ナチス・ドイツによるチャンネル諸島占領

ナチス・ドイツによるチャンネル諸島占領の項目では、第二次世界大戦下の1940年から1945年にかけて、イギリス王室属領であったチャンネル諸島がドイツによって占領された期間を扱う。


הכיבוש הגרמני באיי התעלה

הכיבוש הגרמני באיי התעלה נמשך במשך רוב שנות מלחמת העולם השנייה, מ-30 ביוני 1940 ועד לשחרור האיים ב-9 במאי 1945. הבייליוויק של ג'רזי והבייליוויק של גרנזי הם שני שטחי חסות של הכתר הבריטי השוכנים בתעלה האנגלית, ליד חופי נורמנדי. איי התעלה היו החלק היחידי דה יורה של האימפריה הבריטית שנכבשו על ידי הוורמאכט במהלך המלחמה.


Германская оккупация Нормандских островов (1940—1945)

Германская оккупация Нормандских островов — процесс оккупации нацистской Германией Нормандских островов во время Второй мировой войны с 30 июня 1940 года по 9 (16) мая 1945 года.


Kanaalisaarten miehitys toisessa maailmansodassa

Kanaalisaarten miehityksellä toisessa maailmansodassa tarkoitetaan Saksan toisessa maailmansodassa suorittamaa Englannin kanaalissa sijaitsevien Kanaalisaarten miehitystä.


Occupazione tedesca delle isole del Canale

Le isole del Canale furono occupate dalle forze tedesche dal 30 giugno 1940 fino alla loro liberazione avvenuta il 9 maggio 1945.


Німецька окупація Нормандських островів (1940—1945) () — тимчасова військова адміністрація Третього Рейху на території окупованих Нормандських островів за часів Другої світової війни. Залишалася при владі з моменту завершення Французької кампанії в червні 1940 року і до повного звільнення островів у травні 1945 року. Нормандські острови були єдиною територією Британських островів, що була окупована Німеччиною під час Другої світової війни.


Tysklands okkupasjon av Kanaløyene varte under det meste av annen verdenskrig, fra 30. juni 1940 til frigjøringen 9. mai 1945. Kanaløyene var de eneste av De britiske øyer som ble okkupert av Wehrmacht under krigen.


L'occupation des îles Anglo-Normandes renvoie à la période de l'histoire où les îles Anglo-Normandes furent militairement occupées par l'Allemagne pendant la Seconde Guerre mondiale, ce qui fit d'elles les seuls territoires des Îles Britanniques à avoir été envahis par la Wehrmacht. Cette occupation couvre la période allant du à la libération, le . Ne faisant pas partie du Royaume-Uni, ces îles recouvrent les dépendances de la Couronne des bailliages de Jersey (îles de Jersey, des Écréhou et des Minquiers) et de Guernesey (îles de Guernesey, Herm et Sercq et Aurigny).


The German occupation of the Channel Islands lasted for most of World War II, from 30 June 1940 until liberation on 9 May 1945. The Bailiwick of Jersey and Bailiwick of Guernsey are two British Crown dependencies in the English Channel, near the coast of Normandy. The Channel Islands were the only "de jure" part of the British Empire to be occupied by Nazi Germany during the war.


الاحتلال الألماني لجزر القنال الإنجليزي

استمرّ الاحتلال الألماني لجزر القنال الإنجليزي معظم فترة الحرب العالمية الثانية، من 30 يونيو 1940 حتى تحريرها في 9 مايو 1945. يُعدّ إقليم جيرزي وإقليم غيرنزي من ملحقات التاج البريطاني وتقعان في القنال الإنجليزي قُرب ساحل نورماندي. كانت هاتان الجزيرتان الجزء الوحيد من الجزر البريطانية الذي خضع لاحتلال الفيرماخت (الجيش الألماني النازي) خلال الحرب.


Atletiek op de Olympische Zomerspelen 2008 - Speerwerpen vrouwen

Het speerwerpen voor vrouwen op de Olympische Spelen van 2008 in Peking werd als onderdeel van atletiek afgewerkt op 19 augustus (kwalificatieronde) en 21 augustus (finale) in het Nationale Stadion van Peking.


Атлетика на Летњим олимпијским играма 2008 — бацање копља за жене

Такмичење у бацању копља за жене на Олимпијским играма 2008. одржано је 19 и 21. августа на Националном стадиону у Пекингу.


Spjutkastning för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008

Damernas spjutkastning vid olympiska sommarspelen 2008 ägde rum 19 och 21 augusti i Pekings Nationalstadion.


Olympische Sommerspiele 2008/Leichtathletik – Speerwurf (Frauen)

Der Speerwurf bei den Olympischen Spielen 2008 in Peking wurde am 19. und 21. August 2008 ausgetragen. 54 Athletinnen nahmen teil.


Лёгкая атлетика на летних Олимпийских играх 2008 — метание копья (женщины)

Соревнования по метанию копья у женщин на летних Олимпийских играх 2008 в Пекине проходили 19 августа (квалификация) и 21 августа (финал) на Пекинском национальном стадионе.


Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2008 — метання списа (жінки)

Змагання з метання списа серед жінок на Літніх Олімпійських іграх 2008 у Пекіні проходили 19 та 21 серпня на Пекінському національному стадіоні.


Atletismo nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 - Lançamento de dardo feminino

A competição de Lançamento do dardo feminino nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 realizou-se entre os dias 19 e 21 de agosto no Estádio Nacional de Pequim.


2008 Yaz Olimpiyatları'nda atletizm - Kadınlar cirit atma

2008 Yaz Olimpiyatları'ndaki kadınlar cirit atma yarışmaları 19-21 Ağustos tarihleri arasında, Pekin Ulusal Stadyumu'nde düzenlendi.


Athletics at the 2008 Summer Olympics – Women's javelin throw

The women's javelin throw at the 2008 Summer Olympics took place on 19–21 August at the Beijing National Stadium.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1966

De Europese Kampioenschappen kunstschaatsen zijn wedstrijden die samen een jaarlijks terugkerend evenement vormen, georganiseerd door de Internationale Schaatsunie (ISU).


Die 58. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 1. bis 5. Februar 1966 in Bratislava statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1966 года проходил c 1 по 6 февраля в Братиславе (Чехословакия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду. Впервые принимали участие в соревнованиях рекордное количество спортсменов 111 фигуристов. У мужчин победил представитель Австрии Эммерих Данцер, у женщин победила также представительница Австрии Регина Хайтцер, среди пар победу одержали представители СССР Людмила Белоусова и Олег Протопопов, в танцах чемпионами Европы стали представители Великобритании Диана Таулер и Бернард Форд.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1966

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1966 ont lieu du au 1966 au Zimný štadión de Bratislava en Tchécoslovaquie.


The 1966 European Figure Skating Championships were held in Bratislava, Czechoslovakia from February 1 to 5. Elite senior-level figure skaters from European ISU member nations competed for the title of European Champion in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1967


Die 59. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden 1967 in Ljubljana statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1967 года проходил в Любляне (Югославия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду. В соревнованиях приняло участие рекордное количество спортивных делегаций из 17 европейских стран и рекордное количество спортсменов 114 фигуристов. У мужчин победил представитель Австрии Эммерих Данцер, у женщин победила также представительница ГДР Габриэле Зайферт, среди пар победу одержали представители СССР Людмила Белоусова и Олег Протопопов, в танцах чемпионами Европы стали представители Великобритании Диана Таулер и Бернард Форд.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1967

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1967 ont lieu en janvier 1967 à la Hala Tivoli de Ljubljana en Yougoslavie, moins de deux ans après son inauguration.


The 1967 European Figure Skating Championships were held in Ljubljana, Yugoslavia. Elite senior-level figure skaters from European ISU member nations competed for the title of European Champion in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 1968


Die 60. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 23. bis 27. Januar 1968 in Västerås statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 1968 года проходил с 23 по 27 января в Вестеросе (Швеция). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду. В соревнованиях приняло участие рекордное количество спортсменов 122 фигуриста. У мужчин победил представитель Австрии Эммерих Данцер, у женщин победила представительница Чехословакии Хана Машкова, среди пар победу одержали представители СССР Людмила Белоусова и Олег Протопопов, в танцах чемпионами Европы стали представители Великобритании Диана Таулер и Бернард Форд.


Championnats d'Europe de patinage artistique 1968

Les championnats d'Europe de patinage artistique 1968 ont lieu du 23 au 1968 au Rocklundahallen de Västerås en Suède.


The 1968 European Figure Skating Championships were held in Västerås, Sweden from January 23 to 27. Elite senior-level figure skaters from European ISU member nations competed for the title of European Champion in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 2000


2000年ヨーロッパフィギュアスケート選手権

2000年ヨーロッパフィギュアスケート選手権（2000 European Figure Skating Championships）は、2000年2月6日から2月13日までの日程でオーストリアのウィーンで開催されたフィギュアスケートのヨーロッパ選手権。


Die 92. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 6. bis zum 13. Februar 2000 in der Stadthalle in Wien statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 2000 года — соревнование по фигурному катанию за титул чемпиона Европы, которое проходило в 2000 году в Вене (Австрия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду.


Championnats d'Europe de patinage artistique 2000

Les championnats d'Europe de patinage artistique 2000 ont lieu du 6 au à la Wiener Stadthalle de Vienne en Autriche.


Mistrzostwa Europy w Łyżwiarstwie Figurowym 2000

Mistrzostwa Europy w łyżwiarstwie figurowym 2000 – zawody rangi mistrzowskiej dla łyżwiarzy figurowych z Europy. Mistrzostwa odbywały się od 6 do 13 lutego 2000 w hali Wiener Stadthalle w Wiedniu.


The 2000 European Figure Skating Championships was a senior international figure skating competition in the 1999–2000 season. Medals were awarded in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing. The event was held at the Stadthalle in Vienna, Austria from February 6 to 13, 2000.


Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo de 2000

El XCI Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo se realizó en Viena (Austria) del 6 al 13 de febrero de 2000. Fue organizado por la Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (ISU) y la Federación Austriaca de Patinaje sobre Hielo.


Europese kampioenschappen kunstschaatsen 2001

De Europese Kampioenschappen kunstschaatsen zijn wedstrijden die samen een jaarlijks terugkerend evenement vormen, georganiseerd door de Internationale Schaatsunie (ISU).


2001年ヨーロッパフィギュアスケート選手権

2001年ヨーロッパフィギュアスケート選手権（2001 European Figure Skating Championships）は、2001年1月21日から1月28日までスロバキアのブラチスラヴァオンドレイネペラアイスリンクで開催されたフィギュアスケートのヨーロッパ選手権。


Die 93. Eiskunstlauf-Europameisterschaften fanden vom 21. bis 28. Januar 2001 in Bratislava (Slowakei) statt.


Чемпионат Европы по фигурному катанию 2001 года проходил в Братиславе (Словакия). Чемпионат проводился в категориях мужское одиночное катание, женское одиночное фигурное катание, парное катание и в спортивных танцах на льду.


Championnats d'Europe de patinage artistique 2001

Les championnats d'Europe de patinage artistique 2001 ont lieu du 22 au à l'Ondrej Nepela Arena de Bratislava en Slovaquie.


Mistrzostwa Europy w Łyżwiarstwie Figurowym 2001

Mistrzostwa Europy w łyżwiarstwie figurowym 2001 – zawody rangi mistrzowskiej dla łyżwiarzy figurowych z Europy. Mistrzostwa odbywały się od 21 do 28 stycznia 2001 w hali Zimný štadión Ondreja Nepelu w Bratysławie.


The 2001 European Figure Skating Championships was a senior international figure skating competition in the 2000–01 season. Medals were awarded in the disciplines of men's singles, ladies' singles, pair skating, and ice dancing. The event was held at the Ondrej Nepela Ice Rink in Bratislava, Slovakia from January 21 to 28, 2001.


FIS wereldkampioenschappen snowboarden 2009

De wereldkampioenschappen snowboarden 2009 werden van 15 tot en met 25 januari 2009 georganiseerd in Gangwon, Zuid-Korea. Het was de enige organisator die nog overbleef nadat Vail z'n kandidatuur had teruggetrokken.


Die 8. Snowboard-Weltmeisterschaften der FIS fanden vom 15. bis 25. Januar 2009 in der südkoreanischen Provinz Gangwon statt. Die Wahl des Austragungsortes erfolgte bereits am 3. Juni 2004 durch die Mitglieder des FIS-Vorstands während des 44. FIS-Kongresses in Miami. Nachdem der Mitbewerber Vail kurz vor der Entscheidung seine Kandidatur zurückgezogen hatte, war der südkoreanische Skiverband einziger Bewerber.


Чемпионат мира по сноуборду 2009

Чемпионат мира по сноуборду 2009 года — 8-й в истории чемпионат мира, прошедший с 17 по 24 января 2009 года в корейском Канвондо . Было разыграно 9 комплектов наград — мужчины и женщины выявили сильнейших в хафпайпе, параллельном слаломе, параллельном гигантском слаломе и сноубордкроссе, а мужчины выявили сильнейшего в дисциплине Биг-эйр.


Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2009 kahdeksannen kerran. Kilpailut käytiin Etelä-Korean Gangwonissa 17.–24. tammikuuta. Kilpailulajeina olivat half-pipe, paripujottelu, parisuurpujottelu, lumilautakrossi ja vain miehillä big air.


I Campionati mondiali di snowboard 2009 si sono svolti a Gangwon, in Corea del Sud, fra il 17 ed il 24 gennaio 2009.


VM i snøbrett 2009 (verdensmesterskapet i snøbrett) ble arrangert i Gangwon i Sør-Korea i 2009.


La des championnats du monde de snowboard se déroule dans la station de « Hyundai Sungwoo Resort » dans la province de Gangwon en Corée du Sud entre le 15 et le . L'évènement est géré par la fédération internationale de ski. C'est la première fois que l'Asie et donc la Corée du Sud accueille cet évènement après six éditions en Europe (1996, 1997, 1999, 2001, 2003 et 2007) et une en Amérique du Nord (2005).


8. Mistrzostwa Świata w Snowboardzie 2009 odbyły się w koreańskiej miejscowości Gangwon w dniach 18-24 stycznia 2009 r. Startowało 45 reprezentacji narodowych.


The FIS Snowboarding World Championships 2009 took place between January 17 and January 24 in Hyundai Sungwoo Resort close to Duwon-ri in Hoengseong County in Gangwon, South Korea.


El VIII Campeonato Mundial de Snowboard se celebró en la localidad de Hoengseong, provincia de Gangwon (Corea del Sur) entre el 17 y el 24 de enero de 2009 bajo la organización de la Federación Internacional de Esquí (FIS).


Sluitingsceremonie Olympische Zomerspelen 2008

De sluitingsceremonie Olympische Zomerspelen 2008 vond plaats op 24 augustus 2008. Het begon om acht uur Chinese tijd (UTC+8). In Nederland begon de NOS om 14.00 dit gebeuren uit te zenden en volgens tellingen van de NOS keken er 2 miljoen Nederlanders. De regisseur van dit gebeuren is Zhang Yimou.


2008年夏季奧林匹克運動會閉幕式

2008年夏季奧林匹克運動會閉幕典禮，於該運動會比賽日的最後一日晚上（即北京時間2008年8月24日）晚上8時正於北京國家體育場進行，整個典禮歷時兩小時。


Cerimônia de encerramento dos Jogos Olímpicos de Verão de 2008

A cerimônia de encerramento dos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 ocorreu no Estádio Nacional de Pequim, conhecido como "Ninho de Pássaro". Iniciou às 20 horas (UTC+8) do dia 24 de agosto de 2008.


Avslutningsseremonien for Sommer-OL 2008 avsluttet OL i Beijing 24. august 2008. Seremonien startet klokken 20.00 lokal tid (UTC+8) på Beijing nasjonale stadion («Fugleredet»).


Çin'in başkenti Pekin'de düzenlenen 2008 Yaz Olimpiyatları'nın kapanış töreni, 24 Ağustos 2008'de, Pekin Ulusal Stadyumu'nda gerçekleştirildi. Zhang Yimou tarafından yönetilen tören, Çin Standart Zaman Dilimi'ne (UTC+8) göre 20.00'de başladı.


Cérémonie de clôture des Jeux olympiques d'été de 2008

La cérémonie de clôture des Jeux olympiques d'été de 2008 a eu lieu au Stade national de Pékin, aussi appelée le "Nid d'oiseau". Elle est réalisée par le cinéaste chinois Zhang Yimou et a commencé à heure de Chine (UTC+8) le . Le nombre 8 est associé avec la prospérité et la confiance dans la culture chinoise.


Ceremonia zakończenia Letnich Igrzysk Olimpijskich 2008 – odbyła się na narodowym stadionie w Pekinie znanym także jako "Ptasie gniazdo". Głównym zarządzającym był Zhang Yimou.


The 2008 Summer Olympics closing ceremony was held at the Beijing National Stadium, also known as the "Bird's Nest". It was directed by Chinese filmmaker Zhang Yimou and began at 20:00 China Standard Time (UTC+8) on 24 August 2008. The number 8 is associated with prosperity and confidence in Chinese culture.


Ceremonia de clausura de los Juegos Olímpicos de Pekín 2008

La ceremonia de clausura de los Juegos Olímpicos de Pekín 2008 fue llevada a cabo en el Estadio Nacional de Pekín, también conocido como el "Nido de Pájaro". Fue dirigida por el cineasta chino Zhang Yimou y empezó a las 8:00 p. m. según la hora en China (UTC+8) el 24 de agosto de 2008 (la ceremonia principal post-introductoria empezó a las 8:08 p. m.). El número 8 es asociado con la prosperidad y la confianza según la cultura china.


Atletiek op de Olympische Zomerspelen 2008 – 4×400 meter vrouwen

Het 4×400 meter estafette voor vrouwen op de Olympische Spelen van 2008 in Peking vond plaats op 22 augustus (series) en 23 augustus (finale) in het Nationale Stadion van Peking. De finale werd gewonnen de Amerikaanse estafetteploeg in 3.18,54.


Olympische Sommerspiele 2008/Leichtathletik – 4 × 400 m (Frauen)

Der 4-mal-400-Meter-Staffellauf der Frauen bei den Olympischen Spielen 2008 in Peking wurde am 22. und 23. August 2008 im Nationalstadion Peking ausgetragen. In 16 Mannschaften nahmen 68 Athletinnen teil.


Лёгкая атлетика на летних Олимпийских играх 2008 — эстафета 4×400 метров (женщины)

Соревнования в эстафете 4×100 метров у женщин на летних Олимпийских играх 2008 в Пекине проходили 22 и 23 августа на Пекинском национальном стадионе.


Atletismo nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 - Revezamento 4x400 m feminino

A competição de 4 x 400 metros estafetas feminino dos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 foi realizado nos dias 22 e 23 de agosto.


Relais 4 × 400 mètres féminin aux Jeux olympiques d'été de 2008

L'épreuve du relais 4 × 400 mètres féminin aux Jeux olympiques de 2008 a eu lieu les 22 pour les séries et 23 août 2008 pour la finale, dans le Stade national de Pékin.


Athletics at the 2008 Summer Olympics – Women's 4 × 400 metres relay

The women's 4 × 400 metres relay event at the 2008 Olympic Games took place on 22 and 23 August at the Beijing Olympic Stadium.


De Laotiaanse Burgeroorlog (1953-1975) was een intern gevecht tussen de communistische Pathet Lao en de koninklijke Laoregering waarbij beide partijen enorme steun verkregen voor een oorlog bij volmacht van de wereldwijde supermachten van de Koude Oorlog. Het Koninkrijk Laos vormde het toneel voor een schemeroorlog voor de andere strijdende partijen tijdens de Vietnamoorlog. Het Frans-Laotiaans Verdrag van 1953 verleende Laos volledige onafhankelijkheid maar de jaren eropvolgend werden gekenmerkt door rivaliteit tussen de neutralisten onder prins Souvanna Phouma, de rechtervleugel onder prins Boun Oum uit Champassak en het linkse Laotiaans Patriottisch Front (Neo Lao Hak Sat) onder prins Souphanouvong en toekomstig premier Kaysone Phomvihane. Een aantal pogingen werden verricht om coalitieregeringen te vormen, wat uiteindelijk leidde tot een "drie-coalitie"-regering in Vientiane.


Грађански рат у Лаосу

Грађански рат у Лаосу био је сукоб између комунистичке герилске организације Патет Лао и краљевске владе Лаоса, који је трајао од 1953. до 1975. године. Рат је био само део хладноратовских надметања у региону Индокине, те су паралелно с њим трајали и Вијетнамски рат, те грађански рат у Камбоџи.


ラオス内戦（ラオスないせん、、1953年 - 1975年）は、左派パテート・ラーオとラオス王国政府による内戦である。左翼と右翼による政治闘争を越え、冷戦中の大国からの支援を受けた代理戦争に発展した。


Laotiska inbördeskriget (1953–1975) var de stridigheter mellan kommunistiska Pathet Lao (inklusive flera nordvietnameser av Lao-ursprung, samt Laos kungliga regering, där både de politiska höger- och vänstersidorna fick stöd genom Kalla kriget. Bland amerikanska United States Central Intelligence Agency Special Activities Division och Hmong-veteraner, kallas kriget för Hemliga kriget.


Der Laotische Bürgerkrieg war eine kriegerische Auseinandersetzung innerhalb von Laos in den Jahren 1953–1975 zwischen der prokommunistischen Bewegung Pathet Lao und den Truppen der Regierung des Königreichs Laos. Letztere waren zeitweise in rivalisierende Flügel geteilt, die sich auch gegenseitig bekämpften. Der Krieg fand vor dem Hintergrund des Vietnamkriegs statt und wird mit diesem sowie dem Kambodschanischen Bürgerkrieg zum Zweiten Indochinakrieg zusammengefasst. Auf Seiten der Pathet Lao intervenierten die Truppen Nordvietnams, auf denen der königlichen Regierung und Armee zeitweise Thailand, die Vereinigten Staaten (zunächst mit Geld und Militärberatern, später auch direkt militärisch) sowie Südvietnam.


Гражданская война в Лаосе

Гражданская война в Лаосе (1960—1973 гг.; в США также известна как «Тайная война») велась между правительством страны, пользовавшимся поддержкой США и Южного Вьетнама, и партизанами Патет Лао, получавшими помощь со стороны Северного Вьетнама и СССР. Кроме войны в Лаосе ещё происходили гражданские войны во Вьетнаме и в Камбодже. Все боевые действия в Юго-Восточной Азии, проходившие с конца 1950-х годов и до 1975 года, известны как Вторая Индокитайская война.


La guerra civile in Laos (detta anche guerra segreta) fu un conflitto combattuto in Laos tra il 1953 ed il 1975.


라오스 내전은 파테트 라오와 라오스 정부군 간에 일어난 전쟁이다.라오스 왕국 정부의 파테트라오 탄압이 원인이 되었다. 파테트 라오는 1950년 8월에 결성된 단체로, "조국 라오스"라는 뜻을 가진 공산당이었다.


Громадянська війна в Лаосі

Громадянська війна в Лаосі — збройний конфлікт на території Лаосу, який вівся між комуністичним рухом Патет Лао, підтримуваний Північним В'єтнамом (зокрема багатьма лаосцями північно-в'єтнамського походження) та Радянським Союзом, і урядом королівства Лаос з 23 травня 1959 року до 2 грудня 1975 року. Події Лаоської громадянської війни відбувалися в контексті масштабної війни у В'єтнамі та паралельно з Камбоджійською громадянською війною й були тісно взаємопов'язані. При цьому обидві протиборчі сторони отримували значну зовнішню підтримку в проксі-війні, що велася світовими супердержавами у часи Холодної війни. Цей збройний конфлікт також називають «Секретною війною» серед фахівців Центру спеціальної діяльності ЦРУ та ветеранами конфлікту народності Хмонг.


جنگ داخلی لائوس

جنگ داخلی لائوس در سالهای ۱۹۵۳–۱۹۷۵ میان پاتت لائو، جنبشی کمونیستی (شامل بسیاری از مردم ویتنام شمالی با اصل و نسب لائو) و حکومت سلطنتی لائوس رخ داد. طرفین جنگ از حمایت ابرقدرت‌ها در طول جنگ سرد برخوردار بودند.


老挝内战（1953-1975）是左翼老挝人民党巴特寮起事對抗當時統治老撾的右翼老挝王国政府的内战。作为一场代理人战争，交战双方都曾獲得来自冷战兩大陣營的大量援助；蘇聯及中國為首的共產陣營透過北越越共直接支援巴特寮叛軍，而美國為首的資本主義陣營則透過中情局特别行动小组聯同高地赫蒙部落民兵秘密支援王國官軍。由於其焦點常被同期發生而且規模浩大的越南戰爭所掩蓋，被世人称为秘密战争，甚至被部分學者定義作越戰的支線戰場。


A Guerra Civil do Laos foi um conflito armado que ocorreu neste país do sudeste asiático entre 1959 e 1975 pelos guerrilheiros comunistas do Pathet Lao, liderados pelo príncipe Souphanouvong, contra o Reino do Laos cujo Chefe de Estado era o principe Souvanna Phouma, pois a forma de governo era, então, uma monarquia constitucional.


La Guerra Civil de Laos (1953-1975) es va lliurar entre els comunistes del Pathet Lao (incloent molts vietnamites del nord) i el Govern del Regne de Laos. Es tracta d'un conflicte en què tant els polítics dretans com els esquerrans van rebre grans suports externs en el que es convertí en una guerra subsidiària entre les dues superpotències de la Guerra Freda. Als Estats Units es coneix també com la Guerra Secreta.


Borgerkrigen i Laos var en konflikt mellom det laotiske styret og det kommunistiske Pathet Lao. Begge parter mottok stor støtte fra andre land, fremfor alt USA, Kina, Sovjetunionen og Nord-Vietnam. Laos var strategisk viktig for Nord-Vietnam under Vietnamkrigen, ettersom Ho Chi Minh-stien gikk gjennom Laos, og fungerte som forsyningslinje og dessuten var en alternativ vei til angrep på Sør-Vietnam som var avgjørende under hele krigen.


Nội chiến Lào là cuộc chiến tranh thường được tính bắt đầu từ tháng 5 năm 1959 và kết thúc vào tháng 12 năm 1975, theo các tài liệu truyền thống tại phương Tây, tại Việt Nam cuộc chiến được tính thời gian từ 1954 sau Hội nghị Geneve tới khi Pathet Lào giải phóng Viêng Chăn. Tuy nhiên cuộc chiến này không liên tục, có thời gian ngưng chiến, và chỉ liên tục từ năm 1964 đến 1973 là năm Hiệp định Viêng Chăn ký kết. Ngay khi chiến tranh thực sự bùng nổ (1958) Pathet Lào đã có được sự giúp đỡ của Việt Nam Dân chủ Cộng hòa. Càng về sau, sự giúp đỡ này ngày càng tăng. Chính vì thế từ năm 1962 đây là cuộc chiến giữa lực lượng Pathet Lào được Việt Nam Dân chủ Cộng hòa hỗ trợ và Chính phủ Hoàng gia Lào được Hoa Kỳ bảo trợ.


Perang Saudara Laos merupakan pertempuran antara Pathet Lao Komunis (termasuk kebanyakan orang Vietnam Utara yang berketurunan Lao) dengan Kerajaan Negara Laos, dengan kedua-dua pihak menerima bantuan luar dalam Perang proksi antara kuasa gergasi Perang Dingin dunia.


La guerre civile laotienne est un conflit armé inscrit dans le contexte de la guerre froide, qui opposa le Pathet Lao au royaume du Laos. Commencée durant la guerre d'Indochine, la guerre civile se poursuivit durant la guerre du Viêt Nam, dont elle constitua un théâtre parallèle de la même manière que la guerre civile cambodgienne.


Konflikt laotański – długotrwała wojna domowa w Laosie. Wojna rozegrała się pomiędzy partyzantką Pathet Lao a rządem królewskim. Obie strony zostały poparte przez sąsiednie państwa.


The Laotian Civil War (1959–1975) was a civil war in Laos which was waged between the Communist Pathet Lao (including many North Vietnamese of Lao ancestry) and the Royal Lao Government from 23 May 1959 to 2 December 1975. It is associated with the Cambodian Civil War and the Vietnam War, with both sides receiving heavy external support in a proxy war between the global Cold War superpowers. It is called the Secret War among the CIA Special Activities Center and Hmong and Mien veterans of the conflict.


La guerra civil laosiana fue un conflicto armado que se dio en ese país del sureste de Asia entre 1963 y 1975 por los guerrilleros comunistas del Pathet Lao, encabezados por el príncipe Souphanouvong, contra el Reino de Laos cuyo jefe de Estado era el príncipe Souvanna Phouma, pues la forma de gobierno en ese entonces era la monarquía constitucional.


Občanská válka v Laosu (1953–75) představovala ozbrojený konflikt mezi komunistickým hnutím Pathet Lao (včetně mnoha lidí ze severního Vietnamu s laoským původem) a královskou vládou, kdy obě strany dostávaly silnou zahraniční podporu během zástupné války mezi velmocemi v rámci studené války. Mezi příslušníky Special Activities Division CIA a veterány z řad Hmongů je konflikt znám jako Secret War ("Tajná válka").


Borgerkrigen i Laos startede den 9. november 1953.


الحرب الأهلية اللاوسية

الحرب الأهلية اللاوسية (1953–75) هي حرب دارت بين قوات الباثيت لاو الشيوعية، التي تم دعمها عدد كبير من الجنود الفيتناميين الشماليين من أصل لاوسي، وحكومة لاوس الملكية. تلقا كلا الجانبان دعما خارجيا كبيرا، مما جعل الصراع حربا بالوكالة ضمن الحرب الباردة العالمية. يسمى النزاع باسم الحرب السرية عند شعبة الأنشطة الخاصة في وكالة الاستخبارات المركزية وقدامى المحاربين الهمونغ في الصراع.


สงครามกลางเมืองลาว

สงครามกลางเมืองลาว (พ.ศ. 2502-2518) เป็นการสู้รบระหว่างฝ่ายคอมมิวนิสต์ (ปะเทดลาว) ซึ่งส่วนใหญ่มีเชื้อสายมาจากชาวลาวในประเทศเวียดนามเหนือ กับรัฐบาลราชอาณาจักรลาว โดยทั้งฝ่ายขวาและฝ่ายซ้ายต่างก็ได้รับการสนับสนุนจากมหาอำนาจแห่งสงครามเย็น ในหมู่ทหารอเมริกันจากกองกิจการพิเศษ หน่วยสืบราชการลับกลางแห่งสหรัฐอเมริกา และทหารผ่านศึกชาวม้งเรียกสงครามนี้ว่า สงครามลับ (Secret War)


Perang Saudara Laos (1962-1975) adalah pertempuran internal antara Pathet Lao Komunis dengan Pemerintahan Kerajaan Laos. Pertempuran di Laos termasuk intervensi Vietnam Utara, Amerika Serikat, dan Vietnam Selatan. Pathet Lao memenangkan perang ini tahun 1975, lalu didirikan Republik Demokratik Rakyat Laos.


De Slag bij Fort Washington was een slag in de Amerikaanse onafhankelijkheidsoorlog tussen de Verenigde Staten en Groot-Brittannië.


ワシントン砦の戦い（）は、アメリカ独立戦争のニューヨーク・ニュージャージー方面作戦中に行われた戦闘である。1776年11月16日に、現在ではニューヨーク市マンハッタン島のワシントンハイツにあったワシントン砦に対し、イギリス軍が総攻撃をかけて砦の大陸軍守備隊全軍を降伏させた。


Die Schlacht von Fort Washington wurde am 16. November 1776 in Manhattan, New York ausgetragen und war die folgenreichste Niederlage der Kontinentalen Armee im Amerikanischen Unabhängigkeitskrieg. Die britische Armee und ihre hessischen Verbündeten zwangen die amerikanische Besatzung des Forts zur Aufgabe und errangen damit die Kontrolle über die strategisch wichtige Insel Manhattan einschließlich der Stadt New York.


קרב פורט וושינגטון

קרב פורט וושינגטון היה קרב שהתרחש בניו יורק ב-16 בנובמבר 1776, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, בין הצבא הקונטיננטלי של ארצות הברית לבין צבא בריטניה הגדולה. הקרב הסתיים בניצחון הכוח הבריטי, שהכניע  שרידי חיל המצב האמריקני בפורט וושינגטון, ליד הקצה הצפוני של מנהטן. תבוסה זו הייתה מהגרועות ביותר שספג הצד האמריקני במהלך המלחמה.


Штурм форта Вашингтон

Штурм форта Вашингтон () — комбинированная операция британской армии и флота; состоялась под Нью-Йорком 16 ноября 1776 года, в ходе Американской войны за независимость от Великобритании. Закончилась решительной победой Британии, в результате которой сдался весь гарнизон форта Вашингтон, расположенного недалеко от северной оконечности острова Манхэттен.


Fort Washingtonin valtaus tapahtui 16. marraskuuta 1776, jolloin Ison-Britannian armeija otti lopullisesti Manhattanin saaren haltuunsa Yhdysvaltain vapaussodassa Yhdysvaltain armeijalta.


워싱턴 요새 전투(Battle of Fort Washington)는 미국 독립 전쟁의 뉴욕 뉴저지 방면 작전 중에 발생한 전투이다. 1776년 11월 16일에, 현재는 뉴욕 맨해튼의 워싱턴하이츠에 있던 워싱턴 요새에 영국군이 총 공격을 하여 육군 수비대 전군을 항복시켰다.


華盛頓堡攻城戰（），是美國獨立戰爭期間英國與美國之間的一場戰鬥，發生於1776年11月16日。


A Batalha de Forte Washington teve lugar em Nova Iorque no dia 16 de Novembro de 1776, durante a Guerra da Independência dos Estados Unidos da América, entre os Estados Unidos e a Grã-Bretanha. O resultado foi uma vitória decisiva britânica, com toda a guarnição de Forte Washington, perto da região norte da ilha de Manhattan, a render-se.


La bataille de Fort Washington est une bataille de la guerre d'indépendance des États-Unis entre les États-Unis et la Grande-Bretagne. La bataille, menée le , s'est soldée par une victoire britannique avec la reddition de toute la garnison de Fort Washington.


Bitwa o Fort Washington – starcie zbrojne, które miało miejsce 16 listopada 1776 roku w czasie kampanii nowojorskiej, podczas amerykańskiej wojny o niepodległość.


The Battle of Fort Washington was fought in New York on November 16, 1776 during the American Revolutionary War between the United States and Great Britain. It was a British victory that gained the surrender of the remnant of the garrison of Fort Washington near the north end of Manhattan Island. It was one of the worst Patriot defeats of the war.


Het Conclaaf van 1958 vond plaats van 25 tot en met 28 oktober 1958 en volgde op het overlijden van paus Pius XII en leidde tot de verkiezing van Angelo Roncalli tot paus Johannes XXIII. Voorafgaand aan het Conclaaf kwamen de kardinalen in congregatie bijeen om een nieuwe Camerlengo te kiezen. Pius XII liet bij zijn dood noch een kardinaal-staatssecretaris, noch een Camerlengo na, en net de Camerlengo is van belang tijdens de sedisvacatie. Als zodanig koos men de diplomaat Benedetto Aloisi Masella, op dat moment prefect van de Congregatie voor de Goddelijke Eredienst en de Regeling van de Sacramenten.


Das Konklave 1958 nach dem Tod von Papst Pius XII. am 9. Oktober 1958 begann am 25. Oktober 1958. Am 28. Oktober 1958, im 11. Wahlgang, wurde der Patriarch von Venedig Angelo Giuseppe Roncalli zum neuen Papst gewählt. Er nahm den Namen Johannes XXIII. an.


Конклав 1958 года

Итоги Пачеллианской Эры.


Vuoden 1958 konklaavi eli paavin valitseva kardinaalien kokous alkoi Sikstuksen kappelissa 25. lokakuuta 1958 ja loppui 28. lokakuuta samana vuonna. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi Angelo Giuseppe Roncallin, joka otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII:n.


Il conclave del 1958 venne convocato a seguito della morte del papa Pio XII, avvenuta a Castel Gandolfo il 9 ottobre dello stesso anno. Si svolse alla Cappella Sistina dal 25 al 28 ottobre, e, dopo undici scrutini, elesse papa il cardinale Angelo Giuseppe Roncalli, patriarca di Venezia, che assunse il nome di Giovanni XXIII. L'elezione venne annunciata dal cardinale protodiacono Nicola Canali.


1958年教宗選舉秘密會議

1958年教宗選舉秘密會議因教宗庇護十二世在1958年10月9日離世後而召集舉行。會議從1958年10月25日開始，經過十一輪投票後，在10月28日上午，會議舉行地西斯廷小堂的煙囪冒出白煙，表示樞機團已選出新教宗。當選者為意大利籍樞機安傑洛·朱塞佩·龍嘉利，並取為「若望二十三世」。


Após a morte do papa Pio XII, em , o conclave de 1958 reuniu-se de 25 a 28 de outubro e, no décimo primeiro voto, elegeu Angelo Giuseppe Roncalli, Patriarca de Veneza, para sucedê-lo. Este aceitou a eleição e tomou o nome de João XXIII. Ele foi o segundo Patriarca de Veneza a ser eleito Pontífice no século XX depois do Papa Pio X.


A la mort del papa Pius XII el 9 d'octubre de 1958, hi havia un total de cinquanta-cinc cardenals, tots ells amb dret d'elecció del nou pontífex. Tanmateix dos d'ells, el nord-americà Edward Aloysius Mooney, cardenal del títol de "S. Susanna", arquebisbe de Detroit, Michigan, i l'italià Celso Costantini, cardenal del títol de "S. Lorenzo in Damaso" i abans del títol de "Ss. Nereo ed Achilleo", canceller de la Santa Església Romana, moriren durant el període de "sede vacante".


Konklavet 1958 ble innkalt etter Pius XIIs død 9. oktober 1958. Det åpnet 25. oktober i Det sixtinske kapell. På den fjerde dagen, i den ellevte avstemningen, ble kardinal Angelo Roncalli valgt, og tok navnet Johannes XXIII.


Le conclave de 1958 a élu le pape Jean XXIII en remplacement de Pie XII.


Konklawe 25-28 października 1958 – wybór nowej głowy Kościoła katolickiego po śmierci papieża Piusa XII (zmarł 9 października 1958 roku w Castel Gandolfo), który przez 19 lat zasiadał w Watykanie. Konklawe odbyło się w dniach od 25-28 października 1958 roku w Kaplicy Sykstyńskiej. Kardynałowie na papieża wybrali 77-letniego patriarchę Wenecji Angelo Giuseppe Roncalliego, który przybrał imię Jan XXIII.


Following the death of Pope Pius XII on 9 October 1958, the 1958 papal conclave met from 25 to 28 October and on the eleventh ballot elected Angelo Giuseppe Roncalli, Patriarch of Venice, to succeed him. He accepted the election and took the name "John XXIII". He was the second Patriarch of Venice to be elected Pontiff in the 20th century after Pope Pius X.


El cónclave de 1958 fue convocado luego de la muerte del papa Pío XII, ocurrida el 9 de octubre de 1958 en Castel Gandolfo, después de 19 años de pontificado. El cónclave para elegir a su sucesor comenzó el 25 de octubre y terminó tres días más tarde, el 28 de octubre, después de once votaciones. Los cardenales electores escogieron a Angelo Roncalli, patriarca de Venecia, como nuevo papa. Él aceptó la elección y eligió el nombre de "Juan XXIII" para su pontificado.


Konklaf Kepausan 1958 diadakan setelah kematian Paus Pius XII pada 3 Juni pada tahun tersebut di Kastil Gandolfo.


Met Hussitische Oorlogen, Hussietenoorlogen of Boheemse Oorlogen wordt een reeks van gebeurtenissen en veldslagen aangeduid die tussen 1419 en ongeveer 1434 plaatsvonden in het gebied van het toenmalige koninkrijk Bohemen (tegenwoordig Tsjechië). In deze jaren voerden de Rooms-Duitse keizer en de Rooms-Katholieke Kerk militaire acties uit tegen de protestantse hussieten, vernoemd naar Johannes Hus. De meeste slagen werden gewonnen door de hussieten, die ook de meeste voordelen kregen na afloop van de Hussietische Oorlogen.


Хуситски ратови

Хуситски ратови (1420—1434) су представљали ратове у Бохемији (Чешкој) против хусита, присталица Јана Хуса. Представљали су први рат у Европи, у којем је допринос ватреног оружја постао одлучујући. Хуситска војска се углавном састојала од пешадије, а њихове победе над бројчано јачим војскама, које су имале тешко оклопљене витезове, представљале су почетак револуције у пешадији.


フス戦争（フスせんそう、、、、）は、15世紀に中央ヨーロッパで起こった戦争。ヤン・フスの開いたキリスト教改革派のフス派（プロテスタントの先駆）の信者（ボヘミアとポーランドを中心とする）と、それを異端としたカトリック、神聖ローマ帝国の間で戦われた。フス派戦争とも表記される。


Der Begriff Hussitenkriege bezeichnet eine Reihe von Auseinandersetzungen und Schlachten in den Jahren 1419 bis 1436, ausgehend vom Gebiet des Königreichs Böhmen.


Гусіцкія войны

Гусіцкія войны — нацыянальна-рэлігійная барацьба чэшскага народа за рэформу каталіцкай царквы, супраць нямецкага засілля і іншаземнай інтэрвенцыі ў 1-й пал. XV ст.. Ваенныя дзеянні з удзелам паслядоўнікаў Яна Гуса, гусітаў, а таксама паміж імі ў Багеміі (сучасная Чэхія) вяліся паміж 1420 і 1434 гадамі. У гэтай вайне шырока выкарыстоўвалася ручная агнястрэльная зброя. Гусіцкая пяхота нанесла мноства паражэнняў буйнейшым арміям з цяжкаўзброенымі рыцарамі.


Πόλεμοι των Χουσιτών

Η επανάσταση των Χουσιτών έφερε μεγάλη αναταραχή στην Κεντρική Ευρώπη και άνοιξε το δρόμο για την ευρωπαϊκή θρησκευτική μεταρρύθμιση.


Războaiele Husite, numite și Războaiele Boemiene, au constat într-o serie de acțiuni militare în care au fost implicați discipolii lui Jan Hus din Boemia, în perioada 1420–1434. Războinicii husiți erau, în principal, pedestrași, iar victoriile lor împotriva unor armate mai numeroase, în componența cărora erau mulți cavaleri în armuri, au revoluționat tacticile militare ale infanteriei.


Гуситские войны

Гуси́тские во́йны — военные действия с участием последователей Яна Гуса, а также между ними, в Богемии (современная Чехия), происходившие в период с 1419 по 1434 год.


Hussilaissodat käytiin vuosina 1419–1436 Böömin kuningaskunnassa ja sen lähialueilla. Niissä vastakkain olivat katolista kirkkoa vastustaneet tšekit (hussilaiset) ja alueen valtaa tavoitelleet saksalaiset. Taistelut päättyivät vuonna 1436 rauhansopimukseen saksalaisten ja maltillisten hussilaisten välillä, jonka myötä Böömiin syntyi kansallinen kirkko ja otettiin käyttöön monia kirkon toimintaan liittyviä uudistuksia.


Husitske vojne (1420–1434) so na Češkem vodili cesar Sigmund Luksemburški in križarji proti husitom, pristašem Jana Husa.


Хуситски войни

Хуситските войни, известни още като Бохемски войни или Кръстоносен поход срещу хуситите, обхващат периода от 1420 до 1434 г.


La crociata contro gli Hussiti fu una serie di guerre di religione contro gli eretici Hussiti, avvenute a più riprese nell'arco di un quindicennio dal 1419 al 1434.


후스 전쟁(, )은 보헤미아의 종교 개혁가 얀 후스를 추종한 후스파와 그들에게 로마 가톨릭교회 권위를 강제하려 한 여러 군주들 사이에 벌어진 전쟁이다. 1419년부터 1434년경까지 지속되었다.


Гуситські війни

Гуси́тські ві́йни — війни прихильників чеського церковного реформатора Яна Гуса проти очільника Священної Римської імперії й католицької церкви.


جنگ‌های هوسی () همچنین با نام‌های شناخته شدهٔ دیگر منجمله جنگ‌های بوهمیان یا انقلاب هوسی‌ها، عنوان یک سری جنگ‌های غیرمتعارف می باشد که توسط هوسی‌ها (پیروان بوهم و کشیش اصلاح‌طلب یان هوس) علیه پادشاهان شکل گرفت، هدف پاپ و حامیانش اجرای اقتدار کلیسای کاتولیک علیه هوسی‌ها بود. این جنگ از تاریخ ۱۴۱۹ تا ۱۴۳۴ میلادی به طول انجامید،


胡斯戰爭（Hussite Wars）－亦稱波希米亞戰爭 （Bohemian Wars），發生於1419年7月30日至1434年5月30日，起因於神聖羅馬帝國領地波希米亞的宗教改革家揚·胡斯在康士坦斯大公會議中，被羅馬天主教會判決為異端並以火刑處死，引起支持他的地方貴族及民眾起兵對抗羅馬天主教會以及支持天主教的神聖羅馬帝國中央政府；在戰爭初期到中期，由於在扬·杰式卡的卓越領導以及波希米亞當地先進的兵器工業支援下，胡斯信徒屢次擊敗帝國軍；然而在傑式卡染病去世以及組織內部發生分裂的情況下，胡斯信徒逐漸屈居劣勢，繼承傑式卡的塔博爾派統帥普洛科普也在1434年的利帕尼之戰戰死，最後胡斯黨人仍被神聖羅馬帝國所鎮壓。


As guerras hussitas envolveram as ações militares contra e entre os seguidores de Jan Hus na Boémia do período de 1420 até cerca de 1434. Terminaram com a vitória dos Hussitas, particularmente dos Hussitas moderados.


Les croades contra els hussites, també anomenades guerres hussites o guerres de Bohèmia fou un seguit de campanyes militars entre les forces de l'emperador Segismon i altres monarques fidels a l'Església Catòlica contra els partidaris de Jan Hus a Bohèmia, entre el 1420 i el 1434.


Hussit savaşları ya da Bohemya savaşları, Bohemya'da 1419'dan yaklaşık 1434'e süren ve önce Jan Hus'un taraftarlarına karşı, sonra Jan Hus taraftarları arasında gerçekleşen askeri çatışmalardır. Hussit savaşları elde taşınabilen ateşli silahların ("hand cannon" gibi) ilk olarak yoğun şekilde kullanılmış olması sebebiyle de önem taşır. Hussit savaşçıları genel olarak piyadeydi ve ağır silahlarla donanmış şövalyelerden oluşan büyük orduların Hussitler karşısında aldıkları çok sayıda yenilgi piyade devrimini etkiledi. Savaş sonuçsuz kalan bir savaş oldu.


Chiến tranh Hussite (hay còn gọi là Chiến tranh Bohemia hay Cách mạng Hussite) là các cuộc chiến diễn ra từ năm 1419 tới năm 1434 giữa những người ủng hộ nhà cải cách tôn giáo Jan Hus(1369-1415) (những người này được gọi là 'Hussite') và nhiều vị vua khác nhau dưới sự bảo trợ của Giáo hoàng để khẳng định thẩm quyền của Giáo hội Công giáo La Mã chống lại Giáo phái Hussite và cũng giữa các phe phái Hussite. Chiến tranh bắt nguồn trực tiếp từ việc Giáo hội bắt giữ một cách ám muội và xử tử Hus trên giàn thiêu ngày 6 tháng 6 năm 1415 ở Konstanz vì tội dị giáo.


Perang Hus atau Perang Bohemia dilangsungkan antara pengikut-pengikut Jan Hus - yang dianggap membidaah daripada anutan Kristian kontemporari umum - dengan kuasa-kuasa Katolik pimpinan Sigismund, Maharaja Rom Suci, Paus dan banyak raja Eropah yang taat setia kepada gerejanya, serta juga banyak puak yang bertelingkah dalam kalangan mereka sendiri.


Les croisades contre les hussites sont des campagnes militaires des féodaux et de l'Église catholique contre les paysans et les partisans de Jan Hus en Bohême de 1420 à 1434. Ce furent les premiers combats en Europe où des armes portatives à poudre comme les mousquets eurent une contribution décisive.


Križiacke výpravy proti husitom boli vojenské ťaženia rímsko-katolíckej cirkvi vyhlasované ako súčasť svätej vojny na obranu katolíckej viery s cieľom vyhladenia husitského kresťanstva v Čechách.


Wojny husyckie – wojny religijne toczone na terenie Czech w latach 1419–1436, będące wynikiem krucjat organizowanych przez cesarza Zygmunta Luksemburskiego przy poparciu papiestwa.