Goterkrigen 377–382 var en række gotiske slag og plyndringer i det østlige Romerrige især på Balkan sent i det 4. århundrede. Krigen og særligt slaget ved Adrianopel regnes traditionelt som et afgørende vendepunkt i Romerrigets historie, da det var kulminationen på den første af de barbariske invasioner, der siden blev kendt som Folkevandringstiden, og som i høj grad kom til at præge den periode, der førte til Romerrigets fald.


الحرب القوطية (376-382)

يُنظر إلى الحرب القوطية ضد الإمبراطورية الرومانية الشرقية بين عامَي 376 و 382، وخاصة معركة أدريانوبل، على أنها نقطة تحول رئيسية في تاريخ الإمبراطورية الرومانية، وأول حدث من سلسلة الأحداث التي وقعت خلال القرن التالي، والتي شهدت انهيار الإمبراطورية الرومانية الغربية، على الرغم من أن أكثر العوامل أهمية فيما يخص سقوط الإمبراطورية ما يزال محلّ جدل.


Perang Goth adalah istilah yang mengacu kepada pemberontakan Goth di kawasan Balkan di Kekaisaran Romawi Timur dari tahun 376 hingga 382. Perang ini (terutama Pertempuran Adrianopel) dipandang sebagai peristiwa penting dalam sejarah Kekaisaran Romawi karena merupakan salah satu peristiwa yang mengawal kemunduran dan keruntuhan Kekaisaran Romawi Barat, walaupun dampak perang ini terhadap Kekaisaran Romawi masih diperdebatkan.


Inval van het Warschaupact in Tsjecho-Slowakije

De inval van het Warschaupact in Tsjecho-Slowakije vond plaats tussen 20 augustus tot 20 September  1968. Met deze aanval maakte de Sovjet-Unie een einde aan de hervormingen van de Praagse Lente. De Warschaupactlanden die de aanval uitvoerden waren naast de Sovjet-Unie Bulgarije, Hongarije en Polen. Van de inzet van troepen van de DDR werd op het laatste moment afgezien. De Warschaupactlanden Roemenië en Albanië namen geen deel aan de inval.


Инвазија Варшавског пакта на Чехословачку

У ноћи 20-21. августа 1968. године, Совјетски Савез, Бугарска, Источна Немачка, Мађарска и Пољска су извршиле инвазију на Чехословачку Социјалистичку Републику у циљу заустављања Дупчековог Прашког пролећа, реформи које су водиле ка политичкој либерализацији.


Warszawapaktens invasion av Tjeckoslovakien 1968 eller Operation Donau inträffade natten mellan 20 och 21 augusti 1968. Det var då länderna som ingick i militäralliansen Warszawapakten – Sovjetunionen, Bulgarien, Ungern och Polen – invaderade Tjeckoslovakien för att avbryta Alexander Dubčeks politiska liberaliseringsreformer.


הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה

הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, הידועה גם בשם הקוד הצבאי שלה "מבצע דונאי", התרחשה ב-21 באוגוסט 1968. ברית המועצות פלשה עם חברות ברית ורשה לרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית לאחר שכשלו המגעים למניעת המשך יישום רפורמות האביב של פראג שקידם אלכסנדר דובצ'ק. דובצ'ק, אשר מונה למנהיג המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה לאחר התפטרות אנטונין נובוטני, ביקש לחזק את זכויות הפרט במדינה, למרות התנגדות ברית המועצות.


Εισβολή του Συμφώνου της Βαρσοβίας στην Τσεχοσλοβακία

Η εισβολή του Συμφώνου της Βαρσοβίας στην Τσεχοσλοβακία, επίσημα γνωστή ως Επιχείρηση Δούναβης, ήταν μία κοινή εισβολή στην Τσεχοσλοβακία από τέσσερα κράτη του Συμφώνου της Βαρσοβίας -τη Σοβιετική Ένωση, τη Βουλγαρία, την Ουγγαρία και την Πολωνία- τη νύχτα της 20-21 Αυγούστου του 1968. Περίπου 250.000 στρατιώτες του Συμφώνου της Βαρσοβίας επιτέθηκαν στην Τσεχοσλοβακία εκείνο το βράδυ, με τη Ρουμανία και την Αλβανία να αρνούνται να συμμετάσχουν. Παρά το γεγονός ότι οι δυνάμεις της Ανατολικής Γερμανίας ήταν έτοιμες να συμμετάσχουν επίσης στην εισβολή, λίγες ώρες πριν την εισβολή διατάχθηκαν από τη Μόσχα να μην διασχίσουν τα σύνορα της Τσεχοσλοβακίας. Κατά την εισβολή, σκοτώθηκαν 108 άμαχοι και περίπου 500 τραυματίστηκαν.


Invazia Cehoslovaciei, oficial Operațiunea Dunărea, a fost ocuparea Republicii Socialiste Cehoslovace de către forțe armate din cinci state membre în Pactul de la Varșovia - Uniunea Sovietică, R.P. Bulgaria, R.P. Ungară, RDG și R.P. Polonă – în noaptea de 20–21 august 1968. Aproximativ 250.000 de soldați au ocupat atunci Cehoslovacia. Două state membre ale Pactului de la Varșovia, anume Albania și România, au refuzat să participe. Forțele est-germane nu au participat nici ele la invazie, cu excepția câtorva specialiști, după ce Moscova le-a ordonat cu doar câteva ore înaintea invaziei să nu treacă granița cu Cehoslovacia. 137 de civili cehoslovaci au fost uciși și 500 au fost grav răniți în timpul ocupației.


Ввод войск в Чехословакию (1968)

Ввод войск в Чехословакию, также известный как операция «Дунай» или вторжение в Чехословакию — ввод войск Варшавского договора (кроме Румынии) в Чехословакию, начавшийся 21 августа 1968 года и положивший конец реформам Пражской весны.


Tšekkoslovakian miehitys vuonna 1968 oli seurausta yrityksestä vapautua stalinismista ja löytää itsenäisempi rooli Neuvostoliiton johtamassa kommunistisessa blokissa kylmän sodan aikana. Vastaavia yrityksiä oli myös muissa blokin maissa. Ihmisoikeuksia kunnioittavan ”ihmiskasvoisen” sosialismin kokeilu (Prahan kevät) katkesi Tšekkoslovakiassa Varsovan liiton joukkojen 21. elokuuta suorittamaan miehitykseen. Tšekkoslovakia ”normalisoitiin” eli uudistukset peruttiin ja maan kommunistipuolue palautettiin tiukasti Moskovasta johdetulle linjalle. Neuvostoliiton johtaja Leonid Brežnev perusteli Varsovan liiton miehitystä sillä, että kun sosialismi on uhattuna yhdessä sosialistisessa maassa, asia ei ole vain tämän maan päätettävissä vaan kaikkien sosialististen maiden asia. Brežnevin lausumasta tuli tunnettu ulkopoliittinen doktriini, Brežnevin oppi.


Интервенция на Организацията на Варшавския договор в Чехословакия

Операция „Дунав“ е военна операция от 1968 година в Чехословакия, проведена от въоръжените сили на останалите държави-членки (без Румъния) на Организацията на Варшавския договор (ОВД) за спиране на политическите реформи от Пражката пролет.


바르샤바 조약군의 체코슬로바키아 침공

1968년 8월 20일-21일 간의 밤에 소련과 바르샤바 조약 동맹군은 프라하의 봄을 막고자 체코슬로바키아를 침공했고 체코슬로바키아 공산당의 서기 알렉산데르 둡체크의 개혁으로 촉발된 프라하의 봄은 소련군의 주둔으로 완전히 저지당하게 되었다.


Вторгнення військ Варшавського договору до Чехословаччини

Вто́ргнення у Чехослова́ччину (Опера́ція «Дуна́й», окупація Чехословаччини) (21 серпня — 11 вересня 1968) — вторгнення військ СРСР та країн-сателітів, членів країн-членів Варшавського договору (окрім Соціалістичної Республіки Румунія) до Чехословацької Соціалістичної Республіки, повалення чехословацького уряду та окупація країни з метою припинення реформ Празької весни. За офіційною радянською версією — для ліквідації загрози виходу ЧССР з «соціалістичного табору» та військового союзу з СРСР.


حمله پیمان ورشو به چکسلواکی

شامگاه ۲۰ اوت ۱۹۶۸، اتحاد جماهیر شوروی به همراه هم‌پیمانانش در پیمان ورشو -بلغارستان، جمهوری دموکراتیک آلمان (آلمان شرقی)، مجارستان و لهستان- به چکسلواکی حمله کرد. این حمله در مخالفت با بهار پراگ، الکساندر دوبچک و اصلاحاتِ سیاسیِ او بود. در این شب ۲۰۰٬۰۰۰ سرباز و ۲٬۰۰۰ تانک به خاک چکسلواکی وارد شدند.


蘇聯及華沙條約成員國入侵捷克斯洛伐克發生於1968年8月20日至21日之間，蘇聯及華沙條約組織成員國保加利亞人民共和國、匈牙利人民共和國、德意志民主共和國和波蘭人民共和國入侵捷克斯洛伐克社會主義共和國，制止捷克斯洛伐克共產黨第一書記亞歷山大·杜布切克啟發的布拉格之春政治改革。后续的部分骚乱一直持续到9月11日。


A invasão da Tchecoslováquia/Checoslováquia também conhecida como entrada das Forças Aliadas (Operação Danúbio) foi uma invasão militar de tropas de 5 países socialistas do Pacto de Varsóvia sob a liderança da União Soviética (URSS, República Democrática Alemã, República Popular da Polônia, República Popular da Hungria e República Popular da Bulgária).


Warszawapaktens invasjon av Tsjekkoslovakia var den militære invasjonen av Tsjekkoslovakia som Sovjetunionen og de sovjetiske allierte Warszawapakt-landene i Øst-Europa Polen, DDR, Ungarn og Bulgaria gjennomførte fra 20. august 1968. Årsaken til invasjonen var at Sovjetunionen ville sette en stopper for Alexander Dubčeks politiske reformer, den såkalte Praha-våren. Invasjonen endte med at Tsjekkoslovakia ble tvunget til å undertegnet Moskva-protokollen og at landet var under militær okkupasjon til 1991. Ifølge Moskva-protokollen skulle regimet «forsvare sosialismen», reformene trekkes tilbake, tsjekkoslovakiske medier skulle underkastes streng sensur og Tsjekkoslovakia skulle avvise FN-innblanding i alle saker som gjaldt Østblokken.


Varşova Paktı'nın Çekoslovakya'ya müdahalesi, (Kod adı: Tuna Harekâtı), 20–21 Ağustos 1968 gecesi Alexander Dubček'in "Prag Baharı" adı verilen siyasi liberalleşme reformlarını durdurmak için Sovyetler Birliği ile diğer Varşova Paktı müttefikleri olan Doğu Almanya, Polonya, Bulgaristan ve Macaristan'ın Çekoslovakya'yı işgal ettiği askerî harekât. Yaklaşık 250.000 kişiden oluşan Varşova Paktı orduları o gece Çekoslovakya'ya saldırdı, Romanya ve Arnavutluk saldırıya katılmayı reddetti. Doğu Almanya kuvvetleri istilaya katılmaya hazır olsalar da, işgalden birkaç saat önce Moskova'dan Çekoslovakya sınırını geçmemeleri emredildi. Saldırı sırasında 137 Çekoslovak sivil öldürüldü ve yaklaşık 500 sivil yaralandı.


Vào đêm ngày 20–21 tháng 8 năm 1968, Liên Xô và các quốc gia trong khối Warszawa – Bulgaria, Cộng hòa Dân chủ Đức (Đông Đức), Hungary và Ba Lan – tiến quân vào Tiệp Khắc để ngăn chặn Mùa xuân Praha của Alexander Dubček.


Invasion de la Tchécoslovaquie par les troupes du Pacte de Varsovie

L’invasion de la Tchécoslovaquie par le Pacte de Varsovie débuta dans la nuit du 20 au , lorsque les troupes du Pacte de Varsovie envahirent la République socialiste tchécoslovaque pour mettre fin au Printemps de Prague, un ensemble de réformes de libéralisation politique engagé par Alexander Dubček. Pendant l'intervention, attaquèrent la Tchécoslovaquie. Une centaine de Tchèques et de Slovaques furent tués et il y eut environ pendant l'invasion.


Vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska

Vpád / invázia vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska (alebo Okupácia / Začiatok okupácie Československa), komunistickou stranou označovaný aj ako vstup spojeneckých vojsk, s krycím názvom: operácia Dunaj, bol vojenský vpád vojsk piatich socialistických krajín Varšavskej zmluvy (Sovietsky zväz, Maďarsko, Poľsko, Bulharsko a NDR) na čele so Sovietskym zväzom, ktorý znamenal nasledovnú vojenskú okupáciu československého územia a zvrátenie prebiehajúcich demokratizačných reforiem.


Operacja „Dunaj” – kryptonim, który nadano interwencji członków Układu Warszawskiego w Czechosłowacji, rozpoczętej 20 sierpnia 1968 o godzinie 23:00. Uważana jest za największą operację wojskową w historii Europy po II wojnie światowej.


The Warsaw Pact invasion of Czechoslovakia, officially known as Operation Danube, was a joint invasion of Czechoslovakia by four Warsaw Pact countries (the Soviet Union, Poland, Bulgaria, and Hungary) on the night of 20–21 August 1968. Approximately 500,000 Warsaw Pact troops attacked Czechoslovakia that night, with Romania and Albania refusing to participate. East German forces, except for a small number of specialists, did not participate in the invasion because they were ordered from Moscow not to cross the Czechoslovak border just hours before the invasion. 137 Czechoslovakian civilians were killed and 500 seriously wounded during the occupation.


Invasión de Checoslovaquia por el Pacto de Varsovia

La invasión de Checoslovaquia por el Pacto de Varsovia fue una guerra no declarada en la que tropas de cinco países socialistas miembros del Pacto de Varsovia en la noche del 20 al 21 de agosto de 1968, liderados por la Unión Soviética, invadieron la República Socialista de Checoslovaquia. Su objetivo era frenar las reformas de liberalización económica y política impulsadas por el presidente checoslovaco, Alexander Dubček, las cuales habían conducido, anteriormente, a la Primavera de Praga.


Invaze vojsk Varšavské smlouvy do Československa (Vstup spojeneckých vojsk, Operace Dunaj, Okupace Československa) byl vojenským vpádem pěti komunistických zemí Varšavské smlouvy do Československa (ČSSR), podpořený žádostí konzervativního křídla Komunistické strany Československa (KSČ), který se uskutečnil 21. srpna 1968.


Warszawapagtens invasion af Tjekkoslovakiet var en militær indgriben den 20. august 1968. Invasionsstyrkerne bestod af Sovjetunionen og de sovjetiske allierede i Warszawapagten: de østeuropæiske lande Polen, DDR, Ungarn og Bulgarien. Såvel Rumænien som Albanien nægtede at deltage i invasionen. Baggrunden for invasionen var, at Sovjetunionen ville sætte en stopper for Alexander Dubceks politiske reformer, det såkaldte Prag-forår. Invasionen endte med Tjekkoslovakiet blev tvunget til at undertegnede Moskva-protokollen, og at landet stod under militær besættelse frem til 1991. Ifølge Moskva-protokollen skulle det herskende regime "forsvare socialismen", trække reformerne tilbage, de tjekkoslovakiske medier skulle være underlagt streng censur og Tjekkoslovakiet skulle afvise FN-indblanding i alle sager om Østblokken.


غزو حلف وارسو لتشيكوسلوفاكيا

غزو حلف وارسو لتشيكوسلوفاكيا، والمعروف رسميًا بعملية الدانوب، هو عملية غزو مشتركة لتشيكوسلوفاكيا من طرف 5 دولٍ تابعة لحلف وارسو – الاتحاد السوفياتي وبولندا وبلغاريا وألمانيا الشرقية والمجر– في الليلة الواقعة بين العشرين والحادي والعشرين من شهر أغسطس عام 1968. هاجم نحو 250 ألف جندي من حلف وارسو تشيكوسلوفاكيا في تلك الليلة، بينما رفضت رومانيا وألبانيا المشاركة. لم تشارك قوات ألمانيا الشرقية، باستثناء عددٍ صغير من الاختصاصيين، في الغزو لأنها تلقت أوامرًا من موسكو منعتها من عبور الحدود التشيكوسلافية قبل ساعات من الغزو. قُتل 137 تشيكوسلوفاكي مدني، وأُصيب 500 شخصٍ بجروح خطيرة خلال الاحتلال.


การบุกครองเชโกสโลวาเกียของฝ่ายกติกาสัญญาวอร์ซอ เป็นเหตุการณ์ที่สหภาพโซเวียตและพันธมิตรหลักของสหภาพโซเวียตตามกติกาสัญญาวอร์ซอรุกรานเชโกสโลวาเกียเพื่อยับยั้งการปฏิรูปทางการเมืองของอเล็กซานเดอร์ ดุปเชค ในช่วงปรากสปริง


Pada malam tanggal 20 Agustus - 21 Agustus 1968, Uni Soviet dan empat sekutu Pakta Warsawa nya menginvasi Republik Sosialis Cekoslowakia untuk menahan reformasi politik Alexander Dubček.


De Europese kampioenschappen shorttrack 2014 werden van 17 tot en met 19 januari 2014 georganiseerd in Dresden in Duitsland.


Die Shorttrack-Europameisterschaften 2014 fanden vom 17. bis 19. Januar 2014 in Dresden statt.


Чемпионат Европы по шорт-треку 2014

18-й Чемпионат Европы по шорт-треку 2014 года — соревнование по шорт-треку, проходившее 17-19 января 2014 года в Дрездене (Германия). Чемпионом Европы среди женщин стала представительница Нидерландов Йорин тер Морс, среди мужчин чемпионом Европы стал представитель России Виктор Ан. В женской эстафете победила сборная Нидерландов, в мужской — сборная России.


Les Championnats d'Europe de patinage de vitesse sur piste courte 2014 se déroulent à Dresde (Allemagne), du 17 au .


18. Mistrzostwa Europy w short tracku 2014 odbyły się w Dreźnie w Niemczech w dniach 17–19 stycznia 2014 roku. Zawodnicy i zawodniczki rywalizowali o medale w 12 konkurencjach.


The 2014 European Short Track Speed Skating Championships took place between 17 and 19 January 2014 in Dresden, Germany.


De Slag bij Somosierra vond plaats op 30 november 1808 tijdens de Spaanse Onafhankelijkheidsoorlog. Keizer Napoleon I probeerde via de pas van Somosierra de stad Madrid te bereiken. In de pas stuitte hij op een Spaans leger dat de weg naar Madrid bewaakte.


Bătălia de la Somosierra, a opus, la sfârșitul lui noiembrie 1808 o armată franceză sub comanda împăratului Napoleon I, unei armate a Juntei spaniole, conduse de generalul San Juan. Armata spaniolă ocupa trecătoarea Somosierra, prin care trecea drumul strategic dintre capitală și orașul Burgos. Împăratul francez, aflat la Boceguillas, află despre ocuparea trecătorii de către inamic și se îndreaptă în direcția respectivă, însoțit de corpul de armată al lui Victor (diviziile Villatte, Ruffin și Lapisse), de cavaleria Gărzii și de divizia de cavalerie a lui La Tour Maubourg. Lui Lapisse i se ordonă să cucerească Sepulveda, lui Ruffin să ia versantul nordic al Guadarrama. Cu toate acestea, Victor nu progresa așa cum se aștepta, din cauza focului devastator al bateriilor spaniole (4 baterii de 4 piese, protejate de parapeți) amplasate pe drum, în dreptul trecătoarei. Napoleon, sosit cu Garda, observă situația și ordonă lăncierilor polonezi care îl escortau în acea zi să cucerească poziția. Conduși de Kozietulski, aceștia șarjază și, în doar 7 minute, dau peste cap bateriile, fapt ce produce o asemenea panică în rândurile spaniole încât aceștia își masacrează comandantul și rup rândurile, retrăgându-se în dezordine. În urma comportamentului lor extraordinar, regimentul de lăncieri polonezi este admis în Garda Imperială.


Битва при Сомосьерре

Битва при Сомосьерре — сражение Наполеоновских войн, произошедшее 30 ноября 1808 года, в период занятия Наполеоном Испании.


La battaglia di Somosierra si svolse il 30 novembre 1808 nel corso della guerra d'indipendenza spagnola, quando un esercito francese guidato da Napoleone Bonaparte forzò un passo che attraversava la Sierra de Guadarrama, mettendo a rischio Madrid.


Битва при Сомосьєррі

Битва при Сомосьєррі — бій Наполеонівських воєн, що стався 30 листопада 1808 року, в період заняття Наполеоном Іспанії.


La batalla de Somosierra fou una de les batalles de la guerra del Francès.


La bataille de Somosierra a lieu le durant la guerre d'Espagne. Une armée espagnole en large infériorité numérique, en position défensive dans les gorges de Somosierra dans la sierra de Guadarrama au nord de Madrid, est battue. Cette victoire permet à Napoléon de prendre Madrid.


Bitwa pod Somosierrą – trwająca osiem do dziesięciu minut szarża trzeciego szwadronu 1. Pułku Szwoleżerów Gwardii Cesarskiej, przeprowadzona 30 listopada 1808 rano (około godziny 10.30) na przełęcz Somosierra w Hiszpanii na wysokości 1444 metrów n.p.m., przy 200-metrowej różnicy poziomów. Zakończyła się zdobyciem wąwozu przez polskich szwoleżerów i sukcesem armii napoleońskiej. Bitwa ta otworzyła Napoleonowi drogę na Madryt i pozwoliła kontynuować kampanię hiszpańską.


The Battle of Somosierra took place on November 30, 1808, during the Peninsular War, when a combined Franco-Spanish-Polish force under the direct command of Napoleon Bonaparte forced a passage through against Spanish guerrillas stationed at the Sierra de Guadarrama which was shielding Madrid from direct French attack. At the Somosierra mountain pass, 60 miles north of Madrid, a heavily outnumbered Spanish detachment of conscripts and artillery under Benito de San Juan aimed to block Napoleon's advance on the Spanish capital. Napoleon overwhelmed the Spanish positions in a combined arms attack, sending the Polish "Chevau-légers" of the Imperial Guard at the Spanish guns while French infantry advanced up the slopes. The victory removed the last obstacle barring the road to Madrid, which fell several days later.


La batalla de Somosierra fue un enfrentamiento entre las tropas españolas y las fuerzas francesas del Grande Armée de Napoleón durante la Guerra de la Independencia Española. La batalla tuvo lugar el 30 de noviembre de 1808 en el puerto de Somosierra, en la sierra madrileña de Somosierra.


Bitva u Somosierry byla bitva napoleonských válek. Střetla se v ní španělská pod velením Benita San Juana a francouzská armáda jíž velel císař Napoleon. Bitvu vyhráli Francouzi.


In 1936 werd het 6e profseizoen gespeeld van de Primera División, de hoogste voetbaldivisie van Argentinië. De competitie werd in twee verdeeld, een Copa de Honor en Copa Campeonato. Beide kampioenen speelden tegen elkaar voor de algemene titel, die River Plate won.


Die Primera División 1936 war die 6. Spielzeit der argentinischen Fußball-Liga Primera División. Die Saison war aufgeteilt in zwei Meisterschaften, in etwa vergleichbar mit dem heutzutage in Südamerika häufig praktizierten Apertura-Clausura-System, es wurden zwei Meister ermittelt, die dann in einem nationalen Endspiel untereinander den argentinischen Meister 1936 ermittelten. CA River Plate beendete die Saison als Meister und wurde damit Nachfolger der Boca Juniors.


La Primera División 1936 è stata la sesta edizione del massimo torneo calcistico argentino e la sesta ad essere disputata con la formula del girone unico.


O Campeonato Argentino de Futebol de 1936 foi a sexta temporada da era profissional da Primeira Divisão do futebol argentino, e a segunda organizada pela Asociación del Football Argentino. Contou com a participação dos mesmos dezoito times originais da Liga Argentina de Football.


Championnat d'Argentine de football 1936

La saison 1936 du Championnat d'Argentine de football était la professionnelle de la première division argentine. Le championnat rassemble les 18 meilleures équipes du pays au sein d'une poule unique, où chaque club rencontre tous ses adversaires 2 fois. La saison est divisée en 2 parties : les matchs aller se jouent dans le cadre de la "Copa de Honor" et les matchs retour dans le cadre de la "Copa Campeonato". Les vainqueurs des 2 coupes se retrouvent pour le gain de la "Copa de Oro", disputée sur un match. Il n'y a pas de système de promotion-relégation en fin de saison.


I liga argentyńska w piłce nożnej (1936)

W roku 1936 sezon podzielony został na trzy puchary:


The 1936 Argentine Primera División was the 45th season of top-flight football in Argentina. Two regular championships were disputed that year, "Copa de Honor" (won by San Lorenzo) and "Copa Campeonato" (won by River Plate).


Campeonato de Primera División 1936 (Argentina)

El Campeonato de Primera División 1936 fue la sexta temporada de la era profesional y la segunda organizada por la AFA, y la disputaron los mismos 18 equipos originales de la Liga Argentina de Football.


De brand in de Mont Blanctunnel tussen Frankrijk en Italië vond plaats op 24 maart 1999 en kostte het leven aan 39 mensen.


Požar v predoru pod Mont Blancom leta 1999

Požar v predoru pod Mont Blancom je bil katastrofalen požar, ki se je zgodil 24. marca 1999 potem, ko je belgijski tovornjak, ki je prevažal moko in margarino, v predoru zajel požar.


L'incendio del traforo del Monte Bianco si verificò la mattina del 24 marzo 1999 all'interno dell'omonima galleria. L'evento costò la vita a trentanove persone.


L’incendie du tunnel du Mont-Blanc est un sinistre s'étant produit du 24 au dans le tunnel du Mont-Blanc entre la France et l'Italie.


Pożar w tunelu Mont Blanc – pożar, do którego doszło 24 marca 1999 roku w tunelu Mont Blanc na granicy francusko-włoskiej, w wyniku którego śmierć poniosło 39 osób, a kilkanaście zostało rannych. Po tym pożarze tunel był zamknięty przez kilka lat w celu jego remontu.


The Mont Blanc tunnel fire occurred on 24 March 1999. It was caused by a transport truck which caught fire while driving through the Mont Blanc Tunnel between Italy and France. Other vehicles travelling through the tunnel became trapped and fire crews were unable to reach the transport truck. Thirty-nine people were killed. In the aftermath, major changes were made to the tunnel to improve its safety.


De Oorlog tegen Jugurtha vond plaats tussen 112 v.Chr.-106 v.Chr., tussen de Romeinse Republiek en Jugurtha van Numidia, een koninkrijk langs de Noord-Afrikaanse kust (het hedendaagse Algerije). De Romeinen versloegen Jugurtha. De oorlog vormde een belangrijke fase in de Romeinse onderwerping van Noord-Afrika, maar Numidië werd pas een provincie van Rome in 46 v.Chr.


Југуртин рат

Југуртин рат (111-105. године п. н. е.) је био сукоб између Римске републике и Нумидије, земље у северној Африци, који је добио име по Југурти, нумидијском краљу.


ユグルタ戦争（ユグルタせんそう、）は、紀元前112年から紀元前106年にかけて、共和政ローマとヌミディア王ユグルタの間で行われた戦争である。ローマの体制内の倫理的な退廃が浮き彫りになった戦争であると共に、ガイウス・マリウスの権威が上昇し、後にローマの独裁官となるルキウス・コルネリウス・スッラの出世の先駆けとなった戦争としても位置づけられる。


Als Jugurthinischer Krieg wird ein Krieg zwischen der Römischen Republik und König Jugurtha von Numidien von 111 bis 105 v. Chr. bezeichnet.


Югурцінская вайна

Югурцінская вайна () — узброены канфлікт паміж Старажытным Рымам і нумідзійскім царом Югуртам, які доўжыўся са 112 па 105 да н.э. Поспех тактыкі подкупу і карупцыі, якая ўжывалася Югуртам, выявіў разлажэнне нораваў сярод вярхоў рымскага грамадства. У кантэксце заняпаду рымскай цноты разглядаў гэтую вайну аўтар найбольш пра яе — рымскі гісторык Салюсцій.


מלחמת יוגורתה

מלחמת יוגורתה (112 – 104 לפנה"ס) התנהלה בין הרפובליקה הרומית לנומידיה (כיום שטחן של לוב ואלג'יריה), עליה מלך באותה התקופה יוגורתה. המלחמה נמשכה כ-8 שנים ובמהלכה התגלו פגמים רבים בניהול הצבא הרומי ובמדיניות החוץ והפנים של הרפובליקה.


Югуртинская война

Югурти́нская война́ () — вооружённый конфликт между Древним Римом и нумидийским царём Югуртой, продолжавшийся со 112 по 105 годы до н. э. Успех применявшейся Югуртой тактики подкупа и коррупции вскрыл разложение нравов среди верхушки римского общества. В контексте упадка римской добродетели рассматривал эту войну автор наиболее подробного трактата о ней — римский историк Саллюстий.


Jugurthan sota käytiin vuosina 112–105 eaa. Rooman tasavallan ja kuningas Jugurthan johtaman Numidian välillä.


Югуртска война

Югуртската война (или Югуртинска война) е война между Римската република и Югурта – цар на Нумидия, от 111 пр.н.е. до 105 пр.н.е.


La Guerra giugurtina prende il nome dal re Giugurta di Numidia (in lingua berbera: Imenɣi n Yugurten), che dal 112 al 105 a.C. combatté contro i Romani. La fonte principale su questi eventi è il "Bellum Iugurthinum" scritto dallo storico Sallustio.


Югуртинська війна

Югуртинська війна () — збройний конфлікт Стародавнього Риму з нумідійським царем Югуртою, що тривав протягом 112 р. до н. е. — 105 р. до н. е. Найглибше і найдокладніше війну та її хід описав римський історик Саллюстій у своєму творі «Югуртинська війна».


جنگ‌های یوگورتی

جنگ یوگورتی جنگی میان یوگورتا، پادشاه جاه‌طلب نومیدیا، و جمهوری روم بود که از ۱۱۲ تا ۱۰۵ قبل از میلاد به‌طول انجامید.


朱古达战争（Jugurthine War，公元前111年－前105年），名字来源于努米底亚国王朱古达，是罗马共和国和努米底亚王国的一场战争，这场战争使得努米底亚并入罗马。这场战争导致了后来大大影响罗马历史的盖乌斯·马略和卢基乌斯·科尔内利乌斯·苏拉两人的崛起。


Guerra de Jugurta ou Guerra Jugurtina foi um conflito travado entre 112 e 106 a.C. entre a República Romana e o rei Jugurta da Numídia, um reino na costa norte da África cujo território equivale ao da moderna Argélia. Jugurta era sobrinho e, posteriormente, filho adotivo de Micipsa, rei da Numídia, um país aliado dos romanos desde a Segunda Guerra Púnica. Quando ele tentou usurpar o trono, os romanos se viram forçados a intervir. Esta guerra foi um passo importante para a consolidação do poder romano no norte da África, apesar de a Numídia só tornar uma província romana em 46 a.C..


La guerra de Jugurta fou un conflicte menor lliurat per la república de Roma contra el Regne de Numídia. La guerra fou narrada per Sal·lusti i per tant es coneixen força detalls i per això té un paper més destacat a la història del que correspondria per la seva importància política i militar. Encara que alguns fets van presentar a Jugurta com més poderós del que realment era, la seva capacitat ofensiva quan s'enfrontà a autèntics exèrcits romans fou molt limitada. En general cal considerar el conflicte com un pas més en l'expansionisme romà que en aquesta època establia regnets «clients». Jugurta esdevingué modernament un heroi pels amazics, però en realitat sembla va treballar més per ell mateix que pel seu poble.


Jugurthakrigen (112 f.Kr. – 105 f.Kr.) var en konflikt mellom den romerske republikk og Jugurtha, en frafallen konge av den afrikanske klientstaten Numidia. Etter en lengre konflikt, endte krigen med at Jugurtha ble tatt av Bocchus I av Mauritania, som gav Jugurtha over til Lucius Cornelius Sulla, en kvestor i den romerske hæren på denne tiden.


Chiến tranh Jugurtha mang tên của vua Jugurtha, cháu trai và sau đó là con nuôi của Micipsa, vua của Numidia.


La guerre de Jugurtha "(Bellum Iugurthinum)" est le nom d'un conflit qui opposa la République romaine et le roi numide Jugurtha entre 112 et Ce conflit est raconté dans un ouvrage de l'historien Salluste.


Wojna jugurtyńska zwana też wojną z Jugurtą była konfliktem Rzymu z królem Numidii Jugurtą. Toczyła się w latach 111-105 p.n.e.


The Jugurthine War (; 112–106 BC) was an armed conflict between the Roman Republic and king Jugurtha of Numidia, a kingdom on the north African coast approximating to modern Algeria. Jugurtha was the nephew and adopted son of Micipsa, King of Numidia, whom he succeeded on the throne, overcoming his rivals through assassination, war, and bribery.


La guerra de Jugurta o guerra de Yugurta fue un conflicto bélico desarrollado entre númidas y romanos desde el 112 a. C. hasta el 105 a. C. Toma su nombre de Jugurta, sobrino y posteriormente hijo adoptivo de Micipsa, rey de Numidia. El historiador romano Salustio narró esta guerra, así como sus consecuencias, en su libro "Guerra de Jugurta" (en latín, "Bellum Iugurthinum").


Jugurthakrigen (112 f.Kr.-105 f.Kr.) var en krig mellem Romerriget og dets klientkongedømme Numidien. Navnet på konflikten stammer fra den tidligere konge af Numidien Micipsas nevø og adoptivsøn som hed Jugurtha.


حرب يوغرطة، باللاتينية (Bellum Iugurthinum) اعلنتها روما بين 111 ق.م إلى 106 ق م على يوغورطا (160 ق.م-104 ق.م) ملك نوميديا (الجزائر الحالية).


Pertempuran Jugurtha merupakan sebuah konflik yang berlangsung pada tahun 112–106 SM, antara Roma dan Jugurtha dari Numidia, sebuah kerajaan yang terletak di pantai Afrika utara dekat Aljazair modern. Jugurtha adalah keponakan dan putra angkat Micipsa, Raja Numidia, yang ia gantikan di atas takhta, mengalahkan para pesaingnya melalui pembunuhan, pertempuran dan penyuapan.


De wereldkampioenschappen wielrennen van 1947 werden gehouden in Frankrijk. De baankampioenschappen vonden plaats in Parijs en het kampioenschap op de weg werd verreden op een circuit van 7,8 kilometer in Reims op 3 augustus voor de amateurs en de profs.


Die UCI-Straßen-Weltmeisterschaften 1947 fanden am 2. und 3. August 1947


Чемпионат мира по шоссейным велогонкам 1947 года проходил в Реймсе (Франция).


I Campionati del mondo di ciclismo su strada 1947 si disputarono a Reims in Francia il 2 e 3 agosto 1947.


Campeonato Mundial de Ciclismo em Estrada de 1947

Os Campeonatos do mundo de ciclismo em estrada de 1947 celebrou-se na localidade francesa de Reims a 2 e 3 de agosto de 1947.


Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1947 es disputaren el 2 i 3 d'agost a Reims, França.


Championnats du monde de cyclisme sur route 1947

Les championnats du monde de cyclisme sur route 1947 ont eu lieu le à Reims en France.


Mistrzostwa Świata w Kolarstwie Szosowym 1947

20. Mistrzostwa świata w kolarstwie szosowym 1947 odbyły się we francuskim mieście Reims w dniach 2 – 3 sierpnia 1947 roku. Wyścig zawodowców ukończyło jedynie siedmiu zawodników.


The 1947 UCI Road World Championships took place in Reims, France.


Campeonato Mundial de Ciclismo en Ruta de 1947

Los Campeonatos del mundo de ciclismo en ruta de 1947 se celebró en la localidad francesa de Reims el 2 y 3 de agosto de 1947.


Het Shariaconflict in Nigeria (1999–heden) ontstond toen verschillende Noord-Nigeriaanse deelstaten (waar de bevolking merendeels moslim is) de sharia invoerden, in weerwil van Nigeria's seculiere grondwet en de overwegend in het zuiden wonende christelijke minderheid (ca. 45% van de totale bevolking). Vanaf 2000 braken er christen-moslimrellen uit in meerdere gemengde steden met vaak honderden en soms wel duizenden doden tot gevolg. Het conflict wordt vaak omschreven als (op weg naar) een godsdienstoorlog. Boko Haram werd uiteindelijk de belangrijkste islamistische beweging die de sharia in heel Nigeria wil invoeren en sinds 2009 een gewapende opstand tegen de federale (door christenen gedomineerde) regering voert om een islamitische staat te vestigen.


ההתקוממות של בוקו חראם

ההתקוממות של בוקו חראם היא התקוממות מזוינת של ארגון בוקו חראם נגד ממשלת ניגריה, שהחלה בשנת 2009. בשנת 2012 התרחבה המרידה גם מעבר לניגריה, כשהארגון ביצע פשיטות בקמרון. בשנת 2013, יותר מ-1,000 בני אדם מתו בלחימה. בסוף 2014 התגברו המתקפות של בוקו חראם מעבר לגבול, ובתגובה החליטו המדינות הגובלות בניגריה – צ'אד, קמרון, ניז'ר ובנין - על הקמת כוח משותף למלחמה בו. בשנת 2014 חלה הסלמה ניכרת באלימות במדינה, כש-10,849 בני אדם איבדו את חייהם. ב-2015 החל הארגון לתקוף עיירות גבול גם בצ'אד ובניז'ר.


Религиозные столкновения в Нигерии

Религиозные столкновения в Нигерии происходят между мусульманами и христианами. Правительство Нигерии участвует в данном конфликте, регулярно посылая войска и полицию для того, чтобы пресечь массовые убийства. Согласно переписи населения в Нигерии, мусульмане составляют большинство (50,5 %), христиане являются второй по величине конфессией и составляют 48,2 % от населения страны. Северная часть Нигерии (где большинство составляют мусульмане) с 1999 года живёт по законам шариата.


Nigerian šariakonflikti on joukko Pohjois-Nigerian uskonnollisia väkivaltaisuuksia kristittyjen ja muslimien välillä. Konflikti sai alkunsa vuonna 1999 kun muutamassa osavaltiossa otettiin käyttöön šarialaki. Vuonna 2009 islamistijärjestö Boko Haram aloitti aseellisen kapinan Nigerian keskushallintoa vastaan.


보코 하람 반란(Boko Haram insurgency) 또는 나이지리아 샤리아 분쟁 (Nigeria Sharia conflict)은 2001년 이슬람 테러조직 보코 하람으로부터 시작된 나이지리아의 내전이다. 2009년 이후 갈등 상황이 여러 부문으로 더욱 확대되면서 3년 안에 3,600여 명의 희생자가 발생했다.


Релігійні війни в Нігерії

Релігійні зіткнення в Нігерії відбуваються між представниками різних релігійних груп, такими як мусульмани і християни. Уряд Нігерії теж бере участь у цьому конфлікті, регулярно посилаючи війська і поліцію для того, щоб припинити масові вбивства. Згідно з переписом населення в Нігерії, мусульмани становлять більшість (50,5 %), християни є другою за величиною конфесією і становлять 48,2 % населення країни. Північна частина Нігерії (де більшість становлять мусульмани) з 1999 року живе за законами шаріату.


博科聖地叛亂始於2009年，當時尼日利亞的博科聖地組織發動武裝叛亂對抗尼日利亞政府。其後該組織將襲擊範圍擴大至鄰國喀麥隆、乍得和尼日爾。


A Insurgência islâmica na Nigéria é um conflito armado entre grupos militantes islâmicos jihadistas e o governo da Nigéria. Trata-se de um fenômeno social recente que contrapõe o fanatismo islâmico e o governo central nigeriano, o primeiro para a inclusão da "sharia" em todos os estados da Nigéria e de maioria não-muçulmana e o segundo pela luta contra o que consideram "avanço avassalador da violência anti-cristã".


La insurrecció jihadista de Nigèria és el conflicte armat entre grups militars islàmics jihadistes i el govern de Nigèria. Es tracta d'un fenomen social recent que contraposa el fanatisme islàmic i el govern central nigerià, el primer d'aquests actors, pretenent la imposició de la xària a tots els estats de Nigèria i de majoria no musulmana, mentre que el segon dels actors, en pretén la lluita contra, considerant-ne un "avançament nefest de la violència anticristiana".


L'insurrection djihadiste au Nigeria ou insurrection de Boko Haram est un conflit armé qui éclate en 2009 dans le nord du Nigeria. Cette guerre oppose l'État nigérian, le Cameroun, le Tchad et le Niger aux groupes salafistes djihadistes de Boko Haram, de l'État islamique en Afrique de l'Ouest et d'Ansaru.


The Boko Haram insurgency began in July 2009, when the jihadist group Boko Haram started an armed rebellion against the government of Nigeria. The conflict takes place within the context of long-standing issues of religious violence between Nigeria's Muslim and Christian communities, and the insurgents' ultimate aim is to establish an Islamic state in the region.


El conflicto islamista en Nigeria comenzó en 2002 con la formación del grupo terrorista fundamentalista islámico Boko Haram. Desde 2009, el conflicto entró en una espiral de violencia, provocando más de 3600 muertos en menos de tres años.


تمرد بوكو حرام

بدأ تمرد بوكو حرام في عام 2009، عندما بدأت بوكو حرام تمردًا مسلحًا ضد الحكومة النيجيرية. في عام 2010، 55 شخصا قتلوا في هجمات بوكو حرام ادعى أو المشتبه بهم. وبحلول عام 2013، تجاوز عدد القتلى السنوي 1000، مع زيادة حادة أخرى تحدث في بداية 2014.


De Slag bij Ostia vond plaats in 849 tussen Saraceense piraten en een Italiaanse Liga bestaande uit de Pauselijke Staat, het hertogdom Napels en enkele andere kleinere Italiaanse hertogdommen.


オスティアの海戦（，）は、849年にローマの外港オスティア沖で、サラセン人の海賊と教皇軍・ナポリ軍・アマルフィ軍・ガエータ軍から成るイタリア人連合軍の間で行われた海戦。この海戦でイタリア人連合軍がサラセン人海賊を下して勝利した。この海戦は、9世紀にティレニア海沿いの南イタリアで行われた戦いの中で記録が残る数少ない事象であり、バチカン宮殿のラファエロの間に保存されている絵画『オスティアの海戦（Battaglia di Ostia）』に描かれていることでも有名である。なお、この海戦はオスティアの戦いと訳出されることもある。


Die Seeschlacht von Ostia fand 849 zwischen den Flotten der moslemischen Invasoren in Süditalien und der christlichen Liga des Papstes, des Herzogs von Neapel, der Städte Amalfi und Gaeta statt.


Bătălia navală de la Ostia a avut loc în anul 849 între pirații sarazini și o ligă a statelor din sudul Italiei, compusă din vase papale, napolitane, amalfitane și din Gaeta. Bătălia s-a încheiat în favoarea ligii italiene, pirații fiind respinși cu succes.


Битва при Остии

Битва при Остии () — произошедшее в 849 году морское сражение между флотами мусульманских завоевателей и христианской лиги, состоявшей из Папской области, Неаполитанского герцогства и городов Амальфи, Гаэта и Сорренто.


La battaglia di Ostia fu una battaglia navale combattuta nell'estate dell'849 nel Mar Tirreno tra una coalizione di Stati italiani (Ducati di Amalfi, Gaeta, Napoli e Sorrento) e una flotta saracena.


Битва при Остії

Битва при Остії () — морська битва, що відбулась 849 року між флотами мусульманських завойовників з Південної Італії та християнської ліги, що складалась із Папської держави, та державних утворень, залежних від Візантії - Неаполітанського дукату та міст-республік Амальфі і Гаета.


La bataille d'Ostie en Italie s'est déroulée en l'an 849. Il s'agit d'une bataille navale entre les pirates sarrasins et une flotte italienne alliée, composée de navires des états pontificaux, des duchés Amalfi, de Naples et de Gaeta.


Bitwa morska pod Ostią – starcie zbrojne, które miało miejsce w roku 849 w trakcie walk z Saracenami.


The naval Battle of Ostia took place in 849 in the Tyrrhenian Sea between Muslim pirates and an Italian league of Papal, Neapolitan, Amalfitan, and Gaetan ships. The battle ended in favor of the Italian league, as they defeated the pirates. It is one of the few events to occur in southern Italy during the ninth century that is still commemorated today, largely through the walls named after Leo and for the Renaissance painting "Battaglia di Ostia" by Raphael.


La batalla de Ostia fue una batalla naval del año 849, narrada en el "Liber Pontificalis". Los sarracenos de Sicilia e Italia meridional se enfrentaron a una liga cristiana de barcos Papales, napolitanos y gaetanos ante la ciudad de Ostia.


معركة أوستيا

دارت معركة أوستيا البحرية في أوستيا عام 849 بين بعض سفن المسلمين (جهاد بحري من وجهة النظري الإسلامية وقرصنة من الجهة المسيحية) وأسطول من تحالف يضم الدولة البابوية ونابولي وأمالفي وجيتا. انتهى الاشتباك بانتصار العصبة الإيطالية. هي إحدى الأحداث القليلة التي تعيش في الذاكرة الإيطالية من جنوب البلاد حتى يومنا هذا من القرن التاسع؛ وهو ما يعود إلى حد كبير إلى الجدران التي سميت تيمنًا بليو وإلى لوحة النهضة باتاليا دي أوستيا بريشة رفائيل.


Schaatsen op de Olympische Winterspelen 2014 - 500 meter mannen

De 500 meter mannen op de Olympische Winterspelen 2014 werd op maandag 10 februari 2014 in de Adler Arena verreden.


Конькобежный спорт на зимних Олимпийских играх 2014 — 500 метров (мужчины)

Соревнования по конькобежному спорту на дистанции 500 метров среди мужчин на зимних Олимпийских играх 2014 прошли 10 февраля. Место проведения — конькобежный стадион «Адлер-Арена». Соревнования начались в 17:00 по местному времени (UTC+4).


Pattinaggio di velocità ai XXII Giochi olimpici invernali - 500 m maschile

La gara dei 500 metri maschili di pattinaggio di velocità dei XXII Giochi olimpici invernali di Soči si è disputata nella giornata del 10 febbraio nella Adler Arena.


2014年冬季奧林匹克運動會競速滑冰比賽－男子500公尺

2014年冬季奧林匹克運動會速度滑冰的男子500米比賽在2014年2月10日在俄羅斯索契的阿德列爾競技場舉行。運動員需完成兩次的滑行，以最快時間完成的為之冠軍。最終，三面的獎牌均由荷蘭取得。


Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 – 500 meter herrer

Herrenes 500 meter i Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 fant sted på Adler Arena Skating Center den 10. februar 2014.


Patinage de vitesse aux Jeux olympiques de 2014 - 500 mètres hommes

Le 500 mètres masculin de patinage de vitesse aux Jeux olympiques d'hiver de 2014 a lieu le à 17 h 00 au Centre de patinage Adler Arena. L'épreuve est présente depuis la première édition des Jeux en 1924, Le tenant du titre est le sud-coréen Mo Tae-Bum qui a remporté l'épreuve à Vancouver en 2010 devant les japonais Keiichiro Nagashima, médaille d'argent, et Joji Kato, médaille de bronze.


Łyżwiarstwo szybkie na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 – 500 m mężczyzn

Bieg na 500 metrów mężczyzn rozgrywany w ramach łyżwiarstwa szybkiego na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 odbył się 10 lutego w hali Adler-Ariena w Soczi.


Speed skating at the 2014 Winter Olympics – Men's 500 metres

The men's 500 metres speed skating competition of the 2014 Sochi Olympics was held at Adler Arena Skating Center on 10 February 2014. Michel Mulder won the gold medal.


Schaatsen op de Olympische Winterspelen 2014 - 500 meter vrouwen

De 500 meter vrouwen op de Olympische Winterspelen 2014 werd op dinsdag 11 februari 2014 in de Adler Arena verreden.


Конькобежный спорт на зимних Олимпийских играх 2014 — 500 метров (женщины)

Соревнования по конькобежному спорту на дистанции 500 метров среди женщин на зимних Олимпийских играх 2014 прошли 11 февраля. Место проведения конькобежный стадион «Адлер-Арена». Соревнования начались в 16:45 по местному времени (UTC+4).


Pattinaggio di velocità ai XXII Giochi olimpici invernali - 500 m femminile

I 500 metri femminili di pattinaggio di velocità dei XXII Giochi olimpici invernali di Soči si sono svolti l'11 febbraio 2014"


Patinação de velocidade nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2014 - 500 m feminino

As competições de 500 m feminino da patinação de velocidade nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2014 foram disputadas na Adler Arena em Sóchi, em 11 de fevereiro de 2014.


Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 – 500 meter damer

Kvinnenes 500 meter i Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 fant sted på Adler Arena Skating Center den 11. februar 2014.


Patinage de vitesse aux Jeux olympiques de 2014 - 500 mètres femmes

Le féminin de patinage de vitesse aux Jeux olympiques d'hiver de 2014 a lieu le à 16 h 45 au Centre de patinage Adler Arena. L'épreuve est présente depuis les Jeux de 1960, auparavant elle était apparu au programme olympique en 1932. La tenante du titre est la Sud-Coréenne Lee Sang-Hwa qui a remporté l'épreuve à Vancouver en 2010 devant l'Allemande Jenny Wolf , médaille d'argent, et la Chinoise Wang Beixing, médaille de bronze.


Łyżwiarstwo szybkie na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 – 500 m kobiet

Bieg na 500 metrów kobiet rozgrywany w ramach łyżwiarstwa szybkiego na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 odbył się 11 lutego w hali Adler-Ariena w Soczi.


Speed skating at the 2014 Winter Olympics – Women's 500 metres

The women's 500 metres speed skating competition of the 2014 Sochi Olympics was held at Adler Arena Skating Center on 11 February 2014.


Schaatsen op de Olympische Winterspelen 2014 - 1000 meter mannen

De 1000 meter mannen op de Olympische Winterspelen 2014 werd op 12 februari 2014 in de Adler Arena verreden.


Конькобежный спорт на зимних Олимпийских играх 2014 — 1000 метров (мужчины)

Соревнования по конькобежному спорту на дистанции 1000 метров среди мужчин на зимних Олимпийских играх 2014 прошли 12 февраля. Место проведения конькобежный стадион «Адлер-Арена». Соревнования начались в 18:00 по местному времени (UTC+4). Восемь конькобежцев пробежали со времен, лучшим прежнего рекорда катка. Новый рекорд трека — 1:08,39 принадлежит Стефану Гротхёйсу.


Ковзанярський спорт на зимових Олімпійських іграх 2014 — 1000 метрів (чоловіки)

Змагання з ковзанярського спорту на дистанції 1000 метрів серед чоловіків на зимових Олімпійських іграх 2014 пройшли 12 лютого. Місце проведення ковзанярський стадіон «Адлер-Арена». Змагання почалися о 18:00 за місцевим часом (UTC+4). Вісім ковзанярів вибігли рекордний для ковзанки часу, що був до Олімпіади. Новий рекорд треку — 1:08,39 належить Стефану Гротхейсу.


Łyżwiarstwo szybkie na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 – 1000 m mężczyzn

Bieg na 1000 metrów mężczyzn rozgrywany w ramach łyżwiarstwa szybkiego na Zimowych Igrzyskach Olimpijskich 2014 odbył się 12 lutego w hali Adler-Ariena w Soczi.


Speed skating at the 2014 Winter Olympics – Men's 1000 metres

The men's 1000 metres speed skating competition of the 2014 Sochi Olympics was held at Adler Arena Skating Center on 12 February 2014. Stefan Groothuis won the gold medal.


De wereldkampioenschappen baanwielrennen 1954 werden gehouden van 27 tot en met 29 augustus 1954 in het West-Duitse Keulen. Er stonden vijf onderdelen op het programma, drie voor beroepsrenners en twee voor amateurs.


Die 44. UCI-Bahn-Weltmeisterschaften fanden vom 27. bis 29. August 1954 auf der Radrennbahn im Kölner Müngersdorfer Stadion (Sprint und Einer-Verfolgung) sowie in Wuppertal-Elberfeld im Stadion am Zoo (Steherrennen) statt. 25 Nationen waren am Start, erstmals auch eine Mannschaft aus der UdSSR. Parallel wurden die UCI-Straßen-Weltmeisterschaften auf dem Solinger Klingenring ausgetragen sowie die Weltmeisterschaft im Radball und die Europameisterschaft im Kunstradfahren.


Чемпионат мира по трековым велогонкам 1954 года прошёл с 27 по 29 августа раздельно: соревнования по спринту и гонке преследования проводились на Мюнгерсдорфер Штадион в Кёльне, а соревнования по гонке за лидером — в Вуппертале (оба — ФРГ). Впервые в истории в чемпионате приняла участие команда СССР.


Campionat del món de ciclisme en pista de 1954

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1954 es va celebrar a Colònia (Alemanya Occidental) del 27 al 29 d'agost de 1954. Les competicions es van celebrar al Müngersdorfer Stadion de Colònia per les proves de velocitat i persecució, i al Stadion am Zoo de Wuppertal per la prova de mig fons darrere motocicleta. En total es va competir en 5 disciplines, 3 de professionals i 2 d'amateurs.


Les Championnats du monde de cyclisme sur piste 1954 ont eu lieu du 27 au 29 août à Cologne, en Allemagne de l’Ouest.


51. Mistrzostwa Świata w Kolarstwie Torowym 1954 odbyły się w zachodnioniemieckiej Kolonii. Rozegrano pięć konkurencji: sprint zawodowców i amatorów, wyścig na dochodzenie zawodowców i amatorów oraz wyścig ze startu zatrzymanego zawodowców.


The 1954 UCI Track Cycling World Championships were the World Championship for track cycling. They took place in Cologne and Wuppertal, West Germany from 27 to 29 August 1954. Five events for men were contested, 3 for professionals and 2 for amateurs.


De VN-conferentie inzake Milieu en Ontwikkeling (UNCED, naar "United Nations Conference on Environment and Development"), ook gekend als de Top van Rio, Rio-Conferentie of de Top van de Aarde ("Earth Summit") was een grote conferentie van de Verenigde Naties in Rio de Janeiro, Brazilië, van 3 tot 14 juni 1992. De VN-conferentie inzake Duurzame Ontwikkeling in 2012 werd ook gehouden in Rio de Janeiro en werd in navolging van de top in 1992 de Top van de Aarde 2012 of Rio+20 genoemd.


Konferencija Ujedinjenih nacija o životnoj sredini i razvoju, takođe poznata i kao Samit u Riu ili Svetski samit (ili, na portugalskom, Eko '92) je bila međunarodna konferencija na najvišem nivou održana u Rio de Žaneiru od 3. juna do 14. juna 1992. godine.


環境と開発に関する国際連合会議

環境と開発に関する国際連合会議（かんきょうとかいはつにかんするこくさいれんごうかいぎ、英語：United Nations Conference on Environment and Development、UNCED、ポルトガル語:"ECO-92"）は、1992年、国際連合の主催によりブラジルのリオ・デ・ジャネイロで開催された、環境と開発をテーマとする首脳レベルでの国際会議である。


Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling 1992

Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling (på engelska: "United Nations Conference on Environment and Development", UNCED), även känd som Riokonferensen, Earth Summit eller ECO-92, var en FN-konferens som hölls i Rio de Janeiro i Brasilien 3–14 juni 1992. Konferensen var en uppföljning av Förenta Nationernas konferens om mänsklig miljö i Stockholm 1972. Den konferensen ökade i hög grad medvetenheten om miljöfrågornas betydelse. Väsentliga miljörättsliga principer antogs och ett stort antal länder skapade eller förstärkte miljölagar och miljömyndigheter. () skapades med säte i Nairobi och uppgift att samordna internationella miljöinsatser.


Die Konferenz der Vereinten Nationen über Umwelt und Entwicklung (, "UNCED"; häufig als "Erdgipfel" oder "Rio-Konferenz" bezeichnet) fand vom 3. bis 14. Juni 1992 in Rio de Janeiro statt. Sie gilt als Meilenstein für die Integration von Umwelt- und Entwicklungsbestrebungen und war seit der Konferenz der Vereinten Nationen über die Umwelt des Menschen in Stockholm (1972) die erste größere internationale Konferenz, die Umweltfragen in einem globalen Rahmen diskutierte.


פסגת כדור הארץ

פסגת כדור הארץ הנקראת גם ועידת ריו הייתה ועידת פסגה של או״ם שהתקיימה בריו דה ז'ניירו מה-3 ביוני ועד ה-14 ביוני 1992.


Саммит Земли

Саммит Земли (Конференция Организации Объединенных Наций по окружающей среде и развитию (ЮНСЕД), также известная как Саммит Земли в Рио-де-Жанейро, Саммит в Рио, Конференция в Рио-де-Жанейро) — крупнейшая конференция Организации Объединенных Наций (ООН), состоявшаяся в Рио-де-Жанейро с 3 по 14 июня 1992 года. В конференции участвовало более 8 тысяч делегатов, а также около 3 тысяч представителей неправительственных международных организаций. Мероприятие проходило под девизом «Наш последний шанс спасти планету». Саммит Земли в Рио стал самой крупной из всех международных встреч по вопросам окружающей среды.


Earth Summit (maapallon huippukokous) tai UNCED ("United Nations Conference on Environment and Development") oli Yhdistyneiden kansakuntien Rio de Janeirossa, Brasiliassa vuonna 1992 järjestämä ympäristö- ja kehityskonferenssi. Rion kokouksesta alkoi konferenssien sarja, jota jatkettiin Kiotossa ja Montrealissa. Rion kokous oli yksi ensimmäisistä kansainvälisistä suurista korkean tason huippukokouksista, jossa maapallon johtajat ilmaisivat huolensa ympäristöasioista. Edeltävä kokous oli järjestetty 20 vuotta aikaisemmin Tukholmassa. Rion kokoukseen osallistui 172 valtiota, joista 108:aa edusti valtionpäämies.


ধরিত্রী সম্মেলন

জাতিসংঘের উদ্যোগে রিও ডি জেনেরিও তে ১৯৯২ সালের ৩ জুন থেকে ১৪ জুন পর্যন্ত যে সম্মেলন অনুষ্ঠিত হয়, সেটি জাতিসংঘ পরিবেশ ও উন্নয়ন বিষয়ক (ইউএনসিইডি) সম্মেলন, রিও ডি জেনেরিও সম্মেলন ,রিও সম্মেলন,বা ধরিত্রী সম্মেলন(পর্তুগীজ ইসিও ৯২) নামে পরিচিত।


Il Summit della Terra, tenutosi a Rio de Janeiro dal 3 al 14 giugno 1992, è stato la prima conferenza mondiale dei capi di Stato sull'ambiente. È stato un evento senza precedenti anche in termini di impatto mediatico e di scelte politiche e di sviluppo conseguenti. Vi parteciparono 172 governi e 108 capi di Stato o di Governo, 2.400 rappresentanti di organizzazioni non governative e oltre 17.000 persone aderirono al NGO Forum.


பூமி உச்சி மாநாடு

பூமி உச்சி மாநாடு ("Earth Summit") எனப் பொதுவாக அழைக்கப்படும் சுற்றுச்சூழல் மற்றும் அபிவிருத்திக்கான ஐக்கிய நாடுகள் மாநாடு ("United Nations Conference on Environment and Development", UNCED) என்பது 1992, சூன் 3 முதல் 14 வரை, பிரேசில் தலைநகர் ரியோ டி ஜெனிரோவில் நடந்த சுற்றுச்சூழல் தொடர்பான ஒரு பன்னாட்டு மாநாடு ஆகும். 172 நாட்டு பிரதிநிதிகள் மற்றும் சுற்றுச் சூழல் ஆர்வலர்கள் கலந்துகொண்ட இந்த மாநாட்டின் முடிவில் சுற்றுச்சூழல் மற்றும் அபிவிருத்திக்கான ரியோ பிரகடனம் மற்றும் "வனங்களின் நீடித்த மேலாண்மைக்கான கொள்கை அறிக்கை" ஆகியவை 178 க்கும் அதிகமான நாடுகளால் ஏற்றுக்கொள்ளப்பட்டது. மேலும் இந்த மாநாட்டின் பலனாக 1992 டிசம்பரில் "வனங்கள் தொடர்பான நீடித்த அபிவிருத்தி ஆணையம்" (The Commission on Sustainable Development) ஒன்றும் ஏற்படுத்தப்பட்டது.


리우 회의(Rio Summit) 또는 지구 정상 회의(Earth Summit)는 1992년 6월 3일부터 6월 14일까지 브라질 리우데자네이루에서 열린 국제 회의로, 전 세계 185개국 정부 대표단과 114개국 정상 및 정부 수반들이 참여하여 지구 환경 보전 문제를 논의한 회의이다. 정식 명칭은 환경 및 개발에 관한 유엔 회의(UNCED, United Nations Conference on Environment and Development)이다.


کنفرانس سازمان ملل دربارهٔ محیط زیست و توسعه "(UNCED)"، همچنین به عنوان اجلاس ریو، اوج ریو یا اجلاس سران زمین ( ) یک کنفرانس بزرگ سازمان ملل متحد و برگزار شده در ریودو ژانیرو از ۳ تا ۱۴ ژوئن ۱۹۹۲ بود.


地球高峰會（），又稱聯合國環境與發展會議（，簡稱UNCED）、里約熱內盧高峰會，是聯合國重要會議之一。在1992年里約熱內盧舉行的地球高峰會上，155個國家簽署了《聯合國氣候變化框架公約》（The United Nations Framework Convention on Climate Change，UNFCCC），此為清潔發展機制（Clean Development Mechanism，CDM）根本母法。此後，永續發展和可持續性等議題逐漸浮上檯面，部份取代了舊有以生態為導向的思想。這些議題與1990年代末期興起的反全球化可視為生態運動的後續行動（參見《里約環境與發展宣言》）。此外，逐漸採取政治遊說和科學手段，而放棄直接行動。


A Conferência das Nações Unidas sobre o Meio Ambiente e o Desenvolvimento, também conhecida como Eco-92, Cúpula da Terra, Cimeira do Verão, Conferência do Rio de Janeiro e Rio 92, foi uma conferência de chefes de estado organizada pelas Nações Unidas e realizada de 3 a 14 de junho de 1992 na cidade do Rio de Janeiro, no Brasil. Seu objetivo foi debater os problemas ambientais mundiais.


La Cimera de la Terra 1992, oficialment Conferència de les Nacions Unides sobre Medi Ambient i Desenvolupament (en anglès, United Nations Conference on Environment and Development, UNCED) va tenir lloc a Rio de Janeiro, Brasil, del 13 al 14 de juny de 1992. Va reunir 110 caps d'estat i de govern de 178 països. Maurice Strong en va ser el secretari general. Al voltant de 2.400 representants d'organitzacions no governamentals (ONG) hi van ser presents. Més de 17.000 persones assistiren al Forum de les ONG que, paralel·lament a aquesta cimera, va tenir lloc. Aquesta conferència continuava la tasca de la primera conferència internacional sobre medi ambient celebrada a Estocolm del 1972. A la cimera de 1992 es va adoptar un text de 27 principis, titulat «Declaració de Rio sobre el medi ambient i el desenvolupament» que precisa la noció de desenvolupament sostenible.


Hội nghị Liên hiệp quốc về Môi trường và Phát triển (UNCED), còn được gọi là Hội nghị Thượng đỉnh Trái Đất Rio de Janeiro và Hội nghị Rio (tiếng Bồ Đào Nha: ECO92), là một hội nghị của Liên Hợp Quốc được tổ chức tại Rio de Janeiro từ ngày 3 tới ngày 14 tháng 6 năm 1992.


Die Aardeberaad was 'n groot internasionale beraad, ook bekend as die Rio-beraad, wat in 1992 in Rio de Janeiro, Brasilië, aangebied is. Tydens die beraad het wêreldleiers van die Verenigde Nasies maniere bespreek om die omgewing en die aarde se biodiversiteit te beskerm. Die beraad het van 13 tot 22 Junie 1992 geduur.


Conférence des Nations unies sur l'environnement et le développement

La conférence des Nations unies sur l’environnement et le développement, plus connue sous le nom de sommet de la Terre de Rio de Janeiro ou sommet de Rio, s’est tenue à Rio de Janeiro au Brésil du 5 au , réunissant 120 chefs d'État et de gouvernements et 189 pays. Maurice Strong en était le secrétaire général. Environ d’organisations non gouvernementales (ONG) étaient présents, tandis que plus de assistaient au Forum des ONG qui se tenait parallèlement au Sommet.


Szczyt Ziemi 1992 () – skrótowa nazwa Konferencji Narodów Zjednoczonych na temat Środowiska i Rozwoju (, UNCED)


The United Nations Conference on Environment and Development (UNCED), also known as the Rio de Janeiro Earth Summit, the Rio Summit, the Rio Conference, and the Earth Summit (Portuguese: ECO92), was a major United Nations conference held in Rio de Janeiro from June 3 to June 14, 1992.


El evento fue una de la Cumbres de la Tierra -organizadas por la ONU- celebrada en Río de Janeiro en Brasil del 3 al 14 de junio de 1992, el Gobierno y 178 países. Maurice Strong fue el secretario general. Por lo cual Aproximadamente 400 representantes de organizaciones no gubernamentales (ONG) estuvieron presentes, mientras que más de 17 000 personas asistieron al Foro de ONG celebrando paralelamente a la Cumbre. Fue sucesora de la Conferencia sobre el Medio Humano (Suecia, 1972) y fue celebrada veinte años después, la "Conferencia de las Naciones Unidas sobre Medio Ambiente y Desarrollo" (CNUMAD) que popularmente es conocida como "Cumbre de Río" o "de la Tierra".


Konference OSN o životním prostředí a rozvoji (United Nations Conference on Environment and Development – UNCED), také známá jako Summit Země nebo také "Rio konference" byla hlavní konference OSN, která se konala v Rio de Janeiro ve dnech 3. až 14. června 1992.


पृथ्वी सम्मेलन

पर्यावरण में प्रदूषण के कारण पूरी पृथ्वी प्रदूषित हो रही है। वैज्ञानिकों और पर्यावरण विशेषज्ञों का मानना है यही स्थित बनी रही तो इसके गंभीर परिणाम हो सकते हैं जिनमें पृथ्वी पर प्राणियों और वृक्षों का बने रहना कठिन होगा। इस प्रकार से भविष्य में मानव सभ्यता का जीवन ही खतरे में पड़ रहा है। इसको मद्देनजर रखते हुए सन् 1992 में ब्राजील के रियो डी जेनेरियो शहर में विश्व के 172 देशों ने पृथ्वी सम्मेलन का आयोजन किया गया था।


قمة ريو أو قمة الأرض هي قمة نظمتها الأمم المتحدة بريو دي جانيرو بالبرازيل من أجل البيئة والتقدم. وكان ذلك من 3 يونيو حتى 14 يونيو 1992.


KTT Bumi atau yang juga dikenal dengan nama Konferensi PBB tentang Lingkungan dan Pembangunan (UNCED), KTT Rio dan Konferensi Rio, merupakan salah satu konferensi utama Perserikatan Bangsa Bangsa yang diadakan di Rio de Janeiro, Brasil dari tanggal 3 Juni sampai 14 Juni 1992.


De VN-conferentie inzake Duurzame Ontwikkeling (UNCSD, naar "United Nations Conference on Sustainable Development"), ook gekend als de Rio-conferentie 2012, Rio +20 of de Top van de Aarde 2012, was een grote conferentie van de Verenigde Naties in Rio de Janeiro, Brazilië, van 13 tot 22 juni 2012, rond duurzame ontwikkeling. De bedoeling was om economische en milieudoelstellingen op elkaar af te stemmen. Rio +20 was de derde VN-top rond dit onderwerp, na de VN-conferentie inzake Milieu en Ontwikkeling in 1992, ook in Rio de Janeiro, en een VN-top in Johannesburg in 2002.


Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling 2012

Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling (, ) eller Rio+20 var en internationell konferens om hållbar utveckling som ägde rum i Rio de Janeiro i Brasilien under perioden 20-22 juni 2012. Konferensen hölls till 20-årsminnet av 1992 års konferens i samma stad. Fokus låg på kampen mot miljöförstöring genom så kallad grön ekonomi samt fattigdomsbekämpning.


Die Konferenz der Vereinten Nationen über nachhaltige Entwicklung (, kurz "UNCSD") fand vom 20. bis 22. Juni 2012 in Rio de Janeiro statt. Kurz als Rio 2012 bezeichnet, oder in Anspielung auf die 1992 durchgeführte Konferenz der Vereinten Nationen über Umwelt und Entwicklung auch Rio+20 genannt, sollte die UNCSD die drei folgenden Ziele erreichen:


Конференция ООН по устойчивому развитию Рио+20

Конференция Организации Объединенных Наций по устойчивому развитию, также известная под названием «Рио+20», состоялась 20—22 июня 2012 года, через 20 лет после принятия «декларации Рио» (Декларации Рио-де-Жанейро по окружающей среде и развитию 1992 года) на Саммите Земли.


Conferenza delle Nazioni Unite sullo sviluppo sostenibile

La Conferenza delle Nazioni Unite sullo Sviluppo Sostenibile, nota anche come Rio 2012 o Rio+20, è la conferenza organizzata dal dipartimento per gli Affari Economici e Sociali dell'Organizzazione delle Nazioni Unite tenutasi a Rio de Janeiro dal 20 al 22 giugno 2012, a 20 anni dal Summit della Terra tenutosi anch'esso a Rio de Janeiro. La decisione di tenerla nel 2012 a Rio de Janeiro è stata presa il 24 dicembre 2009 dell'Assemblea Generale delle Nazioni Unite con la risoluzione A/RES/64/236.


Конференція ООН зі сталого розвитку Ріо+20

У 2012 році Організація Об'єднаних Націй організувала Конференцію з питань сталого розвитку, також відому під назвою «Ріо-2012» або «Ріо +20», яка пройшла в Ріо-де-Жанейро (Бразилія). Цього року конференція відзначила 20-річчя свого існування. Перша в історії Конференція ООН з довкілля і розвитку — Саміт Землі — проходила також у Ріо-де-Жанейро в 1992 році. Захід організовано Департаментом ООН з економічних і соціальних питань.


کنفرانس سازمان ملل متحد در توسعه پایدار

کنفرانس سازمان ملل متحد در توسعه پایدار (UNCSD) که همچنین با عنوان ریو۲۰۱۲ ،ریو+۲۰ یا اجلاس سران زمین در سال ۲۰۱۲ شناخته می‌شود سومین کنفرانس بین‌المللی توسعه پایدار با هدف آشتی اقتصادی و زیست‌محیطی در راستای اهداف جامعه جهانی بود. برزیل میزبان این اجلاس در ریو دو ژانیرو از ۱۳ تا ۲۲ ژوئن ۲۰۱۲ بود. Rio+۲۰ یک پیگیری ۲۰ ساله اجلاس زمین / کنفرانس سازمان ملل دربارهٔ محیط زیست و توسعه (UNCED) بود که در سال ۱۹۹۲ در همان شهر برگزار شد. همچنین این اجلاس همزمان با دهمین سالگرد اجلاس جهانی توسعه پایدار (WSSD) در سال ۲۰۰۲ در ژوهانسبورگ بود.


A Conferência das Nações Unidas sobre Desenvolvimento Sustentável (CNUDS), conhecida também como Rio+20, foi uma conferência realizada entre os dias 13 e 22 de junho de 2012 na cidade brasileira do Rio de Janeiro, cujo objetivo era discutir sobre a renovação do compromisso político com o desenvolvimento sustentável.


Conferència de Nacions Unides sobre Desenvolupament Sostenible Rio+20

La Conferència de Nacions Unides sobre Desenvolupament Sostenible, més coneguda com a Rio+20, s'ha celebrat del 20 al 22 de juny de 2012 a Rio de Janeiro, en resposta a la decisió de la 64a Assemblea General de l'ONU a convocar el 2012 al Brasil, la cinquena «Cimera de la Terra», amb temes específics per a l'«economia verda en el context del desenvolupament sostenible i l'erradicació de la pobresa» i el «marc institucional per al desenvolupament sostenible».


La Conférence des Nations unies sur le développement durable 2012, dite Rio+20, a eu lieu du 20 au 22 juin 2012 au Brésil. Elle est dans la continuité du Sommet de Rio de 1992, dont elle marquait le . 90 chefs d’États et de gouvernements participent à la Conférence de Rio, notamment différents acteurs aux différents niveaux décisionnaires, comme les collectivités territoriales, les entreprises, et les associations. Convoquée par la Assemblée générale des Nations unies, elle devait porter sur deux thèmes, à savoir « l’économie verte dans le contexte du développement durable et de l'éradication de la pauvreté » et le « cadre institutionnel du développement durable ». Cependant, très tôt dans les négociations, des divergences apparemment insurmontables sont apparues sur les deux thèmes de la conférence, de sorte que le principal résultat de ce « Sommet de la Terre » est plutôt le lancement d'un processus devant conduire à l’établissement d’Objectifs du développement durable (ODD). Les ODD (Objectifs du développement durable), venant remplacer dans l’année 2015 les objectifs du millénaire, constituent un des enjeux de la conférence. Ces ODD sont constitués d’une sécurité alimentaire, des océans, de villes, d’énergie, des emplois verts, dont les contenus et objectifs seront ultérieurement discutés. La Conférence Rio +20 ne se termine pas sur des engagements classiques ou contraignants mais plutôt vers une déclaration élaborée à partir de textes négociés (“Le futur que nous voulons…” ) depuis plusieurs mois.


The United Nations Conference on Sustainable Development (UNCSD), also known as Rio 2012, Rio+20 (), or Earth Summit 2012 was the third international conference on sustainable development aimed at reconciling the economic and environmental goals of the global community. Hosted by Brazil in Rio de Janeiro from 13 to 22 June 2012, Rio+20 was a 20-year follow-up to the 1992 United Nations Conference on Environment and Development (UNCED) held in the same city, and the 10th anniversary of the 2002 World Summit on Sustainable Development (WSSD) in Johannesburg.


Conferencia de Desarrollo Sostenible de Naciones Unidas

La Conferencia de desarrollo sostenible de Naciones Unidas o Conferencia de desarrollo sustentable de Naciones Unidas, también conocida como Río 2012 o Río+20, es un encuentro internacional organizado por el Departamento de Asuntos Económicos y Sociales de Naciones Unidas que se celebró del 20 al 22 de junio de 2012 en Río de Janeiro, Brasil, coincidiendo con el 20.º aniversario de la Cumbre de la Tierra de Río de Janeiro de 1992. Su celebración fue acordada por la Asamblea General de las Naciones Unidas en su resolución A/RES/64/236 del 24 de diciembre de 2009.


Na rok 2012 svolala Organizace spojených národů Konferenci OSN o udržitelném rozvoji, též známou pod zkratkou Rio+20. Konference se konala v Rio de Janeiru v Brazílii ve dnech 13. – 22. června 2012 u příležitosti 20. výročí historického Summitu Země (UNCED), který se konal v roce 1992. Konference byla organizována UN DESA.


مؤتمر الأمم المتحدة للتنمية المستدامة

مؤتمر الأمم المتحدة للتنمية المستدامة أو ما يُعرف بمؤتمر ريو20+ أو قمة الأرض، هو مؤتمر للأمم المتحدة الذي عُقد في ريو دي جانيرو بالبرازيل من 13 إلى 22 يونيو لعام 2012. ويُعتبر المؤتمر الدولي الثالث للتنمية المستدامة الذي يهدف إلى التوفيق بين الأهداف البيئية للمجتمع العالمي.


Het Beleg van Maastricht van 1793 was een belegering van de tweeherige vestingstad Maastricht door de Franse revolutionaire legers onder leiding van generaal De Miranda in een mislukte poging om de stad te onderwerpen aan de Eerste Franse Republiek. Het beleg vond plaats in februari en begin maart 1793 tijdens de Eerste Coalitieoorlog tussen Frankrijk en de andere Europese mogendheden en eindigde op 3 maart van dat jaar, na de Franse nederlaag in de Slag bij Aldenhoven, met het ontzet van Maastricht.


マーストリヒト包囲戦 (1793年)

マーストリヒト包囲戦（マーストリヒトほういせん、）はフランス革命戦争中の1793年、フランシスコ・デ・ミランダ率いるフランス革命政府軍による、マーストリヒトを占領するための戦闘。包囲は2月から3月初にかけて行われたが、フランス軍がアルデンホーフェンの戦いで敗れるとマーストリヒトの包囲は解かれた。


Осада Маастрихта (1793)

Осада Маастрихта проводилась с 6 февраля по 2 марта 1793 года войсками французской революционной армии под командованием генерала Франсиско де Миранды и ознаменовала собой заключительные действия кампании 1793 года войны Первой коалиции. Город был успешно защищен голландским гарнизоном при содействии отряда французских роялистов.


Le siège de Maastricht de 1793 est le dernier évènement de la campagne de 1793 des guerres de la Révolution française.


The Siege of Maastricht was a failed siege of the city of Maastricht by the forces of the French First Republic from 6 February to 2 March 1793, marking the final action of the 1793 campaign of the War of the First Coalition. The city was successfully defended by the Dutch garrison with the assistance of a small band of French Royalists.


Het PDC World Darts Championship 2014 was de 21ste editie van het World Darts Championship dat georganiseerd werd door de Professional Darts Corporation.


Die Ladbrokes World Darts Championship 2014 wurde vom 13. Dezember 2013 bis zum 1. Januar 2014 in ihrer 21. Auflage von der Professional Darts Corporation veranstaltet. Austragungsort war zum siebten Mal der Alexandra Palace in London, Vereinigtes Königreich.


Чемпионат мира по дартсу 2014 (PDC)

Чемпионат мира по дартсу 2014 — 21-й чемпионат мира по дартсу, организованный Профессиональной корпорацией дартса. Проходил в Лондоне с 13 декабря 2013 по 1 января 2014 в Александра-палас.


The 2014 Ladbrokes World Darts Championship was the 21st World Championship organised by the Professional Darts Corporation since it separated from the British Darts Organisation. The event took place at the Alexandra Palace, London between 13 December 2013 and 1 January 2014.


De dood van Michael Brown vond plaats op 9 augustus 2014 in de Amerikaanse stad Ferguson, een voorstad van Saint Louis in de staat Missouri.


マイケル・ブラウン射殺事件

マイケル・ブラウン射殺事件（マイケル・ブラウンしゃさつじけん　英:Shooting of Michael Brow）は、2014年8月9日にアメリカ合衆国ミズーリ州ファーガソンにおいて、18歳の黒人青年マイケル・ブラウンが28歳の白人警察官ダレン・ウィルソンによって射殺された事件。


Der Todesfall Michael Brown ereignete sich am Mittag des 9. August 2014 gegen 12:02 Uhr Ortszeit in der Stadt Ferguson im US-amerikanischen Bundesstaat Missouri. Dabei wurde der 18-jährige afroamerikanische Schüler Michael Brown nach Tätlichkeiten gegenüber dem Polizisten Darren Wilson von diesem erschossen. In der Folge kam es zu andauernden Unruhen und Demonstrationen gegen rassistische Polizeigewalt, zur Entsendung der Nationalgarde und zur Verhängung nächtlicher Ausgangssperren. Nachdem eine Grand Jury am 24. November entschieden hatte, kein Verfahren gegen Darren Wilson zu eröffnen, kam es am folgenden Tag zum Teil zu gewaltsamen Protesten in mehr als 170 Städten der USA.


Uciderea lui Michael Brown a avut loc la 9 august 2014 în Ferguson, Missouri și a cauzat indignare și mișcări de stradă vehemente din partea populației locale, care i-a acordat un caracter rasist.


Гибель Майкла Брауна

9 августа 2014 года в городке Фергусон (штат Миссури, США) 18-летний чернокожий Майкл Браун погиб после того, как в него несколько раз выстрелил полицейский Даррен Уилсон. До этого у Брауна не было судимостей или задержаний полицией. Согласно источнику в полиции города, Браун подозревался в ограблении, совершённом за несколько минут до инцидента, хотя первоначальный контакт между ним и Уилсоном не был связан с этим ограблением. Уилсон служил четыре года в Департаменте полиции Фергусона, два года в другом отделе местной полиции, дисциплинарных взысканий не имеет.


মাইকেল ব্রাউন হত্যাকাণ্ড

মাইকেল ব্রাউন হত্যাকাণ্ড ঘটে মার্কিন যুক্তরাষ্ট্রের মিজৌরি ফার্গুসনে ২০১৪ সালের ৯-ই আগস্ট যেখানে মাইকেল ব্রাউন জুনিয়র নামের এক ১৮ বছর বয়সী কৃষ্ণাঙ্গ নিরস্ত্র তরুণকে ৬ বার গুলি করে হত্যা করেন ড্যারেন উইলসন নামের এক শ্বেতাঙ্গ মার্কিন পুলিশ অফিসার।


L'omicidio di Michael Brown si è verificato il 9 agosto 2014 a Ferguson, Missouri, un sobborgo di Saint Louis. La vittima, un diciottenne afroamericano, è deceduto dopo essere stato ripetutamente colpito da proiettili sparati da un agente della polizia di Ferguson, Darren Wilson. Colpito senza essere stato trovato in possesso di armi, Brown era sospettato – secondo la polizia locale – di un furto commesso pochi minuti prima, sebbene il contatto iniziale tra l'agente Wilson e Brown non fosse collegato alla rapina. È stata successivamente confermata la colpevolezza di Brown.


Убивство Майкла Брауна

Убивство Майкла Брауна сталося 9 серпня 2014 року в містечку Фергюсон, штат Міссурі (США, передмістя Сент-Луїса).


تیراندازی به مایکل براون

تیراندازی به مایکل براون در ۹ اوت ۲۰۱۴ در شهر فرگوسن ایالت میزوری آمریکا روی داد. براون ۱۸ ساله پس از آنکه حداقل شش مرتبه هدف شلیک دارن ویلسون، افسر پلیس ۲۸ سالهٔ شهر فرگوسن، قرار گرفت جان باخت. براون مسلح نبود و سوء سابقه نیز نداشت. بنا بر اظهارات ادارهٔ پلیس شهر فرگوسن، بروان مظنون به دست داشتن در سرقتی بود که چند دقیقه پیش از تیراندازی رخ داده بود. با وجود این ادعا شد تماس اولیهٔ ویلسون و براون ربطی به سرقت نداشت اما پلیس ویدیوی انجام سرقت را منتشر کرد. ادارهٔ پلیس شهر چندین بار روایتش از ماجرا را تغییر داده‌است. ویلسون چهار سال در ادارهٔ پلیس شهر فرگوسن و دو سال در ادارهٔ پلیس دیگری خدمت کرده‌است.


邁克爾·布朗命案於2014年8月9日發生在美國密蘇里州聖路易斯縣弗格森。事發時，18歲的非裔美國青年邁克爾·布朗（，以下簡稱布朗）在未攜帶武器的情況下，遭到28歲的白人警員達倫·威爾遜（Darren Wilson）射殺。 布朗並未攜帶武器， 且沒有任何犯罪記錄，在被射杀前他仅与警員接触了不到3分鐘。 當地警方認為布朗涉嫌一起搶劫案，但直到被射殺时他和警員之間都沒談到劫案一事。 警員威爾遜已經在當地警局工作了4年，之前還有2年待在別的警局， 也沒有違規記錄， 還曾被稱讚敬業。


O homicídio de Michael Brown ocorreu em 9 de agosto de 2014 na cidade de Ferguson, na periferia de St. Louis, Missouri, Estados Unidos. Brown, um jovem negro de dezoito anos de idade morreu após ser alvejado pelo oficial da polícia municipal Darren Wilson. Brown não portava armas e não possuía nenhum antecedente criminal.


Michael Brown (20 Mayıs 1996 - 9 Ağustos 2014, Ferguson, Missouri), Ferguson kasabasında polis kurşunu ile vurularak ölmesi sonucu 2014 Ferguson protestolarını başlatan afroamerikan siyahi Amerikalı genç.


Pada 9 Februari 2014, Michael Brown Jr., seorang lelaki Afrika Amerika berusia 18 tahun, ditembak dan dibunuh oleh Darren Wilson, seorang pegawai polis di Ferguson, Missouri, bandar satelit St. Louis, Missouri. Michael ditemani oleh rakannya, Dorian Johnson. Darrel mengatakan bahawa pertengkaran yang bermula oleh Michael yang ingin merebut pistol Darrel.


L’affaire Michael Brown concerne les événements entourant la mort de Michael Brown, un Afro-Américain âgé de , non armé au moment des faits, abattu le par six coups de feu tirés par Darren Wilson, policier à Ferguson, Missouri. Les faits n'ont pas été filmés et les versions qu'en donnent respectivement la police et les témoins divergent. Selon la police, Wilson a agi en état de légitime défense. Selon les témoins, Brown est abattu alors qu'il avait les mains en l'air. Brown n'avait aucun casier judiciaire et les états de service de Wilson étaient vierges au moment des faits.


On August 9, 2014, Michael Brown Jr., an 18-year-old black man, was fatally shot by 28-year-old white Ferguson police officer Darren Wilson in the city of Ferguson, Missouri, a suburb of St. Louis. Brown was accompanied by his 22-year-old friend Dorian Johnson. Wilson said that an altercation ensued when Brown attacked Wilson in his police vehicle for control of Wilson's gun until it was fired. Johnson said that Wilson initiated a confrontation by grabbing Brown by the neck through his car window, threatening him and then shooting at him. At this point, both Wilson and Johnson state that Brown and Johnson fled, with Wilson pursuing Brown shortly thereafter. Wilson stated that Brown stopped and charged him after a short pursuit. Johnson contradicted this account, stating that Brown turned around with his hands raised after Wilson shot at his back. According to Johnson, Wilson then shot Brown multiple times until Brown fell to the ground. In the entire altercation, Wilson fired a total of twelve bullets, including twice during the struggle in the car; the last was probably the fatal shot. Brown was struck six times, all in the front of his body.


La muerte de Michael Brown se produjo el 9 de agosto de 2014 en Ferguson, en la periferia de San Luis, estado de Misuri, Estados Unidos. Brown, de 18 años, murió después de ser abatido por tiros disparados por Darren Wilson, 28, un agente de policía.


مقتل مايكل براون

مقتل مايكل براون هي حادثة وقعت في 9 أغسطس 2014 في فيرغسون (ميزوري) في الولايات المتحدة الأمريكية. مايكل براون هو شاب أمريكي من أصول إفريقية (18 سنة) وقد توفي بعد إطلاق النار عليه 6 مرات على الأقل من قِبل ضابط شرطة يسمى " دارن ويلسون" وهو أبيض البشرة.


Pada tanggal 9 Februari 2014, Michael Brown Jr., seorang pria Afrika Amerika berusia 18 tahun, ditembak dan dibunuh oleh Darren Wilson, polisi di Ferguson, Missouri, kota satelit St. Louis, Missouri.


De Letse Onafhankelijkheidsoorlog (Lets: "Latvijas Brīvības Cinas", "Letse vrijheidsstrijd" of "Latvijas atbrīvošanas Kars", "Letse bevrijdingsoorlog"), was een reeks militaire conflicten in Letland tussen 5 december 1918, de onafhankelijkheidsverklaring van de Republiek Letland op 11 augustus 1920, en de ondertekening van de Vrede van Riga tussen Letland en de Russische Socialistische Federatieve Sovjetrepubliek (RSFSR).


Летонски рат за независност

Летонски рат за независност (), понекад и Летонска борба за слободу () или Летонски рат за ослобођење (, "War of Latvian Liberation"), био је низ војних сукоба у Летонији између 5. децембра 1918., након инвазије Совјетске Русије на новопроглашену Летонску Републику, и потписивања Ришког мира 11. августа 1920. године.


Als Lettischer Unabhängigkeitskrieg werden die bewaffneten Auseinandersetzungen auf dem Staatsgebiet Lettlands von der Ausrufung der Republik am 18. November 1918 bis zum Friedensschluss mit Sowjetrussland am 11. August 1920 bezeichnet. Die Kämpfe werden im heutigen Lettland auch als „Lettischer Befreiungskrieg“ (Latvijas Atbrīvošanas Karš) bezeichnet. Neben der Durchsetzung der staatlichen Unabhängigkeit gegenüber Russland wird bei diesem Begriff auch betont, dass die jahrhundertealte Vormachtstellung der Deutschbalten beseitigt wurde. In der Sowjetunion und der Lettischen SSR wurde die Periode als Teil der ausländischen Intervention im Russischen Bürgerkrieg aufgefasst.


Борьба за независимость Латвии

Борьба за независимость Латвии (), также "Освободительная война Латвии" () — общее название боевых действий на территории Латвии, начавшихся в конце 1918 года после завершения Первой мировой войны и провозглашения независимости Латвии Народным советом Латвии и закончившихся подписанием Рижского договора между Латвией и РСФСР.


Latvian vapaussota oli sarja sotia, jotka johtivat Latvian itsenäistymiseen. Vapaussota käytiin 5. joulukuuta 1918 – 11. elokuuta 1920. Sitä voidaan pitää myös sisällissotana, sillä sodan aikana latvialaiset taistelivat myös toisiaan vastaan.


La guerra d'indipendenza lettone, a volte chiamata guerra di liberazione lettone (in lettone: "Latvijas Brīvības cīņas", letteralmente "lotta per la libertà della Lettonia," o "Latvijas atbrīvošanas Kars", "guerra di liberazione lettone"), si svolse tra il 1º dicembre 1918 e l'11 agosto 1920 sul territorio dell'attuale Lettonia.


라트비아 독립 전쟁() 때때로 라트비아 해방 전쟁()은 1918년 12월 5일 라트비아 공화국이 선포된 이후 소비에트 러시아가 침공한 때부터 1920년 8월 11일 리가 평화 조약이 체결된 때까지 벌어진 라트비아의 전쟁이다. 라트비아 임시 정부는 에스토니아, 영국, 백군, 폴란드 제2공화국, 리투아니아의 지지를 받았으며 제1차 세계 대전의 연합국도 라트비아를 지원했다. 러시아 소비에트 사회주의 공화국은 볼셰비키가 세운 라트비아 사회주의 소비에트 공화국을 지지하며 라트비아와 맞섰고 독일 제국과 발트 해의 귀족들은 민족주의 세력 및 연합군과 동맹을 맺었지만 궁극적으로는 독일의 라트비아 지배를 목표로 하고 있었다.


Війна за незалежність Латвії

Латві́йська війна́ за незале́жність (), Ви́звольна війна́ Ла́твії ()— загальна назва бойових дій на території сучасної Латвії в період 5 грудня 1918 — 11 серпня 1920.


拉脫維亞獨立戰爭（）是拉脫維亞為取得獨立而和蘇俄之間爆發的戰爭，開始於1918年12月5日，結束於1920年8月11日。這場戰爭最終以蘇俄和拉脫維亞簽訂里加和約，蘇俄承認拉脫維亞獨立告終。


A Guerra da Independência da Letônia (em letão: "Latvijas brīvības cīņas", que significa "Letônia luta por liberdade") refere-se a uma série de conflitos militares na Letônia, entre 5 de dezembro de 1918, depois de a República da Letônia proclamar sua independência, até a assinatura do Tratado de Riga, entre ela e a União das Repúblicas Socialistas Soviéticas, em 11 de agosto de 1920.


La Guerra de la Independència de Letònia, també coneguda com la Guerra de l'Alliberament de Letònia van ser una sèrie de conflictes militars a Letònia entre el 5 de desembre de 1918 i l'11 d'agost de 1920 entre la República de Letònia i la República Soviètica de Rússia. La guerra va enfrontar el govern de Letònia, que tenia el suport d'Estònia, Polònia i els part dels Aliats de la Primera Guerra Mundial, especialment el Regne Unit, contra els bolxevics integrats en l'efímera RSS Letònia, amb el suport rus. Els alemanys bàltics i la seva noblesa van intrigar durant part de la guerra per aconseguir el domini germànic de Letònia, missió en la qual van fracassar. Alguns episodis del conflicte s'engloben també en la Guerra poloneso-soviètica i la Guerra Civil Russa.


1918-1920 yılları arasında iki yıla yakın sürmüş Letonya bağımsızlık savaşı.


La Guerre d'indépendance de la Lettonie est une guerre qui s'est produite en Lettonie après la Première Guerre mondiale.


Łotewska wojna o niepodległość (łot. "Latvijas brīvības cīņas") – seria konfliktów militarnych, mających na celu utworzenie niepodległego państwa łotewskiego, mająca miejsce w latach 1918–1920 między siłami łotewskimi a niemieckimi i radzieckimi, przy wsparciu sił estońskich, brytyjskich i polskich.


The Latvian War of Independence (), sometimes called Latvia's freedom battles () or the Latvian War of Liberation (), was a series of military conflicts in Latvia between 5 December 1918, after the newly proclaimed Republic of Latvia was invaded by Soviet Russia, and the signing of the Latvian-Soviet Riga Peace Treaty on 11 August 1920.


Lotyšská osvobozenecká válka, příp. Lotyšská válka za nezávislost (lotyšsky "Latvijas brīvības cīņas") byla sérií konfliktů, kde na jedné straně stála armáda nově vzniklého lotyšského státu a na druhé bolševické Rusko a nezávisle na něm i jednotky místních baltských Němců. Válka vypukla 5. prosince 1918 po vyhlášení lotyšské nezávislosti a skončila podpisem Rižského míru v srpnu 1920, který zaručoval Lotyšům existenci jejich nového státu.


Den Lettiske krig for uafhængighed (, direkte oversat "Letlands kamp for frihed", eller "Latvijas atbrīvošanas karš," "Krigen for Lettisk befrielse"), var en serie af militære konflikter i Letland mellem 5. december 1918, efter Letland havde erklæret sin uafhængighed, og underskrivelsen af Rigatraktaten den 11. august 1920. Krigen medførte, at Letland fastholdt sin selvstændighed.


حرب الاستقلال اللاتفية

حرب الاستقلال اللاتفية أو كما يطلق عليها أحيانًا «حروب حرية لاتفيا» أو «حرب التحرير اللاتفية» كانت سلسلة من النزاعات العسكرية في لاتفيا في الفترة بين الخامسة من ديسمبر عام 1918 بعد غزو روسيا السوفياتية لجمهورية لاتفيا التي تم الإعلان عنها مؤخرًا في حينها، وتوقيع معاهدة ريغا للسلام بين لاتفيا والاتحاد السوفياتي في 11 أغسطس عام 1920.


De Malagassische Opstand (Frans: "Insurrection malgache") was een nationalistische opstand tegen de Franse koloniale overheersing in Madagaskar en duurde van maart 1947 tot december 1948.


Der Madagaskar-Aufstand () war ein Aufstand gegen die französische Kolonialherrschaft in Madagaskar, der von März 1947 bis Dezember 1948 dauerte.


Мадагаскарское восстание

Мадагаскарское восстание () — вооружённое выступление народов Мадагаскара 29 марта 1947 — май 1948 года за предоставление независимости от Франции.


La rivolta del Madagascar è stata una insurrezione nazionalista contro il regime coloniale francese, esplosa in Madagascar nel marzo del 1947 e protrattasi sino al dicembre del 1948.


"Національно-визвольне повстання на Мадагаскарі (фр. Insurrection malgache)" — збройне повстання народів Мадагаскару 29 березня 1947 — травень 1948 рокуза надання незалежності від Франції.


A revolta malgaxe ou revolta de Madagascar foi uma revolta contra a presença colonial francesa na ilha de Madagáscar pelos nacionalistas locais entre 1947 1948. O governo francês, liderado pelo socialista Paulo Ramadier, submeteu-a violentamente, custando muitas vidas. As fontes das autoridades francesas da época estimam entre 8.000 a 10.000 mortes e mais de 80.000 pessoas deslocadas na zona de combate, enquanto que um relatório de Pierre de Chevigné concluiu que os deslocados não poderiam de fato fugir e morreram de 80.000 a 90.000 locais. As estimativas modernas são mais moderadas, entre 30.000 e 40.000 vítimas. A ilha alcançou a autonomia em 1958. Então, em 1960, tornou-se independente, tendo que lidar com uma rebelião do MNIM, uma organização de esquerda que chegou a agrupar em torno de 1000 a 6000 guerrilheiros que operavam no sul do país durante 1971.


La Rebel·lió malgaixa o l'Aixecament malgaix (en malgaix: "Tolom-bahoaka tamin'ny" i en francès: "Insurrection malgache") va ser una rebel·lió nacionalista malgaixa contra el domini colonial francès a Madagascar, que va durar quasi dos anys; des de març de 1947 fins a febrer de 1949. A partir de finals de 1945, els primers diputats de l'Assemblea Nacional francesa de Madagascar, Joseph Raseta, Joseph Ravoahangy i Jacques Rabemananjara del partit polític "Mouvement démocratique de la rénovation malgaixa" (MDRM), van intentar aconseguir la independència de Madagascar per la via legal. El fracàs d'aquesta iniciativa i la dura resposta que va obtenir de l'administració del socialista Paul Ramadier va radicalitzar a diversos sectors de la població malgaixa, inclosos els dirigents de diverses societats secretes nacionalistes militants.


Die Malgassiese Opstand (Frans: "Insurrection malgache") was ’n nasionalistiese rebellie in Madagaskar teen die Franse koloniale bewind in die land. Dit het van Maart 1947 tot Desember 1948 geduur.


Linsurrection malgache de 1947 est une insurrection qui eut lieu en 1947 et 1948 sur l'île de Madagascar, alors colonie française. Elle est souvent considérée, après la crise indochinoise qui éclata en , comme l'un des signes avant-coureurs de la décolonisation en Afrique francophone.


The Malagasy Uprising () was a Malagasy nationalist rebellion against French colonial rule in Madagascar, lasting from March 1947 to February 1949. Starting in late 1945, Madagascar's first French National Assembly deputies, Joseph Raseta, Joseph Ravoahangy and Jacques Rabemananjara of the "Mouvement démocratique de la rénovation malgache" (MDRM) political party, led an effort to achieve independence for Madagascar through legal channels. The failure of this initiative and the harsh response it drew from the Socialist Ramadier administration radicalized elements of the Malagasy population, including leaders of several militant nationalist secret societies.


La Rebelión malgache o la revuelta de Madagascar fue una rebelión colonial contra la presencia francesa en la isla por nacionalistas locales entre 1947-1948. El gobierno francés, encabezado por Paul Ramadier, le sometió violentamente, costando una gran cantidad de vidas, fuentes de las autoridades francesas del momento las estimaron en 40.000 a 80.000 muertos más 80.000 desplazados de la zona de combate, mientras que un informe de Pierre de Chevigné concluyó que los desplazados no pudieron de hecho huir y murieron 80.000 a 90.000 locales. Las estimaciones modernas son más moderadas, entre 30.000 y 40.000 víctimas. La isla lograría ser autónoma en 1958. Posteriormente en 1960 se independizó, teniendo que enfrentar la rebelión del MNIM, una organización izquierdista que llegó a agrupar 1.000 a 6.000 guerrilleros que operaron en el sur del país durante 1971.


الانتفاضة الملغاشية

كانت الانتفاضة الملغاشية (بالفرنسية: "Insurrection malgache)" تمردًا قوميًا ملغاشيًا ضد الحكم الاستعماري الفرنسي في مدغشقر، استمر من مارس عام 1947 إلى فبراير عام 1949. ابتداءً من أواخر عام 1945، جاهد نواب أول جمعية وطنية فرنسية في مدغشقر، جوزيف راسيتا وجوزيف رافوهانجي وجاك رابيمانجارا من الحزب السياسي المسمّى "الحركة الديمقراطية لإصلاح مدغشقر" (إم دي آر إم)، لتحقيق استقلال مدغشقر عبر طرق قانونية. أدى فشل هذه المبادرة والرد القاسي الذي وجدته من إدارة رامادير الاشتراكية إلى تطرف عناصر من السكان الملغاشيين، بينهم قادة جمعيات سرية قومية متشددة عدة.


De 131ste finale van de FA Cup van het seizoen 2000/01 werd gehouden op 12 mei 2001 in het Millennium Stadium. Arsenal nam het op tegen Liverpool. De scheidsrechter was Steve Dunn. De wedstrijd vond voor het eerst plaats in het Millennium Stadium in Cardiff. Liverpool FC won deze wedstrijd met 2-1 van Arsenal. Michael Owen werd na afloop verkozen tot man van de wedstrijd.


Финал Кубка Англии по футболу 2001

Финал Кубка Англии по футболу 2001 года стал 120-м финалом старейшего футбольного кубкового турнира в мире, Кубка Англии. Матч состоялся 12 мая 2001 года на стадионе «Миллениум» в Кардиффе и закончился со счетом 1:2 в пользу «Ливерпуля»


2001 FA Cup Finali dünya futbolunun en eski kupa mücadelesi olan FA Cup tarihindeki 120. final karşılaşması. Final maçı 12 Mayıs 2001'de Cardiff'teki Milenyum Stadyumu'nda oynandı. 2001 finalinde iki Premier League ekibi Arsenal ile Liverpool, kupayı kazanmak için karşı karşıya geldi. Liverpool, yaklaşık 80 dakika 1-0 geride götürdüğü finali Michael Owen'ın 83. ile 88. dakikalarda attığı gollerle 2-1 kazandı ve kupanın sahibi oldu.


The 2001 FA Cup Final was a football match between Arsenal and Liverpool on 12 May 2001 at the Millennium Stadium, Cardiff. It was the final match of the 2000–01 FA Cup, the 119th season of the world's oldest football knockout competition, the FA Cup, and the first in the competition's history to be staged outside England, due to the ongoing reconstruction of its usual venue, Wembley Stadium. Arsenal appeared in their fourteenth final to Liverpool's twelfth.


Final Piala FA 2001 adalah pertandingan sepak bola antara Liverpool dan Arsenal yang diselenggarakan pada 12 Mei 2001 di Stadion Millennium, Cardiff. Pertandingan ini merupakan pertandingan final ke-120 Piala FA sebagai pertandingan penentu pemenang musim 2000–2001. Pertandingan ini dimenangkan oleh Liverpool dengan skor 2–1.


De finale van de FA Cup van het seizoen 2002/03 werd gehouden op 17 mei 2003. Arsenal nam het op tegen Southampton. De wedstrijd vond plaats in het Millennium Stadium in Cardiff. Arsenal won de beker voor het tweede jaar op rij. Het versloeg Southampton met het kleinste verschil na een doelpunt van Robert Pirès.


Финал Кубка Англии по футболу 2003

Финал Кубка Англии по футболу 2002 года стал 122-м финалом старейшего футбольного кубкового турнира в мире, Кубка Англии. Матч состоялся 17 мая 2003 года на стадионе «Миллениум» в Кардиффе и закончился со счетом 1-0 в пользу «Арсенал», который выиграл свой девятый кубок за историю.


Фінал кубка Англії з футболу 2003

Фінал кубка Англії з футболу 2003 — 122-й фінал найстарішого футбольного кубка у світі. У матчі зіграли «Саутгемптон» і «Арсенал».


2003 FA Cup Finali, 2002-03 FA Kupası turnuvasının final maçıdır. Arsenal ile Southampton arasında Londra'daki Milenyum Stadyumu'nda 17 Mayıs 2003 tarihinde oynanmıştır. Arsenal bu maçı 1-0'lık sonuçla kazanmıştır. Galibiyeti getiren golü ise 38. dakikada Robert Pirès kaydetmiştir. Bu kupaya rağmen Arsenal, Premier League'de sezonu 2. tamamlamıştır.


The 2003 FA Cup Final was the 122nd final of the FA Cup, the world's oldest domestic football cup competition. The final took place on Saturday 17 May 2003 at the Millennium Stadium in Cardiff, in front of a crowd of 73,726. It was the third consecutive year the final was played at the stadium, due to the ongoing reconstruction of Wembley Stadium, the final's usual venue. The 2003 final was the first to be played indoors; the roof was closed because of bad weather. The clubs contesting the final were Arsenal, the holders of the competition and Southampton. This was Arsenal's sixteenth appearance in a final to Southampton's fourth.


La final de la FA Cup de 2003 fue la centésima vigésima segunda final de la "Football Association Challenge Cup", mejor conocida como FA Cup, la copa doméstica de fútbol más antigua de todo el mundo. El encuentro tuvo lugar el domingo 17 de mayo de 2003 en el Millennium Stadium, situado en Cardiff, y lo presenció una multitud de 73 726 personas. Era la tercera ocasión consecutiva en la que la final se disputaba en este estadio, a causa de la reconstrucción que se estaba llevando a cabo en aquellos momentos del estadio de Wembley, que era la sede oficial. Fue también la primera final de esta competición que no se disputó al aire libre, sino con el campo cubierto por el mal tiempo. Los clubes que disputaron el partido fueron el Arsenal Football Club, vigente campeón, y el Southampton Football Club. Esta era la decimoséptima aparición del Arsenal en una final y la cuarta del Southampton.


De Wereldtentoonstelling van 1985 werd gehouden in de Japanse stad Tsukuba. Het was de 25e gespecialiseerde tentoonstelling die door het Bureau International des Expositions is erkend. Tsukuba Science City is een geplande stad ten noorden van Tokyo gericht op technische ontwikkeling.


国際科学技術博覧会（こくさいかがくぎじゅつはくらんかい、英文表記: "The International Exposition, Tsukuba, Japan, 1985"、通称・略称: 科学万博、つくば万博、つくば科学万博、つくば '85、Tsukuba Expo '85 など）は、主に筑波研究学園都市の茨城県筑波郡谷田部町御幸が丘（現在のつくば市御幸が丘）をメイン会場として、1985年3月17日から同年9月16日までの184日間にわたって行われた国際博覧会（特別博）。


Die Internationale Ausstellung Tsukuba 1985 (jap. , "Kokusai Kagaku Gijutsu Hakurankai"; abgekürzt "Kagaku Bampaku" oder "Tsukuba ’85") war eine wissenschaftlich-technisch orientierte internationale Ausstellung am westlichen Rand der Stadt Tsukuba in Japan.


Всемирная выставка (1985)

Экспо-85 () — всемирная выставка, которая проводилась в городе Цукуба, Ибараки, Япония, с 17 марта по 16 сентября 1985 года.


L'Esposizione specializzata 1985 si svolse a Tsukuba, Giappone, dal 17 marzo al 16 settembre con il tema "L'abitazione e i suoi dintorni - Scienza e Tecnologia per l'uomo a casa". Più di 20 milioni di visitatori presero parte all'evento.


Expo '85, chamada oficialmente , foi uma feira mundial que aconteceu em Tsukuba, no Japão entre 17 de março e 16 de setembro de 1985. O tema foi "Habitação e seus arredores - ciência e tecnologia para o homem em casa". Houve mais de 20 milhões de visitantes e 111 países participaram.


Exposition internationale de Tsukuba de 1985

L'Exposition internationale de Tsukuba (国際科学技術博覧会, "Kokusai Kagaku Gijutsu Hakurankai") est une manifestation culturelle qui s'est tenue à Tsukuba (Préfecture d'Ibaraki, Japon) entre le et le .


Expo '85, officially called , was a world's fair held in Tsukuba, Ibaraki, Japan (Tsukuba Science City, a planned city focused on technology north of Tokyo) between Sunday, March 17 and Monday, September 16, 1985. The theme of the fair was "Dwellings and Surroundings - Science and Technology for Man at Home". Attendance was over 20 million and 48 countries participated, along with several companies.


Exposición Internacional de Tsukuba (1985)

La Exposición Especializada de Tsukuba de 1985 fue regulada por la Oficina Internacional de Exposiciones y tuvo lugar del 17 de marzo al 16 de septiembre de dicho año en la ciudad japonesa de Tsukuba. Esta exposición especializada tuvo como tema " la Ciencia para el hombre de la casa" y recibió a 20.334.727 visitantes.


De finale van de FA Cup van het seizoen 2003/04 werd gehouden op 22 mei 2004. Manchester United nam het op tegen Millwall. De wedstrijd vond plaats in het Millennium Stadium in Cardiff. Manchester United won overtuigend met 3-0.


Финал Кубка Англии по футболу 2004

Финал Кубка Англии 2004 года — финальный матч Кубка Англии, четвёртый финал Кубка Англии, проведённый на стадионе «Миллениум» в Кардиффе. В нём приняли участие футбольные клубы «Манчестер Юнайтед» и «Миллуолл». По итогам прошедшего сезона 2003/04 «Манчестер Юнайтед» финишировал на третьем месте в Премьер-лиге, а «Миллуолл» занял 10-е место в Первом дивизионе. «Манчестер Юнайтед» выиграл матч со счётом 3:0 благодаря голу Криштиану Роналду и «дублю» Руда ван Нистелроя. Победа в этом финале стала для «Юнайтед» 11 победой в Кубке Англии (рекорд для английских клубов).


Фінал кубка Англії з футболу 2004

Фінал кубка Англії з футболу 2004 — 123-й фінал найстарішого футбольного кубка у світі. У матчі зіграли «Міллволл» і «Манчестер Юнайтед». Міллволл у цьому сезоні виступав у Чемпіонаті Футбольної ліги, другому за силою футбольному дивізіоні у Англії.


فینال جام حذفی فوتبال انگلستان ۲۰۰۴

فینال جام حذفی فوتبال انگلستان ۲۰۰۴، رقابت پایانی جام حذفی فوتبال انگلستان در سال ۲۰۰۴ میلادی است که مابین دو تیم باشگاه فوتبال منچستر یونایتد و باشگاه فوتبال میلوال در ورزشگاه میلنیوم کاردیف برگزار شده‌است.


The 2004 FA Cup Final was the 123rd FA Cup Final and the fourth to be played at the Millennium Stadium, the Welsh national stadium in Cardiff, due to the ongoing reconstruction of the usual venue, London's Wembley Stadium. The match took place on 22 May 2004 and it was contested by Manchester United, who had finished third in the Premier League that season, and Millwall, who had finished 10th in the First Division.


Final Piala FA 2004 adalah pertandingan sepak bola antara Manchester United dan Millwall yang diselenggarakan pada 22 Mei 2004 di Stadion Millennium, Cardiff. Pertandingan ini merupakan pertandingan final ke-123 Piala FA sebagai pertandingan penentu pemenang musim 2003–2004. Pertandingan ini dimenangkan oleh Manchester United dengan skor 3–0 melalui 2 gol dari Ruud van Nistelrooy dan 1 gol dari Cristiano Ronaldo. United mendedikasikan kemenangan ini untuk mengenang Jimmy Davis, pemain muda United yang tewas pada Oktober 2003 akibat kecelakaan mobil.


De finale van de FA Cup van het seizoen 2004/05 werd gehouden op 21 mei 2005. Manchester United nam het op tegen Arsenal. Het duel eindigde na verlengingen in een scoreloos gelijkspel. De Londenaars wonnen uiteindelijk na strafschoppen.


FA Cup-finalen 2005 var en cupfinal i fotboll som spelades mellan Arsenal och Manchester United den 21 maj 2005 på Millennium Stadium i Cardiff. Finalen, som var kulmen för den 124:e upplagan av engelsk fotbolls främsta cuptävling FA-cupen, blev den första laget som avgjordes efter straffläggning. Detta trots att Manchester United dominerade spelet under 90 minuters ordinarie tid samt under 30 minuters tilläggstid. Straffsparksläggningen slutade 5–4 till Arsenal, med Patrick Viera som avgörande målskytt och straffläggare efter det att Arsenals målvakt Jens Lehmann räddat Paul Scholes straff.


Финал Кубка Англии по футболу 2005

Финал Кубка Англии 2005 года — 124-й финал Кубка Англии по футболу, главного кубкового футбольного турнира в Англии. Матч состоялся 21 мая 2005 года на стадионе «Миллениум» в Кардиффе; в нём приняли участие футбольные клубы «Манчестер Юнайтед» и «Арсенал». После завершения основного и дополнительного времени со счётом 0:0, команды пробили серию послематчевых пенальти, в которой победу одержал «Арсенал» со счётом 5:4.


Фінал кубка Англії з футболу 2005

Фінал кубка Англії з футболу 2005 — 124-й фінал найстарішого футбольного кубка у світі. У матчі зіграли «Арсенал» і «Манчестер Юнайтед».


فینال جام حذفی فوتبال انگلستان ۲۰۰۵

فینال جام حذفی فوتبال انگلستان ۲۰۰۵، رقابت پایانی جام حذفی فوتبال انگلستان در سال ۲۰۰۵ میلادی است که مابین دو تیم باشگاه فوتبال آرسنال و باشگاه فوتبال منچستر یونایتد در ورزشگاه میلنیوم کاردیف برگزار شده‌است.


2005 FA Cup Finali, 2004-05 FA Cup turnuvasının final maçıdır. Arsenal ile Manchester United arasında Cardiff'teki Milenyum Stadyumu'nda 21 Mayıs 2005 tarihinde oynanmıştır. Bu maçın normal süresi ve uzatmaları 0-0 sonuçlanmıştır. Neticede Arsenal penaltılarda maçı 5-4 kazanmıştır.


The 2005 FA Cup Final was a football match played between Arsenal and Manchester United on 21 May 2005 at the Millennium Stadium, Cardiff. It was the final match of the 2004–05 FA Cup, the 124th season of English football’s primary cup competition, the FA Cup. Arsenal became the first team to win the FA Cup via a penalty shoot-out, despite being outplayed throughout the game, after neither side managed to score in the initial 90 minutes or in 30 minutes of extra time. The shoot-out finished 5–4 to Arsenal, with Patrick Vieira scoring the winning penalty after Paul Scholes' shot was saved by Arsenal goalkeeper Jens Lehmann.


Final Piala FA 2005 adalah pertandingan sepak bola antara Arsenal dan Manchester United yang diselenggarakan pada 21 Mei 2005 di Stadion Millennium, Cardiff. Pertandingan ini merupakan pertandingan final ke-124 Piala FA sebagai pertandingan penentu pemenang musim 2004–2005. Pertandingan ini dimenangkan oleh Arsenal melalui adu penalti dengan skor 5–4, setelah bermain imbang 0–0 hingga perpanjangan waktu.


De Hopman Cup 2014 werd gehouden van 28 december 2013 tot en met 4 januari 2014 in de Australische stad Perth. Het was de zesentwintigste editie van het tennistoernooi tussen landen.


Der Hopman Cup 2014 (offiziell "Hyundai Hopman Cup 2014") war die 26. Ausgabe des Tennisturniers im australischen Perth. Er wurde vom 28. Dezember 2013 bis zum 4. Januar 2014 ausgetragen. Titelverteidiger war das Team aus Spanien, das im Vorjahr im Finale gegen Serbien mit 2:1 gewann. Spanien schied dieses Jahr bereits in der Vorrunde aus, Serbien stellte keine Mannschaft. Das Finale bestritten die Mannschaften aus Polen und Frankreich. Während Polen noch nie im Finale des Hopman Cup standen, war es für Frankreich der vierte Anlauf, den Titel zu gewinnen. Im Finale besiegte das Team aus Frankreich, Alizé Cornet und Jo-Wilfried Tsonga, die polnische Mannschaft und gewann damit seinen ersten Titel.


Хопман Къп 2014

Хопман Къп 2014 е 26-ото издание на Хопман Къп – неофициално световно първенство за смесени двойки. Турнирът започна на 28 декември 2013 г. и завърши на 4 януари 2014 г. Провежда се в Пърт, Австралия.


La Hopman Cup 2014, ufficialmente "Hyundai Hopman Cup" per motivi di sponsor, è stata la 26ª edizione della Hopman Cup, torneo di tennis riservato a squadre miste. Vi hanno partecipato 8 squadre al Perth Arena di Perth in Australia, dal 28 dicembre 2013 al 4 gennaio 2014.


La Hyundai Hopman Cup XXVI, conegut també com a Official ITF Mixed Teams Championship 2014, correspon a la 26a edició de la Copa Hopman de tennis entre països. Vuit països participen en el Grup Mundial amb equips mixtos, una dona i un home. Aquesta edició es va disputar entre el 28 de desembre de 2013 i el 4 de gener de 2014 al Perth Arena de Perth, Austràlia.


La Hopman Cup 2014 est la du tournoi. Huit équipes mixtes participent à la compétition qui se déroule selon les modalités dites du "« round robin »" : séparées en deux poules de quatre équipes, les premières de chaque poule se disputent le titre en finale. Chaque confrontation entre deux pays comporte trois matchs : un simple dames, un simple messieurs et un double mixte souvent décisif.