Das Erdbeben im Indischen Ozean – auch Sumatra-Andamanen-Beben genannt – am 26. Dezember 2004 um 00:58 Uhr UTC (07:58 Uhr Ortszeit in West-Indonesien und Thailand) war ein unterseeisches Megathrust-Erdbeben mit einer Magnitude von 9,1 und dem Epizentrum 85 km vor der Nordwestküste der indonesischen Insel Sumatra. Es war das drittstärkste jemals aufgezeichnete Beben und löste eine Reihe von verheerenden Tsunamis an den Küsten des Indischen Ozeans aus.


Землетрасенне ў Індыйскім акіяне ў 2004 годзе

Падводнае землетрасенне ў Індыйскім акіяне, адбытае 26 снежня 2004 года ў 00:58:53 UTC (07:58:53 па мясцовым часе), выклікала цунамі, якое было прызнана самым смяротным стыхійным бедствам у сучаснай гісторыі. Магнітуда землетрасення склала, па розных ацэнках, ад 9,1 да 9,3. Гэта другое ці трэцяе па сіле землетрасенне за ўсю гісторыю назірання.


2004-ലെ ഇന്ത്യൻ മഹാസമുദ്രഭൂകമ്പവും സുനാമിയും

ഇന്തോനേഷ്യയിലെ സുമാത്രയുടെ പടിഞ്ഞാറൻ തീരത്തിനടുത്ത് 2004 ഡിസംബർ 26-ന് 00:58:53 യു.ടി.സി. സമയത്ത് കടലിനടിയിൽ വച്ചുണ്ടായ മെഗാത്രസ്റ്റ് ഭൂകമ്പമാണ് 2004-ലെ ഇന്ത്യൻ മഹാസമുദ്രഭൂകമ്പം എന്നു വിളിക്കുന്നത്. ശാസ്ത്രലോകം ഈ ഭൂകമ്പത്തെ സുമാത്ര-ആൻഡമാൻ ഭൂമികുലുക്കം എന്നുവിളിക്കുന്നു. ഇതുമൂലമുണ്ടായ സുനാമിയ്ക്ക് 2004 ഇന്ത്യൻ മഹാസമുദ്ര സുനാമി, ദക്ഷിണേഷ്യൻ സുനാമി, ഇന്തോനേഷ്യൻ സുനാമി, ക്രിസ്മസ് സുനാമി, ബോക്സിംഗ് ദിന സുനാമി എന്നിങ്ങനെ പല പേരുകൾ നൽകപ്പെട്ടിട്ടുണ്ട്.


רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004)

רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (גם הצונאמי של 2004), שאירעו ב-26 בדצמבר 2004, הייתה רעידת האדמה השנייה בעוצמתה שנמדדה בעולם ואחת מהקטלניות ביותר בעת המודרנית. עוצמתה הגיעה לדרגה 9.1 בסולם מגניטודה לפי מומנט, והאנרגיה שלה שקולה לכ-10,000 פצצות אטום מהסוג שהוטל על הירושימה. רעידת האדמה התרחשה באוקיינוס ההודי בקרבת חופו הצפון מערבי של האי סומטרה שבאינדונזיה ועוררה גלי צונאמי אדירים. גלים אלו גבו, על פי ההערכות, את חייהם של מעל ל-280 אלף בני אדם, פצעו רבבות אחרים, וזרעו חורבן והרס בכפרים רבים ובערים רבות באזורים נרחבים לחופי האוקיינוס ההודי. למעלה ממיליון וחצי אנשים נותרו ללא קורת גג בעקבות האסון. יש הסבורים שמספר הנספים היה אף גדול מ-300 אלף.


Σεισμός και τσουνάμι του Ινδικού Ωκεανού (2004)

Ο σεισμός και το τσουνάμι του Ινδικού Ωκεανού του 2004 (επίσης γνωστός στην επιστημονική κοινότητα ως σεισμός Σουμάτρας-Ανταμάν ) έλαβε χώρα στις 07:58:53 τοπική ώρα () στις 26 Δεκεμβρίου, με επίκεντρο ανοικτά της δυτικής ακτής της βόρειας Σουμάτρας, Ινδονησία. Ήταν ένας υποθαλάσσιος σεισμός που σημείωσε μέγεθος 9,1-9,3 Mw , φτάνοντας σε ένταση Μερκάλι έως και IX (9, με μέγιστο στην κλίμακα το 12) σε ορισμένες περιοχές. Ο σεισμός προκλήθηκε από ρήξη κατά μήκος του ρήγματος μεταξύ της πλάκας της Βιρμανίας και της ινδικής πλάκας.


Cutremurul din Oceanul Indian din 2004 a fost un seism submarin cu o magnitudine de 9,0 grade pe scara Richter desfășurat în estul Oceanului Indian pe 26 decembrie 2004 (la 00:58 UTC, sau 07:58 ora locală). Cutremurul, care a avut epicentrul în mare, aproape de coasta nordică a insulei indoneziene Sumatra, a provocat o serie de valuri tsunami care au afectat regiunile costiere ale unui număr de opt țări asiatice și care au cauzat moartea a peste 120.000 de persoane. Acesta a fost al cincilea cel mai puternic cutremur din istoria modernă (de când sunt înregistrate cu ajutorul seismografelor).


Землетрясение в Индийском океане (2004)

Подводное землетрясение в Индийском океане, произошедшее 26 декабря 2004 года в 00:58:53 UTC (07:58:53 по местному времени), вызвало цунами, ставшее самым смертоносным в современной истории. Магнитуда землетрясения составила, по разным оценкам, от 9,1 до 9,3. Это землетрясение входит в тройку самых сильных землетрясений за всю историю наблюдения.


Intian valtameren maanjäristys oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Intian valtameressä 26. joulukuuta 2004. Järistys aiheutti valtavia hyökyaaltoja, tsunamin, jotka tuhosivat suuria alueita Kaakkois-Aasian rannikolla. Eniten kärsivät Indonesia (erityisesti Aceh), Sri Lanka, Intia ja Thaimaa. Kaiken kaikkiaan luonnonkatastrofin vaikutukset kohdistuivat 11 valtioon laajalla maantieteellisellä alueella.


Potres v Indijskem oceanu leta 2004 je bil zelo močan podvodni potres magnitude 9,0, ki je 26. decembra 2004 hudo prizadel države ob Indijskem oceanu.


Земетресение в Индийския океан (26 декември 2004)

Земетресението в Индийския океан е трус с магнитуд между 9 и 9,3 по скалата на Рихтер с епицентър близо до северозападния бряг на о-в Суматра, Индонезия, предизвикало разрушителни вълни цунами. Земетресението удря в 00:58:53 UTC (07:58:53 местно време) на 26 декември 2004 г. То е сред най-силните регистрирани земетресения изобщо.


২০০৪-এর ভারত মহাসাগরে ভূমিকম্প ও সুনামি

২০০৪ ভারত মহাসাগরে ভূমিকম্প ইন্দোনেশিয়ার সুমাত্রা উপকূলে ০০:৫৮:৫৩ ইউটিসি, ২৬ ডিসেম্বর ঘটে। ভূমিকম্পটি উপকেন্দ্রের সাথে ঘটে।এর প্রভাব পরিমাপ করা হয় ৯.১ থেকে ৯.৩ এর মাত্রায় যা IX এর সর্বোচ্চ মার্কেলি তীব্রতা ছিল।ভারতীয় প্লেট বার্মা প্লেট দ্বারা যখন বিভাজিত হয় তখন ভারতীয় মহাসাগরের সীমান্ত বর্তি বহির্দেশের সমভূমির মধ্য দিয়ে বিধ্বস্ত সুনামির একটি ধারাবাহিকতা সৃষ্টি করে যার ফলে সমুদ্রতলে মেগাথ্রাস্ট ভূমিকম্প ঘটে। এর ফলে ১৪টি দেশের ২,৩০,০০০ থেকে ২,৮০,০০০ জন মানুষ মারা যায় এবং উপকূলিয় অঞ্চল ঢেউয়ে প্লাবীত হয়। এটি লিপিবদ্ধ করা ইতিহাসে সবচেয়ে মারাত্মক প্রাকৃতিক বিপর্যয়ের মধ্যে একটি। ইন্দোনেশিয়াকে কঠিনভাবে ক্ষতিগ্রস্ত দেশ হিসেবে চিহ্নত করা হয়,এর পর শ্রীলঙ্কা, ভারত ও থাইল্যান্ড কে পর্যায় ক্রমে ধরা হয়।


Terremoto e maremoto dell'Oceano Indiano del 2004

Il maremoto dell'Oceano Indiano e della placca indo-asiatica del 26 dicembre 2004 è stato uno dei più catastrofici disastri naturali dell'epoca moderna e ha causato centinaia di migliaia di morti. Ha avuto la sua origine e il suo sviluppo nell'arco di poche ore in una vasta area della Terra: ha riguardato l'intero sud-est dell'Asia, giungendo a lambire le coste dell'Africa orientale, destando per questo, insieme all'ingente numero di vittime, notevole impressione tra i mezzi di comunicazione e in generale nell'opinione pubblica nel mondo.


2004 இந்தியப் பெருங்கடல் நிலநடுக்கமும் ஆழிப்பேரலையும்

2004 இந்தியப் பெருங்கடல் நிலநடுக்கம் டிசம்பர் 2004ல் சுமத்திரா தீவின் வடமேற்கு கடற்கரையிலிருந்து கிட்டத்தட்ட 150 கிமீ தூரத்தில் ஆழ்கடலில் நிகழ்ந்த நிலநடுக்கம் ஆகும். 9.3 புள்ளிகள் ரிக்டர் அளவில் வாய்ந்த நிலநடுக்கம் வரலாற்றில் நிலநடுக்கப் பதிவுக் கருவியில் ரிக்டர் அளவு எடுத்த நிலநடுக்கங்களில் இரண்டாம் மிக வலிமையான நிலநடுக்கம் ஆகும்.இந்த நிலநடுக்கம் காரணமாக எழுந்த ஆழிப்பேரலை தாய்லாந்து, இந்தோனேசியா, மலேசியா, இலங்கை, இந்தியா, மாலத்தீவுகள் ஆகிய நாடுகளைத் தாக்கியதில் 14 நாடுகளைச் சேர்ந்த 230,000 பேர் உயிரிழந்தனர்.இந்தியாவில் உயிரிழந்தோர் அதிகாரப்பூர்வ புள்ளிவிவரப்படி 6,400 பேர், தமிழகத்தில் மட்டும் 2,758 பேர், புதுவையில் 377 பேர். தென்னிந்தியாவின் மொத்த பொருளாதார இழப்பில் 50 விழுக்காட்டை(சுமார் ரூ.4,700 கோடி) அளவுக்கு, தமிழகம் சந்தித்தது .


2004년 인도양 지진해일

2004년 인도양 지진 해일은 2004년 12월 26일 모멘트 규모 9.1-9.3의 해저 지진으로 발생한 지진 해일을 말한다. 이로 인해 지구의 자전 주기가 2.68마이크로초 짧아졌다. 이때의 지진으로 발생한 표면파는 지구를 15회 돌았다고 한다. 이 지진 해일로 스리랑카, 몰디브, 인도, 태국, 말레이시아, 인도네시아, 싱가포르, 아프리카의 소말리아까지 큰 피해를 입었으며 전 세계에서 28만명 이상 사망했다.


Землетрус в Індійському океані (2004)

Землетрус в Індійському океані 2004 — потужний землетрус, оцінений у 9,0 балів за шкалою Ріхтера. Гіпоцентр був розташований у Індійському океані на глибині близько 20 кілометрів під дном океану приблизно за 200 кілометрів на захід від північного узбережжя Суматри, Індонезія, 26 грудня 2004 о 00:58:53 UTC (07:58:53 місцевого часу в Джакарті). Це найбільший землетрус із часу землетрусу 1964 року на Алясці, сила якого становила 9,2 бала за шкалою Ріхтера. За різними оцінками, внаслідок цунамі, висота якого місцями сягала 15 метрів, загинули 230—280 тис. осіб у 14 країнах.


زمین‌لرزه و سونامی ۲۰۰۴ اقیانوس هند

زلزلهٔ بزرگ اندونزی


2004年印度洋大地震以及其引發的印度洋海嘯（科學界稱蘇門答臘－安達曼地震，該海嘯常俗稱南亞大海嘯）發生於2004年12月26日於当地时间（亞齊）UTC+7在上午7點58分55秒，震央位於在印尼蘇門答臘島亞齊省西岸為160公里，震源深度为30公里，矩震級卻達到了為9.1-9.3。這場地震時間在上午8點06分或者8點08分震完之後引發了浪高高度為15公尺到30公尺的巨大海嘯。海嘯的主要受災區為印尼亞齊省、泰國镐立和普吉島渡假區、斯里蘭卡和印度泰米爾邦，因為正值聖誕連假，由於在泰國渡假區裡旅客的人數非常多。罹難人數和失蹤人數至少有30萬人。


Sismo e tsunami do Oceano Índico de 2004

O sismo e tsunami do Oceano Índico de 2004 foi um terremoto/sismo submarino que ocorreu às 00h58min53 UTC de 26 de dezembro de 2004, com epicentro na costa oeste de Sumatra, na Indonésia. O terremoto é conhecido pela comunidade científica como terremoto de Sumatra-Andaman.


L'anomenat Tsunami de l'Oceà Índic o Tsunami del Sud-est Asiàtic va ser un tsunami provocat per un terratrèmol submarí que s'originà a l'Oceà Índic, prop de l'illa de Simeulue, al nord-oest de l'illa de Sumatra (Indonèsia) el diumenge 26 de desembre de 2004, a les 00:58:53 UTC (01:58:53 hora catalana; 07:58:53 hora local).


Jordskjelvet og tsunamien i Indiahavet 2004


2004 Hint Okyanusu depremi ve tsunamisi, 26 Aralık 2004 günü saat 00:58:53 UTC'de meydana gelmiş, merkezi Endonezya'nın Sumatra adasının batı kıyısı açıklarında olan depremdir.


Động đất Ấn Độ Dương năm 2004, được biết đến trong cộng đồng khoa học như là Cơn địa chấn Sumatra-Andaman, là trận động đất mạnh 9.3 "M"w xảy ra dưới đáy biển Ấn Độ Dương lúc 00:58:53 UTC (07:58:53 giờ địa phương) ngày 26 tháng 12 năm 2004. Trận động đất kích hoạt một chuỗi các đợt sóng thần chết người lan tỏa khắp Ấn Độ Dương, những con sóng cao 30 m (100 ft) tàn phá các cộng đồng dân cư sinh sống ven biển ở Indonesia, Sri Lanka, Ấn Độ, Thái Lan, Myanmar và những nơi khác, cướp đi sinh mạng của 225.000 người thuộc 11 quốc gia. Cho đến nay, thiên tai này là một trong những thảm họa gây nhiều tử vong nhất trong lịch sử thế giới hiện đại. Các phương tiện truyền thông quốc tế và người dân châu Á gọi nó là "Sóng thần Á châu", trong khi tại Úc, New Zealand, Canada và Anh người ta gọi nó là "Sóng thần ngày lễ Từ thiện" ("Boxing Day") bởi vì nó xảy ra ngay vào ngày lễ này.


२००४ हिंदी महासागर भूकंप व त्सुनामी

इ.स. २००४ हिंदी महासागर भूकंप व त्सुनामी हा रविवार, २६ डिसेंबर इ.स. २००४ रोजी ००:५८:५३ यूटीसी वाजता (०६:२८:५३ वाजता भारतीय प्रमाणवेळेनुसार) एक समुद्राखालील भूकंप होता. रिश्टर स्केलवर Mw 9.1–9.3 इतक्या रिस्टर स्केल इतका मोजल्या गेलेल्या ह्या भूकंपाचे केंद्र इंडोनेशिया देशाच्या सुमात्रा बेटाच्या पश्चिमेकडे हिंदी महासागरामध्ये होते. भूकंपमापन यंत्रावर मोजला गेलेला आजवरचा हा जगामधील तिसऱ्या क्रमांकाचा मोठा भूकंप आहे. ह्या भूकंपानंतर उसळलेल्या त्सुनामीमुळे इंडोनेशिया, श्री लंका, भारत व थायलंडसह १४ देशांमधील २.३ लाख लोक मृत्युमुखी पडले. जगामधील सर्वात प्रलयंकारी नैसर्गिक संकटांमध्ये ह्या भूकंपाचा समावेश होतो.


Gempa bumi dan tsunami Lautan Hindi 2004

Gempa bumi Lautan Hindi 2004 berlaku pada jam 00:58:53 UTC pada 26 Disember dengan epipusat di pantai barat Sumatera, Indonesia. Kejutan itu mempunyai skala magnitud momen 9.1-9.3 dan intensiti Mercalli maksimum IX (Kekerasan). Gempa tujahan mega bawah laut ialah disebabkan apabila Plat India diturunkan oleh Plat Burma dan mencetuskan satu siri tsunami yang dahsyat di sepanjang pantai kebanyakan daratan yang bersempadan dengan Lautan Hindi, membunuh 230,000-280,000 orang di 14 buah negara, dan membanjiri masyarakat pantai dengan gelombang hingga 30 meter (100 kaki) tinggi. Ia adalah salah satu bencana alam paling dahsyat dalam sejarah yang direkodkan. Indonesia adalah negara paling sukar dilanda, diikuti oleh Sri Lanka, India, dan Thailand.


Séisme et tsunami de 2004 dans l'océan Indien

Le séisme du 26 décembre 2004 dans l'océan Indien est un tremblement de terre qui s'est produit au large de l'île indonésienne de Sumatra avec une magnitude de 9,1 à 9,3. L'épicentre se situe à la frontière des plaques tectoniques eurasienne et indo-australienne. Ce tremblement de terre a eu la troisième magnitude la plus puissante jamais enregistrée dans le monde. Il a soulevé jusqu'à de hauteur une bande de plancher océanique longue de .


Zemetrasenie v Indickom oceáne 26. decembra 2004

Zemetrasenie v Indickom oceáne alebo Sumatransko-andamanské zemetrasenie, ktoré sa udialo o 00:58:53 svetového času 26. decembra 2004, bolo podmorské tektonické zemetrasenie subdukčného pôvodu, ktorého epicentrum sa nachádzalo západne od Sumatry v Indonézii. Bolo jedným z najväčších zemetrasení za posledných 100 rokov. Zemetrasenie spôsobilo sériu ničivých cunami pozdĺž priľahlého pobrežia Indického oceánu, ktoré zasiahli 11 krajín, kde zahynulo viac než 225 000 ľudí. Prívalové vlny dosahovali výšku . Medzi najviac postihnuté krajiny patrila Indonézia, Srí Lanka, India a Thajsko.


Trzęsienie ziemi na Oceanie Indyjskim (2004)

Trzęsienie ziemi na Oceanie Indyjskim – podwodne trzęsienie ziemi o magnitudzie 9,1, którego hipocentrum znajdowało się ok. 30 km pod dnem Oceanu Indyjskiego w pobliżu zachodniego wybrzeża północnej Sumatry (3°31′64″N, 95°85′43″E) 250 km na południowy wschód od Banda Aceh. Główny wstrząs nastąpił 26 grudnia 2004 o godzinie 1:58:53 czasu warszawskiego (00:58:53 UTC, 7:58:53 czasu lokalnego w Dżakarcie i Bangkoku). Według sejsmologów było to trzecie pod względem siły trzęsienie ziemi od roku 1900, od kiedy to prowadzi się ciągłe obserwacje sejsmiczne. Trzęsienie ziemi wywołało fale tsunami, które najpierw dotarły do wybrzeży Indonezji, a w ciągu kolejnych kilku godzin uderzyły w wybrzeża kilku innych państw Azji Południowo-Wschodniej, a później także Afryki. Sięgające 15 m fale zniszczyły nadmorskie wsie i miasteczka, a także kąpieliska odwiedzane o tej porze roku przez zagranicznych turystów.


The 2004 Indian Ocean earthquake and tsunami (also known as the Boxing Day Tsunami and, by the scientific community, the Sumatra–Andaman earthquake) occurred at 07:58:53 in local time () on 26 December, with an epicentre off the west coast of northern Sumatra, Indonesia. It was an undersea megathrust earthquake that registered a magnitude of 9.1–9.3 , reaching a Mercalli intensity up to IX in certain areas. The earthquake was caused by a rupture along the fault between the Burma Plate and the Indian Plate.


El terremoto del océano Índico de 2004, conocido por la comunidad científica como el terremoto de Sumatra-Andamán, fue un potente terremoto submarino que ocurrió a las 00:58 UTC, (07:58 en el tiempo local de la región) del domingo 26 de diciembre de 2004 (21:58 hora costa del Pacífico Oeste del sábado 25 de diciembre de 2004), con epicentro en la costa de Banda Aceh (Indonesia).


Zemětřesení v Indickém oceánu v roce 2004 bylo podmořské zemětřesení, které v neděli 26. prosince 2004 (07:58:53 místního času) postihlo oblast západního pobřeží indonéského ostrova Sumatra, následované vlnou tsunami.


Jordskælvet i Det Indiske Ocean 2004 var et undersøisk jordskælv den 26. december 2004 klokken 00:58:53 UTC (klokken 01.58.50 dansk tid, klokken 7.58.50 lokal tid) med epicenter vest for øen Sumatra i Indonesien. Jordskælvet forårsagedes af subduktion og igangsatte en serie ødelæggende tsunamier langs med kysten af de fleste landstrækninger, der grænser til det Det Indiske ocean. Tsunamierne dræbte mere end 225.000 mennesker i 11 lande og oversvømmede kystområder med bølger på op til 30 meters højde. Jordskælvet er en af de naturkatastrofer, der har krævet flest menneskeliv nogensinde. Indonesien, Sri Lanka, Indien og Thailand blev hårdest ramt. Jordskælvets styrke var 9,3 på Richter-skalaen ("M"w) ifølge GEUS og 9,1 ifølge USGS.


2004 සුනාමිය


२००४ हिंद महासागर में भूकंप और सुनामी

2004 के हिंद महासागर के भूकंप और सुनामी (जिसे बॉक्सिंग डे सुनामी के रूप में भी जाना जाता है और वैज्ञानिक समुदाय द्वारा, सुमात्रा-अंडमान भूकंप) 26 को स्थानीय समय (UTC / 7) में 07:58:53 पर हुआ दिसंबर, उत्तरी सुमात्रा, इंडोनेशिया के पश्चिमी तट से एक उपरिकेंद्र के साथ। यह एक अस्थिर मेगाथ्रस भूकंप था जिसने 9.1–9.3 मेगावॉट की तीव्रता दर्ज की। भूकंप बर्मा प्लेट और भारतीय प्लेट के बीच खराबी के कारण हुआ था।


زلزال وتسونامي المحيط الهندي 2004

حدث زلزال وتسونامي المحيط الهندي لعام 2004 (المعروف أيضًا بتسونامي يوم الملاكمة، والمعروف في المجتمع العلمي بـزلزال سومطرة-أندامان) في الساعة 07:58:53 بالتوقيت المحلي (ت ع م+7) في 26 ديسمبر، وكان مركزه السطحي قبالة الساحل الغربي لشمال سومطرة في إندونيسيا. كان زلزال دفع هائل تحت سطح البحر سجلت قوته 9.1-9.3 على مقياس درجة العزم، ووصلت حتى تسع درجات على مقياس ميركالي المعدل في مناطق معينة. نتج الزلزال عن تصدع على طول الفالق بين صفيحة بورما والصفيحة الهندية.


แผ่นดินไหวและคลื่นสึนามิในมหาสมุทรอินเดีย พ.ศ. 2547

แผ่นดินไหวในมหาสมุทรอินเดีย พ.ศ. 2547 เป็นแผ่นดินไหวใต้ทะเล เกิดขึ้นเมื่อเวลา 07.58 น. ตามเวลาในประเทศไทย (00:58 UTC) เมื่อวันที่ 26 ธันวาคม พ.ศ. 2547 (ค.ศ. 2004) ศูนย์กลางอยู่ลึกลงไปในมหาสมุทรอินเดีย ใกล้ด้านตะวันตกของตอนเหนือเกาะสุมาตรา ประเทศอินโดนีเซีย แรงสั่นสะเทือนจากแผ่นดินไหว ทำให้เกิดความเสียหายบนเกาะสุมาตรา และยังรับรู้ได้ในภาคใต้ของประเทศไทย


Gempa bumi dan tsunami Samudra Hindia 2004

Gempa bumi Samudra Hindia 2004 terjadi pada pukul 08:58:53 WIB tanggal 26 Desember 2004 episentrumnya terletak di lepas pantai barat Sumatra, Indonesia. Guncangan gempa tersebut berskala 9,1–9,3 dalam skala kekuatan Momen dan IX ("Violent") dalam skala intensitas Mercalli. Gempa bumi megathrust bawah laut terjadi ketika Lempeng Hindia didorong ke bawah oleh Lempeng Burma dan memicu serangkaian tsunami mematikan di sepanjang pesisir daratan yang berbatasan dengan Samudra Hindia. Gelombang tsunami yang tingginya mencapai 30 m menewaskan 230.000 – 280.000 jiwa di 14 negara dan menenggelamkan sejumlah permukiman pesisir. Gempa dan tsunami ini merupakan salah satu bencana alam paling mematikan sepanjang sejarah. Indonesia adalah negara yang dampaknya paling parah selain Sri Lanka, India, dan Thailand.


Az 1980-as Eurovíziós Dalfesztivál volt a huszonötödik Eurovíziós Dalfesztivál, melynek a hollandiai Hága adott otthont. A helyszín a hágai Congresgebouw volt.


Het Eurovisiesongfestival 1980 was het vijfentwintigste Eurovisiesongfestival en vond plaats op 19 april 1980 in Den Haag. Israël, de winnaar van het voorgaand jaar, zou het festival organiseren, maar trok zich terug, omdat de dag van de finale plaatsvond op een nationale rouwdag in Israël. Na loting werd de organisatie aan Nederland overgedragen.


Песма Евровизије 1980.

Песма Евровизије 1980. било је 25. по реду такмичење за најбољу Песму Евровизије и одржано је 19. априла 1980. у Congresgebouw хали у Хагу у Холандији. Био је то четврти пут да је Холандија домаћин такмичења. Израел је одбио да организује такмичење другу годину заредом због недостатка финансија, али касније је Израел и одустао од такмичења због празника који се поклапао на дан такмичења. Након што су и емитери из Шпаније и Уједињеног Краљевства одбили домаћинство, холандска телевизија је преузела организацију. Водитељ такмичења је била Марлоус Флуитсма. Ирска је остварила своју другу победу освојивши 143 поена.


ユーロビジョン・ソング・コンテスト1980

第25回ユーロビジョン・ソング・コンテスト(蘭語表記:Eurovisiesongfestival 1980）は、1980年4月19日(土曜日)、オランダ・デン・ハーグのコンセルトヘボウ(現.)にてに開催された。プレゼンターの女優は、オランダ語しか使用しなかった。製作：NOSオランダ放送協会、放送時間：2時間18分。


Eurovision Song Contest 1980, avgjordes den 19 april 1980 från NOS Nederlands Congresgebouw i Haag, Nederländerna trots att Israel hade vunnit året innan. Landet avstod från att arrangera av ekonomiska skäl och Spanien och Frankrike som kom två och trea avböjde också de. Nederländerna erbjöd sig därpå att arrangera festivalen, och så blev det, med Marlous Fluitsma som programledare.


Der 25. Eurovision Song Contest fand am 19. April 1980 in Den Haag statt, nachdem sich die IBA des Vorjahressiegers Israel aus finanziellen Gründen außerstande gesehen hatte, die Veranstaltung zum zweiten Mal hintereinander auszurichten. Da die einspringende niederländische NOS den Austragungstermin auf den 19. April festlegte, der 1980 mit dem israelischen Gedenktag Jom haZikaron zusammenfiel, verzichtete Israel auch auf die Teilnahme. Dies war das bislang letzte Jahr, in dem das Land des Vorjahressiegers nicht Gastgeberland war.


Конкурс песні Еўрабачанне 1980

Конкурс песні Еўрабачанне 1980 — 25-ы конкурс песні Еўрабачанне. Прайшоў 19 красавіка 1980 года ў Гаазе.


אירוויזיון 1980

תחרות האירוויזיון של שנת 1980 נערכה בהאג, הולנד ב-19 באפריל 1980.


Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1980

Ο Διαγωνισμός Τραγουδιού Eurovision 1980 ήταν ο 25ος Διαγωνισμός Τραγουδιού της Eurovision και διεξήχθη στη Χάγη στις 19 Απριλίου του 1980. Η παρουσιάστρια ήταν η Μάρλους Φλούιτσμα, αν και κάθε τραγούδι παρουσιάστηκε από έναν παρουσιαστή από το εκάστοτε συμμετέχον έθνος. Σε ορισμένες περιπτώσεις, αυτό ήταν το ίδιο άτομο που παρείχε τα σχόλια. Τον διαγωνισμό κέρδισε ο Τζόνι Λόγκαν εκπροσωπόντας την Ιρλανδία, με το τραγούδι "What's Another Year".


Eurovision 1980 a fost a douăzeci și cincea ediție a concursului muzical Eurovision.


Евровидение-1980

Конкурс песни Евровидение 1980 — 25-й конкурс песни «Евровидение». Он прошёл 19 апреля 1980 года в городе Гаага (Нидерланды), в местном Дворце конгрессов, несмотря на победу Израиля годом ранее. Нидерландский вещатель согласился принять конкурс после того, как Израиль заявил, что не сможет провести Евровидение второй год подряд.


Eurovision laulukilpailu 1980 järjestettiin 19. huhtikuuta 1980 Haagissa Alankomaissa.


Il venticinquesimo Gran Premio Eurovisione della Canzone si tenne a L'Aia (Paesi Bassi) il 19 aprile 1980.


Пісенний конкурс Євробачення 1980

Пісенний конкурс Євробачення 1980 став 25-м конкурсом пісні Євробачення. Він пройшов 19 квітня 1980 року в у місті Гаага, Нідерланди. Перемігши в конкурсі 1978 і прийнявши в себе конкурс 1979 року, Ізраїль відмовився приймати конкурс 1980, і на його місце заступили Нідерланди.


مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۸۰

مسابقه آواز یوروویژن ۱۹۸۰ ۲۵مین دوره از مسابقات آواز یوروویژن بود که در Congresgebouw، لاهه، هلند برگزار شد. برنده آن کشور جزیره ایرلند بود.


1980年歐洲歌唱大賽是第25屆歐洲歌唱大賽，於1980年4月19日在海牙舉行。主持人是，儘管每首歌都是由參加國的主持人介紹的。在某些情況下，提供評論的是同一個人。比賽由代表愛爾蘭的強尼·羅根演唱了一首名為《又是怎樣的一年》 "What's Another Year"的歌曲獲勝。


O Festival Eurovisão da Canção 1980 (em inglês: "Eurovision Song Contest 1980", em francês: "Concours Eurovision de la chanson 1980" e em holandês: "Eurovisiesongfestival 1980") foi o 25º Festival Eurovisão da Canção e realizou-se em 19 de abril de 1980 em Haia. A apresentadora do festival foi Marlous Fluitsma, que foi ganho por Johnny Logan com a canção, What's Another Year, uma balada romântica, que recebeu o troféu do grande prémio de Marcel Bezençon, fundador do concurso.


El XXV Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 19 d'abril de 1980 en La Haia, Països Baixos. La presentadora va ser Marlous Fluitsma, i la victòria va ser per al representant d'Irlanda, Johnny Logan amb la cançó "What's Another Year?".


Eurovision Song Contest 1980 var den 25. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Israel skulle ha arrangert finalen, men den israelske kringkasteren sa fra seg oppgaven av økonomiske årsaker. I stedet tok Nederland på seg arrangørjobben og la finalen til Nederlands Congresgebouw i Haag lørdag 19. april 1980. Programleder var Marlous Fluitsma. 19 land stilte start, og blant annet deltok Marokko for første og hittil eneste gang. Vinneren ble Irland og «What's Another Year», sunget av Johnny Logan. Dette var Irlands andre seier i konkurransen. «What's Another Year» ble en stor kommersiell suksess over hele Europa, og den toppet singellistene i elleve land – inkludert Norge, der sangen toppet VG-lista i åtte uker på rad. Norge ble representert av Sverre Kjelsberg og Mattis Hætta som sang «Sámiid ædnan». Det norske bidraget ble nummer 16 av 19, men låten har siden blitt en del av den nasjonale hukommelsen i Norge.


1980 Eurovision Şarkı Yarışması, 25. Eurovision Şarkı Yarışması'dır. Yarışma 1979 yarışmasını kazanan İsrail'in yapması gerekirken iki yıl üst üste ev sahipliği yapmanın vereceği mali yükü kaldıramayacağı gerekçesiyle bu hakkından vazgeçmiştir. Böylece 19 Nisan 1980 tarihinde Hollanda'nın Lahey kentinde bulunan Nederlands Congresgebouw'da yapılmıştır. Yarışmanın sunuculuğunu Marlous Fluitsma yapmıştır.


Le Concours Eurovision de la chanson 1980 fut la vingt-cinquième édition du concours. Il se déroula le samedi 19 avril 1980, à La Haye, aux Pays-Bas. Il fut remporté par l'Irlande, avec la chanson "", interprétée par Johnny Logan. L’Allemagne termina deuxième et le Royaume-Uni, troisième.


25. Konkurs Piosenki Eurowizji odbył się 19 kwietnia 1980 roku w Holenderskim Centrum Kongresowym NCC w Hadze, został zorganizowany przez holenderskiego nadawcę publicznego NOS. Prowadzącą koncert finałowy była Marlous Fluitsma, którą za kulisami wspierał Hans van Willigenburg.


The Eurovision Song Contest 1980 was the 25th Eurovision Song Contest and was held on 19 April 1980 in The Hague. The presenter was Marlous Fluitsma, although each song was introduced by a presenter from the participating nation. In some cases, this was the same person providing the commentary. The contest was won by Johnny Logan, representing Ireland with a song called "What's Another Year".


Festival de la Canción de Eurovisión 1980

El XXV Festival de la Canción de Eurovisión tuvo lugar el 19 de abril de 1980 en La Haya, Países Bajos, siendo la presentadora Marlous Fluitsma.


Eurovision Song Contest 1980 blev holdt i Den Haag, Holland. Israel magtede ikke at gentage værtsrollen og desuden blev det holdt på en national helligdag. BBC i Storbritannien blev spurgt om de ville overtage det, men de var ikke interesserede. Det var de til gengæld hos NOS i Holland.


Kontes Lagu Eurovision 1980 adalah Kontes Lagu Eurovision ke-25 dan diadakan pada 19 April 1980 di Den Haag. Presenternya adalah Marlous Fluitsma, meskipun setiap lagu diperkenalkan oleh seorang presenter dari negara yang berpartisipasi. Dalam beberapa kasus, ini adalah orang yang sama yang menyediakan komenter. Kontes tersebut dimenangkan oleh Johnny Logan, perwakilan Irlandia dengan lagu berjudul "What's Another Year".


Az 1934-es labdarúgó-világbajnokság a futball történetének második világbajnoksága volt, melyet 1934. május 27 és június 10. között rendeztek meg. A torna rendezési jogát Benito Mussolini Olaszországa kapta meg.


Het FIFA wereldkampioenschap voetbal 1934 was de tweede editie van het internationale voetbaltoernooi tussen de nationale mannenteams van landen die aangesloten zijn bij de FIFA. Italië trad dat jaar op als gastheer van de eindronde, zoals twee jaar eerder, op 8 oktober 1932, was besloten. Het toernooi duurde twee weken, van zondag 27 mei tot en met zondag 10 juni. De loting voor de WK-eindronde werd verricht op donderdag 3 mei 1934 in Rome.


Светско првенство у фудбалу 1934.

Светско првенство у фудбалу 1934. године је друго овакво такмичење, које се одржало од 27. маја до 10. јуна у Италији. Одлуку о одржавању светскога првенства у Италији донела је ФИФА у октобру 1932. године. Први пут је првенство одржано у Европи.


1934 FIFAワールドカップ（）は、1934年5月27日から6月10日にかけて、イタリアで開催された2回目のFIFAワールドカップである。


Världsmästerskapet i fotboll 1934 spelades i Italien. För första gången deltog 16 lag, men flera lag ville vara med. Därmed fick man för första gången tillämpa kvalspel.


Die Endrunde der Fußball-Weltmeisterschaft 1934 ("ital.: Campionato Mondiale Di Calcio") war die zweite Ausspielung des bedeutendsten Turniers für Fußball-Nationalmannschaften und fand vom 27. Mai bis zum 10. Juni 1934 in Italien und damit erstmals in Europa statt. Das Turnier erhielt einen schalen Beigeschmack, da der italienische Diktator Benito Mussolini die WM propagandistisch als Werbung für den Faschismus nutzte, ähnlich wie Hitler die Olympischen Sommerspiele 1936, und der Sieg Italiens von Bestechungsvorwürfen überschattet war.


Чэмпіянат свету па футболе 1934

II чэмпіянат свету па футболе (27 мая — 10 чэрвеня 1934, Італія). Чэмпіён — зборная каманда Італіі.


מונדיאל 1934

מונדיאל 1934 נערך באיטליה מ-27 במאי ועד ה-10 ביוני 1934. נבחרת גברה במשחק הגמר של הטורניר על נבחרת בתוצאה 2–1, ובכך הפכה לנבחרת האירופית הראשונה שזוכה בגביע העולם, ולאלופת העולם השנייה בהיסטוריה.


Παγκόσμιο Κύπελλο Ποδοσφαίρου 1934

Το παγκόσμιο κύπελλο του 1934 έγινε στην Ιταλία. Πρωταθλήτρια αναδείχθηκε η Ιταλία νικώντας στον τελικό την Τσεχοσλοβακία στην παράταση με σκορ 2-1. Στο παγκόσμιο κύπελλο του 1934 πραγματοποιήθηκε για πρώτη φορά προκριματική φάση με παρουσία 32 ομάδων. Στα τελικά της διοργάνωσης συμμετείχαν 16 ομάδες, οι περισσότερες από την Ευρώπη. Δεν συμμετείχε η κάτοχος του τροπαίου Ουρουγουάη, διαμαρτυρόμενη για την άρνηση πολλών ευρωπαϊκών ομάδων να ταξιδέψουν στη νότια Αμερική και να συμμετάσχουν στο προηγούμενο παγκόσμιο κύπελλο, το οποίο φιλοξενούσε στη χώρα της.


Campionatul Mondial FIFA 1934 a fost cea de-a doua ediție a Campionatului Mondial FIFA, campionatul mondial pentru echipe naționale de fotbal masculin. Turneul a avut loc în Italia de pe 27 mai până pe 10 iunie 1934.


Чемпионат мира по футболу 1934

Чемпионат мира по футболу 1934 — второй в истории чемпионат мира, который проходил в Италии с 27 мая по 10 июня. Чемпионами стали хозяева — итальянцы.


Vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Italiassa. Ne olivat historian toiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut. Halukkaiden osallistujamaiden määrä oli kasvanut 32:een, joten ensimmäistä kertaa oli järjestettävä myös karsinnat. Karsinnoista lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Hallitseva mestari Uruguay ei osallistunut Italiassa pidettävään MM-turnaukseen protestiksi eurooppalaisten joukkueiden poissaololle vuoden 1930 kisoista.


Svetovno prvenstvo v nogometu 1934 je gostila Italija med 27. majem in 7. junijem 1934. Na njem je sodelovalo 16 reprezentanc, ki so odigrale 17 tekem. Svetovni prvak je postala Italija, ki je v finalu po podaljških z 2:1 premagala Češkoslovaško.


Световно първенство по футбол 1934

Световното първенство по футбол през 1934 година се провежда в Италия в периода от 27 май до 10 юни. Това е второто световно първенство по футбол и участие в него взимат 32 отбора като 16 от тях стигат до финалния кръг. Световен шампион става домакинът Италия, след победа над Чехословакия с 2:1.


১৯৩৪ ফিফা বিশ্বকাপ

১৯৩৪ ফিফা বিশ্বকাপ (ইংরেজি: 1934 FIFA World Cup) ইতালিতে অনুষ্ঠিত ফিফা বিশ্বকাপ ফুটবলের ২য় আসর যা ১৯৩৪ সালের ২৭ মে তৈকে ১০ জুন তারিখ পর্যন্ত প্রতিযোগিতা আকারে অনুষ্ঠিত হয়েছিল। চূড়ান্ত খেলায় চেকোস্লোভাকিয়াকে ২-১ গোলের ব্যবধানে পরাভূত করে ইতালি প্রথমবারের মতো বিশ্বকাপ বিজয়ী হয়।


Il campionato mondiale di calcio 1934 o Coppa del Mondo Jules Rimet 1934 (in inglese: 1934 World Cup Jules Rimet), noto anche come Italia 1934, fu la seconda edizione del torneo organizzato dalla FIFA per rappresentative maschili.


1934년 FIFA 월드컵(, )은 제2회 FIFA 월드컵으로 이탈리아에서 5월 27일부터 6월 10일까지 열렸다. 대회 역사상 처음으로 지역 예선을 거쳐 총 16개국이 월드컵 본선에 오르게 된다. 대회 방식은 전 경기 토너먼트로 진행되었으며 개최국 이탈리아가 우승을 체코슬로바키아가 준우승을 차지했으며 3, 4위전을 통해 독일이 3위를 차지했다. 이번 대회는 이탈리아의 독재자 베니토 무솔리니의 영향으로 편파 판정으로 얼룩진 월드컵 역사상 최악의 대회라는 비판을 받았지만, 지역 예선, 연장전, 3,4위전 등 향후 월드컵의 근간이 되는 틀을 마련한 대회였다는 점에서 의의를 가진다.


Чемпіонат світу з футболу 1934

Чемпіонат світу з футболу 1934 року — другий чемпіонат світу серед чоловічих збірних команд з футболу, що проходив з 27 травня по 10 червня 1934 року в Італії.


جام جهانی فوتبال ۱۹۳۴

جام جهانی ۱۹۳۴ دومین دوره مسابقات قهرمانی جهان تیمهای ملی فوتبال مردان بود. این رویداد از ۲۷ می تا ۱۰ ژوئن ۱۹۳۴ (۶ تا ۲۰خرداد ۱۳۱۳ شمسی) در ایتالیا برگزار شد.این رقابت‌ها، اولین دوره‌ای بود که تیم‌ها برای شرکت در آن باید در رقابت‌های انتخابی شرکت می‌کردند. ۳۲ کشور به این رقابت وارد شدند و بعد از مسابقات انتخابی، ۱۶ تیم به مرحله پایانی راه یافتند. اروگوئه قهرمان دوره قبل مسابقات بخاطر اینکه در رقابتهای ۱۹۳۰ تنها چهار تیم اروپایی دعوت آن را پذیرفته بودند از شرکت در این دوره سر باز زد. ایتالیا در بازی پایانی با پیروزی ۲–۱ بر چکسلواکی بدل به دومین قهرمان جام جهانی و اولین تیم اروپایی برنده این جام شد. جام جهانی ۱۹۳۴، همچون المپیک برلین در دو سال بعد، نمونه تمام‌عیار استفاده آشکار سیاسی از یک رویداد ورزشی بود. بنیتو موسولینی مشتاق بود که از این جام بعنوان ابزاری برای تبلیغ فاشیسم استفاده کند، و اتهامات رشوه‌دهی، فساد و دخالت موسولینی در مسابقه‌های تیم ملی ایتالیا مطرح بود. توپ مسابقات فدرال۱۰۲ نام داشت و در ایتالیا ساخته شده بود.


1934年國際足協世界盃

1934年國際足協世界盃，于1934年5月27日至6月10日在意大利举行。本次比赛首次采用预选赛来决定决赛阶段参赛队伍。本届比赛的参赛国家比首届增加了一倍多，其中有 10 支球队来自欧洲以外的国家。最终意大利在决赛中 2–1 战胜了捷克斯洛伐克，成为了欧洲的首个世界杯冠军。


A Copa do Mundo FIFA de 1934 foi a segunda Copa do Mundo FIFA, o campeonato mundial entre seleções masculinas de futebol. Teve lugar na Itália de 27 de maio a 10 de junho.


La Copa del Món de Futbol 1934 va ser la segona edició de la Copa del Món de Futbol i va tenir lloc a Itàlia l'any 1934. La competició es disputà entre el 23 de maig i el 10 de juny de 1934 i Itàlia en fou campiona en derrotar Txecoslovàquia a la final per 2 a 1. El torneig fou utilitzat per Benito Mussolini com a propaganda feixista.


VM i fotball 1934 ble arrangert i Italia. For første gang måtte landene kvalifisere seg for å delta i sluttspillet. Antallet deltakernasjoner var doblet fra forrige gang, men bare 10 av de 32 nasjonene kom utenfra Europa. ble verdensmestre på hjemmebane etter å ha slått 2-1 i finalen.


1934 FIFA Dünya Kupası, İtalya'da düzenlenen 2., Avrupa Kıtası'ndaki ilk Dünya Kupasıdır. Ev sahibi olarak İtalya, Ekim 1932'den FIFA tarafından diğer aday İsveç'in önünde seçilmiştir. Ayrıca 1934 FIFA Dünya Kupası, 32 ülkeden katılım başvurusu alması sebebiyle, katılımcı ülkelerin eleme maçları yaparak katılabildikleri ilk turnuva olmuştur. Son şampiyon Uruguay, Avrupa ülkelerinin bir önceki Dünya Kupası'na katılmadıklarını gerekçe göstererek bu turnuvaya katılmayı reddetti. Mesafenin çok fazla olması da birçok Güney Amerika ülkesinin İtalya'ya gidememesine yol açtı. Onun dışında İngiltere, İskoçya, Kuzey İrlanda ve Galler bu turnuva elemelere katılmadılar.


Giải bóng đá vô địch thế giới 1934 (tên chính thức là 1934 Football World Cup - Italy / "Campionato Mondiale di Calcio") là giải bóng đá vô địch thế giới lần thứ hai và đã được tổ chức từ 27 tháng 5 đến 10 tháng 6 năm 1934 tại Ý. Đây là lần đầu tiên giải bóng đá vô địch thế giới được tổ chức tại châu Âu.


१९३४ फिफा विश्वचषक

१९३४ फिफा विश्वचषक ही फिफाच्या विश्वचषक ह्या फुटबॉल स्पर्धेची दुसरी आवृत्ती इटली देशामध्ये २७ मे ते १० जून १९३४ दरम्यान खेळवण्यात आली. जगातील ३२ देशांच्या राष्ट्रीय फुटबॉल संघांनी ह्या स्पर्धेच्या पात्रता फेरीत भाग घेतला ज्यांपैकी १६ संघांची अंतिम स्पर्धेसाठी निवड करण्यात आली.


Die 2de FIFA Sokker-Wêreldbekertoernooi (Italiaans: "Campionato Mondiale di Calcio – Italia '34"; Engels: "FIFA World Cup") is vanaf 27 Mei tot 10 Junie 1934 in Italië aangebied. Dit was die eerste Sokker-Wêreldbekertoernooi wat in Europa en Italië aangebied is. Die Koninkryk Italië onder Benito Mussolini se fascistiese bewind het dié toernooi as 'n geleentheid misbruik om sy ideologie en propaganda vir sy beleid oor die hele wêreld uit te saai. Verder is die gasheer se regering van inmenging en korrupsie beskuldig.


Piala Dunia FIFA 1934 adalah Piala Dunia FIFA kedua yang dilangsungkan di Itali dari 27 Mei hingga 10 Jun. Itali dipilih sebagai tuan rumah oleh FIFA pada bulan Oktober 1932. Ini adalah Piala Dunia pertama di mana pasukan finalis harus melalui pusingan kelayakan untuk bermain di peringkat akhir. Sebanyak 32 negara mengikuti kelayakan, dan setelah kelayakan, 16 pasukan berhak maju ke pusingan akhir. Itali menjadi juara pertama setelah mengalahkan Czechoslovakia di perlawanan akhir dengan keputusan 2 – 1.


La Coupe du monde de football 1934, en italien : "Campionato mondiale di calcio (Championnat du monde de football)," réunit seize équipes qualifiées pour sa phase finale en Italie du au . C'est la deuxième édition de la Coupe du monde de football association organisée par la FIFA, après celle de 1930 en Uruguay. Pour l'occasion, huit stades ont été construits ou rénovés. Le plus grand d'entre eux est le stade Mussolini de Turin qui peut accueillir 70 000 spectateurs. Le régime du "Duce" profitera d'ailleurs de l'occasion pour faire de cette compétition un formidable outil de propagande, à l'instar des Jeux olympiques de Berlin organisés en 1936 par l'Allemagne nazie.


Majstrovstvá sveta vo futbale 1934, boli druhé majstrovstvá sveta a konali sa v Taliansku od 27. mája do 10. júna. FIFA vybrala ako hostiteľa Taliansko v októbri 1932. Boli to prvé majstrovstvá sveta do ktorých sa museli mužstvá kvalifikovať. 32 národných tímov vstúpilo do kvalifikácie, a z nich 16 postúpilo na záverečný turnaj do Talianska.


II Mistrzostwa Świata w Piłce Nożnej odbyły się w dniach od 27 maja do 10 czerwca 1934 roku (częściowo wskutek udanych zabiegów Benito Mussoliniego) we Włoszech. O organizację turnieju finałowego starała się również Szwecja. Międzynarodowa Federacja Piłki Nożnej podjęła decyzję o wyborze gospodarza na kongresie w październiku 1932 roku w Sztokholmie. Były to pierwsze mistrzostwa, do których drużyny musiały się kwalifikować. Na kongresie ustalono pięć punktów uściślających zasady wyłaniania uczestników mistrzostw:


The 1934 FIFA World Cup was the second edition of the FIFA World Cup, the quadrennial international football championship for senior men's national teams. It took place in Italy from 27 May to 10 June 1934.


La Copa Mundial de la FIFA Italia 1934 fue la segunda edición del Campeonato Mundial de Fútbol masculino organizado por la FIFA. Tuvo lugar en Italia entre el 27 de mayo y el 10 de junio de 1934. Después del éxito de la edición de 1930 en Uruguay, esta fue la primera vez que el campeonato se celebraba en un país de Europa.


Mistrovství světa ve fotbale 1934 bylo druhým mistrovstvím světa v dějinách fotbalu. Pořadatelskou zemí byla 9. října 1932 na kongresu FIFA ve Stockholmu zvolena Itálie. Bylo to první mistrovství světa, na které se týmy (včetně domácího mužstva) musely kvalifikovat. Závěrečného turnaje se zúčastnilo 16 celků. Turnaj se konal od 27. května do 10. června 1934, kdy bylo odehráno finále mezi mužstvy Itálie a Československa. Po rozhodčím Ivanem Eklindem proitalsky vedeném finálovém utkání nakonec vyhráli Italové v prodloužení 2 : 1 a získali svůj první titul mistrů světa. Na bronzové příčce se umístila reprezentace Německa poté, co porazila v boji o třetí místo Rakousko 3 : 2. Celkem padlo na turnaji 70 branek, což je v průměru 4,1 branky na zápas. Nejlepším střelcem mistrovství se stal s pěti brankami československý reprezentant Oldřich Nejedlý, jemuž se jako jedinému na tomto šampionátu podařilo v utkání s Německem vsítit hattrick, který však byl oficiálně uznán FIFA až po 72 letech.


VM i fodbold 1934 var det andet VM i fodbold og blev afholdt i Mussolinis Italien. FIFA tildelte Italien værtsskabet ved et møde i Zürich i september 1932, idet Italien var den eneste ansøger. Værtslandet Italien blev den anden verdensmester gennem tiden ved at slå Tjekkoslovakiet 2-1 i finalen.


كأس العالم 1934

في بطولة كأس العالم لكرة القدم 1934 أُختيرت إيطاليا لاستضافة البطولة، بعدما رشحها الإتحاد الدولي لكرة القدم إثر انعقاد مؤتمر برلين في أكتوبر 1932. بعدما اجتمعت اللجنة التنفيذية التابعة للاتحاد الدولي لكرة القدم ثمان مرات. ومن ثم تم اختيار إيطاليا لاستضافة البطولة في الاجتماع الذي أقيم في ستوكهولم عاصمة السويد في 9 أكتوبر 1932. تم تفضيل الطلب الإيطالي على حساب الطلب السويدي حيث أن الحكومة الإيطالية قررت تخصيص 3.5 مليون ليرة إيطالية ميزانية مخصصة للبطولة.


ฟุตบอลโลก 1934

ฟุตบอลโลก 1934 () เป็นการแข่งขันฟุตบอลโลกครั้งที่ 2 ที่ประเทศอิตาลีที่จัดขึ้นระหว่างวันที่ 27 พฤษภาคมถึง 10 มิถุนายน ค.ศ. 1934 อิตาลีได้รับเลือกเป็นประเทศเจ้าภาพจากฟีฟ่าในการประชุมที่สต็อกโฮล์มเมื่อเดือนตุลาคม ค.ศ. 1930 เป็นฟุตบอลโลกครั้งแรกที่มีการแข่งขันในรอบคัดเลือก มีทีมชาติที่เข้าแข่ง 32 ทีมและคัดเหลือ 16 ทีมในรอบสุดท้าย อิตาลีเป็นแชมป์การแข่งขันครั้งนี้โดยชนะเชโกสโลวาเกียในรอบชิงชนะเลิศ 2-1


Piala Dunia FIFA 1934 adalah Piala Dunia FIFA kedua yang dilangsungkan di Italia dari 27 Mei hingga 10 Juni. Italia dipilih sebagai tuan rumah oleh FIFA pada bulan Oktober 1932. Italia menjadi juara setelah mengalahkan Cekoslowakia di final dengan skor 2–1.


A rossbachi csata a hétéves háború egyik csatája volt, melyben a kétszeres létszámfölényben lévő francia–birodalmi hadsereget minimális veszteséggel szétverték II. Frigyes porosz király csapatai. A 18. századi csaták történetében ritka az ilyen nagy, 20:1-es veszteségarány, mely tovább növelte a porosz diadal értékét. A csata eredménye jelentősen hozzájárult ahhoz, hogy Poroszország túlélte a háború további éveit.


De Slag bij Roßbach op 5 november 1757 vond plaats tijdens de Zevenjarige oorlog (1756 - 1763), bij het plaatsje Roßbach, dat toen bij Saksen hoorde.


Битка код Росбаха

Битка код Росбаха била је пруска победа у седмогодишњем рату (1756-1763). Розбах је село код Мерзебурга у Немачкој, где је пруски краљ Фридрих Велики 6. новембра 1757. потукао удружену француску и аустријску војску.


ロスバッハの戦い（Schlacht von Roßbach）は、1757年11月5日に行われた七年戦争における会戦である。フリードリヒ大王指揮のプロイセン軍約22,000が、ヨーゼフ・フォン・ザクセン＝ヒルトブルクハウゼン及びスービーズ公シャルル・ド・ロアンが指揮する約55,000のオーストリア（ハプスブルク君主国）・ザクセン・フランス連合軍に勝利した。ひと月後に発生するロイテンの戦いとあわせて軍事史上注目される戦いである。


In der Schlacht bei Roßbach in der Nähe von Reichardtswerben im Kurfürstentum Sachsen (heute Sachsen-Anhalt) am 5. November 1757 besiegte der preußische König Friedrich der Große die französische Armee unter dem Fürsten von Soubise (1715–1787) und die mit ihnen koalierende Reichsexekutionsarmee unter dem Kommando des Reichsgeneralfeldmarschalls Prinz von Sachsen-Hildburghausen. Die Schlacht markiert einen der Wendepunkte im Siebenjährigen Krieg: Seither beschränkte sich die Konfrontation mit Frankreich auf die westdeutschen Gebiete, erst 50 Jahre später unter Napoleon sollten französische Truppen wieder so weit nach Deutschland vordringen.


Rossbachin taistelu käytiin 5. marraskuuta 1757 Preussin sekä Ranskan ja sen saksalaisten liittolaisten välillä. Se oli osa seitsenvuotista sotaa. Taistelussa Preussin kuningas Fredrik II Suuri löi täydellisesti Ranskan ja sen liittolaisten armeijan.


Битка при Росбах

Битката при Росбах ("Rossbach") се състои на 5 ноември 1757 г. в Саксония и има решително значение за развоя на Седемгодишната война. Тя противопоставя армиите на Франция и страни от Свещената римска империя (от една страна) и на Прусия – от друга. Въпреки че разполага с далеч по-малко войници, пруският крал Фридрих ІІ умело използва особеностите на релефа и грешките на противниците си, за да постигне една от най-бляскавите си победи.


Nella battaglia di Roßbach (località nel comune sassone di Braunsbedra, oggi in Sassonia-Anhalt) del 5 novembre 1757 il re di Prussia Federico il Grande sconfisse le truppe franco-austriache al comando del principe di Soubise (1715 – 1787), coadiuvato dal comandante delle truppe della coalizzata Austria, feldmaresciallo Giuseppe Federico di Sassonia-Hildburghausen. La battaglia segnò il punto di svolta nella Guerra dei sette anni: da allora il confronto militare con la Francia sarebbe rimasto confinato alle terre della Germania occidentale. Solo 50 anni più tardi, con Napoleone Bonaparte, le truppe francesi si inoltreranno nuovamente così in profondità nel territorio tedesco.


로스바흐 전투는 1757년 11월 5일 작센 선제후령(Electorate of Saxony)에 있는 로스바흐(Roßbach) 근교에서 벌어진 7년 전쟁(1756 - 1763)의 전투 중 하나이다.


نبرد رزباخ ()، نبردی است در سال ۱۷۵۷ بین نیروهای متحد فرانسه و امپراتوری مقدس روم در برابر پروس که در منطقه رزباخ واقع در قلمرو ساکسونی به وقوع پیوست. سرانجام این جنگ با پیروزی پروسی‌ها به اتمام رسید.


羅斯巴赫會戰（Battle of Rossbach），是七年戰爭中普魯士與法國神聖羅馬帝國聯軍在1757年11月5日的戰役。以普軍大勝作結。此戰被譽為是腓特烈大帝最輝煌的戰績，18世紀歐洲經典戰役之一。


La batalla de Rossbach (5 de novembre de 1757) es va lliurar durant la Guerra dels Set Anys (1756-1763) prop del poble de Rossbach, per aquell temps pertanyent a la Saxònia prussiana. L'artilleria prussiana va obrir foc al voltant de les 15.15 hores, i la cavalleria de Frederic Guillem von Seydlitz va aparèixer poc després i va carregar contra la cavalleria austríaca i alemanya que es trobava encara en columna. La lluita va ser dura però els prussians van sortir vencedors i la cavalleria aliada es va dispersar.


Slaget ved Rossbach ble utkjempet den 5. november 1757 under Syvårskrigen nær landsbyen Roßbach i Kurfyrstedømmet Sachsen.


Trận Roßbach là trận đánh diễn ra vào ngày 5 tháng 11 năm 1757 gần làng Roßbach (vùng tây Sachsen) trong cuộc Chiến tranh Bảy năm, giữa quân đội Phổ do Friedrich Đại đế thống lĩnh với liên minh Pháp – quân đội Đế quốc La-Đức dưới sự chỉ huy của vương tước Soubise và vương công Joseph xứ Sachsen-Hildburghausen. Chỉ sau 1 tiếng rưỡi giao chiến, hơn 2 vạn quân Phổ đã đánh tan lực lượng đông gần gấp đôi của liên quân Pháp – quân đội La-Đức và gây cho họ thiệt hại gấp gần 20 lần phe mình. Đây được xem là một trong những thắng lợi quân sự lớn nhất của Phổ thời Chiến tranh Bảy năm.


La bataille de Rossbach, pendant la guerre de Sept Ans, a lieu près du village de Rossbach dans la commune saxonne de Braunsbedra (actuellement dans le Land de Saxe-Anhalt, en Allemagne), le . Elle oppose l'armée prussienne du roi Frédéric II aux troupes franco-impériales du roi Louis XV de France et de la reine de Bohême et de Hongrie Marie-Thérèse d'Autriche.


Bitwa pod Rossbach – starcie zbrojne, które miało miejsce 5 listopada 1757 w trakcie wojny siedmioletniej (trzeciej wojny śląskiej). Bitwa uważana za jedno z największych dokonań militarnych Fryderyka II Wielkiego, który pokonał połączone armie Świętego Cesarstwa i Francji.


The Battle of Rossbach took place on 5November 1757 during the Third Silesian War (1756–1763, part of the Seven Years' War) near the village of Rossbach (Roßbach), in the Electorate of Saxony. It is sometimes called the Battle of, or at, Reichardtswerben, after a different nearby town. In this 90-minute battle, Frederick the Great, king of Prussia, defeated an Allied army composed of French forces augmented by a contingent of the Reichsarmee (Imperial Army) of the Holy Roman Empire. The French and Imperial army included 41,110 men, opposing a considerably smaller Prussian force of 22,000. Despite overwhelming odds, Frederick employed rapid movement, a flanking maneuver and oblique order to achieve complete surprise.


La batalla de Rossbach (5 de noviembre de 1757) se libró durante la Guerra de los Siete Años (1756-1763) cerca del pueblo de Rossbach, en aquel entonces perteneciente a la Sajonia prusiana. Federico II el Grande derrotó a las fuerzas aliadas de Francia y el Sacro Imperio Romano Germánico.


Bitva u Rossbachu byla jednou z bitev sedmileté války (1756–1763), která se odehrála 5. listopadu 1757 u vesnice Rossbach (dnes součást německého města Braunsbedra) v tehdejším Saském kurfiřtství.


A hohenfriedbergi csata (vagy "hohenfriedebergi csata)" az osztrák örökösödési háború egyik döntő csatája volt. II. Frigyes a csatában megmutatta kivételes vezetői képességeit, egy a sajátjához hasonló méretű hadsereget teljesen szétverve. Ugyanebben az évben Ausztria elismerte Szilézia elvesztését a drezdai békében.


Битка код Хоенфридберга

Битка код Хоенфридберга вођена је 4. јуна 1745. године између пруске и аустријске војске. Део је Рата за аустријско наслеђе, а завршена је пруском победом.


ホーエンフリートベルクの戦い

ホーエンフリートベルクの戦い（）は、1745年6月4日に行われたオーストリア継承戦争における会戦である。プロイセン軍と、オーストリア（ハプスブルク君主国）軍とザクセン軍の連合軍が戦い、プロイセン軍が勝利した。


Slaget vid Hohenfriedberg utspelade sig mellan Österrike, kurfurstendömet Sachsen och Preussen under det österrikiska tronföljdskriget den 4 juni 1745. Preussarna vann. Inom militärhistorien brukar slaget nämnas som ett av de mest lysande exemplen på linjärtaktiken.


Die Schlacht bei Hohenfriedberg, auch Schlacht bei Hohenfriedeberg fand am 4. Juni 1745 während des Zweiten Schlesischen Krieges statt.


Битва при Гогенфридберге

Битва при Гогенфридберге () — сражение, состоявшееся 4 июня 1745 года в ходе Второй силезской войны у селения Гогенфридберг в Прусской Силезии, в 20 км северо-западнее Швейдница между прусскими войсками Фридриха Великого и союзными, австро-саксонскими войсками. Сражение окончилось победой Пруссии.


La battaglia di Hohenfriedberg fu combattuta il 4 giugno 1745 vicino l'omonimo villaggio della Slesia (ora Dobromierz, in Polonia) tra l'esercito prussiano di Federico II e quello della Lega Prammatica comandato dal principe Carlo di Lorena. Lo scontro si risolse in una brillante vittoria prussiana.


霍恩弗里德贝格戰役（Battle of Hohenfriedberg，德語：Schlacht bei Hohenfriedeberg），是奧地利王位繼承戰爭中第二次西里西亞戰爭在1745年6月4日的戰役。以普軍勝利作結。


Trận Hohenfriedberg, còn gọi là Trận Striegau là một trận đánh quan trọng trong chiến tranh Schlesien lần thứ hai và chiến tranh Kế vị Áo, diễn ra vào ngày 4 tháng 6 năm 1745 trên đồng bằng Schlesien (Phổ). Lực lượng tham chiến trong trận này gồm gần 59 nghìn quân Phổ do vua Friedrich II thống lĩnh và một lực lượng đông ngang ngửa của liên minh Áo-Sachsen do vương tước Karl xứ Lothringen và quận công Johann Adolf II xứ Sachsen-Weißenfels thống lĩnh. Trận đánh kết thúc với thắng lợi lớn đầu tiên của quân đội Phổ trong chiến tranh Schlesien lần thứ hai, làm phá sản chiến dịch của người Áo nhằm chiếm lại Schlesien vào mùa xuân-hạ năm 1745.


La bataille de Hohenfriedberg ou de Hohenfriedeberg (maintenant Dobromierz en Pologne) eut lieu le , entre Autrichiens et Prussiens pendant la guerre de Succession d'Autriche. Ce fut un des triomphes de Frédéric le Grand.


Bitwa pod Dobromierzem – starcie zbrojne, które miało miejsce 4 czerwca 1745 roku podczas drugiej wojny śląskiej (w ramach szerszych zmagań wojny o sukcesję austriacką) między wojskami pruskimi dowodzonymi osobiście przez króla Prus Fryderyka II a wojskami koalicji austriacko-saskiej pod dowództwem księcia Karola Lotaryńskiego, wspieranego przez saskiego księcia Jana Adolfa von Sachsen-Weissenfels.


The Battle of Hohenfriedberg or Hohenfriedeberg, now Dobromierz, also known as the Battle of Striegau, now Strzegom, was one of Frederick the Great's most admired victories. Frederick's Prussian army decisively defeated an Austrian army under Prince Charles Alexander of Lorraine on 4 June 1745 during the Second Silesian War (part of the War of the Austrian Succession).


La batalla de Hohenfriedeberg se libró en el marco de la Guerra de sucesión austriaca.


A második világháború délkelet-ázsiai hadszínterén a burmai hadjárat Burma Japán általi elfoglalásával vette kezdetét 1942 januárjában. A japán hadsereg (sziámi csapatokkal támogatva) bevonult a Brit Birodalomhoz tartozó Burmába és 1942 májusára elfoglalta az országot.


Die japanische Eroberung Burmas war Teil des Burmafeldzuges während des Pazifikkriegs im Zweiten Weltkrieg. Alliierte Einheiten kämpften dabei gegen Truppen des Japanischen Kaiserreichs und dessen Verbündete. Die Kämpfe in Burma (heute Myanmar) begannen im Januar 1942, wenige Wochen nach dem japanischen Angriff auf Pearl Harbor und dem darauffolgenden Kriegseintritt der Vereinigten Staaten. Die japanischen Truppen der 15. Armee, die von Generalleutnant Iida Shōjirō kommandiert wurden, überschritten Mitte Januar 1942 die Grenze zwischen dem 1941 von ihnen besetzten Thailand und dem britischen Burma. Innerhalb weniger Wochen gelang es ihnen, die burmesische Hauptstadt Rangun zu erreichen. Ziel des japanischen Angriffes gegen Burma war es, die über die östlichen Ausläufer des Himalaya verlaufenden Nachschub- und Versorgungslinien zwischen Britisch-Indien "(British Raj)" und dem von chinesischen Kuomintang-Truppen bei Chongqing gehaltenen nördlichen Territorium abzuschneiden, um auf diese Weise den seit 1937 dauernden Zweiten Japanisch-Chinesischen Krieg zu beenden. Bei dem raschen japanischen Vormarsch wurden die englischen und indischen Truppen des Britischen Commonwealths, sowie einige chinesische Einheiten der nationalchinesischen Regierung unter Chiang Kai-shek, welche ab März 1942 an den Kämpfen teilnahmen, binnen einiger Monate fast komplett aufgerieben. Dabei mussten sie bis zum Chindwin-Fluss zurückweichen und somit Burma aufgeben.


Бирманская операция (1942)

Бирманская операция 1942 года — боевые действия на территории современной Мьянмы с января по май 1942 года (до начала сезона дождей).


Burman valtaus oli Japanin tammikuussa 1942 aloittama sotilasoperaatio, joka johti toukokuun loppuun mennessä Burman miehitykseen, Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnon loppumiseen alueella ja lopulta Burman valtion perustamiseen. Thaimaasta aloitettu sotatoimi oli alku Kaakkois-Aasian sotatoimialueen taisteluille, jotka päättyivät heinäkuussa 1945 Burmassa olleiden Japanin joukkojen tuhouduttua taisteluissa.


Бирманска операция (1941 – 1942)

Бирманската операция от декември 1941 до май 1942 година е първата военна операция от Бирманската кампания на Втората световна война, при която Япония, подпомагана от Тайланд и местни бунтовници, завладява Британска Бирма, изтласквайки от там войските на Британската империя и Китай.


La conquista giapponese della Birmania avvenne a opera dell'Esercito imperiale nipponico tra il gennaio e il maggio 1942. La Birmania, all'epoca colonia del Regno Unito, rientrava nei piani militari dell'Impero giapponese in quanto offriva l'opportunità di attaccare da sud la Cina di Chiang Kai-shek e di fungere da base per un successivo assalto all'India britannica.


Nhật Bản xâm chiếm Miến Điện là chương mở đầu của Mặt trận Miến Điện tại mặt trận Đông Nam Á trong Thế chiến II, diễn ra trong vòng bốn năm từ 1942 đến năm 1945. Trong năm đầu tiên của chiến dịch, quân đội Nhật Bản (với sự giúp đỡ từ quân đội Thái Lan và quân nổi dậy Miến Điện) đã đánh đuổi Khối Thịnh vượng chung Anh và quân Trung Quốc ra khỏi Miến Điện, sau đó bắt đầu thời kỳ người Nhật chiếm đóng Miến Điện và thành lập một chính phủ hành chính của Miến Điện trên danh nghĩa độc lập.


La conquête japonaise de la Birmanie marque la première phase de la campagne de Birmanie du théâtre Sud-Est asiatique, de janvier à . Elle voit les forces britanniques et chinoises tenter de repousser une offensive de l'empire du Japon en Birmanie. Elle voit la fin de la Birmanie britannique et prépare la création de l'État de Birmanie.


Japońska inwazja na Birmę – pierwszy akt kampanii birmańskiej w czasie II wojny światowej na Pacyfiku, który trwał od 14 grudnia 1941 do maja 1942 roku. Cesarska Armia Japońska (z pomocą z tajlandzkiej Armii Phayap i birmańskich powstańców) wyparła siły Imperium Brytyjskiego i chińskie wojska Kuomintangu z Birmy, a następnie zainstalowała na podbitych terytoriach aparaty okupacyjne, by w 1943 roku utworzyć marionetkowe Państwo Birma.


The Japanese invasion of Burma was the opening phase of the Burma campaign in the South-East Asian theatre of World War II, which took place over four years from 1942 to 1945. During the first year of the campaign, the Japanese Army (with aid from Thai Phayap Army and Burmese insurgents) drove British Empire and Chinese forces out of Burma, then began the Japanese occupation of Burma and formed a nominally independent Burmese administrative government.


La Campaña de Birmania en el frente del Sudeste Asiático de la Segunda Guerra Mundial tuvo lugar durante cuatro años desde 1942 hasta 1945. Durante el primer año de la campaña, el ejército japonés (con la ayuda de fuerzas tailandesas y de los insurgentes de Birmania) expulsó a la Mancomunidad de Naciones británica y a las fuerzas chinas de Birmania, y ocupó el país con la formación de un gobierno con una pequeña y superficial autoridad.


الغزو الياباني لبورما

الغزو الياباني لبورما كانت الفصل الأول من حملة بورما في مسرح عمليات جنوب شرق آسيا في الحرب العالمية الثانية، والتي استمرت لأكثر من أربعة أعوام من 1942 حتى 1945. خلال السنة الأولى من الحملة، أخرجت قوات الجيش الياباني (بمساعدة القوات التايلاندية والمتمردون البورميون) قوات الكومنولث والصين من بورما، ثم بدأ الاحتلال الياباني لبورما وتشكلت حكومة ادارية بورمية مستقلة اسمياً.


Pencaplokan Jepang di Burma adalah bab pembuka dari Kampanye Burma dalam Teater Asia Tenggara pada Perang Dunia II, yang terjadi selama lebih dari empat tahun dari 1942 sampai 1945. Pada tahun pertama kampanye tersebut, Angkatan Darat Kekaisaran Jepang (dengan bantuan dari pasukan Thai dan pemberontak Burma) menendang pasukan Persemakmuran Britania dan Tiongkok keluar dari Burma, yang membuat dimulainya Pendudukan Jepang di Burma dan membentuk sebuah pemerintahan administratif Burma independen secara nominal.


Az 1961-es FA-kupa döntőt 1961. május 6-án rendezték a Wembley stadionban. A Tottenham Hotspur 2–0-ra győzte le a Leicester City-t Bobby Smith és Terry Dyson góljaival. A Tottenham a bajnokságot is megnyerte, ezzel a Spurs lett az első csapat az Aston Villa 1897-es sikere óta, akik duplázni tudtak.


Финал Кубка Англии по футболу 1961

Финал Кубка Англии по футболу 1961 года () стал 80-м финалом старейшего футбольного турнира в мире, Кубка Англии. Матч состоялся 6 мая 1961 года на стадионе «Уэмбли» в Лондоне. В нём встретились английские клубы «Тоттенхэм Хотспур» и «Лестер Сити». Матч завершился со счётом 2:0 в пользу команды из Лондона.


1961 FA Cup Finali, 6 Mayıs 1961 tarihinde 1960-61 FA Cup şampiyonunu belirlemek için Wembley Stadyumu'nda, Tottenham Hotspur ile Leicester City takımları arasında oynanan FA Cup finalidir. Tottenham Hotspur, karşılaşmadan 2-0 galip ayrılarak şampiyonluğa ulaştı.


The 1961 FA Cup Final was the 80th final of the FA Cup. It took place on 6 May 1961 at Wembley Stadium and was contested between Tottenham Hotspur and Leicester City.


Az 1981-es FA-kupa döntőt a Tottenham Hotspur és a Manchester City játszotta a Wembley stadionban. A mérkőzés 1–1-es döntetlennel végződött; Tommy Hutchison szerezte a mérkőzés első gólját a City-nek, majd 11 perccel a lefújás előtt öngólt szerzett, amivel kiegyenlítette az állást. Az újrajátszást a Tottenham nyerte 3–2-re; Ricky Villa (2 gól) és Garth Crooks góljaival. A City góljait Steve MacKenzie és Kevin Reeves szerezte.


Финал Кубка Англии по футболу 1981

Финал Кубка Англии по футболу 1981 года () стал 100-м финалом старейшего футбольного турнира в мире, Кубка Англии. В нём встретились английские клубы «Тоттенхэм Хотспур» и «Манчестер Сити». Первый матч состоялся 9 мая 1981 года на стадионе «Уэмбли» в Лондоне. Матч завершился со счётом 1:1 и поэтому был переигран 14 мая. Вторая игра завершилась со счётом 3:2 в пользу команды из Лондона.


Фінал кубка Англії з футболу 1981

Фінал кубка Англії з футболу 1981 — 100-й фінал найстарішого футбольного кубка у світі. Учасниками фіналу були команди «Тоттенгем Готспур» і «Манчестер Сіті».


1981 FA Cup Finali, 9 Mayıs 1981 ve 14 Mayıs 1981 tarihlerinde 2 maç üzerinden olmak üzere 1980-81 FA Cup şampiyonunu belirlemek için Wembley Stadyumu'nda, Tottenham Hotspur ile Manchester City takımları arasında oynanan FA Cup'un 100. finalidir.


The 1981 FA Cup Final was the 100th final of the FA Cup, and was contested by Tottenham Hotspur and Manchester City.


Az orosz–grúz háború vagy dél-oszétiai háború 2008 augusztusában kezdődött fegyveres konfliktus az egyik oldalon Grúzia, a másik oldalon Dél-Oszétia, Abházia és Oroszország között. Grúzia 2008. augusztus 7-én, a pekingi olimpia megnyitására időzítve, váratlan támadást intézett a Dél-Oszétiában állomásozó orosz békefenntartó erők ellen azzal céllal, hogy a Grúzia által magáénak vallott területet elfoglalja. Grúzia szerint Dél-Oszétia megtámadására a már korábban megindult orosz csapatmozgások miatt volt szükség, a grúz támadás pillanatában az orosz hadsereg már Dél-Oszétia (azaz Grúzia) területén volt. Az Európai Unió Heidi Tagliavini svájci diplomatanő által vezetett vizsgálóbizottsága 2009. szeptember 30-án kiadott hivatalos jelentése megállapította: a háborút Grúzia kezdte, a grúz állítások az előzetes orosz támadásról hamisak.


De oorlog in Zuid-Ossetië was een oorlog tussen Georgië, Rusland en de door Rusland gesteunde zelfverklaarde republieken Zuid-Ossetië en Abchazië. De oorlog vond plaats in augustus 2008 na een periode van verslechterende betrekkingen tussen Rusland en Georgië, beide voormalige deelrepublieken van de Sovjet-Unie. De gevechten vonden plaats in de strategisch belangrijke regio Transkaukasië. Het werd beschouwd als de eerste Europese oorlog van de 21e eeuw.


Рат у Грузији (2008)

Рат у Грузији се водио у августу 2008. године између Грузије са једне и Русије и грузијских отцепљених територија Јужне Осетије и Абхазије са друге стране. Након неколико дана жестоких окршаја у овој области између грузијске војске и снага Јужне Осетије, грузијски војници су 7. августа покушали да заузму град Цхинвали, главни град Јужне Осетије. Као одговор на ово уследио је руски напад на Грузију који је Москва оправдала одговором на напад на руске мировне снаге у Јужној Осетији и заштитом својих држављана у Грузији. Абхазија је такође напала грузијске снаге које су се од раније налазиле на делу њене територије након завршетка претходног рата 1993.


南オセチア紛争 (2008年)

2008年の南オセチア紛争（みなみオセチアふんそう、South Ossetia War）、別名ロシア・グルジア戦争（Russian-Georgian War）は、ジョージア（グルジア）とロシア連邦間の戦争。ロシア側には分離派の南オセチアやアブハジアも参戦した。21世紀最初のヨーロッパの戦争とされる。2008年8月に始まり、陸戦、航空戦、海戦の全てが行われた。別名8月戦争（August War）とも。


Kriget i Georgien var ett krig som inleddes i Sydossetien där Sydossetiska republiken med stöd av Ryssland hävdar självständighet från Georgien.


Der Kaukasuskrieg 2008 (auch als "Augustkrieg", "Georgienkrieg" oder "Kaukasischer Fünftagekrieg" bezeichnet) war ein militärischer Konflikt im Südkaukasus zwischen Georgien auf der einen und Russland sowie den von Russland unterstützten, international nicht anerkannten Republiken Südossetien und Abchasien auf der anderen Seite. Der Konflikt wurde auf georgischem Staatsgebiet ausgetragen.


Вайна ў Паўднёвай Асеціі (2008)

Вайна ў Паўднёвай Асеціі — ваенны канфлікт паміж Грузіяй з аднаго боку і Паўднёвай Асеціяй і Расіяй з іншага.


מלחמת גאורגיה–רוסיה

מלחמת גאורגיה–רוסיה (בגאורגית: რუსეთ–საქართველოს ომი) הייתה סכסוך צבאי שפרץ בתחילת חודש אוגוסט 2008 בעקבות חילופי אש כבדים בין כוחות צבא גאורגיה לכוחות הבדלנים של אבחזיה ודרום אוסטיה ולכוחות צבא רוסיה וכוח שמירת השלום הרוסי ששהה במחוזות אלה.


Πόλεμος της Νότιας Οσσετίας (2008)

Ο Πόλεμος της Νότιας Οσετίας ή Πόλεμος της Γεωργίας του 2008 ήταν μια ένοπλη σύγκρουση τον Αύγουστο του 2008 μεταξύ της Γεωργίας από τη μία πλευρά, και της Ν. Οσετίας και Αμπχαζίας, περιοχές που έχουν ανακηρύξει "ντε φάκτο" την ανεξαρτησία τους από την Γεωργία, και της Ρωσίας που βοήθησε δυναμικά τις δύο αποσχισθείσες περιοχές εναντίον της Γεωργίας, στρατιωτικά και διπλωματικά. Η σύγκρουση τερματίστηκε με την αποχώρηση των γεωργιανών και ρωσικών δυνάμεων από την περιοχή και την αναγνώριση από τη Ρωσία της ανεξαρτησίας των δύο περιοχών.


Războiul dintre Rusia și Georgia din 2008 reprezintă un conflict armat între Georgia, pe de-o parte, și Federația Rusă pe cealaltă parte. Războiul a început în august 2008 ca urmare a unei operațiuni militare lansate de către forțele georgiene contra regimului separatist oset. Pe data de 8 august Rusia a trimis forțe în sprijinul osetilor. În urma acestui război Osetia de Sud a fost recunoscută ca entitate statală de Federația Rusă, Georgia la rîndul ei pierzînd de facto controlul asupra acestei regiuni.


Вооружённый конфликт в Южной Осетии (2008)

Вооружённый конфликт в Южной Осетии, также известен как Пятидневная война, Августовская война, война в Южной Осетии () или российско-грузинская война — боевые действия, которые велись в августе 2008 года между Грузией, с одной стороны, и самопровозглашёнными республиками Южной Осетией и Республикой Абхазия, а также Россией, с другой.


Georgian sota oli elokuun 2008 ensimmäisellä puoliskolla Georgian sotavoimien ja eteläossetialaisten separatistien, abhasialaisten separatistien sekä Venäjän joukkojen välillä käyty sota. Vuonna 1991–1992 alueella oli käyty Etelä-Ossetian sota.


Rusko gruzijska vojna je bila oborožen spopad med Gruzijo na eni strani ter Rusko federacijo, Južno Osetijo in Abhazijo na drugi strani. Vojna se je začela 7. avgusta 2008 z nenadnim gruzijskim napadom na avtonomno gruzijsko pokrajino Južno Osetijo, ki se je že dalj časa upirala gruzijskemu nadzoru. Ker je bila Južna Osetija pod močnim ruskim vplivom se je v vojno kmalu vmešala Rusija in v Abhazijo poslala vojsko, hkrati pa je na severu Gruzije v Južni Osetiji odprla novo fronto, ki je še dodatno obremenila gruzijsko vojsko. Maloštevilčna in slabo opremljena gruzijska vojska ni bila kos profesionalni ruski armadi, zato se je začela umikati. Po nekaj dneh bojev so ruske sile zasedle skoraj vso ozemlje v Abhaziji in Južni Osetiji tako, da so se začeli boji širiti na nesporno gruzijsko ozemlje. Po posredovanju Evropske unije in Nata se je vojna končala 16. avgusta 2008. Vojna je postala znana tudi potem, da je zasenčila 29. olimpijske igre v Pekingu.


Руско-грузинска война

Руско-грузинската война, Войната в Южна Осетия или Кавказки конфликт през 2008 година е военен конфликт между Грузия от една страна и Русия, заедно със сепаратисти от Южна Осетия и Абхазия – от друга.


La seconda guerra in Ossezia del Sud è stata una guerra tra la Georgia, la Russia e le repubbliche separatiste filo-russe dell'Ossezia del Sud e dell'Abcasia. Il conflitto ha avuto luogo nell'agosto 2008 dopo un periodo di peggioramento delle relazioni tra Russia e Georgia, entrambe ex repubbliche dell'Unione Sovietica. I combattimenti hanno avuto luogo nella regione strategicamente importante della Transcaucasia.


Російсько-грузинська війна (2008)

Росі́йсько-грузи́нська війна́ 2008 року — збройний конфлікт між Грузією з одного боку та Росією і сепаратистськими угрупованнями Південної Осетії та Абхазії з іншого. Війна розпочалася навколо збройного протистояння в Південній Осетії у серпні 2008 року. У військових діях проти Грузії, крім регулярних збройних сил Південної Осетії і Росії, брали участь бойовики з Росії і Абхазії. Сторони звинувачували одна одну у провокуванні бойових дій. Вранці 7 серпня 2008 року російські регулярні, не миротворчі військові сили перетнули кордон Грузії через Рокський тунель і вторглися на територію Грузії, хоча в російських ЗМІ представляють ситуацію так, ніби вони увійшли на грузинську територію після початку військових дій грузинською стороною, а саме 8 серпня.


جنگ اوستیای جنوبی ۲۰۰۸

پس از روزها نبرد سنگین میان استقلال‌طلبان اوستیای جنوبی و ارتش گرجستان، یک آتش‌بس اعلام شد. پس از اعلام آتش‌بس، در تاریخ ۷ اوت ۲۰۰۸ نیروهای ارتش گرجستان در یک عملیات غافلگیرانه، شهر چخینوالی را تصرف کردند. فردای آن روز یعنی در ۸ اوت ۲۰۰۸ میلادی، روسیه در واکنش به حملهٔ ارتش گرجستان، بخشی از نیروهای خود را در مرز با اوستیا قرار داد. سپس تانک‌های روسیه وارد شهر چخینوالی شدند. دمیتری مدودف، رئیس‌جمهور وقت روسیه، این اقدام روسیه را در جهت دفاع از شهروندان روسی ساکن در اوستیای جنوبی عنوان کرد. میخائیل ساکاشویلی رئیس‌جمهور گرجستان اعلام کرد: گرجستان از خود در برابر حملات روسیه دفاع خواهد کرد. گرجستان همچنین اعلام کرد که هواپیماهای جنگی روسیه فرودگاه بین‌المللی تفلیس را بمباران کرده‌اند. روسیه همچنین ناوهای جنگی خود را به بنادر گرجستان در حاشیه دریای سیاه اعزام کرد. همچنین چهار افسر روسی نیز توسط گرجستان دستگیر شدند.


俄羅斯-喬治亞戰爭是2008年8月在格鲁吉亚境内发生的一场战争，交战一方为格鲁吉亚政府，另一方为于1990年9月早已单方面宣布独立的南奧塞梯，及其支持者阿布哈茲。俄罗斯自1992年起至2008年8月26日并未承认南奧塞梯独立，仅因当地有大量同时拥有俄罗斯国籍的双重国籍公民，1992年俄罗斯-格鲁吉亚-奥塞梯等各方达成协议，各自在该地区驻扎维和部队维持和平。另一方面，2004年北约东扩纳入了7个前华约成员国，2008年试图再纳入乌克兰、格鲁吉亚，受到俄罗斯警觉与反对。


A Guerra Russo-Georgiana (também conhecida como Guerra na Ossétia do Sul em 2008, Guerra dos Cinco Dias ou Guerra de Agosto) foi um conflito armado ocorrido em agosto de 2008 entre a Geórgia de um lado, e a Rússia e os separatistas da Ossétia do Sul e da Abecásia, do outro.


La Guerra a Ossètia del Sud va consistir en un conflicte armat entre Geòrgia d'una banda, i Rússia i les autoproclamades repúbliques independents d'Ossètia del Sud i Abkhàzia per l'altra. El conflicte va tenir lloc l'agost de 2008.


Krigen i Sør-Ossetia var forårsaket av at republikken Sør-Ossetia – med støtte av Russland – krevde selvstendighet fra Georgia. 8. august 2008 rykket georgiske styrker inn i Sør-Ossetia, og Russland svarte med sende kraftige militære forsterkninger fra den 58. armé for å øke antallet av russiske «fredsbevarende styrker». Omfattende kamphandlinger ble innledet fra begge sider, noe som førte til at Georgia den 10. august trakk sine militære styrker ut av området og ba om en umiddelbar fredsavtale. I dagene etter fortsatte russiske styrker sin offensiv videre inn i Georgia fra Sør-Ossetia. Den strategisk viktige byen Gori ble bl.a. bombet og senere inntatt. Den 16. august undetegnet Russland og Georgia en fredsavtale som fastslo at russiske styrkene skulle trekkes ut.


2008 Güney Osetya Savaşı, Ağustos 2008 tarihinde Güney Osetya - Rusya - Gürcistan ve son olarak Abhazya'nın katılımı ile aralarında gerçekleşen gerilim ve çatışmalarla başlayan savaştır.


Chiến tranh Nam Ossetia 2008 là cuộc chiến tranh trên bộ, trên không và trên biển giữa một bên là Gruzia và một bên là các khu vực ly khai, Nam Ossetia và Abkhazia, cùng với Liên bang Nga. Nó được xem là cuộc chiến tranh châu Âu đầu tiên trong thế kỷ 21.


Perang Ossetia Selatan 2008 merupakan perang darat, udara dan laut yang melibatkan negara Georgia, Persekutuan Rusia dan republik Ossetia Selatan dan Abkhazia yang ingin berpisah dari Georgia. Perang ini bermula pada 8 Ogos 2008 dan secara besarnya berakhir pada 14 - 16 Ogos 2008 dengan gencatan senjata. Perang tercetus setelah perjanjian gencatan senjata antara Georgia dan Ossetia Selatan tidak dapat bertahan (kedua-dua pihak saling menyalahkan satu sama lain atas kegagalan gencatan senjata), lalu Georgia menceroboh Ossetia Selatan dengan bala tentera yang besar yang meranapkan kota Tskhinvali. Seorang pegawai kanan Kementerian Pertahanan Georgia berkata negaranya hendak "memulihkan perintah berperlembagaan" terhadap kawasan Ossetia Selatan. Kerajaan Georgia berkata tenteranya telah dikerah untuk menamatkan bedilan puak pemisah Ossetia Selatan terhadap orang awam Georgia.


La deuxième guerre d'Ossétie du Sud oppose en août 2008 la Géorgie à sa province séparatiste d'Ossétie du Sud et à la Russie. Le conflit s'est étendu à une autre province géorgienne séparatiste, l'Abkhazie.


Vojna v Južnom Osetsku (známa tiež ako rusko-gruzínska vojna) bol vojnový konflikt medzi Gruzínskom na jednej strane a Ruskom, Južným Osetskom a Abcházskom na strane druhej. Začal v noci z 7. na 8. augusta 2008 ťažkými bojmi medzi gruzínskymi armádnymi silami a juhoosetskými jednotkami, ktoré sa snažia o odtrhnutie (secesiu) gruzínskej autonómnej republiky Južné Osetsko. Tá, rovnako ako Abcházsko, v roku 1991 vyhlásila jednostranne nezávislosť, ktorá nebola Gruzínskom ani iným štátom až do skončenia tejto vojny uznaná. V septembri 2009 boli oznámené výsledky nezávislej vyšetrovacej komisie EÚ, podľa ktorej vojnu vyvolalo Gruzínsko, a Rusko prispelo k eskalácii konfliktu.


Wojna w Osetii Południowej – konflikt zbrojny między siłami zbrojnymi Gruzji a separatystami z republik Osetii Południowej i Abchazji oraz wojskami interwencyjnymi Rosji.


The Russo-Georgian War was a war between Georgia, Russia and the Russian-backed self-proclaimed republics of South Ossetia and Abkhazia. The war took place in August 2008 following a period of worsening relations between Russia and Georgia, both formerly constituent republics of the Soviet Union. The fighting took place in the strategically important Transcaucasia region. It was regarded as the first European war of the 21st century.


La Guerra de Osetia del Sur de 2008 fue un conflicto armado entre Georgia, de un lado, y las repúblicas prorusas de Osetia del Sur y Abjasia, y la misma Rusia del otro. Empezó el 7 de agosto del 2008. Los combates se iniciaron en Osetia del Sur, con la Batalla de Tsjinval, y se extendieron posteriormente a otras regiones de Georgia y al Mar Negro.


Válka v Jižní Osetii (známá též jako rusko-gruzínská válka) byl válečný konflikt mezi Gruzií na jedné straně a Ruskem, Jižní Osetií a Abcházií na straně druhé. Začal v noci z 7. na 8. srpna 2008 těžkými boji mezi gruzínskými armádními silami a jihoosetskými jednotkami, které se snaží o odtržení (secesi) gruzínské autonomní republiky Jižní Osetie. Rusko obvinilo Gruzii z „agrese proti Jižní Osetii“ a zahájilo rozsáhlou pozemní, leteckou a námořní invazi do Gruzie s deklarovaným cílem „operace vynucení míru“.


Efter en præliminær bedømmelse begyndte Krigen i Sydossetien den 7. august 2008 med et militært angreb udført af Georgien ind i dets løsrevne provins Sydossetien, siden 1992 en de facto uafhængig enhed. Russiske væbnede styrker svarede igen med et modangreb ind i Sydossetien, og fortsatte også ind i provinser i Georgien udenfor Sydossetien. En foreløbig våbenhvile kom i stand ved formanden for den Europæiske Union, den franske præsident Nicolas Sarkozys mellemkomst, den 12. august, som blev underskrevet af Georgien og Rusland den 15. august 2008.


حرب أوسيتيا الجنوبية 2008

حرب أوسيتيا الجنوبية 2008، بدأت رسميا يوم 8 أغسطس 2008 بهجوم عسكري من جورجيا على مقاطعتي جنوب أوسيتيا وأبخازيا، وبعدها قامت القوات الروسية بهجوم مضاد سريع على جورجيا.


สงครามรัสเซีย-จอร์เจีย

สงครามรัสเซีย-จอร์เจีย หรือสงครามเซาท์ออสซีเชีย (ในรัสเซียมีอีกชื่อหนึ่งว่า สงครามห้าวัน) เป็นความขัดแย้งด้วยอาวุธในเดือนสิงหาคม พ.ศ. 2551 ระหว่างจอร์เจียฝ่ายหนึ่ง กับรัสเซียและรัฐบาลผู้แบ่งแยกของเซาท์ออสซีเชียและอับฮาเซียอีกฝ่ายหนึ่ง


Perang Ossetia Selatan 2008 dimulai pada Agustus 2008 setelah pertempuran antara tentara Georgia dan separatis Ossetia Selatan. Setelah setuju untuk melakukan gencatan senjata, pada 7 Agustus Georgia melancarkan operasi militer kejutan untuk merebut kota Tskhinvali, ibu kota Ossetia Selatan, sebagai respon dari serangan separatis terhadap desa di Georgia. Pada 8 Agustus, Rusia yang bersekutu dengan separatis Ossetia Selatan, membalas dengan mengirim tentaranya masuk ke Georgia, membawa tank dan artileri ke Tskhinvali. Menurut presiden Rusia Dmitry Medvedev, tujuan Rusia adalah untuk melindungi banyak penduduk Ossetia Selatan yang memiliki status warga negara Rusia. Presiden Georgia Mikheil Saakashvili menyatakan negaranya melindungi Georgia dari agresi Rusia dan tentara Rusia mengebom penduduk Georgia. Pada 10 Agustus Georgia menyatakan pasukannya telah mundur dari Ossetia Selatan dan meminta diadakannya gencatan senjata, namun pengamat menunjukkan Georgia masih melakukan serangan. Pada 11 Agustus Rusia dilaporkan telah maju ke wilayah-wilayah Georgia yang tidak diperselisihkan di luar Ossetia Selatan dan Abkhazia.


Férfi 100 méteres mellúszás a 2008. évi nyári olimpiai játékokon

A 2008. évi nyári olimpiai játékokon az úszás férfi 100 méteres mellúszás versenyeit augusztus 9. és 11. között rendezték a Pekingi Nemzeti Vízi Központban.


Плавание на летних Олимпийских играх 2008 — 100 метров брассом (мужчины)

Соревнования в плавании на 100 метров брассом (мужчины) на Олимпиаде 2008 года проводились с 9 по 11 августа в Пекинском национальном плавательном комплексе.


Плавання на літніх Олімпійських іграх 2008 — 100 метрів брасом (чоловіки)

Змагання з плавання на 100 метрів брасом серед чоловіків на Олімпіаді 2008 року проводилися з 9 по 11 серпня у Пекінському національному плавальному комплексі.


Pływanie na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 2008 – 100 m stylem klasycznym mężczyzn

100 m stylem klasycznym mężczyzn – jedna z konkurencji pływackich, które odbyły się podczas XXIX Igrzysk Olimpijskich. Eliminacje miały miejsce 9 sierpnia, półfinał 10 sierpnia a finał konkurencji 11 sierpnia. Wszystkie etapy konkurencji przeprowadzone zostały na Pływalni Olimpijskiej w Pekinie.


Swimming at the 2008 Summer Olympics – Men's 100 metre breaststroke

The men's 100 metre breaststroke event at the 2008 Olympic Games took place on 9–11 August at the Beijing National Aquatics Center in Beijing, China.


Férfi 4 × 100 méteres gyorsúszás a 2008. évi nyári olimpiai játékokon

A 2008. évi nyári olimpiai játékokon az úszás férfi 4 × 100 méteres gyorsváltó futamait augusztus 10. és 11. között rendezték meg a Pekingi Nemzeti Vízi Központban.


Плавание на летних Олимпийских играх 2008 — эстафета 4×100 метров вольным стилем (мужчины)

Соревнования в эстафете 4×100 метров вольным стилем (мужчины) на Олимпийских играх 2008 года проводились 10 и 11 августа в Пекинском национальном плавательном комплексе.


২০০৮ গ্রীষ্মকালীন অলিম্পিকে সাঁতার – পুরুষদের ৪ x ১০০ মিটার ফ্রিস্টাইল রিলে

২০০৮ অলিম্পিক গেমসে পুরুষদের ৪×১০০মিটার ফ্রিস্টাইল রিলে বিভাগের প্রতিযোগিতা আগস্টের ১০ ও ১১ তারিখের মধ্যে বেইজিং ন্যাশনাল অ্যাকুয়াটিক সেন্টারে অনুষ্ঠিত হয়। সাঁতারের এই বিভাগ একটি ফ্রিস্টাইল প্রতিযোগিতা। যেহেতু, অলিম্পিকে সাঁতারের পুলের দৈর্ঘ্য ৫০মিটার হয়, এই প্রতিযোগিতায় প্রতি সাঁতারুকে পুলটি দুইবার পার করতে হয়।


Nuoto ai Giochi della XXIX Olimpiade - Staffetta 4x100 metri stile libero maschile


Плавання на літніх Олімпійських іграх 2008 — естафета 4x100 метрів вільним стилем (чоловіки)

Змагання в естафеті 4x100 метрів вільним стилем (чоловіки) на Олімпіаді 2008 року проводилися 10 і 11 серпня у Пекінському національному плавальному комплексі.


Natação nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 - Revezamento 4x100 m livre masculino

A competição dos 4x100m livre masculino nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008 aconteceram nos dias 10 e 11 de Agosto no Centro Aquático Nacional de Pequim.


Pływanie na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 2008 – 4 × 100 m stylem dowolnym mężczyzn

4 x 100 m stylem dowolnym mężczyzn – jedna z konkurencji pływackich, które odbyły się podczas XXIX Igrzysk Olimpijskich. Eliminacje miały miejsce 10 sierpnia, a finał konkurencji 11 sierpnia. Wszystkie etapy konkurencji przeprowadzone zostały na Pływalni Olimpijskiej w Pekinie.


Swimming at the 2008 Summer Olympics – Men's 4 × 100 metre freestyle relay

The men's 4 × 100 metre freestyle relay event at the 2008 Olympic Games took place on 10–11 August at the Beijing National Aquatics Center in Beijing, China.


A berlini blokád 1948 júniusa és 1949 májusa között sújtotta a nyugati hatalmak által megszállt Nyugat-Berlin városát. A blokádot a szovjetek azért vezették be, hogy kikényszerítsék akaratuk érvényesítését a nyugati hatalmak szektoraiban, egyszersmind megakadályozzák a nyugati hatalmak által a szovjetek beleegyezése nélkül kibocsátott német márka forgalomba kerülését a szovjet megszállási zónában. A blokád súlyos ellátási zavarokhoz vezetett Nyugat-Berlinben, amelynek megoldására a nyugati szövetségesek légihíddal kötötték össze a várost a nyugati országrésszel. A berlini blokád volt a hidegháború szuperhatalmainak egyik első nyílt és közvetlen szembekerülése Európában.


Bij de Blokkade van Berlijn waren tussen 24 juni 1948 en 12 mei 1949 de weg-, spoor- en binnenvaartverbindingen tussen de westelijke bezettingszones van Duitsland en West-Berlijn door de Sovjet-Unie afgesloten. De blokkade was een reactie op de invoering van de D-mark (voluit Deutsche Mark) in de westelijke bezettingszones van Duitsland. Gedurende de blokkade werd West-Berlijn via een "luchtbrug" bevoorraad.


Блокада Берлина

Блокада Берлина (24. јун 1948 — 11. мај 1949.) је била једна од првих великих међународних криза Хладног рата, и прва таква криза која је довела до жртава. Током међународне окупације пост-нацистичке Немачке, Совјетски Савез је западним савезницима блокирао железнички и аутомобилски приступ секторима Берлина, које су они контролисали. Циљ је био да се западне силе натерају да дозволе совјетској зони да почне да снабдева град храном и горивом, што би Совјетима дало практичну контроллу над целим градом.


ベルリン封鎖（ベルリンふうさ、）は、第二次世界大戦終結後の1948年6月、ソビエト連邦政府が西ベルリンに向かう全ての鉄道と道路を封鎖した事件である。冷戦初期を象徴する出来事である。


Berlinblockaden var Sovjetunionens försök 24 juni 1948–12 maj 1949 att tvinga västmakterna att överlämna Västberlin.


Als Berlin-Blockade (Erste Berlin-Krise) wird die Blockade West-Berlins durch die Sowjetunion vom 24. Juni 1948 bis 12. Mai 1949 bezeichnet. Als Folge dieser Blockade konnten die Westalliierten den Westteil der Stadt, der als Enklave in der sowjetischen Besatzungszone (SBZ) lag, nicht mehr über die Land- und Wasserverbindungen versorgen. Die Blockade war ein Mittel im Kalten Krieg, mit dem die Sowjetunion versuchte, West-Berlin und in der Folge ganz Deutschland in ihren Machtbereich einordnen zu können. Begründet wurde sie zunächst mit der Tage zuvor von den Westalliierten in der Trizone eingeleiteten Währungsreform. Die Westalliierten begegneten der Blockade mit der Berliner Luftbrücke und mit einer Gegenblockade. Die Sowjetunion hob die Berlin-Blockade auf, ohne ihre Ziele erreicht zu haben.


הסגר על ברלין

הסגר על ברלין הוא הסגר שהטילה ברית המועצות על מערב ברלין, החל מ-24 ביוני 1948 כדי לחסום את הגישה של מדינות המערב אליה. ארצות הברית ובנות בריתה המערביות התגברו על ההסגר באמצעות רכבת אווירית. כעבור 11 חודשים, ב-12 במאי 1949, הוסר ההסגר.


Αποκλεισμός του Βερολίνου

Την 1η Ιανουαρίου 1947 Μεγάλη Βρετανία και ΗΠΑ ένωσαν τις ζώνες κατοχής τους στη Γερμανία σε μια ενιαία διοικητική ενότητα, στην οποία προστέθηκε τον Απρίλιο του 1949 και η γαλλική ζώνη κατοχής. Ήδη από τις αρχές του 1948 αντιπρόσωποι ευρωπαϊκών χωρών καθώς και των ΗΠΑ ανακοίνωσαν την ένωση των περιοχών της δυτικής Γερμανίας υπό τον έλεγχο ενός νέου ομοσπονδιακού συστήματος. Επιπλέον ξεκίνησε υπό την σκέπη του σχεδίου Μάρσαλ η βιομηχανική ανασυγκρότηση και η οικονομική παλινόρθωση της Γερμανίας, συμπεριλαμβανομένης της εισαγωγής νέου νομίσματος, του γερμανικού μάρκου (Deutsche Mark) που θα αντικαθιστούσε το παλιό νόμισμα του Ράιχ (Reichsmark), το οποίο είχαν απαξιώσει οι Σοβιετικοί.


Blocada Berlinului (24 iunie 1948 - 11 mai 1949) a fost una din primele crize majore internaționale ale Războiului Rece, marcată de momentul când Uniunea Sovietică a blocat accesul rutier și feroviar către Berlinul de Vest.


Блокада Западного Берлина

Блокада Западного Берлина, также в советской историографии Первый Берлинский кризис (24 июня 1948 — 11 мая 1949) — блокада Советским Союзом железнодорожных и автомобильных путей западных союзников по территории Восточной Германии, в западные секторы Берлина, находящиеся под их контролем.


Berliinin saarto oli kylmän sodan alkuun liittynyt suurvaltapoliittinen kriisi, jossa Neuvostoliitto katkaisi maaliikenneyhteydet Saksan miehitysvyöhykkeensä keskellä sijainneeseen Länsi-Berliiniin ja saartoi kaupunkia kesäkuusta 1948 toukokuuhun 1949 pakottaakseen länsiliittoutuneet Yhdysvallat, Ison-Britannian ja Ranskan vetämään joukkonsa pois kaupungista. Nämä onnistuivat kuitenkin hoitamaan kaupungin huollon ilmateitse "Berliinin ilmasillan" avulla, ja Neuvostoliitto joutui lopulta luopumaan saarrosta.


Берлинска блокада

Берлинската блокада (24 юни 1948 - 12 май 1949 г.) е сред първите сериозни кризи на Студената война.


Il blocco di Berlino (24 giugno 1948 - 11 maggio 1949) fu una delle crisi più importanti della guerra fredda e consistette nel blocco da parte dell'Unione Sovietica di tutti gli accessi stradali e ferroviari a Berlino Ovest.


베를린 봉쇄()는 1948년 6월 24일부터 1949년 5월 12일 사이에 소련이 미국, 영국, 프랑스가 제2차 세계대전 이후에 장악했던 서베를린의 관할권을 포기하도록 하기 위해 취한 봉쇄를 말한다. 전쟁으로 먹을 것이 부족해진 상태에서 서베를린 사람들의 생활고가 베를린 봉쇄로 더욱 심각해졌으며, 미국은 비행기로 식량과 연료를 제공하였다.


Блокада Західного Берліна

Блокада Західного Берліна, Берлінська криза 1948—1949 — блокада війсками Радянського Союзу залізничних і автомобільних шляхів до західних секторів Берліна, що знаходилися під контролем США, Великої Британії та Франції.


محاصره برلین

محاصره شهر برلین یک بحران بین‌المللی در سالهای ۱۹۴۸–۱۹۴۹ بود که اتحاد جماهیر شوروی به منظور مجبور کردن متحدان غربی فاتح جنگ جهانی دوم شامل ایالات متحده آمریکا، بریتانیا و فرانسه به واگذار کردن اختیارات و قلمرو خود در برلین غربی ایجاد کرده‌بود.


柏林封锁（德語：，1948年6月24日－1949年5月12日）是冷战时期的第一次重大国际危机。第二次世界大戰后处于盟軍佔領時期下的德国，由于冷戰令蘇聯和西方國家關係持续惡化，导致苏联封锁了西方盟国通向在其管制下的柏林地区的道路和铁路，意欲迫使西方力量同意让苏联與其佔領区向整个柏林供应食物和燃料，从而使苏联在实际上控制整个城市。


O Bloqueio de Berlim (24 de junho de 1948 – 12 de maio de 1949) tornou-se uma das maiores crises da Guerra Fria, desencadeada quando a União Soviética interrompeu o acesso ferroviário, rodoviário e hidroviário à cidade de Berlim Ocidental. Seu objetivo era forçar as potências ocidentais a sair, dando assim o controle soviético sobre toda a cidade.


El bloqueig de Berlín () és el bloqueig que la Unió Soviètica va imposar a Berlín Oest entre el 24 de juny de 1948 i el 12 de maig de 1949. El bloqueig fou la reacció soviètica a la reforma monetària de les zones d'ocupació occidentals (Berlín Oest inclòs) i va provocar que la ciutat s'hagués d'abastir per aire mitjançant el pont aeri de Berlín.


Berlinblokaden (på tysk kalt "Berlin-Blockade" eller "Erste Berlin-Krise") refererer til da Sovjetunionen blokkerte alle vestmaktenes innfartsveier til Vest-Berlin mellom 24. juni 1948 og 12. mai 1949, i et forsøk på å presse vestmaktene til å avskaffe den tyske mark i Vest-Berlin. Det var en av de største krisene under den kalde krigen, og kom til å sette sterkt preg på vestlig sikkerhetspolitikk i tiårene som fulgte.


Berlin Ablukası, 1948'de başlayıp 1949'da biten, Sovyetlerin Berlin'i kontrol altına almak ve Batı ittifakına gözdağı vermek için şehrin her türlü karayolu ve demiryolu bağlantısını kesmesi olayı.


Cuộc phong toả Berlin là cuộc phong tỏa Tây Berlin bởi Liên Xô kéo dài từ ngày 24 tháng 6 năm 1948 đến ngày 11 tháng 5 năm 1949, một trong những cuộc khủng hoảng quốc tế chính đầu tiên của Chiến tranh Lạnh và là cuộc khủng hoảng đầu tiên gây ra tổn thất. Hậu quả là việc cung cấp, tiếp tế hàng hóa tới Tây Berlin, mà nằm ngay giữa vùng chiếm đóng của Liên Xô, không còn thể thực hiện bởi đường bộ và đường thủy nữa, đưa đến việc tiếp tế bằng đường hàng không. Cuộc phong tỏa này là phản ứng trực tiếp của Liên Xô để phản đối việc Mỹ, Anh, Pháp đơn phương cải cách tiền tệ 1948 ở Tây Đức và Tây Berlin.


Sekatan Berlin (24 Jun 1948 – 12 Mei 1949) merupakan salah satu krisis besar pertama antarabangsa dalam Perang Dingin. Semasa pendudukan multinasional pasca-Perang Dunia II di Jerman, pihak Soviet Union menyekat laluan keretapi, jalan, dan terusan Sekutu Barat ke sektor-sektor Berlin dibawah kawalan Barat. Pihak Soviet menawarkan pembatalan sekatan jika Sekutu Barat menarik balik matawang Deutsche Mark yang baru diperkenalkan dari Berlin Barat.


Le blocus de Berlin est l'un des épisodes majeurs de la guerre froide en Europe durant lequel les Soviétiques bloquent les accès terrestres vers Berlin des trois puissances occidentales qui en retour organisent un grand pont aérien pour ravitailler leurs garnisons et les populations civiles berlinoises.


Berlínska blokáda bola blokáda, trvajúca od 23. júna 1948 do 12. mája 1949, počas ktorej boli západné sektory Berlína zásobované zo vzduchu takzvaným leteckým mostom, patrí k najzávažnejším konfrontáciám Studenej vojny.


Blokada Berlina (Zachodniego) – jeden z pierwszych poważnych kryzysów zimnej wojny, mający miejsce w latach 1948–1949 w Berlinie Zachodnim.


The Berlin Blockade (24 June 1948 – 12 May 1949) was one of the first major international crises of the Cold War. During the multinational occupation of post–World War II Germany, the Soviet Union blocked the Western Allies' railway, road, and canal access to the sectors of Berlin under Western control. The Soviets offered to drop the blockade if the Western Allies withdrew the newly introduced Deutsche Mark from West Berlin.


El bloqueo de Berlín () fue el cierre de las fronteras que compartían el Reino Unido y los Estados Unidos con la Unión Soviética en el territorio alemán ocupado, y que se desarrolló entre el 24 de junio de 1948 y el 12 de mayo de 1949. Fue impuesto por la Unión Soviética, y afectó principalmente a la zona oeste de Berlín, en ese entonces controlada por las fuerzas de Estados Unidos, el Reino Unido y Francia. Se aplicó como respuesta a la reforma monetaria impuesta por estos países. Los dos primeros decidieron aprovisionar la parte occidental de la ciudad a través de los tres corredores aéreos que legalmente estaba obligada a permitir la URSS a través de su territorio. El bloqueo, que duró once meses, fue levantado por la Unión Soviética el 12 de mayo de 1949.


Berlínská blokáda (od 23. června 1948 do 12. května 1949), během níž byly západní sektory Berlína zásobovány ze vzduchu takzvaným leteckým mostem, patří k nejzávažnějším konfrontacím poválečného období.


Blokaden af Berlin var en blokade af Vestberlin i 1948-1949 under Den Kolde Krig. Blokaden var et forsøg fra sovjetisk side på at tvinge det af de vestallierede kontrollerede Vestberlin til at blive en del af den østlige sovjetiske besættelseszone. Blokaden fandt sted mellem 24. juni 1948 og 11. maj 1949 og var den foreløbige kulmination på den stigende uenighed mellem de tidligere allierede fra 2. verdenskrig, på den ene side Sovjetunionen og på den anden side de vestallierede stater USA, Storbritannien og Frankrig. Som sådan blev krisen til en af de allerførste større konflikter i den kolde krig.


كان حصار برلين (24 يونيو 1948 – 12 مايو 1949) من أولى الأزمات الدولية الكبرى في الحرب الباردة. خلال الاحتلال متعدد الجنسيات لألمانيا ما بعد الحرب العالمية الثانية، أوقف الاتحاد السوفييتي معابر السكك الحديدية والطرق والقنوات التابعة للحلفاء الغربيين إلى قطاعات برلين الواقعة تحت السيطرة الغربية. عرض السوفييت إسقاط الحصار إذا سحب الحلفاء الغربيون المارك الألماني الجديد من برلين الغربية.


การปิดกั้นเบอร์ลิน

การปิดกั้นเบอร์ลิน () เป็นหนึ่งในวิกฤตการณ์หลักของสงครามเย็น ที่เกิดขึ้นเมื่อวันที่ 21 มิถุนายน ค.ศ. 1948- 11 พฤษภาคม ค.ศ. 1949 ประเทศมหาอำนาจที่ชนะสงครามโลกครั้งที่สองได้เข้ายึดครองประเทศเยอรมนี สหภาพโซเวียตซึ่งยึดครองกรุงเบอร์ลินอยู่ในเวลานั้นตั้งด่านปิดกั้นถนนไม่ให้สามมหาอำนาจฝ่ายตะวันตก (สหรัฐอเมริกา สหราชอาณาจักร และฝรั่งเศส) เข้าถึงกรุงเบอร์ลินได้ วิกฤตการณ์นี้คลี่คลายลงหลังจากมหาอำนาจฝ่ายตะวันตกร่วมกันจัดตั้ง "การขนส่งทางอากาศที่เบอร์ลิน" (Berlin Airlift) โดยเป็นการส่งเสบียงอาหารและถ่านหินให้ในตัวเมืองเบอร์ลินตะวันตก การขนส่งทางอากาศในครั้งนั้น ได้แสดงให้เห็นถึงความมุ่งมั่นในการขนส่งเสบียงสู่พื้นที่ของฝ่ายตะวันตก และยังเป็นการแสดงแสนยานุภาพทางอากาศของฝ่ายตะวันตกอีกด้วย


Blokade Berlin (24 Juni 1948 – 12 Mei 1949) adalah salah satu krisis internasional besar pertama pada Perang Dingin dan merupakan krisis besar pertama yang menghasilkan korban. Pada saat itu semua hubungan rel, air, dan jalan darat ke Berlin diputus oleh Uni Soviet. Uni Soviet melakukan hal ini sebagai reaksi atas diberlakukannya reformasi ekonomi dan ditetapkannya Deutsche Mark sebagai valuta baru di Jerman Barat oleh Sekutu Barat (Amerika Serikat, Britania Raya, dan Prancis). Mereka ingin memaksa Sekutu Barat memberi izin supaya Uni Soviet yang memasok sembako ke bagian barat Berlin dan dengan ingin secara efektif memberi Uni Soviet kekuasaan penuh atas seluruh kota Berlin.


A tokiói per 1946. május 5-től 1948. április 6-ig Tokióban folytatott peres eljárás, melynek tárgya a második világháború távol-keleti hadszínterein elkövetett háborús bűnök felelőseinek elítélése volt. A 28 vádlottas perben 25 vádlott felett mondott ítéletet a Távol-keleti Nemzetközi Katonai Törvényszék "(The International Military Tribunal for the Far East, IMTFE)" 1948. november 12-én.


Het Proces van Tokio is het strafrechtelijke proces dat werd gehouden om Japanse oorlogsmisdadigers uit de Tweede Wereldoorlog te berechten. Het proces duurde van 3 mei 1946 tot 12 november 1948 en nam dus 2½ jaar in beslag. Het proces werd gehouden in de rechtbank van Ichigaya in de oostelijke wijk Shinjuku van de hoofdstad Tokio.


Токијски процес

Токијски процес је суђење јапанским војним и политичким руководиоцима који су починили ратне злочине на Азијском континенту пре и током Другог светског рата. Суђење је трајало од 29. априла 1946. до 12. новембра 1948. Оптужено је 28 људи, а судиле су судије из једанаест земаља. Док је процес у Нирнбергу праћен у целом свету са великим интересовањем и док је после тога остао предмет расправа због новина које су тада уведене у правосуђу, процес у Токију остао је углавном незапажен у јавности. Злочини за које су били осуђени јапански државници и војни руководиоци били су мање спектакуларни од злочина које је починило руководство Нацистичке Немачке.


極東国際軍事裁判（きょくとうこくさいぐんじさいばん、）とは、第二次世界大戦後、ドイツでニュルンベルク裁判が行われたのと対応して、連合国が戦争犯罪人として指定した大日本帝国の指導者などを裁いた一審制の軍事裁判のことである。東京裁判（とうきょうさいばん、）とも称される。


Tokyoprocessen var en rättegång efter andra världskriget i Internationella militärtribunalen för Fjärranöstern mot 28 högt uppsatta japanska politiska och militära ledare 3 maj 1946–12 november 1948, som ställdes till svars för brott mot freden, krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten i en specialdomstol inrättad av de allierade benämnd "Internationella militärtribunalen för Fjärran Östern".


In den Tokioter Prozessen (jap. , "Tōkyō Saiban", offiziell: "Internationaler Militärgerichtshof für den Fernen Osten" (, "Kyokutō Kokusai Gunji Saiban")) wurden nach dem Zweiten Weltkrieg durch die Siegermächte einige der politischen und militärischen Führer des japanischen Kaiserreiches wegen Führen eines Angriffskrieges und wegen Kriegsverbrechen angeklagt und verurteilt.


Такійскі працэс

Такійскі працэс — судовае пасяджэнне над японскімі ваеннымі злачынцамі, які праходзіў у Токіа з 3 мая 1946 года па 12 лістапада 1948 года.


בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק

בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק (באנגלית: The International Military Tribunal for the Far East, ראשי תיבות IMTFE), ידוע גם בשם "בית הדין לפשעי מלחמה בטוקיו" (באנגלית: Tokyo War Crimes Tribunal) התכנס בטוקיו עם תום מלחמת העולם השנייה לצורך העמדתם לדין של מנהיגי האימפריה היפנית על שלושה סוגי פשעים שבוצעו בעת המלחמה: פשעים מדרגה A (פשעים כנגד השלום), פשעים מדרגה B (פשעי מלחמה) ופשעים מדרגה C (פשעים כנגד האנושות). הפשעים מדרגה A מתייחסים לקשר שקשרו ראשי המשטר היפני לפתיחת המלחמה ולניהולה. שני סוגי הפשעים האחרים מתייחסים לפשעים שבוצעו תוך כדי הלחימה, כולל טבח ננקינג. אישומים בפשעי מלחמה כנגד אנשי צבא זוטרים יותר התבררו בהליכים נפרדים, בערים אחרות במזרח אסיה.


Tribunalul Militar Internațional pentru Orientul Îndepărtat (IMTFE), cunoscut și sub numele de Procesul de la Tokyo sau Tribunalul pentru Crime de Război din Tokyo, a fost un proces militar convocat la 29 aprilie 1946 pentru a trimite în judecată conducătorii Imperiului Japonez pentru o conspirație comună pentru a începe și duce războiul (clasificat drept „clasa A”), crime de război convenționale („clasa B”) și crimele împotriva umanității („clasa C”).


Токийский процесс

Международный военный трибунал для Дальнего Востока, более известный как Токийский процесс,— суд над японскими военными преступниками, проходивший в Токио с 3 мая 1946 года по 12 ноября 1948 года. Для проведения процесса был сформирован специальный судебный орган, в состав которого вошли представители одиннадцати государств: СССР, США, Китай, Великобритания, Австралия, Канада, Франция, Нидерланды, Новая Зеландия, Индия и Филиппины.


Kaukoidän kansainvälinen sotilastuomioistuin (, IMTFE) oli toisen maailmansodan jälkeen perustettu kansainvälinen tuomioistuin, joka tuomitsi Japanin keisarikunnan entisiä johtajia sodan aikana tapahtuneista rikoksista. Sen tunnetuin osa oli vuosina 1946–1948 järjestetty niin sanottu Tokion sotarikosoikeudenkäynti, jossa tuomittiin 28 Japanin entistä johtohenkilöä ja joka rinnastui Natsi-Saksan johtajille 1945–1946 pidettyyn Nürnbergin ensimmäiseen oikeudenkäyntiin. Seitsemän syytetyistä tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin, heistä tunnetuimpana entinen pääministeri ja ylipäällikkö Hideki Tōjō.


Токийски процес

Международният военен трибунал за Далечния Изток, известен като Токийски процес, е военен съд, свикан на 29 април 1946 г. за повеждане под отговорност на ръководителите в Японската империя за съвместна конспирация за започване и водене на война, конвенционални военни престъпления и престъпления срещу човечеството.


Processo di Tokyo è il nome che viene utilizzato in riferimento ai procedimenti del Tribunale militare internazionale per l'Estremo Oriente (in inglese: "International Military Tribunal for the Far East", "IMTFE"), istituito per giudicare le più importanti personalità dell'Impero giapponese accusate di aver commesso, prima e durante la Seconda guerra mondiale, tre tipologie di crimini: crimini contro la pace (Classe A), crimini di guerra (Classe B) e crimini contro l'umanità (Classe C). La prima accusa si riferisce alle cospirazioni politiche messe in atto dal Giappone nel periodo pre-bellico allo scopo di causare la Seconda guerra sino-giapponese e la guerra del Pacifico; le ultime due riguardano invece i crimini e le atrocità perpetrati durante la guerra mondiale, come il massacro di Nanchino.


극동국제군사재판(極東國際軍事裁判, )은 제2차 세계 대전과 관련된 동아시아의 전쟁 범죄인을 1946년 5월 3일부터 1948년 11월 12일까지 약 2년 반에 걸쳐 심판한 재판이다. 도쿄 전범재판(東京戰犯裁判, , )이라고도 한다. 60여 명 이상의 전쟁 범죄 용의자로 지명된 사람 중 28명이 기소되어, 판결 이전에 병사한 사람 2명과 소추가 면제된 1명을 제외한 25명이 실형을 선고받았다.


Токійський трибунал

Міжнародний військовий трибунал для Далекого Сходу, також відомий як Токійський процес — суд над японськими військовими злочинцями, що проходив у Токіо з 3 травня 1946 року по 12 листопада 1948. Він був тривалішим, аніж Нюрнберзький. Токійський процес проходив 2 роки, 5 місяців і 9 днів. Обвинувальний висновок у справі 28 головних японських воєнних злочинців було складено від імені США, Китаю, Великої Британії, СРСР, Австралії, Канади, Франції, Нової Зеландії, Нідерландів, Індії та Філіппін. Він мав 53 пункти. Висновок містив звинувачення в злочинах проти світу відповідно до ст. 5 Статуту трибуналу.


دادگاه توکیو

دادگاه نظامی بین‌المللی برای خاور دور یا دادگاه توکیو دادگاه بود که پس از تشکیل دادگاه نورنبرگ توسط فرماندهٔ عالی ایالات متحده آمریکا در ژاپن، ژنرال مک آرتور برگزار شد. وی ۱۱ قاضی دادگاه را نیز منصوب کرد. این قضات از بین نامزدهای پیشنهادی از سوی دولت‌های امضاکنندهٔ شرایط تسلیم ژاپن (یعنی ایالات متحده آمریکا، استرالیا، کانادا، چین، فرانسه، انگلستان، هلند، نیوزیلند و شوروی) به اضافهٔ دو کشور هند و فیلیپین انتخاب شدند. دادگاه توکیو همچون دادگاه نورنبرگ فقط راجع به مجرمان اصلی جنگی بود. این دادگاه در سوم می ۱۹۴۶ در توکیو آغاز به کار و در دوازدهم نوامبر ۱۹۴۸ رأی خود را صادر کرد. حکم اعدام متهمان در ۲۳ دسامبر ۱۹۴۸ به اجرا درآمد.


远东国际军事法庭（；），又称东京国际军事法庭、东京审判、東京大審，是第二次世界大战结束後特設之國際軍事法庭，於1946年5月3日至1948年11月12日之間，由身為勝方的同盟國為解決敗方大日本帝国戰犯阴谋发动战争、常规战争罪和反人类罪等罪行确认責任歸屬而創立。法庭設於東京的原陸軍士官學校大講堂，位於今東京都新宿區市谷本村町的自衛隊設施「防衛省市谷地區」內。


O Tribunal Militar Internacional para o Extremo Oriente ("The International Military Tribunal for the Far East" ou IMTFE, em inglês), também conhecido como Julgamento de Tóquio ou Tribunal de Crimes de Guerra de Tóquio, foi reunido para julgar os líderes do Império do Japão por três tipos de crimes: "Classe A" (crimes contra a paz), "Classe B" (crimes de guerra) e "Classe C" (crimes contra a humanidade), cometidos durante a Segunda Guerra Mundial. A primeira refere-se à conspiração conjunta para iniciar e engajar-se na guerra, e os dois últimos referem-se a atrocidades, inclusive o Massacre de Nanquim. Acusações de crimes de guerra contra pessoal subalterno foram julgadas separadamente, em outras cidades da região do Pacífico asiático.


El Tribunal Militar Internacional per a l'Extrem Orient va ser l'òrgan jurisdiccional davant del qual es van desenvolupar els Judicis o Processos de Tòquio, organitzats contra els criminals de guerra japonesos un cop acabada la Segona Guerra Mundial.


Tokyoprosessen var en krigsforbrytelsesrettssak etter andre verdenskrig mot 28 ledende japanske politikere og militære fra den 3. mai 1946 til den 12. november 1948. Anklagene lød på fredsbrudd, krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten i en spesialdomstol opprettet av de allierte, ved navn "Det internasjonale militærtribunalet for Det fjerne østen". Nanjingmassakren var blant sakene som ble gransket.


Uzak Doğu Uluslararası Askerî Ceza Mahkemesi

Uzak Doğu Uluslararası Askerî Mahkemesi veya Tokyo Savaş Suçları Mahkemesi, II. Dünya Savaşı sonrasında İmparator Hirohito ve Prens Asaka dışındaki tüm Japon yetkililerinin yargılandığı, Başbakan Hideki Tojo ve üst düzey komutanların idam cezasına çarptırıldıkları uluslararası mahkemedir. Yargılamalar 3 Mayıs 1946'da başlamış ve 12 Kasım 1948'de sona ermiştir.


Tòa án Quân sự Quốc tế Viễn Đông (tiếng Anh: The International Military Tribunal for the Far East (IMTFE)) còn được gọi là các phiên tòa Tokyo hay Tòa án Tội ác Chiến tranh Tokyo, đã được triệu tập vào ngày 29 tháng 4 năm 1946 để xét xử giới lãnh đạo của Đế quốc Nhật với ba loại tội ác chiến tranh. "Loại A" dành cho những kẻ đã tham gia vào những âm mưu chung nhằm phát động chiến tranh, loại này gồm những người có quyền hành cao nhất; "loại B" dành cho những kẻ phạm phải những tội ác "thông thường" ("conventional") hoặc tội ác chống lại loài người; "loại C" dành cho những kẻ "lên kế hoạch, ra lệnh, cho phép, hoặc không chống lại các tội ác như trên ở những cấp chỉ huy cao hơn."