Удсток (фестивал)

Удсток () е легендарен фестивал, състоял се в местността Уайт Лейк край градчето Бетъл, на 69 километра югозападно от град Уудсток, в щата Ню Йорк на 15, 16 и 17 август 1969 г. Фестивалът е популярен като известна проява, свързана с хипи движението.


La Fiera della Musica e delle Arti di Woodstock, meglio conosciuto con il più semplice festival di Woodstock, fu una manifestazione che si svolse a Bethel, una piccola città rurale nello stato di New York, Stati Uniti d'America, dal 15 al 18 agosto del 1969, all'apice della diffusione della cultura hippie.


우드스톡 페스티벌()은 1969년 8월 15일부터 3일간 미국 뉴욕 주의 베델 평원에서 개최된 축제이다. 정식 명칭은 The Woodstock music and art fair 1969이다.


Ву́дсток (, "Фестиваль музики й мистецтва у Вудстоці") — музичний фестиваль, що відбувся 15-17 серпня 1969 року в Бетелі (штат Нью-Йорк) і зібрав близько 500 000 осіб. Гаслом були слова: "Peace, Love and Happiness" («Мир, любов і щастя»). Фестиваль отримав назву «Вудсток» через більшу благозвучність, ніж «Бетел», незважаючи на те, що це місто розташоване на 100 км далі від місця проведення фестивалю.


نمایشگاه موسیقی و هنر وودستاک (در انگلیسی: Woodstock) (یا ووداستاک، فستیوال ووداستاک) یک فستیوال موسیقی بود با نام ثبت‌شدهٔ «یک نمایشگاه: سه روزِ صلح و موسیقی». محل برگزاری آن، مزرعهٔ ۴/۲ کیلومترمربعی آقای Max Yasgur در Catskills نزدیک دریاچهٔ سفید در شهر بتهل نیویورک و تاریخ برگزاری آن از ۱۵ تا ۱۸ اوت ۱۹۶۹ بود. بتهل در بخش سالیوان، در ۶۹ کیلومتری جنوب غربی شهر ووداستاکِ نیویورک و در مرز بخش اویستر قرار دارد.


胡士托音樂藝術節（Woodstock Music & Art Fair），常簡稱胡士托音樂節（The Woodstock Festival）或胡士托（The Woodstock）。是一個吸引了400,000人次的音樂節，預計三天但因雨延長到四天。舉辦在美國紐約的牧場，原定1969年8月15日到8月17日，但因延長到8月18日。


Woodstock Music & Art Fair (conhecido informalmente como Woodstock ou Festival de Woodstock) foi um festival de música realizado entre os dias 15 e 18 de agosto de 1969 na fazenda de gado leiteiro de 600 acres de Max Yasgur, próximo à região de White Lake, na cidade de Bethel, no estado de Nova York, nos Estados Unidos. O local se localizava setenta quilômetros a sudoeste da cidade de Woodstock. Anunciado como "Uma Exposição Aquariana: 3 Dias de Paz & Música", o festival deveria ocorrer originalmente na pequena cidade de Wallkill, mas os moradores locais não aceitaram, o que levou o evento para a pequena Bethel, a uma hora e meia de distância.


El festival de música i art de Woodstock va ser un dels festivals de rock més famosos de la història. Va tenir lloc en una granja de Bethel, Nova York, els dies 15, 16 i 17 d'agost de 1969. El festival s'anomena "Woodstock" perquè inicialment estava programat que tinguera lloc al poble de Woodstock, en Ulster County. L'oposició local quasi aconseguix que se suspenguera l'esdeveniment, però Sam Yasgur va convéncer son pare Max Yasgur per a acollir al concert en els terrenys de la família, localitzats en Sullivan County.


Woodstock Music & Art Fair (ofte bare kalt Woodstock eller Woodstockfestivalen) var en rockefestival som ble avholdt i USA i august 1969. Den skulle opprinnelig avholdes i Woodstock, New York, men ble flyttet til en melkegård i byen Bethel i delstaten New York. Navnet Woodstock ble imidlertid beholdt. Det var ventet et publikum på personer, men det kom mennesker som samlet seg under mottoet «Three Days of Peace, Music and Love» ("«Tre dager med fred, musikk og kjærlighet»").


Woodstock Festivali, resmi adı ile Woodstock Music and Art Fair, 15-18 Ağustos tarihleri arasında 1969 yılında Bethel, New York'ta bir mandıra alanında gerçekleşmiştir. Vietnam Savaşı'na karşı protestolar düzenlendiği ve bu protestoların ağır bir şekilde bastırıldığı ortamda, hippiler umutsuzluğa düşmüşlerdi. 1969'da gerçekleşen bu festivalin sloganının üç gün boyunca barış ve müzik olmasının sebebi de bu umutsuzluktan üç gün uzaklaşılmak istenmesidir. Festivalin organizatörlerinden Michael Lang bir röportajında "Son yıllarda üniversite kampüslerinde, yoksul mahallelerde ve ülkenin her köşesinde protestolar vardı, Woodstock'ta politik kaygılarımızı bir kenara bırakıp bütün enerjimizi barışa odakladık, barış ve anlayış mümkündü." diye belirtmiştir. 1960'ların karşı kültürlerinin bir araya geldiği festivale Amerika'nın her yerinden 450'000 genç katılmıştır. Festivalde Jimi Hendrix, the Who, Janis Joplin, Crosby, Stills, Nash & Young, Richie Havens, Jefferson Airplane, Joan Baez gibi sanatçılar ve gruplar performanslarını sergilemişlerdir. Woodstock Festivali 1960'ların bunalan gençliğinin bir araya gelmesinin sembolü olmuştur.


Festival Woodstock [wud-stok] merupakan suatu festival muzik yang diadakan dari 15 hingga 18 Ogos 1969 di sebuah ladang tenusu 600 hektar milik Max Yasgur di Bethel, New York, Amerika Syarikat- ia dinamakan sempena bandar bernama sama yang terletak sejauh barat laut dari lokasi acara ini. Tempat ini menjadi tumpuan utama sebanyak 32 artis dan kugiran yang membuat persembahan di sana di hadapan lebih daripada 400,000 orang penonton dalam keadaan cuaca hujan yang muncul sesekalipun.


Le Festival de Woodstock ("Woodstock Music and Art Fair", ou "Woodstock") est un festival de musique et un rassemblement emblématique de la culture hippie des années 1960, organisé à White Lake, hameau de Bethel, Comté de Sullivan, dans les montagnes Catskill, dans l'État de New York, sur les terres du fermier Max Yasgur, à une cinquantaine de miles (environ 80 kilomètres) au sud-ouest de Woodstock. Ce qui aurait pu tourner au fiasco par le mélange de drogues et météo désastreuse devient un des plus grands moments de l'histoire de la musique populaire, classé par le magazine "Rolling Stone" parmi les qui ont changé l'histoire du rock 'n' roll, apothéose du mouvement hippie.


Woodstock Music and Art Fair, skrátene Woodstock, je predchodcom všetkých hudobných festivalov.


The Woodstock Music and Art Fair, nieformalnie Woodstock Festival lub Woodstock – festiwal muzyczny odbywający się 15-18 sierpnia 1969 w miejscowości Bethel w stanie Nowy Jork. Hasłem przewodnim było: "Peace, Love and Happiness" (pol. "pokój, miłość i szczęście"). Uczestniczyło w nim ponad 400 tys. osób. Jeden z największych zlotów młodzieżowych końca lat 60. XX wieku.


Woodstock was a music festival held August 15–18, 1969, on Max Yasgur's dairy farm in Bethel, New York, southwest of the town of Woodstock. Billed as "an Aquarian Exposition: 3 Days of Peace & Music" and alternatively referred to as the Woodstock Rock Festival, it attracted an audience of more than 400,000. Thirty-two acts performed outdoors despite sporadic rain.


El Festival de música y arte de Woodstock (en inglés, "Woodstock Music & Art Fair"), o Festival de Woodstock, fue una congregación "hippie" con música de "rock" realizado desde el viernes 15 hasta la madrugada del lunes 18 de agosto de 1969. Tuvo lugar en una granja de 240 hectáreas en Bethel, condado de Sullivan, estado de Nueva York; aunque estaba programado para que tuviese lugar en el pueblo de Wallkill, en el mismo estado de Nueva York, donde los pobladores, sin embargo, se opusieron. Los organizadores también tuvieron la misma experiencia con la sede Saugerties, Nueva York, que había sido seleccionada mientras tanto. El escritor Elliot Tiber ayudó a negociar a los organizadores con el granjero Max Yasgur, para acoger al concierto en los terrenos de esa familia, 64km al suroeste de Woodstock. Fue anunciado como "una exposición de Acuario: 3 días de paz y música" y también es conocido como Woodstock Rock Festival.


Woodstock (Celým názvem "Woodstock Music & Art Fair" s podtitulem "An Aquarian Exposition: 3 Days of Peace & Music") byl hudební festival konající se ve Spojených státech amerických jihozápadně od stejnojmenného městečka. Jeho první ročník proběhl od pátku 15. srpna do pondělí 18. srpna 1969. První ročník festivalu byl považován za jeden z největších a klíčových okamžiků v historii populární hudby. Časopis Rolling Stone jej zařadil mezi "50 momentů, které změnily historii Rock and rollu". Za zakladatele festivalu jsou považováni Michael Lang, John P. Roberts, Joel Rosenman a Artie Kornfeld. Festivalu se zúčastnilo mnoho legendárních umělců a kapel jako Jimi Hendrix, Janis Joplin, Jefferson Airplane, The Who, Carlos Santana nebo Country Joe and the Fish.


Woodstockfestivalen var en musikfestival, som fandt sted i tidsrummet 15. august – 17. august (men varede til 18. august pga. forsinkelser) 1969 på marken til en gård, nær byen Bethel, ca. 60 kilometer sydvest for byen Woodstock i den amerikanske delstat New York.


معرض وودستوك للموسيقى والفن—المعروف بمهرجان وودستوك أو فقط وودستوك— كان مهرجان موسيقى أقيم تحت عنوان "3 أيام من السلام والموسيقى" في مزرعة ألبان بالقرب من قرية "وايت ليك" في بلدة بيثل في نيويورك، من 15 أغسطس إلى 18 أغسطس، 1969. اسم المهرجان جاء من بلدة وودستوك والتي تبعد 100 كم عن مزرعة الألبان.


เทศกาลวูดสต็อก

งานดนตรีและศิลปะวูดสต็อก () หรือมีชื่อไม่เป็นทางการว่า วูดสต็อก () หรือเทศกาลวูดสต็อก () มีคำเปรยว่า "An Aquarian Exposition: 3 Days of Peace & Music" จัดขึ้นที่ไร่ของแมกซ์ ยาสเกอร์ ที่มีพื้นที่ 600 เอเคอร์ (2.4 ตร.กม.) ใกล้กับหมู่บ้านในไวต์เลก ที่เมืองเบเธล นิวยอร์ก ตั้งแต่วันที่ 15-18 สิงหาคม ค.ศ. 1969 ในช่วงวันสุดสัปดาห์ที่จัดมีฝนตกบ้างบางครั้ง มีการแสดงภายนอกถึง 32 ศิลปิน ต่อหน้าคนดูกว่า 300,000 คน และมีการยอมรับอย่างกว้างขวางว่าเป็น 1 ในเหตุการณ์ที่ยิ่งใหญ่ที่สุดและเป็นแกนหมุนในประวัติศาสตร์ดนตรี และติดอยู่ในอันดับ ใน 50 อันดับเหตุการณ์ที่เปลี่ยนประวัติศาสตร์ร็อกแอนด์โรล ของนิตยสารโรลลิงสโตน


Festival Woodstock ("Woodstock Music and Art Fair") adalah konser yang diadakan di tanah peternakan Max Yasgur yang luasnya 240 hektare di Bethel, New York dari 15 Agustus hingga 18 Agustus 1969. Bethel (Sullivan County) terletak 69 km barat daya desa Woodstock, New York yang berbatasan dengan Ulster County.


A krevai unió (ritkábban "krewói unió") Lengyelország és Litvánia perszonáluniója. 1385. augusztus 14-én kelt egyezmény, melyet Kreva litván városban kötöttek. Az eredeti latin nyelvű okirat a „Krew” nevet használta. Az okirat ígéreteket tartalmazott Hedvig kiskorú lengyel királynő és Jogaila, Litvánia nagyhercege között kötendő házasság feltételeiről, utólag ezt tartották a lengyel–litván unió kezdeti lépésének. Az egyezmény a következőket tartalmazza:


De Unie van Krevo (Litouws: "Krėvos sutartis", Wit-Russisch: Крэўская унія "Krewskaja oenija", Pools: "Unia w Krewie") bestaat uit een aantal voorwaarden op 14 augustus 1385 in het kasteel van Krevo opgesteld door grootvorst Jogaila van Litouwen voor zijn huwelijk met de minderjarige Jadwiga, koningin van Polen. Het verdrag zelf was beperkt in zijn bereik maar in de geschiedschrijving wordt de term "Unie van Krevo" niet slechts voor het eigenlijke document maar voor het geheel van ermee samengaande gebeurtenissen in de jaren 1385-86 gebruikt.


クレヴォ合同（クレヴォごうどう）は、成人前のポーランド女王ヤドヴィガとの婚姻を約束した、リトアニア大公ヨガイラの一連の契約である。


Als Union von Krewo wird die 1385 vereinbarte Personalunion zwischen dem Königreich Polen und dem Großfürstentum Litauen bezeichnet, seit das entsprechende Dokument 1837 entdeckt wurde. Das Schloss Krewo befand sich auf historischem litauischem Territorium, das heutzutage in Weißrussland liegt und Krewa () heißt. Der Union von Krewo folgten noch andere Formulierungen der Polnisch-Litauischen Unionen.


Крэўская унія

Крэўская унія (1385), пагадненне аб дынастычным саюзе паміж Польскім каралеўствам і Вялікім Княствам Літоўскім.


Кревская уния

Кре́вская у́ния 1385 — личная уния между Великим княжеством Литовским и Польшей, по которому литовский великий князь Ягайло, вступивший в брак с польской королевой Ядвигой, провозглашался польским королём.


Кревска уния

Полско-литовският съюз от Крево или Актът от Крево е набор от предбрачни обещания, дадени в Кревски замък на 14 август 1385 от Ѝогайла, Велик херцог на Литва, в замяна на брака му с непълнолетната полска кралица Ядвига Анжуйска. Актът е много ограничен по обхват и в историографията терминът „Съюз от Крево“ често се отнася не само за конкретния документ, но за събитията от 1385 – 1386 като цяло. След преговорите в 1385, Йогайла приема християнството, жени се за Ядвига и е коронован за Крал на Полша през 1386. Това е решаващ момент в история на Полша и Литва и-бележи началото на четири века от обща история между двете нации. През 1569 г. Полско-литовската уния прераства в обединено изборно кралство, наречено Жечпосполита, оцеляло до Третата подялба на Полша през 1795.


L'Unione di Krewo (o Unione di Krėva) fu un accordo politico-dinastico fra la regina di Polonia Edvige e il granduca Jogaila di Lituania, in base al quale fu fondata l'Unione polacco-lituana. Il documento fu firmato nel castello della città città di Krewo (in lituano: "Krėva") il 14 agosto 1385 e fissava i seguenti punti:


크레보 합병(Union of Krewo) 혹은 크레바 법령(Krėva Act)은 성인이 되기 전인 폴란드 여왕 야드비가(Jadwiga)와 혼인을 약속한 리투아니아 대공(Grand Duke) 요가일라(Jogaila, 브와디스와프 2세)의 일련의 계약이다. 이 혼인으로 인해 폴란드와 리투아니아의 인적 왕조 연합(dynastic union)이 만들어지게 되었다. 문서는 1385년 8월 14일 크레바 성에서 조인되었고, 아래의 내용을 계약했다.


Кревська унія

Кревська унія 1385 року — угода про династичний союз між Великим князівством Литовським і Польщею, за яким великий князь литовський Ягайло зобов'язувався «на вічні часи прилучити свої землі, литовські й руські до корони Польської», перевести Велике князівство Литовське на католицтво і стати королем єдиної польсько-литовської держави.


严格意义上讲，克雷沃联合（，）或克雷瓦法案是立陶宛大公约盖拉在1385年8月14日于克雷瓦城堡所做的一系列承诺，以迎娶未成年却统治波兰的女王雅德维加。这个法案的研究范围十分有限，因此在史学界，“克雷沃联合”并非仅指某个具体的文件，而是指在1385年至1386年间发生的一系列事件。在1385年的谈判后，约盖拉皈依基督教，迎娶雅德维加，并在1386年加冕为波兰国王。此次联合在波兰与立陶宛的历史中都为决定性事件；它开启了两国共享历史的时代，长达四个世纪。到1569年，波兰立陶宛君合国形成新国家波兰立陶宛联邦，这个联邦一直存在到1795年第三次瓜分波兰时。


A União de Krewo, também conhecida por Ato de Krėva (outros nomes "União de Krevo", "Ato de Kreva") foi um conjunto de promessas de Jogaila, Grão-Duque da Lituânia para o seu casamento com a rainha, menor de idade, Jadwiga da Polônia. Através deste casamento, criou-se uma união pessoal ou dinástica entre a Polônia e a Lituânia. O documento foi assinado na cidade de Kreva em 14 de agosto de 1385 e estipulava o seguinte:


LUnion de Krewo est une alliance politique et dynastique signée entre la monarchie polonaise, au nom de la reine de Pologne , et le grand-duc de Lituanie, Jogaila Algirdaitis, qui crée une union personnelle des deux États sous l’autorité d’un seul roi. En échange de la main d'Hedwige et de la couronne de Pologne, le prince lituanien s'engage à embrasser la religion chrétienne et à faire baptiser l'ensemble de son peuple. C'est le premier acte d'une série d'accords préparant le rapprochement du Royaume de Pologne et du Grand-duché de Lituanie qui aboutira à la République des Deux Nations.


Krewská únia alebo krevská únia bola personálna únia Poľského kráľovstva s Litovským veľkokniežatstvom uzavretá 14. augusta 1385.


Unia w Krewie lub układ w Krewie, rzadziej umowa krewsko-wołkowyska – akt wydany 14 sierpnia 1385 roku przez wielkiego księcia litewskiego Władysława Jagiełłę w Krewie, stanowiący jego zobowiązania przedślubne wobec Królestwa Polskiego. Wydanie aktu stanowiło wynik rozmów prowadzonych między księciem a panami małopolskimi na zamku w Krewie dotyczących małżeństwa królowej Jadwigi z Jagiełłą. Poprzedziły je jednak długoletnie, prawdopodobnie co najmniej od koronacji Jadwigi, negocjacje między stroną litewską a polską, a także z królową Elżbietą Bośniaczką, matką wciąż nieletniej Jadwigi.


In a strict sense, the Union of Krewo or Act of Krėva (also spelled Union of Krevo, Act of Kreva; ; ) comprised a set of prenuptial promises made at Kreva Castle on 14 August 1385 by Jogaila, Grand Duke of Lithuania, in regard to his prospective marriage to the underage reigning Queen Jadwiga of Poland.


En sentido estricto, la Unión de Krewo o Ley de Krėva (también llamada "Unión de Krevo", " Ley de Kreva ", Lituano: Krėvos sutartis) era un conjunto de promesas prenupciales realizadas en el Castillo de Kreva el 14 de agosto de 1385. por Vladislao II de Polonia, gran duque de Lituania, a cambio de casarse con la reina menor de edad Eduviges I de Polonia. El acto tenía un alcance muy limitado y, en la historiografía, el término «Unión de Krewo» a menudo se refiere no solo al documento en particular sino a los acontecimientos de 1385-1386 en su conjunto. Después de las negociaciones en 1385, Vladislao II se convirtió al cristianismo, se casó con Eduviges I y fue coronado rey de Polonia en 1386. La unión fue un momento decisivo en las historias de Polonia y Lituania; marcó el comienzo de los cuatro siglos de historia compartida entre las dos naciones. En 1569, la unión polaco-lituana se convirtió en un nuevo Estado, la República de las Dos Naciones, y duró hasta la tercera partición de Polonia en 1795.


Krevská nebo Krewská unie byla personální unie Polského království s Litevským velkoknížectvím uzavřená 14. srpna 1385 na hradě v litevském městečku Kreva (polsky Krewo, dnes Крэва v Bělorusku).


I snæver forstand er Krevo-unionen eller Krevo-traktaten (også kaldet "Unionen i Kreva" eller "Kreva-traktaten") en ægtepagt indgået på borgen Kreva i Hviderusland (dengang Rutenien) den 14. august 1385 af storfyrsten af Litauen Jogaila som forudsætning for indgåelse af ægteskab med den mindreårige regerende dronning Jadwiga af Polen. Aftalen er af meget begrænset omfang, og i historieskrivningen dækker udtrykket "Krevo-unionen" ofte ikke kun over dette bestemte dokument, men også de øvrige begivenheder i Polen og Litauen 1385-1386, som førte til foreningen af de to lande. Dvs. forhandlingerne i 1385, da Jogaila konverterede til kristendommen og blev gift med Jadwiga, og hans kroning til konge af Polen i 1386. Foreningen af de to kroner var et afgørende øjeblik i både Polens historie og Litauens historie, da personalunionen markerede begyndelsen til fire århundreders fælles historie mellem de to nationer. I 1569 voksede der med den polsk-litauiske realunion en ny stat frem Polen-Litauen, der bestod indtil Polens tredje deling i 1795.


Dalam artian sempit, Persatuan Krewo atau Akta Krėva (juga dieja Persatuan Krevo dan Akta Kreva) adalah sejumlah janji-janji pranikah yang disepakati di Kastil Kreva pada tanggal 14 Agustus 1385 oleh Haryapatih Lituania Jogaila agar ia dapat menikahi Ratu Jadwiga dari Polandia yang masih di bawah umur. Cakupan akta ini sangat terbatas dan istilah "Persatuan Krewo" tidak hanya mengacu pada satu dokumen, tetapi pada peristiwa-peristiwa yang berlangsung pada tahun 1385–1386 secara keseluruhan. Setelah proses negosiasi dilakukan pada tahun 1385, Jogaila masuk agama Katolik, menikahi Jadwiga dan dimahkotai sebagai Raja Polandia pada tahun 1386. Persatuan ini merupakan peristiwa penting dalam sejarah Polandia dan Lituania, karena memulai persatuan di antara keduanya selama empat abad. Pada tahun 1569, Persatuan Polandia-Lituania telah berubah menjadi sebuah negara yang baru, yaitu Persemakmuran Polandia-Lituania, dan negara ini berdiri hingga Pembagian Polandia Ketiga pada tahun 1795.


Moldvai lengyel-oszmán háború az Oszmán Birodalom és Lengyelország–Litvánia konfliktusa. A harc a román fejedelemségek ügyén robbant ki, mert a szejm meg akarta hódítani azok területét.


Пољско-османски рат (1620–1621)

Пољско-османски рат вођен је од 1620. до 1621. године између Османског царства и Пољско-литванске уније. Део је Пољско-османских ратова.


Der Osmanisch-Polnische Krieg 1620–1621 wurde zwischen dem Osmanischen Reich und Polen-Litauen um die Suzeränität über die Donaufürstentümer, vor allem das Fürstentum Moldau geführt, auf die beide Seiten Anspruch erhoben. Der Krieg begann 1620 und endete 1621 mit dem Vertrag von Chocim, in dem Polen-Litauen auf seine Ansprüche verzichtete.


Польско-турецкая война (1620—1621)

Польско-турецкая война 1620—1621, также известная как Хотинская война — война Османской империи и Речи Посполитой за контроль над Молдавским княжеством.


La guerra polacco-ottomana (1620-1621), o prima guerra polacco-ottomana, segnò il riaccendersi della contesa tra la Confederazione polacco-lituana e l'Impero ottomano per il controllo sulla Moldavia e sull'Ucraina, congelata nel 1617 con il trattato di Busza. Il conflitto non portò ad alcun mutamento dello "status quo".


Хотинська війна

Хотинська війна 1620—1621 років — війна султанської Османської імперії проти Речі Посполитої, яка відзначилася 4-тижневою битвою об'єднаних сил польського шляхетського та українського козацького військ проти османсько-татарських загарбників під Хотином (звідси її назва) і завершилася Хотинським мирним договором.


1620-1621 Osmanlı-Lehistan Savaşı, 17. yüzyıldaki Osmanlı-Lehistan savaşlarının ilkidir.


La guerre polono-turque de 1620-1621 est un conflit qui opposa l'Empire ottoman à la république des Deux Nations (Pologne-Lituanie) à propos de la suzeraineté sur la principauté de Moldavie. La guerre se termina par le changement de vassalité la Moldavie, qui passa finalement de la Pologne à l'Empire ottoman.


Wojna polsko-turecka 1620–1621, zwana także wojną chocimską – konflikt zbrojny między Rzeczpospolitą a Imperium Osmańskim.


The Polish–Ottoman War (1620–1621) was a conflict between the Polish–Lithuanian Commonwealth and the Ottoman Empire over the control of Moldavia. It ended with the Commonwealth withdrawing its claims on Moldavia and to the eventual demise of the Sultan Osman II.


Polsko-turecká válka (1620–1621), nebo první polsko-turecká válka byl vojenský konflikt mezi polsko-litevskou Republikou obou národů a Osmanskou říší o kontrolu nad Moldavským knížectvím.


الحرب العثمانية البولندية (1620–1621)

الحرب العثمانية البولندية أو الحرب العثمانية البولندية الأولى كان نزاع بين الكومنولث البولندي الليتواني والدولة العثمانية من أجل السيطرة على منطقة مولدوفا. وانتهى بتنازل الكومنولث عن مطالبته بموالدافيا.


A velencei jegyzőkönyv értelmében 1921. december 14-e és 16-a között Sopron és környékének lakossága népszavazáson döntötte el, hogy összesen 257 km² Magyarországhoz vagy Ausztriához tartozzon-e. Ez volt a trianoni békeszerződés egyetlen komolyabb területi revíziója, amit a nagyhatalmak tartósan elfogadtak.


Het Sopron-referendum was een volksraadpleging die van 14 tot 16 december 1921 plaatsvond in de Hongaarse stad Sopron. De bevolking kreeg de keuze tussen aansluiting bij Oostenrijk of behoren tot Hongarije. Oostenrijk wilde Sopron (Duits: "Ödenburg") tot de hoofdplaats van Burgenland maken. Het resultaat van het referendum was dat Sopron bij Hongarije bleef.


Die Volksabstimmung in Ödenburg und Umgebung fand im Dezember 1921 statt. Sie war eine der Volksabstimmungen im Gefolge des Vertrags von Saint-Germain. Durch sie wurde entschieden, dass die Stadt Ödenburg () und die umliegenden Dörfer bei Ungarn verblieben. Damit war Österreichs Absicht obsolet, Ödenburg zur Hauptstadt seines neuen Bundeslandes Burgenland zu machen.


Plebiscyt w Sopronie – plebiscyt terytorialny przeprowadzony w dniach 14–16 grudnia 1921 roku na pograniczu węgiersko-austriackim, w mieście Sopron (niem. "Ödenburg") oraz jego najbliższych okolicach. Większość głosów (65,1%) otrzymała opcja węgierska, w związku z czym 1 stycznia 1922 roku Rada Ambasadorów zadecydowała o pozostawieniu obszaru objętego plebiscytem na Węgrzech. 20 lutego 1922 roku Austria uznała tę decyzję.


The Sopron area plebiscite took place on December 14-16, 1921. In this plebiscite, the residents of an area of 257 km2, comprising Sopron and eight surrounding settlements, voted on whether to remain in Hungary or to join Austria. That was the only plebiscite about the disputed borders on the territory of the former Kingdom of Hungary after the World War I, which was allowed by the Entente.


Plebiscit v Soproni, , který se konal mezi 14. a 16. prosincem 1921 ve městě Sopron a osmi obcích v jeho blízkém okolí v západní části dnešního Maďarska, byl ojedinělým případem lidového hlasování po podpisu Trianonské mírové smlouvy, kdy mohli obyvatelé svobodně rozhodnout, zdali se území o rozloze 257 km² stane součástí Maďarska (východ, župa Győr-Moson-Sopron), nebo Rakouska (západ, spolková země Burgenland). O události pojednává i historický román "És mégis élünk" (A přesto žijeme), který roku 1936 napsal maďarský spisovatel Gyula Somogyváry.


A kircholmi csata, más néven salaspilsi csata (, ) 1605. szeptember 27-én zajlott, döntő kimenetelű ütközet a svédek és a lengyelek között a livóniai Kircholm (ma Salaspils, Lettország) város közelében. Az ütközetben a lengyel huszárság kis létszáma ellenére közel ötszörös túlerővel szemben aratott győzelmet, megalapozva hosszan tartó hírnevét. A csatában a lengyeleket vezető Jan Karol Chodkiewicz hetman a nem megfelelő ellátás ellenére döntő sikert aratott, és noha a háború még évekig zajlott, nyilvánvalóvá vált, hogy a svédeknek nem sikerül megszerezniük Livóniát.


De Slag bij Kirchholm (27 september 1605) bij Kirchholm, nu Salaspils was een van de belangrijkste slagen in Pools-Zweedse Oorlog (1600-1611). De slag werd beslist in 20 minuten door de verwoestende charge van de cavalerie van Polen-Litouwen, de Gevleugelde Huzaren. De slag eindigde in een beslissende overwinning voor Polen-Litouwen, en wordt herinnerd als de grootste triomf ooit van de Pools-Litouwse cavalerie.


Битка код Кирхолма

Битка код Кирхолма 1605. била је одлучујућа пољска победа у Пољско-шведском рату (1600—1611).


Slaget vid Kirkholm (på lettiska Salaspils) var ett fältslag som stod mellan Sverige och Polen-Litauen under andra polska kriget den 27 september 1605 (17 september enligt den gamla kalendern, som vid denna tid användes i Sverige).


Die Schlacht bei Kircholm war eine Schlacht während der Schwedisch-Polnischen Kriege 1600–1629. Sie fand bei Salaspils (deutsch: "Kirchholm") am 27. September 1605 statt. In dieser Schlacht erlitten die schwedischen Truppen unter König Karl IX. eine schwere Niederlage gegen zahlenmäßig deutlich unterlegene polnisch-litauische Truppen unter Jan Karol Chodkiewicz, dem Großhetman von Litauen.


Бітва пад Кірхгольмам

Бітва пад Кірхгольмам (17(27) верасня 1605), бітва паміж шведскім войскам (кам. Карл IX; ~11—14 тыс. ч., 11 гармат; : сілы бакоў) і войскам Рэчы Паспалітай (кам. Ян Хадкевіч; ~3,9 тыс. ч., 7 гармат; : сілы бакоў) каля в. Кірхгольм (сучасны Саласпілс, Латвія) у час вайны Рэчы Паспалітай і Швецыі (1600—1629).


Битва при Кирхгольме

Битва при Кирхгольме — одно из крупнейших сражений польско-шведской войны 1600—1611 годов, произошедшее 27 сентября 1605 года. Битва закончилась решающей победой польско-литовских сил и запомнилась как один из величайших триумфов кавалерии Речи Посполитой, так как исход сражения предопределил удар польско-литовской кавалерии, крылатых гусар.


Kirkholman taistelu oli Kaarle IX:n johtamien ruotsalaisten ja Jan Karol Chodkiewiczin johtamien puolalaisten joukkojen välillä käyty taistelu Kirkholmassa Liivinmaalla, eli nykyisen Salaspilsin lähistöllä Latviassa 27. syyskuuta 1605. Taistelu liittyi Ruotsin kuninkaan ja Puola-Liettuan kuningas Sigismund III Vaasan väliseen sotaan. Puolalainen ratsuväki vei voiton huomattavasti suuremmasta ruotsalaisesta armeijasta, joka kärsi suuret tappiot.


La battaglia di Kircholm, combattuta il 27 settembre 1605 (o, secondo il calendario protestante all'epoca non riformato, il 17 settembre 1605) nei pressi dell'attuale Salaspils in Lettonia, fu una delle maggiori battaglie della guerra polacco-svedese del 1600-1611, tra l'armata della Confederazione polacco-lituana sotto Jan Karol Chodkiewicz e un esercito svedese al comando del re Carlo IX.


키르홀름 전투()는 1605년 9월 27일 얀 카롤 코드키에비츠()가 이끄는 폴란드 군이, 자신들의 3배가 넘는 스웨덴 군 병력을 코드키에비츠의 뛰어난 지휘력으로 격퇴시킨 전투이다. 이 전투는 폴란드 윙드 후사르의 가장 유명한 승리 중 하나이다.


Битва під Кірхгольмом

Би́тва під Кірхго́льмом (; ; ) — битва, що відбулася року біля Кірхгольма в Лівонії (сучасний Саласпілс, Латвія) між Швецію та Річчю Посполитою. Шведськими військами командував шведський король Карл IX, а силами Речі Посполитої — великий литовський гетьман Ян-Кароль Ходкевич. Закінчилася перемогою польсько-литовського війська. Одна з найбільших битв польсько-шведської війни 1600—1611 років. Запам'яталася як один з найбільших тріумфів кавалерії Речі Посполитої.


A Batalha de Kircholm () (27 de setembro de 1605, ou 17 de setembro no calendário do Velho Estilo então em uso nos países protestantes) foi uma das principais batalhas da Guerra Polaco-Lituana-Sueca (1600-1611). A batalha foi decidida em 20 minutos pelo ataque devastador da cavalaria polonesa-lituana, os Hussardos Alados. A batalha terminou com a vitória decisiva das forças polaco-lituanas e é lembrada como um dos maiores triunfos da cavalaria da Commonwealth.


Trận Kircholm (27 tháng 9 năm 1605, hoặc 17 tháng 9 theo lịch các nước Tin Lành) là một trong những trận đánh lớn của chiến tranh Ba Lan-Thụy Điển giai đoạn 1600-1611. Cục diện chiến trường được quyết định chỉ sau 20 phút tàn sát của khinh kỵ binh Ba Lan, và được xem là một trong những chiến thắng vĩ đại nhất của Vương quốc Ba Lan và Đại Công quốc Litva (gọi tắt là Liên Bang Ba Lan-Litva).


Bitwa pod Kircholmem (obecnie miejscowość Salaspils na Łotwie, 25 km na południowy wschód od Rygi) – bitwa stoczona 27 września 1605 w czasie polsko-szwedzkiej wojny o Inflanty w latach 1600–1611. Przyczyną bitwy były zmagania o . Dodatkowym czynnikiem była walka o tron szwedzki między Karolem Sudermańskim a Zygmuntem III Wazą.


The Battle of Kircholm (; 27 September 1605, or 17 September in the Old Style calendar then in use in Protestant countries) was one of the major battles in the Polish–Swedish War (1600–1611). The battle was decided in 20 minutes by the devastating charge of Polish-Lithuanian cavalry, the Winged Hussars. The battle ended in the decisive victory of the Polish-Lithuanian forces, and is remembered as one of the greatest triumphs of Commonwealth cavalry.


Az Ivo Dzsima-i csata (1945. február 19. – március 26.) az Amerikai Egyesült Államok és a Japán Birodalom között zajlott a második világháborúban, a csendes-óceáni hadszíntéren. Az amerikaiak által „Elkülönülés hadműveletnek” "(Operation Detachment)" nevezett támadásuk eredményeként elfoglalták Ivo Dzsima szigetét, és így használni tudták az ott található kulcsfontosságú repülőtereket.


De Landing op Iwo Jima (codenaam Operatie Detachment) was in februari 1945 een landingsoperatie van de Amerikanen op het eiland Iwo Jima die een onderdeel vormde van de gevechten in de Grote Oceaan tussen de Verenigde Staten en keizerrijk Japan tijdens de Tweede Wereldoorlog. De Amerikanen wilden Iwo Jima als basis voor hun (lucht)aanvallen op Japan gebruiken. Zij wisten het eiland op de Japanners te veroveren en verkregen zo de controle over de daar aanwezige drie vliegvelden, de enige tussen Japan en de Marianen en op 1250 km van Tokio. De Japanners hadden deze gebruikt om Amerikaanse bommenwerpers te onderscheppen onderweg van en naar hun bombardementen op Japan en nu konden de Amerikanen het eiland gebruiken als basis voor aanvallen op het Japanse vasteland.


Битка за Иво Џиму

Битка за Иво Џиму је вођена између САД и Јапана током фебруара и марта 1945, у завршним операцијама на Пацифичком фронту у Другом светском рату. Као резултат битке, САД су стекле контролу над острвом Иво Џима и аеродромима који су се тамо налазили. Битка је чувена по подизању америчке заставе које су извели амерички маринци на највишем планинском врху острва.


硫黄島の戦い（いおうとうのたたかい、いおうじまのたたかい、, 1945年2月19日 - 1945年3月26日）は、第二次世界大戦末期に東京都硫黄島村に属する小笠原諸島の硫黄島において日本軍とアメリカ軍との間で行われた戦いである。アメリカ軍側の作戦名はデタッチメント作戦（）。


Slaget om Iwo Jima, eller Operation "Detachment", var ett stort slag under andra världskriget mellan japanska och amerikanska styrkor. Slaget pågick mellan 19 februari och 26 mars 1945 på den japanska ön Ioto, som av den japanska flottan felaktigt kallades Iwo-jima. Det synnerligen blodiga slaget var det näst sista stora slaget under Stillahavskriget, del av andra världskriget som utkämpades i Stilla havet samt Ost- och Sydostasien. Filmerna "Flags of Our Fathers" (2006) och "Letters from Iwo Jima" (2006), samt Yukiko Dukes bok "Breven från Iwo Jima" (2008) handlar om händelsen.


Die Schlacht um Iwojima bezeichnet die Schlacht um die nur knapp 24 Quadratkilometer große Insel Iwojima, die gegen Ende des Zweiten Weltkrieges im Rahmen des Pazifikkrieges zwischen den Streitkräften Japans und der USA ausgetragen wurde. Diese äußerst blutige und verlustreiche Schlacht währte vom 19. Februar bis zum 26. März 1945. Sie gilt heute als Paradebeispiel einer klassischen amphibischen Landeoperation.


קרב איוו ג'ימה

קרב איוו ג'ימה היה קרב שנערך בין כוחות צבא ארצות הברית ויפן בפברואר ובמרץ 1945, במסגרת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בשלהי מלחמת העולם השנייה. הכוחות האמריקנים נחתו באי הגעשי איוו ג'ימה במסגרת "מבצע אדישות", במטרה להשתלט על שלושת שדות התעופה שבאי, שהיו בעלי חשיבות אסטרטגית רבה.


Μάχη της Ίβο Τζίμα

Η Μάχη της Ίβο Τζίμα ήταν η ένοπλη σύγκρουση ανάμεσα στις Ηνωμένες Πολιτείες Αμερικής και της Ιαπωνίας που οδήγησε στην αμερικανική κατάληψη του νησιού Ίβο Τζίμα κατά την διάρκεια της αποστολής του Ειρηνικού Ωκεανού του Β΄ Παγκοσμίου Πολέμου.Οι Ηνωμένες Πολιτείες έπρεπε να καταλάβουν την Ίβο Τζίμα για να καταφέρουν να νικήσουν ενάντια της Ιαπωνίας.


Bătălia de la Iwo Jima (19 februarie – 26 martie 1945), sau Operation "Detachment", a fost una dintre cele mai violente bătălii ale campaniei din Pacific a celui de al Doilea Război Mondial. Forțele americane au îndeplinit misiunea de a captura cele trei aerodromuri japoneze de pe insula Iwo Jima.


Битва за Иводзиму

Би́тва за Иводзи́му (, "ио:то:-но татакай" или "ио:дзима-но татакай"; ) — сражение между войсками Японской империи и США за остров Иото (Иводзима) в Тихом океане, начавшееся 16 февраля и завершившееся 26 марта 1945 года победой США. Это была первая военная операция сил США на территории Японии. Императорская армия Японии соорудила на острове мощную линию обороны, благодаря которой на протяжении месяца удавалось отбивать атаки противника. Это сражение было единственной сухопутной операцией японских сил, в котором они понесли меньше общих потерь, чем США, хотя погибших было больше с японской стороны.


Iwo Jiman taistelu ("operaatio Detachment") oli Yhdysvaltain ja Japanin välinen taistelu Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin pienellä Tyynenmeren saarella Iwo Jimalla helmi–maaliskuussa 1945. Yhdysvaltain maihinnousun tarkoitus oli valloittaa saari sen strategisten lentokenttien tähden.


Bitka za Iwo Jimo (tudi "operacija Detachment") je bila bitka druge svetovne vojne za japonski otok Iwo Jima.


Битка за Иво Джима

Битката за остров Иво Джима / Йото (; ) е сред най-големите и кръвопролитни сражения в Тихоокеанския театър на Втората световна война. Макар битката да предопределена от самото начало в полза на САЩ, превземането на острова от американските въоръжени сили се оказва напразно, тъй като впоследствие той не се използва нито като плацдарм, нито като военноморска база.


La si svolse durante la guerra nel Pacifico nell'omonima isola giapponese tra le forze statunitensi al comando dell'ammiraglio Raymond Spruance e le truppe dell'esercito imperiale giapponese al comando del generale Tadamichi Kuribayashi, coadiuvate da reparti della marina guidati dal contrammiraglio Toshinosuke Ichimaru.


இவோ ஜீமா சண்டை

இவோ ஜீமா சண்டை ("Battle of Iwo Jima") ஐக்கிய அமெரிக்காவுக்கும் யப்பான் பேரரசுக்கும் இடையே 1945 ஆம் ஆண்டு பெப்ரவரி, மார்ச் மாதங்களில் இரண்டாம் உலகப்போரின் பசிபிக் போரின் ஒரு பகுதியாக நடைபெற்றது. "டிடாச்மென்ட் நடவடிக்கை" (Operation Detachment) என அழைக்கப்பட்ட இவ்வாக்கிரமிப்பு இவோ ஜீமா தீவில் காணப்பட்ட யப்பானிய வான்படைத் தளங்களை கைப்பற்றும் நோக்கில் ஐக்கிய அமெரிக்காவால் நடத்தப்பட்டது.


이오섬 전투 또는 이오지마 전투(, , 1945년 2월 19일 ~ 1945년 3월 26일)는 태평양 전쟁 말기, 오가사와라 제도의 이오섬에서 벌어진 미합중국군과 일본군 간의 전투를 말한다. 미군의 작전명은 디태치먼트 작전()이었다.


Битва за Іодзіму

Битва за Іо́дзіму (, "іото но татакай" або "іодзіма но татакай"; ) — одна з найзапекліших битв, що тривала з 16 лютого до 26 березня 1945 року, на завершальній фазі Другої світової війни на Тихоокеанському театрі воєнних дій між військами Японської імперії і США за контроль над островом Іото, більш знаним як Іодзіма, з групи островів Оґасавара.


نبرد ایووجیما

نبرد ایووجیما در اواخر جنگ جهانی دوم بین نیروهای دریایی ایالات متحده و ژاپن در ژانویه و فوریه ۱۹۴۵ انجام شد و در طی آن جزیره ایو جیما به اشغال ایالات متحده درآمد. در طی این نبرد که ۳۵ روز طول کشید از مجموع تقریباً ۲۱٬۹۰۲ نظامی ژاپنی موجود در جزیره همگی کشته شدند و تنها ۲۱۶ نفر به اسارت تفنگداران دریایی آمریکا درآمدند. تلفات نیروهای آمریکایی شامل ۶٬۸۲۱ نفر کشته و ۲۶٬۵۰۴ نفر مجروح بوده‌است.


硫磺島戰役（，）是第二次世界大戰太平洋戰爭中日本與美國間爆發的一場戰役，自1945年2月19日戰鬥至3月26日。硫磺島戰役是太平洋戰爭中較激烈的戰鬥，期間日本堅守硫磺島，但美軍最終還是將其攻破，戰役中美軍共犧牲6,821人，負傷21,865人，而日軍的23,786名士兵之中除了1,083人被俘之外，其餘22,703人全部陣亡。隨後美軍將該島建設為供戰鬥機起飛的機場，為B-29超級堡壘轟炸機護航，大幅提昇了對日本政治和工業核心的東京進行戰略轟炸之效率。


A Batalha de Iwo Jima (19 de fevereiro — 26 de março de 1945) foi um grande combate em que as forças Aliadas (formadas basicamente por membros do Corpo de Fuzileiros Navais dos Estados Unidos) desembarcaram e eventualmente conquistaram a ilha de Iwo Jima, que estava em mãos do exército imperial do Japão, durante a Segunda Guerra Mundial. A invasão americana, denominada Operação "Detachment", tinha como objetivo conquistar a ilha, incluindo seus três aeroportos, com o objetivo de utilizar a região como base para lançar ataques mais eficazes as ilhas japonesas principais. O combate, previsto pelos estrategistas para durar menos de uma semana, durou trinta e cinco dias, se tornando uma das batalhas mais ferozes e sangrentas da Guerra do Pacífico. Controversamente, apesar de ter sido uma vitória contundente das forças armadas americanas, a importância e o valor estratégico da conquista da ilha para o esforço de guerra dos Aliados segue como motivo de debates. Iwo Jima nunca seria utilizada pelo exército dos Estados Unidos como base de preparação e tão pouco a marinha a usaria como base naval.


La batalla d'Iwo Jima va formar part de la guerra del Pacífic, lluitada entre els Estats Units i Japó.


Slaget om Iwo Jima, en øy i Ogasawaragruppen i Stillehavet, stod mellom USA og Keiserriket Japan fra 19. februar til 26. mars 1945 under andre verdenskrig. Slaget endte med at amerikanerne fikk kontroll over øya Iwo Jima og flyplassene der. 22 000 japanere ble drept eller begikk til slutt selvmord, og litt over 6 825 amerikanere ble drept.


Iwo Jima Muharebesi (Japonca: 硫黄島の戦い Iwo Tō no tatakai / Iwo Jima no tatakai, İngilizce: Battle of Iwo Jima), 19 Şubat 1945 - 26 Mart 1945 tarihlerinde Pasifik Okyanusunda bulunan Iwo Jima adlı küçük bir adada Japon İmparatorluğu ile Amerika Birleşik Devletleri arasında meydana gelen çatışmadır. 1945 yılı Şubat ayında Amerikan birlikleri Japon ana vatanından sadece 1200 km uzaktaki bir adaya toplanmıştı. Iwo Jima; 21 km² büyüklüğünde volkanik bir ada. Ama Japon ana vatanının istilası için hayati önem taşıyan 2 hava alanına sahipti. İkinci Dünya Savaşının sembol fotoğrafı olan ABD askerlerinin bayraklarını bir tepeye dikmelerini gösteren fotoğraf bu muharebe esnasında çekilmiştir.


Trận Iwo Jima (tiếng Anh: Battle of Iwo Jima, tiếng Nhật: 硫黄島の戦い, Ngày 19 tháng 02 năm 1945 — Ngày 26 tháng 03 năm 1945) là trận đánh thuộc mặt trận Thái Bình Dương trong Chiến tranh thế giới thứ hai giữa Hoa Kỳ và Đế quốc Nhật Bản tại đảo Iwo Jima. Đây là một trong những trận đánh ác liệt nhất của chiến trường Thái Bình Dương và kết quả sau một tháng giao tranh, quân đội Hoa Kỳ đã chiếm được Iwo Jima với thương vong khủng khiếp của cả hai bên tham chiến. Sau khi chiếm được hòn đảo, quân Mĩ đã biến nó thành một căn cứ không quân cho những chiếc khu trục cơ yểm trợ máy bay ném bom hạng nặng B-29 trút bom xuống các trung tâm công nghiệp trọng điểm trên lãnh thổ Nhật Bản và làm bàn đạp tấn công Tokyo


इवो जिमाची लढाई

इवो जिमाची लढाई जपान आणि दोस्त राष्ट्रे यांच्यामध्ये दुसर्‍या महायुद्धात अमेरिकेच्या प्रशांत मोहिमेदरम्यान इ.स. १९४५च्या फेब्रुवारी ते मार्च ह्या महिन्यांमध्ये झाली.


Die Slag van Iwo Jima het begin op 19 Februarie 1945 toe die Geallieerde magte die Iwo Jima-eiland ingeval het om dit oor te neem van die Japannese magte. Die eiland is op 16 Maart veilig verklaar deur die Geallieerdes alhoewel gevegte tot die einde van Mei voortgeduur het. Luitenant-Generaal Tadamichi Kuribayashi was in beheer van die Japannese magte op die eiland.


Pertempuran Iwo Jima (19 Februari – 26 Mac 1945) merupakan sebuah pertempuran utama di mana Kor Marin Amerika Syarikat mendarat di atas Pulau Iwo Jima dan kemudiannya berjaya mengepung pulau tersebut daripada Tentera Darat Imperial Jepun semasa Perang Dunia Kedua. Serangan dari pihak Amerika Syarikat (dikenali sebagai Operation Detachment) bertujuan mengepung seluruh pulau, termasuk tiga lapangan terbang yang dikawal Jepun (termasuk Lapangan-Lapangan Selatan dan Tengah) untuk memberikan kawasan pementasan untuk serangan terhadap pihak Jepun di Kepulauan Besar Jepun. Pertempuran yang beralngsung selama lima minggu ini merupakan antara pertempuran yang paling sengit dan berdarah dalam Perang Pasifik.


La bataille d'Iwo Jima est l'assaut, durant la guerre du Pacifique, mené par les forces américaines sur l'île japonaise d', petite île faisant partie de l'archipel d'Ogasawara, à environ au sud de Tokyo et solidement défendue par l'Armée impériale japonaise. Elle se déroula entre février et mars 1945 et s'acheva par la conquête de l'île par les Américains au prix de tués et japonais disparus (la quasi-totalité de la garnison) et tués, 492 disparus et américains blessés.


Bitka o Iwó-džimu (, ) alebo operácia Detachment, prebiehala od 16. februára 1945 do 26. marca 1945 medzi Spojenými štátmi a Japonskom. Americké jednotky zaútočili na japonský ostrov Iwó-džima s cieľom obsadiť tunajšie letisko a vytvoriť si tak leteckú základňu pre útok na hlavné Japonské ostrovy. Bol to prvý prípad celej vojny, kedy bolo cieľom spojeneckých jednotiek obsadenie vlastného japonského územia (t. j. územia, ktoré bolo súčasťou Japonska pred druhou svetovou vojnou a ktorého obyvatelia boli Japonci), čomu zodpovedala aj intenzita odporu japonských vojakov. Bitka bola súčasťou bojových operácií na ostrovoch Kazan Rettō a Rjúkju.


Bitwa o Iwo Jimę – starcie zbrojne pomiędzy siłami Stanów Zjednoczonych i Japonii, które trwało od 19 lutego do 26 marca 1945 roku podczas wojny na Pacyfiku w czasie II wojny światowej.


The Battle of Iwo Jima (19 February – 26 March 1945) was a major battle in which the United States Marine Corps and Navy landed on and eventually captured the island of Iwo Jima from the Imperial Japanese Army (IJA) during World War II. The American invasion, designated Operation Detachment, had the purpose of capturing the island with its two airfields: South Field and Central Field.


La batalla de Iwo Jima, denominada en clave Operación "Detachment", es el nombre que recibe uno de los combates más sangrientos de la Segunda Guerra Mundial, librado en la isla de Iwo Jima entre los infantes de marina de los Estados Unidos y las fuerzas del ejército del Imperio del Japón de febrero a marzo de 1945, durante la Guerra del Pacífico.


Bitva o Iwodžimu (: Battle of Iwo Jima; : 硫黄島の戦い, "Iótó no tatakai" nebo "Iódžima no tatakai") probíhala od 16. února 1945 do 26. března 1945 mezi Spojenými státy a Japonskem. Americké jednotky zaútočily na japonský ostrov Iwodžima s cílem obsadit zdejší letiště a vytvořit si tak leteckou základnu pro útok na hlavní japonské ostrovy. Jednalo se o první případ celé války, kdy bylo cílem spojeneckých jednotek obsazení vlastního japonského území (tj. území, které bylo součástí Japonska před druhou světovou válkou a jehož obyvatelé byli Japonci), čemuž také odpovídala i intenzita odporu japonských vojáků.


Slaget om Iwo Jima var et af de største slag under 2. verdenskrig mellem amerikanske og japanske styrker. Slaget foregik fra den 19. februar til den 26. marts 1945 på den japanske ø Ioto, som den japanske flåde fejlagtigt kaldte Iwo Jima. Det blodige slag var det næstsidste store slag under Stillehavskrigen, som var den del af 2. verdenskrig, der udkæmpedes i Stillehavet og Øst- og Sydøstasien.


معركة ايو جيما

معركة إيو جيما (بالإنجليزية: Battle of Iwo Jima وباليابانية: 硫黄島の戦い) معركة كبرى وقعت ما بين 19 فبراير إلى 26 مارس 1945 عندما نزلت فيها قوات مشاة البحرية الأمريكية والبحرية الأمريكية وانتزعت في النهاية جزيرة إيو جيما من الجيش الإمبراطوري الياباني (IJA) خلال الحرب العالمية الثانية. تقع القاعدة العسكرية في إيو جيما في منتصف الطريق تقريباً بين قواعد القوات الجوية الأمريكية في جزر ماريانا والجزر اليابانية وكانت تمنح اليابانيين القدرة على إرسال تحذيرات مبكرة من الغارات الجوية إلى البر الرئيسي الياباني وإطلاق مقاتلات من مطاراتها لاعتراض الغارات. كان الغزو الأمريكي، المسمى عملية المفرزة، يهدف إلى الاستيلاء على الجزيرة بمطاريها: الحقل الجنوبي والحقل المركزي. كانت الأهداف الإستراتيجية ذات شقين: الأول كان توفير مهبط للطوارئ لطائرات بي-29 التي تضررت في المعركة ولم تتمكن من العودة إلى القواعد الجوية الأمريكية في جزر ماريانا؛ تينيان وسايبان وغوام. والثاني هو توفير ميادين جوية لمرافقات مقاتلات بعيدة المدى من طراز بي-51، لتوفير تغطية مقاتلة للقاذفات. شهدت المعركة التي استمرت خمسة أسابيع واحدةً من أعنف المعارك وأكثرها دموية في حرب المحيط الهادئ.


ยุทธการที่อิโวะจิมะ

ยุทธการที่อิโวะจิมะ (19 กุมภาพันธ์ – 26 มีนาคม ค.ศ. 1945) เป็นยุทธการสำคัญซึ่งกองทัพสหรัฐอเมริกาขึ้นบกและยึดเกาะอิโวะจิมะจากกองทัพบกจักรวรรดิญี่ปุ่นระหว่างสงครามโลกครั้งที่สองได้ในที่สุด การบุกครองของอเมริกา ชื่อรหัส ปฏิบัติการดีแทชเมนต์ () มีเป้าหมายยึดทั้งเกาะ ซึ่งรวมสนามบินที่ญี่ปุ่นยึดสามแห่ง (รวมสนามใต้และสนามกลาง) เพื่อเป็นพื้นที่พักพลสำหรับเข้าตีหมู่เกาะหลักของญี่ปุ่น ยุทธการนานห้าสัปดาห์นี้มีการสู้รบที่ดุเดือดและนองเลือดที่สุดในสงครามแปซิฟิกของสงครามโลกครั้งที่สอง


Pertempuran Iwo Jima (disebut pula sebagai Operasi Detasemen) merupakan pertempuran awal ketika pasukan Amerika Serikat mulai menaklukkan Iwo Jima dari Kekaisaran Jepang. Tujuan utama Amerika Serikat adalah untuk menaklukkan seluruh pulau, termasuk tiga lapangan terbang. Pertempuran ini merupakan salah satu pertempuran paling berdarah dalam sejarah Perang Pasifik pada Perang Dunia II.


A Reichstag felgyújtása () a német parlament épületét pusztította el 1933. február 27-én. A gyújtogatást egy magányos holland kommunista, Marinus van der Lubbe követte el, aki semmilyen párttal nem állt kapcsolatban, ám igencsak bántotta a munkásosztály helyzete, így az épület felgyújtásával kívánt tiltakozni, és ellenállásra serkenteni a munkásokat. A férfi láthatólag zavart volt, amikor rátaláltak, és félmeztelenül mozgott a Reichstagban. A tűz nagyon gyorsan terjedt szét az ülésteremben, magas lángcsóvát hagyva. A tüzet megfékezni lehetetlen volt, a gyönyörű épület teljesen kiégett.


De Rijksdagbrand was een brand op 27 februari 1933, waarbij het Duitse Rijksdaggebouw in Berlijn grotendeels uitbrandde. De Nederlandse communist Marinus van der Lubbe werd als dader opgepakt, vervolgd en geëxecuteerd, maar er is onder historici nog steeds discussie of hij de brand wel daadwerkelijk heeft gesticht, en als dit zo was, of hij alleen handelde of hierbij is geholpen.


Паљење Рајхстага

Паљење Рајхстага () је назив за подметнути пожар државног парламента Немачке у Берлину 27. фебруара 1933. године.


రీచ్‌స్టాగ్ దహనం

1933 ఫిబ్రవరి 27 న, అడాల్ఫ్ హిట్లర్ జర్మనీ ఛాన్సలర్‌గా ప్రమాణ స్వీకారం చేసిన నాలుగు వారాల తరువాత, బెర్లిన్‌లోని జర్మనీ పార్లమెంటు నివాసమైన రీచ్‌స్టాగ్ భవనం తగలబడింది. డచ్ కౌన్సిల్ కమ్యూనిస్టు అయిన మారినస్ వాన్ డెర్ లుబ్బే ఈ నేరం చేసాడని, కమ్యూనిస్టు ఆందోళనకారులు ఈ పని వెనుక ఉన్నారనీ హిట్లర్ ప్రభుత్వం పేర్కొంది. ఒక సంవత్సరం పాటు జరిగిన విచారణ తరువాత జర్మనీ కోర్టు, వాన్ డెర్ లుబ్బే ఒక్కడే స్వతంత్రంగానే ఈ పని చేసాడని నిర్ణయించింది. అగ్ని ప్రమాదం జరిగిన మరుసటి రోజు, రీచ్‌స్టాగ్ ఫైర్ డిక్రీని ఆమోదించారు. జర్మనీ ప్రభుత్వానికి వ్యతిరేకంగా కమ్యూనిస్టులు కుట్ర చేస్తున్నారని చెప్పడానికి నాజీ పార్టీ ఈ మంటలను ఒక దృష్టాంతంగా చూపింది. ఆ విధంగా నాజీ జర్మనీ స్థాపనలో ఈ అగ్ని ఒక కీలకమైన మలుపైంది.


ドイツ国会議事堂放火事件

ドイツ国会議事堂放火事件（ドイツこっかいぎじどうほうかじけん、）とは、1933年2月27日の夜にドイツの国会議事堂が炎上した事件を指す。この事件によって発令された緊急大統領令は、実質的に国家社会主義ドイツ労働者党以外の政党の抵抗力を奪い、翌3月にはアドルフ・ヒトラーは全権委任法を制定して独裁を確立し、ヴァイマル共和政の議会制民主主義は事実上崩壊した。なお、「国会議事堂放火事件」と表記されることもある。


Riksdagshusbranden () kallas den eldsvåda som härjade Berlins riksdagshus den 27 februari 1933 och som anses vara ett avgörande moment i etablerandet av nazisternas styre. Huruvida den huvudanklagade, holländaren Marinus van der Lubbe, verkligen anlade branden eller ej har varit föremål för diskussion men oavsett vilket gav branden en anledning för Hitler att påbörja avvecklingen av den tyska demokratin.


Der Reichstagsbrand war der Brand des Reichstagsgebäudes in Berlin in der Nacht vom 27. auf den 28. Februar 1933. Der Brand beruhte auf Brandstiftung. Am Tatort wurde Marinus van der Lubbe festgenommen. Bis zu seiner Hinrichtung beharrte van der Lubbe darauf, den Reichstag allein in Brand gesetzt zu haben. Seine Alleintäterschaft schien bereits vielen Zeitgenossen unwahrscheinlich und wird weiterhin kontrovers diskutiert. Kritiker der Alleintäterthese vermuten eine unmittelbare Tatbeteiligung der Nationalsozialisten.


Падпал Рэйхстага

Падпал Рэйхстага () адбыўся 27 лютага 1933 года і адыграў важную ролю ва ўмацаванні ўлады нацыстаў у Германіі.


שרפת הרייכסטאג

שרפת הרייכסטאג, שאירעה בערבו של 27 בפברואר 1933, הייתה אירוע מכונן בהתבססות המפלגה הנאצית בשלטון בגרמניה. המשטר הנאצי החדש מיהר לנצל את האירוע על מנת להיפטר ממתנגדיו, ולבסס שלטון עריצות תוך שהוא מתנער משרידי חוקת הרפובליקה של ויימאר.


Εμπρησμός του Ράιχσταγκ

Ως εμπρησμός του Ράιχσταγκ (, ) έχει μείνει στην ιστορία η εμπρηστική επίθεση που έγινε στο γερμανικό Κοινοβούλιο (Ράιχσταγκ) στο Βερολίνο, το βράδυ της 27ης Φεβρουαρίου 1933, η οποία κατέστρεψε ολοσχερώς το εσωτερικό του.


Incendierea Reichstagului a fost un moment cheie în consolidarea Germaniei naziste. În seara zilei de 27 februarie 1933, după ora 21, pompierii berlinezi au fost alertați că edificiul parlamentului german Reichstag era în flăcări. Incendiul a izbucnit în sala dezbaterilor și, până la sosirea pompierilor, flăcările au cuprins și Camera Deputaților. În clădire a fost găsit Marinus van der Lubbe, un revoluționar comunist olandez – un cărămidar șomer, sosit recent în Germania pentru a-și continua ostentativ activitățile politice.


Поджог Рейхстага


Saksan valtiopäivätalon tuhopoltto ( ) oli 27. helmikuuta 1933 tapahtunut tuhopoltto, joka vaurioitti pahasti Saksan valtiopäivätaloa Berliinissä. Tapahtuma oli historiallisesti merkittävä, sillä siitä tuli käännekohta Weimarin tasavallan poliittisen järjestelmän luhistumisessa natsi-Saksan diktatuurin tieltä. Vain kuukautta aiemmin Saksan hallitukseen Adolf Hitlerin johdolla nousseet natsit syyttivät tuhopoltosta valtiojärjestystä vastaan tähdättyä kommunistien salaliittoa ja kykenivät tämän varjolla aloittamaan aivan valtiopäivävaalien alla hyökkäyksen kommunistista puoluetta vastaan. Pian he saivat toteutetuksi lakiuudistuspaketin, joka johti kansalaisoikeuksien rajoituksiin, muiden puolueiden kieltämiseen ja lopulta täydellisen diktatuurin rakentamiseen.


Пожар в Райхстага

Пожарът в Райхстага () е палеж на Райхстага (парламента на Германия в Берлин), извършен на 27 февруари 1933 г. около 21:25 ч. Изиграва голяма роля за укрепването на властта на нацистите в Германия.


L'incendio del Reichstag fu un incendio doloso al Palazzo del Reichstag a Berlino avvenuto il 27 febbraio 1933. L'evento è considerato cruciale per l'affermazione del nazionalsocialismo in Germania.


국가의회 의사당 화재 사건

국가의회 의사당 화재 사건(國家議會 議事堂 火災 事件, , )은 나치 독일 정권의 수립 과정에서 발생한 핵심 사건으로 1933년 2월 27일 오후 9시 14분에 발생했다. 최초의 목격자는 국회의사당 근처를 지나가던 한 대학생이었다. 의사당을 지나던 중 창문이 깨지면서 불길이 치솟는 것을 발견한 것이다. 목격자는 즉시 화재를 신고했고, 베를린 소방대가 의사당에 도착했을 때는 의사당은 격렬하게 불타고 있었다. 소방대와 거의 동시에 도착한 경찰은 불길이 여러 곳에서 수직으로 치솟으며 동시에 발화한 것을 발견했다. 경찰은 발가벗고 건물 뒤에 움츠려 숨어 있던 마리뉘스 판 데르 루베(Marinus van der Lubbe)를 발견했다. 루베는 네덜란드 출신의 공산주의자이자 실직 벽돌공으로 그 당시 최근에 독일로 넘어온 상태였다. 발견 당시 루베는 방화용 도구를 소지하고 있었다.


Підпал Рейхстагу

Підпал Рейхстагу () — підпал будинку Рейхстагу 27 лютого 1933 року, який відіграв важливу роль у встановлені влади нацистів у Німеччині. У підпалі були звинувачені комуністи, найвідоміший з них Георгій Димитров, і як наслідок впроваджений «Декрет про захист народу і держави», який скасував певні права громадян країни. Нацисти використовували підпал рейхстагу для консолідації власної влади і перетворення Німеччини законодавчо на диктатуру під проводом Адольфа Гітлера. Серед істориків досі не існує одностайності щодо винуватців підпалу Рейхстагу.


آتش‌سوزی رایشستاگ

آتش‌سوزی رایشستاگ (، ) یک حملهٔ آتش‌افروزی به رایشس‌تاگ (مجلس آلمان) در برلین در ۲۷ فوریه ۱۹۳۳ بود. ناسیونال سوسیالیست‌ها اعلام کردند که یک هلندی جوان کمونیست به نام مارنیوس وان در لوبه در صحنه آتش‌سوزی به جرم این حمله دستگیر شده. وان در لوبه خشت‌چینی بیکار بود که به تازگی به آلمان آمده بود. ناسیونال سوسیالیست‌ها اعلام کردند که او آتش را شروع کرده‌است. او محاکمه و به مرگ محکوم شد. این آتش‌سوزی از سوی حزب ناسیونال‌سوسیالیست کارگران آلمان شاهدی بر این که کمونیست‌ها در حال نقشه کشیدن علیه حکومت آلمان بودند استفاده شد. این واقعه در ایجاد آلمان نازی محوری دیده می‌شود.


国会纵火案（）是德国建立纳粹党一黨專政独裁政权的关键事件，发生在1933年2月27日，柏林消防队于晚上9时14分开始接到德國國會大樓火警报告。同时在几个不同地点发生火災，但当消防队到达时，主要的议会大厅发生爆炸，燃起大火。警察搜索现场时，发现了失业的建筑工人马里努斯·范·德·卢贝。他是荷兰共产党人，不久前才到德国。


Em 27 de fevereiro de 1933, o Reichstag, em Berlim, foi ateado em fogo e, como resultado, foi visto como o acontecimento crucial para o estabelecimento da Alemanha nazista. Às 21h25 (UTC+1), um posto de bombeiros da cidade recebeu uma chamada pois o alarme do Palácio do Reichstag, o local de encontro do parlamento alemão, anunciava que o prédio estava em chamas. O incêndio começou na câmara de sessão, e quando a polícia e os bombeiros haviam chegado, a Câmara dos Deputados já tinha sido engolida pelas chamas. No interior do edifício, uma minuciosa pesquisa conduzida pela polícia resultou na culpa de Marinus van der Lubbe. Van der Lubbe foi um ativista neerlandês comunista de conselho e pedreiro desempregado que tinha chegado recentemente na Alemanha, ostensivamente para realizar suas atividades políticas. O incêndio foi utilizado pelos nazistas como prova de que os comunistas estavam começando uma "conspiração" contra o governo alemão. Van der Lubbe e quatro líderes comunistas seriam presos posteriormente. Adolf Hitler, que foi empossado como chanceler da Alemanha quatro semanas antes, em 30 de janeiro, incitou o Presidente Paul von Hindenburg a passar um decreto de emergência a fim de contrariar o "impiedoso confronto do Partido Comunista da Alemanha".


L'incendi del Reichstag, un moment crucial en la història de l'Alemanya nazi, va començar a les 9:14 del vespre del 27 de febrer de 1933, quan els bombers de Berlín van rebre l'alarma informant que el Reichstag estava en flames.


Riksdagsbrannen var den brannen som herjet Riksdagsbygningen i Berlin i Tyskland natten mellom 27. og 28. februar 1933. Den førte til at rikspresident Paul von Hindenburg utstedte Riksdagsbrannforordningen 28. februar. De grunnleggende borgerrettighetene som var garantert av Weimarrepublikkens forfatning, ble dermed satt ut av kraft, slik at veien ble klar for forfølgelse og arrestasjon av nazipartiets motstandere. Massearrestasjonene som fulgte, var begynnelsen på flere dramatiske begivenheter, som i løpet av en knapp måned førte til at Adolf Hitler, som 30. januar hadde blitt utnevnt til riksskansler, kunne etablere seg varig som diktator.


Reichstag Yangını, Hitler'in sebep gösterip ülkede düzeni sağlamak adına 24 Mart 1933'te Cumhurbaşkanı Paul von Hindenburg'un imzasıyla elde ettiği diktatöryal güce kavuşmasından önce Alman parlamentosunun toplandığı Reichstag binasında (Almanca: "Reichstagsgebäude") 27 Şubat 1933 akşamı çıkmış olan yangındır.


Vụ hỏa hoạn Reichstag () là một cuộc tấn công cố ý vào tòa nhà Reichstag (tòa nhà của Quốc hội Đức) tại Berlin vào ngày 27 tháng 2 năm 1933. Đức Quốc xã cho biết, Marinus van der Lubbe, một Thanh niên Cộng sản Hà Lan đã bị bắt tại hiện trường của vụ hỏa hoạn, và anh ta bị buộc tội đốt tòa nhà. Van der Lubbe là một người thợ thất nghiệp, người vừa mới đến Đức. Đức Quốc xã tuyên bố rằng van der Lubbe đã tuyên bố rằng anh ta châm lửa đốt tòa nhà. Van der Lubbe đã bị đưa ra tòa và kết án tử hình. Vụ hỏa hoạn được Đảng Quốc xã dùng làm bằng chứng là người cộng sản đang âm mưu chống lại chính phủ Đức. Sự kiện được xem là yếu tố then chốt trong việc thành lập Phát xít Đức.


राइशस्टागची आग

राइशस्टागची आग (जर्मन: "Der Reichstagsbrand", "डेर राइश्टाग्स्ब्रांड" ;) हा फेब्रुवारी २७, इ.स. १९३३ रोजी जर्मन संसदेवर झालेला जळिताचा प्रकार होता. आगीच्या दिवशी २१:२५ वाजता राइशस्टागाच्या इमारतीला आग लागल्याचा संदेश बर्लिन अग्निशामक केंद्राला मिळाला. मात्र पोलीस व अग्निशामक दल पोचेपर्यंत मुख्य सभागृह ज्वाळांमध्ये लपेटले होते.


L’incendie du Reichstag (en ) est un incendie criminel qui ravage le palais du Reichstag, siège du Parlement allemand à Berlin, dans la nuit du au .


Požiar Ríšskeho snemu alebo požiar Reichstagu je požiar, ktorý zničil budovu Ríšskeho snemu v Berlíne 27. februára 1933. Stal sa jednou z najvýznamnejších udalostí éry nástupu nacistického režimu v Nemecku. Na mieste činu bol zadržaný podpaľač Marinus van der Lubbe. Okolnosti a spolupáchatelia neboli riadne zistení a doteraz sú stále predmetom diskusie. Nacisti obviňovali komunistov a komunisti nacistov. Hitlerova vláda využila požiar ako zámienku k masívnemu obmedzovaniu ľudských práv a to nie len komunistov.


Pożar Reichstagu (niem. "") – pożar gmachu parlamentu Rzeszy (niem. "Reichstagsgebäude") w Berlinie w nocy z 27 na 28 lutego 1933 roku.


The Reichstag fire (, ) was an arson attack on the Reichstag building, home of the German parliament in Berlin, on Monday 27 February 1933, precisely four weeks after Adolf Hitler was sworn in as Chancellor of Germany. Hitler's government stated that Marinus van der Lubbe, a Dutch council communist, was the culprit, and it attributed the fire to communist agitators. A German court decided later that year that Van der Lubbe had acted alone, as he had claimed. The day after the fire, the Reichstag Fire Decree was passed. The Nazi Party used the fire as a pretext to claim that communists were plotting against the German government, which made the fire pivotal in the establishment of Nazi Germany.


El incendio del Reichstag (en alemán: ) fue un incendio perpetrado contra el edificio del Reichstag en Berlín, el 27 de febrero de 1933. La responsabilidad del incendio sigue siendo un tema de permanente debate e investigación; Marinus van der Lubbe, un joven comunista neerlandés de 24 años, fue culpado del suceso por el Gobierno alemán del canciller Adolf Hitler. Van der Lubbe era un albañil desempleado que había llegado recientemente a Alemania, y que fue capturado en el lugar del incendio. Después de ser torturado admitió haber prendido fuego al edificio, por lo que fue sentenciado a muerte y ejecutado diez meses después. El incendio fue utilizado como «prueba» por los nazis para acusar a los comunistas del KPD de conspirar contra el Gobierno y está considerado un hecho fundamental en el establecimiento de la Alemania nazi (o Tercer Reich).


Jako požár Říšského sněmu nebo požár Reichstagu () označuje požár, který zničil budovu Říšského sněmu v Berlíně 27. února roku 1933. Svými okolnostmi se stal jednou z nejvýznamnějších událostí éry nástupu nacistického režimu v Německu. Hitlerova vláda ho využila jako záminky k masivnímu omezování lidských práv.


Rigsdagsbranden blev en vigtig begivenhed i etableringen af Nazi-Tyskland. Den begyndte den 27. februar 1933 – blot en uge før valget til rigsdagen.


حريق الرايخستاج

حريق الرايخستاغ كان هجومًا متعمدًا على مبنى الرايخستاغ -مقر البرلمان الألماني في برلين- في يوم الاثنين 27 فبراير من عام 1933، أي بعد أربعة أسابيع تمامًا من أداء أدولف هتلر اليمين الدستورية بصفته مستشار ألمانيا. صرّحت حكومة هتلر أن الجاني هو مارينوس فان دير لوبي، وهو شيوعي مجالسي هولندي الجنسية، وعزت إضرام النار إلى المحرضين الشيوعيين بشكل عام، على الرغم من قبول المحكمة الألمانية في وقت لاحق من ذلك العام ادعاء فان دير لوبي أنه قد تصرف من تلقاء نفسه، وإقرارها لذلك. صدر مرسوم حريق الرايخستاغ بعد هذه الحادثة. استخدم الحزب النازي الحريق كذريعة للادعاء بأن الشيوعيين يتآمرون ضد الحكومة الألمانية، ولذلك يُعتبر الحدث محوريًا في تأسيس ألمانيا النازية. يشير مصطلح «حريق الرايخستاغ» إلى أعمال الراية الكاذبة التي ساعدت الحكومة في تنفيذها لتعزيز مصالحها الخاصة من خلال الموافقة الشعبية على الانتقام أو التراجع عن الحقوق المدنية.


เหตุเพลิงไหม้ไรชส์ทาค

เหตุเพลิงไหม้ไรชส์ทาค () เป็นการลอบวางเพลิงอาคารไรชส์ทาค ในกรุงเบอร์ลินเมื่อวันที่ 27 กุมภาพันธ์ ค.ศ. 1933 มารีนึส ฟัน เดอร์ลึบเบอ (Marinus van der Lubbe) หนุ่มนักสภาคอมมิวนิสต์ชาวดัตช์ ถูกจับได้ ณ ที่เกิดเหตุและถูกจับกุมจากอาชญากรรมดังกล่าว ฟัน เดอร์ลึบเบอเป็นช่างอิฐว่างงานที่เพิ่งเข้าประเทศเยอรมนี เขาประกาศว่าเขาก่อเพลิงและถูกพิจารณาคดีในศาลและถูกพิพากษาลงโทษประหารชีวิต พรรคนาซีใช้เหตุเพลิงไหม้ดังกล่าวเป็นหลักฐานว่านักคอมมิวนิสต์กำลังคบคิดโค่นรัฐบาลเยอรมัน ถือกันว่าเหตุการณ์นี้มีความสำคัญยิ่งในการสถาปนานาซีเยอรมนี


Kebakaran Reichstag adalah peristiwa terbakarnya Gedung Reichstag dan merupakan salah satu kejadian penting selama masa pendirian Jerman Nazi.


A bahreini nagydíj volt a 2006-os Formula–1 világbajnokság első versenye, amelyet 2006. március 12-én rendeztek meg a Bahrain International Circuiten, Szahírban.


De Grand Prix Formule 1 van Bahrein 2006 werd gehouden op 12 maart 2006 op het Bahrein International Circuit in Sakhir.


2006年バーレーングランプリ

2006年バーレーングランプリは、2006年F1世界選手権第1戦として、2006年3月12日にバーレーンインターナショナルサーキットで開催された。正式名称は2006 FORMULA 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix


Der Große Preis von Bahrain 2006 fand am 12. März auf dem Bahrain International Circuit in Sakhir statt und war das erste Rennen der Formel-1-Weltmeisterschaft 2006. Sieger wurde Fernando Alonso (Renault) vor Michael Schumacher (Ferrari) und Kimi Räikkönen (McLaren-Mercedes).


Гран-при Бахрейна 2006 года

Гран-при Бахрейна 2006 года (официально называется III Gulf Air Bahrain Grand Prix) — гонка Формулы-1, проходившая на Международном автодроме Бахрейна в Сахире, Бахрейн 12 марта 2006 года. 57-круговая гонка открывала сезон Формулы-1 2006 года и была третьей в истории Гран-при Бахрейна. Победу одержали действующие чемпионы — испанец Фернандо Алонсо и французская команда Renault. Михаэль Шумахер и его команда Ferrari начали последний для немца сезон (до его возвращения с Mercedes в 2010 году) со второго места. Кими Райкконен из McLaren финишировал на третьей позиции, несмотря на последнее место в квалификации.


Bahrain Grand Prix 2006 (virallisesti 2006 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 10.–12. maaliskuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa.


Velika nagrada Bahrajna 2006 je bila prva dirka Svetovnega prvenstva Formule 1 v sezoni 2006. Odvijala se je 12. marca 2006.


2006 Голяма награда на Бахрейн

2006 Голяма награда на Бахрейн е 3-то за Голямата награда на Бахрейн и първи кръг от сезон 2006 във Формула 1, провежда се на 12 март 2006 година на пистата Сакхир в Бахрейн.


Il Gran Premio del Bahrain 2006 si è corso il 12 marzo 2006 sul Circuito di Manama da percorrere 57 volte per 308,238 km totali. Si è trattato del 751º Gran Premio della storia e della terza edizione di quello del Bahrein.


Формула-1 — Гран-прі Бахрейну 2006

Гран-прі Бахрейну 2006 року — перший етап чемпіонату світу з автоперегонів у класі Формула-1, відбувся з 10 по 12 березня 2006 року на трасі Сакхір в Сакхірі (Бахрейн).


2006年巴林大奖赛（2006 Bahrain Grand Prix）是2006年世界一级方程式锦标赛的第一站比赛，于2006年3月11日－12日（UTC）在巴林的巴林国际赛道举行。


Resultados do Grande Prêmio do Barém de Fórmula 1 realizado em Sakhir em 12 de março de 2006. Primeira etapa da temporada, foi vencido pelo espanhol Fernando Alonso, da Renault.


Resultats del Gran Premi de Bahrain de Fórmula 1 de la temporada 2006, disputat al circuit de Sakhir el 12 de març del 2006.


Bahrains Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 10. mars – 12. mars 2006 på Bahrain International Circuit i Bahrain. Det var det første løpet i Formel 1-sesongen 2006.


2006 Bahreyn Grand Prix, 2006 yılındaki Formula 1 yarışlarının Bahreyn etabıdır.


२००६ बहरैन ग्रांप्री


Grand Prix Bahrain 2006 (nama rasmi: III Gulf Air Bahrain Grand Prix) ialah sebuah perlumbaan bermotor Formula Satu yang diadakan di Litar Antarabangsa Bahrain di Sakhir, Bahrain pada 12 Mac 2006. Ia merupakan perlumbaan pertama dalam kalendar Formula Satu musim 2006, dan merupakan Grand Prix Bahrain yang ketiga. Perlumbaan ini, yang dipertandingkan sebanyak 57 pusingan ini dimenangi oleh Juara Dunia tahun 2005, Fernando Alonso, dari pasukan Renault. Pemandu Ferrari, Michael Schumacher, memulakan musim terakhirnya dalam Formula Satu, (sebelum beliau kembali untuk menyertai pasukan Mercedes pada tahun 2010) mendapat tempat kedua. Kimi Räikkönen, dari pasukan McLaren, mendapat tempat ketiga, walaupun bermula dari tempat terakhir.


Le Grand Prix de Bahreïn 2006 est la de Formule 1 courue depuis 1950 et la première manche du championnat 2006 courue sur le Circuit international de Sakhir le .


Wyniki Grand Prix Bahrajnu, pierwszej rundy Mistrzostw Świata Formuły 1 w sezonie 2006.


The 2006 Bahrain Grand Prix (officially the 2006 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) was a Formula One motor race held at the Bahrain International Circuit in Sakhir, Bahrain on 12 March 2006. The 57-lap race was the opening round of the 2006 Formula One season and the third running of the Bahrain Grand Prix. It was won by the World Champions, Fernando Alonso and the Renault team. Ferrari driver and polesitter Michael Schumacher began his final season in Formula One (before his return with Mercedes in ) with second position. Kimi Räikkönen completed the podium after he finished in third place with the McLaren team, despite starting in last position.


Grand Prix Bahrajnu 2006 (oficiálně III Gulf Air Bahrain Grand Prix) se jela na okruhu Bahrain International Circuit v as-Sachír v Bahrajnu dne 12. března 2006. Závod byl prvním v pořadí v sezóně 2006 šampionátu Formule 1.


Grand Prix F1 Bahrain 2006 merupakan balapan Formula 1 yang diselenggarakan pada 12 Maret 2006 di Bahrain International Circuit di Bahrain. Lomba ini dimenangkan oleh Fernando Alonso dari Renault F1.


A 2005-ös északisí-világbajnokságot (2005. február 16. – február 27.) 1987 után másodszor rendezték Obertsdorfban. A síugrók csapatversenye középsáncon – miután 2003-ban elmaradt – visszatért a programba. A sífutást meghosszabbították: a női 10 km-es (5 km klasszikus technikával+5 km szabadstílus) versenyszám 15 km-es volt (7,5 km + 7,5 km); a férfi 20 km-es versenyszám helyett 30 kilométereset rendeztek. Sífutásban eddig csapatversenyt sem rendeztek.


Wereldkampioenschappen noords skiën 2005

De wereldkampioenschappen noords skiën 2005 werden van 16 februari tot en met 27 februari georganiseerd in Oberstdorf in het zuiden van Duitsland. Er stonden 19 onderdelen op het programma, 12 in het langlaufen, vier bij het schansspringen en drie bij de noordse combinatie Noorwegen sloot de WK als meest succesvolle land af met 19 medailles waaronder zeven gouden.


2005年ノルディックスキー世界選手権

2005年ノルディックスキー世界選手権大会は2005年2月16日から2月27日までの12日間、ドイツ、オーベルストドルフで開催されたノルディックスキーの世界選手権。同地では1987年についで2回目の開催。過去最多の19種目（クロスカントリースキー12種目、ノルディック複合3種目、スキージャンプ4種目）が行われた。


Världsmästerskapen i nordisk skidsport 2005 arrangerades mellan den 16 och 27 februari 2005 i Oberstdorf i förbundslandet Bayern i Tyskland.


Die 45. Nordischen Skiweltmeisterschaften fanden vom 16. bis 27. Februar 2005 in Oberstdorf (Deutschland) statt. Der Wintersportort im Allgäu war somit zum zweiten Mal nach 1987 Austragungsort. Es wurden 19 Wettkämpfe ausgetragen, davon zwölf Skilanglauf-, vier Skisprung- und drei Nordische Kombinationswettbewerbe. Die Skisprung-Wettbewerbe fanden auf der Schattenbergschanze statt, die jährlich auch eine der vier Schanzen ist, von denen bei der Vierschanzentournee gesprungen wird.


Чемпионат мира по лыжным видам спорта 2005 года проходил в городе Оберстдорф (Германия) с 16 февраля по 27 февраля.


Svetovno prvenstvo v nordijskem smučanju 2005 je šestinštirideseto svetovno prvenstvo v nordijskem smučanju, ki je potekalo med 16. in 27. februarjem 2005 v Oberstdorfu, Nemčija, v devetnajstih disciplinah. Drugič sta potekali dve ekipni tekmi v smučarskih skokih, prvič pa ekipno šprint v smučarskih tekih.


I Campionati mondiali di sci nordico 2005, quarantacinquesima edizione della manifestazione, si svolsero dal 16 al 27 febbraio a Oberstdorf, in Germania. Vennero assegnati diciannove titoli.


Ski-VM 2005 ble arrangert i perioden 16. til 27. februar i den tyske byen Oberstdorf, som også var arrangørby for ski-VM i 1987. Det ble arrangert 12 konkurranser i langrenn, 4 konkurranser i skihopp, og 3 konkurranser i kombinert.


Les Championnats du monde de ski nordique 2005 se sont déroulés à Oberstdorf, en Allemagne, du 16 février au 27 février.


Mistrzostwa Świata w Narciarstwie Klasycznym 2005 miały miejsce w dniach 16 – 27 lutego 2005 w niemieckim Oberstdorfie.


The FIS Nordic World Ski Championships 2005 took place 16–27 February 2005 in Oberstdorf, Germany, for the second time after hosting it previously in 1987. The ski jumping team normal hill event returned after not being held in 2003. The double pursuit distances of 10 km (5 km classical mass start + 5 km freestyle pursuit) women and 20 km (10 km classical mass start + 10 km freestyle pursuit) men were lengthened to 15 km for women (7.5 km classical mass start + 7.5 km freestyle pursuit) and 30 km for men (15 km classical mass start + 15 km freestyle pursuit). Team sprint was also added as well. The Nordic combined 4 × 5 km team event had its change between ski jumping points and cross-country skiing start time changed from 1 point equals to 1.5 seconds to 1 point equals 1 second at this championship.


Campeonato Mundial de Esquí Nórdico de 2005

El XLVI Campeonato Mundial de Esquí Nórdico se celebró en la localidad alpina de Oberstdorf (Alemania) entre el 17 y el 27 de febrero de 2005 bajo la organización de la Federación Internacional de Esquí (FIS) y la Federación Alemana de Esquí.


A crécyi csata (1346. augusztus 26.) a franciák és angolok között dúló százéves háború (1337-1453) egyik legfontosabb ütközete volt a ma is létező francia falu, Crécy közelében. (Angolul: "Battle of Crécy", franciául: "Bataille de Crécy", luxemburgi nyelven: "Schluecht vu Crécy.")<br>


De Slag bij Crécy vond plaats op 26 augustus 1346 in Noordwest-Frankrijk tussen een Frans leger onder leiding van koning Filips VI en een Engels leger onder leiding van koning Eduard III. De Fransen vielen de Engelsen aan terwijl die een veldtocht in het noorden van Frankrijk ondernamen tijdens de Honderdjarige Oorlog. De Engelsen behaalden de overwinning in de slag, terwijl de Fransen erg veel mannen verloren. Na de slag gingen de Engelsen verder om Calais te belegeren. Door hun nederlaag waren de Fransen niet bij machte het beleg op te heffen. De stad viel en zou voor meer dan twee eeuwen onder Engelse controle blijven. De Slag bij Crécy bewees de efficiëntie van de longbow als dominant wapen in de West-Europese oorlogsvoering.


Битка код Кресија

Битка код Кресија се одиграла 26. августа 1346. године надомак Кресија у северној Француској и представља једну од најважнијих битака Стогодишњег рата. Комбинација новог оружја и тактике је нагнала многе историчаре да ову битку означе као почетак краја ере витезова.


クレシーの戦い（）は、1346年8月26日に百年戦争の一環としてフランス北部、港町カレーの南にあるクレシー＝アン＝ポンティユー近郊で行われた戦い。


Slaget vid Crécy utspelades under Hundraårskriget mellan England och Frankrike när Edward III invaderade Normandie i Frankrike under sommaren 1346 för att möta Filip VI i strid och göra slut på kriget. Den 26 augusti mötte han Filips mycket större armé norr om Paris vid Crécy. Det blev den första stora sammandrabbningen mellan de två länderna under kriget.


Die Schlacht bei Crécy markierte am 26. August 1346 den Anfangspunkt des Hundertjährigen Krieges auf dem europäischen Festland. In diesem Gefecht beim heutigen Ort Crécy-en-Ponthieu im Département Somme standen sich die Heere von Eduard III. von England und Philipp VI. von Frankreich gegenüber. Eduard III. errang dabei einen entscheidenden Sieg.


Бітва пры Крэсі

Бітва пры Крэсі адбылася 26 жніўня 1346 года ля мястэчка Крэсі ў Паўночнай Францыі, стаўшы адной з найважнейшых бітваў Стагадовай вайны. Спалучэнне новых відаў зброі і тактыкі, ужытых англічанамі ў бітве, прывяло многіх гісторыкаў да высновы, што бітва пры Крэсі стала пачаткам канца рыцарства.


קרב קרסי הוא הקרב היבשתי הגדול הראשון, שנערך במסגרת מלחמת מאה השנים. הצבא האנגלי, שפלש לצרפת בקיץ שנת 1346, צעד מאזור פריז צפונה לכיוון תעלת למאנש, כשצבא צרפתי עדיף מנהל אחריו מרדף צמוד. סמוך לכפר קרסי, מצפון לשפך נהר הסום, עצרו האנגלים את נסיגתם ונערכו לקרב הכרעה. הצרפתים לא המתינו להגעת כל כוחותיהם לשדה הקרב לפני שפתחו במתקפה. האנגלים, שנערכו להגנה בשטח שולט, והסתייעו בגשם שירד במהלך הקרב ובשורת טעויות קשות שביצע הפיקוד הצרפתי, הצליחו להדוף התקפות חוזרות ונשנות של הפרשים הכבדים הצרפתיים, תוך שהם גורמים להם אבדות כבדות. הקשתים האנגליים, שהשתמשו בקשת ארוכה, מילאו תפקיד מרכזי בשבירת הסתערויות הפרשים הצרפתים. לאחר רדת החשיכה נאלצו שרידי הצבא הצרפתי לסגת משדה הקרב. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הצבא האנגלי על כוח צרפתי עדיף בהרבה, ניצחון שאיפשר לאנגלים לצור על נמל קאלה ולכבוש אותו ללא הפרעה שנה לאחר מכן. התבוסה הצרפתית בקרב, ביחד עם התבוסה בקרב פואטייה (1356), עשור לאחר מכן, החלישו מאוד את צרפת, ואפשרו לאנגלים להשתלט על חלק ניכר משטחה בשלבים הראשונים של מלחמת מאה השנים.


Μάχη του Κρεσί


Bătălia de la Crécy (în engleză "Battle of Cressy", în franceză "Bataille de Crécy") a avut loc pe 26 august 1346 în apropiere de Crécy, nordul Franței și a fost una dintre cele mai importante bătălii din Războiul de 100 de Ani. Combinația de noi arme și tactici a făcut ca mulți istorici să ia în considerare această bătălie ca fiind începutul sfârșitului cavalerismului clasic.


Битва при Креси

Битва при Креси произошла 26 августа 1346 года у посёлка Креси в Северной Франции, став одним из важнейших сражений Столетней войны. Сочетание новых видов оружия и тактики, применённых англичанами в битве, привело многих историков к выводу о том, что битва при Креси стала началом конца рыцарства.


Crécyn taistelu oli yhteenotto Englannin kuningas Edvard III:n ja Ranskan kuningas Filip VI:n armeijoiden välillä satavuotisen sodan aikana 26. elokuuta 1346. Taistelu päättyi englantilaisten voittoon.


Bitka pri Crecyju je potekala 26. avgusta 1346 med angleško in francosko armado.


Битка при Креси

Битката при Креси между средновековните кралства на Англия и Франция се състои на 26 август 1346 г. близо до Креси, Северна Франция и е една от най-важните битки от Стогодишната война. Съчетанието на нови оръжия и тактика, карат мнозина историци да считат битката за началото на края на епохата на рицарството.


La battaglia di Crécy, uno dei fatti d’armi più importanti della guerra dei cent'anni, ebbe luogo il 26 agosto 1346 nella Francia settentrionale tra l’esercito francese comandato da Filippo VI e un esercito inglese guidato da Edoardo III. I francesi attaccarono gli inglesi mentre questi stavano attraversando la Francia settentrionale: la battaglia si risolse in una vittoria inglese con pesanti perdite di vite umane tra i francesi.


크레시 전투()는 1346년 8월 26일 북부 프랑스 항구도시 칼레 남쪽에 위치한 크레시앙퐁티외에서 일어난 전투이다. 백년 전쟁에서 가장 중요한 전투로 꼽힌다. 이 전투에서 영국군은 새로운 무기와 전술의 혼합을 통하여 기사도의 시대를 끝냈다고 역사가들은 평가하고 있다.


Битва при Кресі

Битва при Кресі — важлива битва в ході Сторічної війни, яка відбулась 26 серпня 1346 року між англійськими та французькими військами неподалік від міста Кресі у Верхній Нормандії. Битва завершилася перемогою англійців і військові історики вважають її важливою віхою в розвитку тактики бою.


نبرد کِرِسی () که گاهی نبرد کریسی هم نامیده می‌شود یک پیروزی مهم انگلیسی در مرحلهٔ ادواردی جنگ صد ساله بود، همراه با جنگ مشهور بعدی که به نبرد پواتیه شهرت پیدا کرد و همین‌طور نبرد آزینکورت، این سه نبرد جزو اولین پیروزی‌های سه‌گانه و مهم انگلستان در طول جنگ بودند.


克雷西會戰（, ），是英法百年戰爭中的英国三大捷战之一，發生於1346年8月26日，英軍以英格蘭長弓大破法軍重騎兵與弩兵。


Batalha de Crécy, que teve lugar em 26 de agosto de 1346, foi o primeiro grande confronto da Guerra dos Cem Anos, entre os exércitos de Filipe VI, da França, e Eduardo III, da Inglaterra, que terminou com a vitória dos ingleses. Ali foram utilizados os primeiros canhões.


La batalla de Crécy, que es va lliurar el 26 d'agost del 1346 fou la segona gran batalla de la Guerra dels Cent Anys després del combat naval de Sluys, sent primera batalla terrestre important de la guerra.


Slaget ved Crécy (moderne fransk: "la Bataille de Crécy", moderne engelsk: "Battle of Crécy", på engelsk også stavet "Cressy") var et av de viktigste slagene under hundreårskrigen og ble utkjempet av en hovedsakelig engelsk-walisisk hær kommandert av kong Edvard III av England og en større fransk hær støttet av genovesiske armbrøstskyttere kommandert av kong Filip VI av Frankrike 26. august 1346 nær Crécy-en-Ponthieu nord i Frankrike.


Crécy Muharebesi 26 Ağustos 1346'da kuzey Fransa'da gerçekleşmiş bir muharebedir.


Trận Crécy (còn được gọi là trận Cressy trong tiếng Anh) diễn ra vào ngày 26 tháng 8 năm 1346 ở một địa điểm gần Crécy thuộc miền bắc nước Pháp. Trận chiến diễn ra giữa quân Anh do vua Edward III chỉ huy và quân Pháp của vua Philip VI. Các cung thủ Anh đã thảm sát liên quân Pháp - Genova bằng "cung dài" của mình, trong khi các cỗ đại pháo Anh cũng quét tan cung thủ Genoa, mang lại thắng lợi cho Quân đội Anh. Với đại thắng này, quân Anh đã gây tổn thất nghiêm trọng cho quân Pháp. Đây được xem là một trong những trận chiến quan trọng nhất trong Chiến tranh Trăm Năm. Sự kết hợp giữa các vũ khí và chiến thuật mới đã khiến nhiều sử gia xem đây là sự bắt đầu cho sự chấm dứt của thời đại hiệp sĩ cổ điển. Tỷ dụ, người Anh trong trận này đã dùng đại bác và gây cho quân Pháp kinh khiếp.


Pertempuran Crécy tercetus pada 26 Ogos 1346 di kawasan timur laut Perancis antara tentera Perancis yang dipimpin oleh Raja Philip VI dan tentera England yang diketuai oleh Raja Edward III. Tentera Perancis menyerang tentera England semasa mereka sedang melewati utara Perancis dalam kempen Perang Seratus Tahun. Pertempuran ini berakhir dengan kejayaan tentera England dan kekalahan teruk ditanggung oleh Perancis.


La bataille de Crécy oppose, le , l'armée du royaume de France à l'armée d'Angleterre, venue pour saccager et piller les terres proches des rivages de la Manche. Cette bataille où les monarques respectifs, et , sont présents et actifs, se conclut dans la nuit par une victoire écrasante de l’armée anglaise, pourtant en infériorité numérique, sur la chevalerie et l'infanterie françaises et ses alliés, qui accusent des pertes très importantes du fait de l'indiscipline et des lacunes du commandement. Cette grande bataille marque le début de la guerre de Cent Ans et le retour d'une technique traditionnelle d'archerie.


Bitka pri Kreščaku bola ozbrojené stretnutie medzi francúzskym a anglickým vojskom, ktoré sa konalo 26. augusta 1346 v severnej časti Francúzska pri obci Crécy-en-Ponthieu (po slovensky Kreščak). Bola jednou z kľúčových bitiek storočnej vojny. Historici ju označujú za koniec „rytierskej éry“, keďže v boji boli použité nové zbrane a nová taktika, vďaka ktorej sa podarilo menej početnému anglickému, prevažne pechotnému vojsku zvíťaziť nad francúzskym ťažkým jazdectvom.


Bitwa pod Crécy (fr. "Bataille de Crécy", ang. "Battle of Crécy") – starcie zbrojne, które miało miejsce 26 sierpnia 1346 między wojskami angielskimi króla Edwarda III i francuskimi króla Filipa VI. Bitwa była wynikiem walk o sukcesję tronu Francji, do którego rościli sobie prawa angielscy władcy, a które przeszły do historii pod nazwą wojny stuletniej.


The Battle of Crécy took place on 26 August 1346 in northern France between a French army commanded by King PhilipVI and an English army led by King EdwardIII. The French attacked the English while they were traversing northern France during the Hundred Years' War, resulting in an English victory and heavy loss of life among the French.


La batalla de Crécy tuvo lugar el 26 de agosto de 1346 en el noreste de Francia y enfrentó a un ejército francés mandado por el rey FelipeVI con otro inglés dirigido por el rey EduardoIII. Los franceses atacaron a los ingleses mientras estos saqueaban el norte de Francia durante la guerra de los Cien Años, pero el enfrentamiento resultó en una victoria inglesa y una gran pérdida de vidas entre los franceses.


Bitva u Kresčaku se odehrála v sobotu 26. srpna 1346, v 9. roce stoleté války, nedaleko města Kresčak (francouzsky "Crécy-en-Ponthieu") v severní Francii. Anglická armáda v čele s králem Eduardem III. zde drtivě porazila početně silnější vojsko francouzského krále Filipa VI. a jeho spojenců. Výrazný podíl na vítězství Angličanů si připsala pěchota, zejména pak lučištníci, kteří opakovaně odolali marným útokům neukázněné těžké francouzské jízdy, jejíž příslušníci svého protivníka fatálně podcenili. V dlouhodobém horizontu pro francouzskou monarchii znamenala porážka u Kresčaku takřka národní katastrofu, neboť stála na začátku jejích dalších vojenských neúspěchů a faktorů, které ji přivedly do hluboké krize. V průběhu střetnutí byl mezi stovkami dalších šlechticů na francouzské straně zabit i slepý český král Jan Lucemburský, kterého při tažení doprovázel jeho syn římskoněmecký král Karel.


Slaget ved Crécy, også kaldet Slaget ved Cressy, var en vigtig engelsk sejr under Hundredårskrigen, der fandt sted den 26. august 1346. Sammen med de senere slag ved Poitiers (1356) og Agincourt (1415) var Crécy den første af tre meget afgørende engelske sejre under den langtrukne konflikt mellem de to riger.


وقعت معركة كريسي في 26 أغسطس 1346 قرب مدينة كريسي الحالية، وتعتبر واحدة من أهم معارك حرب المئة عام بسبب الجمع بين الأسلحة والتكتيكات الجديدة في ذلك العصر وقد انتهت هذه المعركة بهزيمة الجيش الفرنسي على يد الجيش الإنجليزي على الرغم من القلة العددية في صفوف الأخير حيث أنزلوا هزيمة منكرة بقوة من الفرنسيين كانت أكبر من قوتهم بكثير.


Pertempuran Crécy terjadi pada tanggal 26 Agustus 1346 dekat Crécy, Prancis bagian utara, dan menjadi salah satu perang terpenting dalam Perang Seratus Tahun. Pasukan Inggris yang lebih kecil menang atas pasukan Prancis yang jauh lebih besar. Siasat dan senjata baru membuat pertempuran ini penting dalam sejarah karena Inggris menggunakan busur panjang untuk memenangkan pertempuran. Busur panjang adalah senjata yang dapat lebih cepat dibidikkan daripada busur silang Prancis dan Genova dan dapat membidik anak panah menembus setelan baju baja. Pada Abad Pertengahan, sebelum pertempuran ini berlangsung, para ksatria adalah bagian penting pasukan. Karena perubahan inilah, beberapa sejarawan menyebut pertempuran ini adalah akhir dari keksatriaan.


A nándorfehérvári diadal a magyar–török háborúk egyik jelentős eseménye, amelynek során 1456. július 4–21. között a keresztények (magyarok és szerbek) Szilágyi Mihály vezetésével hősiesen védték Nándorfehérvár (a mai Belgrád) várát II. Mehmed török szultán a nagy túlerőben levő ostromló seregével szemben, majd a védőkhöz 12 ezer katonájával időközben csatlakozó Hunyadi János vezetésével, Kapisztrán János 30–35 ezer keresztesével közösen július 22-én, a vár melletti csatában legyőzték a törököket.


Het beleg van Belgrado, of de slag bij Nándorfehérvár (4 juli 1456 - 22 juli 1456) was de eerste poging van het Osmaanse Rijk om Centraal-Europa binnen te dringen.


Опсада Београда (1456)

Опсада Београда 1456. године (, ) је други велики напад Турака на овај град који се десио између 4. и 22. јула. Након пада Цариграда, главни противник Османлија на западу била је краљевина Угарска. Султан Мехмед II покренуо је велику војску са циљем да освоји Смедерево, престоницу српског деспота Ђурђа Бранковића, и Београд, најзначајније угарско упориште на јужној граници.


ベオグラード包囲戦 (1456年)

1456年のベオグラード包囲戦は、1456年7月4日から7月22日にかけてベオグラード要塞で行われた包囲戦である。


Belägringen av Belgrad var en belägring av den då ungerska staden Belgrad, försvarad av fursten János Hunyadi, av osmanska styrkor under ledning av sultan Mehmet II år 1456. Osmanerna lyckades intåga i staden men drevs på flykt efter ett bakhåll och segern var ungrarnas.


Die Belagerung Belgrads (altungarisch "Nándorfehérvár") dauerte vom 4. bis zum 22. Juli 1456. Die zum Königreich Ungarn gehörende Stadt war nach der Eroberung von Konstantinopel in das Blickfeld des osmanischen Sultans Mehmed II. geraten, und ihr Besitz hätte zweifellos eine gute Ausgangsbasis für die weitere Eroberung ungarischer Gebiete abgegeben.


המצור על בלגרד (1456)

המצור על בלגרד התרחש בין ה-4 ל-22 ביולי 1456, כאשר צבא האימפריה העות'מאנית נכשל בניסיון לכבוש את מצודת העיר.


Asediul Belgradului din anul 1456 a avut loc atunci când o armată a Imperiului Otoman, condusă de sultanul Mehmed al II-lea, a atacat o armată condusă de Ioan de Hunedoara, pe atunci regent al Regatului Ungariei, care apăra cetatea Belgradului.


Осада Белграда (1456)

Осада Белграда 1456 года — битва между венгерскими и османскими войсками, произошедшая 4—22 июля 1456 года. После взятия Константинополя в 1453 году османский султан Мехмед II собрал силы для подчинения Венгерского Королевства. Непосредственной целью удара была выбрана пограничная крепость в Белграде (). Оборону крепости подготовил венгерский дворянин и военачальник Янош Хуньяди, участвовавший до этого в многочисленных битвах против турок.


Belgradin piiritys tarkoittaa erityisesti osmanien hyökkäystä kaupunkiin vuonna 1456. Kaupunkia on piiritetty myös vuosina 1444, 1521, 1718 ja 1788. Kaupunkia puolustaneet János Hunyadin johtamat unkarilaiset ja Giovanni da Capistranon johtamat ristiretkeläiset voittivat heitä piirittäneet sulttaani Mehmed II:n joukot puolustajien tehtyä yllättävän hyökkäyksen kaupungista piirittäjiä vastaan.


Обсада на Белград (1456)

Обсадата на Белград () през 1456 г. се състои от 4 юли до 22 юли. След падането на Констатинопол през 1453 година, отоманския султан Мехмед II обединил своите сили за да подчини Унгарското кралство. Негова непосредствена цел била граничната крепост (на унгарски végvár) намираща се в Белград (на староунгарски Nándorfehérvár) – Белградската крепост.


Dopo la caduta di Costantinopoli nel 1453, che aveva messo fine all'Impero Romano d'Oriente, il sultano ottomano Maometto II stava preparando le sue forze per conquistare il Regno d'Ungheria. Il suo primo obiettivo era catturare la fortezza di Belgrado (in ungherese Nándorfehérvár), città allora sul confine. Ad aspettarlo c'era János Hunyadi, un nobile della Transilvania che combatteva i Turchi da due decenni a capo dell'esercito ungherese.


Облога Белграда (1456)

Облога Белграда 1456 року — битва між угорськими та османськими військами, що відбулася 4—22 липня 1456 року. Після взяття Константинополя в 1453 році османський султан Мехмед II зібрав сили для підпорядкування Угорського королівства. Безпосередньою метою удару була обрана прикордонна фортеця в Белграді (). Оборону фортеці підготував угорський дворянин і воєвода Янош Гуньяді, який брав участь у численних битвах проти турків.


贝尔格莱德围城战 (1456年)

貝爾格萊德之圍（Siege of Belgrade），指1456年奥斯曼帝国围攻匈牙利王國要塞貝爾格萊德的一次战役，匈牙利军队在名将匈雅提·亚诺什的带领下打败对手。


O cerco de Belgrado de 1456 teve lugar no curso da expansão do Império Otomano através dos Bálcãs. Após a queda de Constantinopla, em 1453, o sultão otomano reuniu seus recursos com o objetivo de subjugar o Reino da Hungria. Para tanto, precisava conquistar a cidade fortificada de Nándorfehérvár (atual Belgrado), na confluência dos rios Danúbio e Sava. João Corvino (János Hunyadi), um nobre húngaro com grande experiência militar, era o encarregado pela defesa da cidade. Na hora mais crítica, milhares de camponeses cristãos, transformados em cruzados pelas pregações do monge franciscano João Capistrano vieram socorrer a cidade.


Després de la caiguda de Constantinoble el 1453, el sultà otomà Mehmet II va preparar una ofensiva per sotmetre el Regne d'Hongria. El seu objectiu immediat va ser la fortificació (en hongarès "végvár") fronterera de la ciutat de Belgrad (en hongarès antic "Nándorfehérvár"). János Hunyadi, un noble guerrer hongarès que provenia del llinatge valac, és a dir romanès, i que ja havia actuat en moltes batalles contra els otomans en les dues dècades anteriors, esperava que es produís aquest atac.


Belgrad Kuşatması, 1456 yılında Osmanlı İmparatorluğu'nun Macaristan Krallığı'nın elinde olan Belgrad'ı 2. kez ele geçirme girişimidir. İlk kuşatma Osmanlı sultanı I. Murad tarafından gerçekleştirilmiştir.


Pengepungan Belgrade, atau Pertempuran Belgrade atau Pengepungan Nándorfehérvár terjadi antara 4-22 Julai 1456. Selepas kejatuhan Constantinople pada tahun 1453, Sultan Uthmaniyyah Mehmed II mengumpulkan tentera beliau untuk menguasai Kerajaan Beraja Hungary. Objektif utama beliau adalah sebuah kubu sempadan yang terletak di bandar Belgrade (dalam bahasa Hungary Tua "Nándorfehérvár"). John Hunyadi, seorang Voivode Transylvania, yang telah terlibat dalam banyak pertempuran dengan Turki sejak dua dekad sebelumnya, menyediakan pertahanan kubu.


Le siège de Belgrade a eu lieu du 4 juillet au . Après la chute de Constantinople en 1453, le sultan ottoman Mehmed II rassemblait des forces en vue de conquérir le royaume de Hongrie. Son objectif immédiat était de s'emparer de la forteresse (en hongrois : ') de la ville de Belgrade (en hongrois : '). Jean Hunyadi, un noble hongrois seigneur de la Transylvanie, qui s'était déjà battu pendant deux décennies contre les Ottomans, s'attendait à leur attaque.


Bitwa pod Belgradem (4–22 lipca 1456) – starcie zbrojne wojsk węgierskich dowodzonych przez Jana Hunyadyego z wojskami osmańskimi dowodzonymi przez Mehmeda II.


The siege of Belgrade, Battle of Belgrade or siege of Nándorfehérvár ( or , "Triumph of Nándorfehérvár"; ) was a military blockade of Belgrade that occurred July 4–22, 1456. After the fall of Constantinople in 1453, the Ottoman Sultan Mehmed the Conqueror rallied his resources to subjugate the Kingdom of Hungary. His immediate objective was the border fort of the town of Belgrade (). John Hunyadi, the Count of Temes and captain-general of Hungary, who had fought many battles against the Turks in the previous two decades, prepared the defenses of the fortress.


El asedio de Belgrado o conocido también como la Victoria de Belgrado (en húngaro: "Nándorfehérvári diadal") fue un enfrentamiento de los ejércitos húngaros y serbios contra los turcos otomanos en 1456 que culminó con una victoria para el cristianismo.


Obléhání Bělehradu (maďarsky "Nándorfehérvár") bylo ozbrojené střetnutí osmansko-uherských válek, které se odehrálo ve dnech 4. července až 22. července 1456.


حصار بلغراد (1456)

حصار بلغراد أو معركة بلغراد حصار وقع بعد فتح القسطنطينية وقد وقع عام 1456 ، استمر من 4 يوليو إلى 22 يوليو .


Pengepungan Nándorfehérvár (kini: Beograd) terjadi dari 4 Juli hingga 22 Juli 1456. Setelah jatuhnya Konstantinopel tahun 1453, Sultan Utsmaniyah Mehmed II maju untuk menundukan Kerajaan Hongaria. Tujuan utamanya adalah benteng perbatasan di kota Beograd (dalam Hongaria lama "Nándorfehérvár"). Hunyadi János, bangsawan dan pemimpin perang Hongaria, mempersiapkan pertahanan benteng.


Fekete március (más néven "marosvásárhelyi pogrom", románul: "Violențele interetnice de la Târgu Mureș") megnevezés alatt azokra az etnikai zavargásokra hivatkozunk, amelyek 1990 márciusában történtek az akkor még magyar többségű Marosvásárhelyen (magyarok: 52%, románok: 48%) a két nemzetiség között. A harcoknak 5 halottja (3 magyar és 2 román) és 278 sérültje volt. Az eseményt az váltotta ki, hogy a magyarság tüntetett az anyanyelvi oktatás megteremtéséért, amire válaszul a Vatra Românească soviniszta román szervezet a román kormányerők támogatásával szervezetten környékbeli románokat szállított Marosvásárhelyre, akik feldúlták a város központját, majd rátámadtak a mindaddig békésen tiltakozó magyarokra. A több napig tartó zavargásoknak március 21-ére lett vége, amikor is a környező településekről megérkezett magyar erősítés kiverte a beszállított románokat a városból, majd ezt követően a román hadsereg helyreállította a rendet. A történteknek nagy visszhangja volt mind a romániai és magyar, mind pedig más külföldi sajtóban. Ma is vita tárgya, hogy mi robbantotta ki a zavargásokat. A román kormányzat és a nyugati média szerepe sem tisztázott még. Egyre valószínűbb, hogy az eseményeket az egykori Securitate emberei provokálták ki felsőbb utasításra, hogy igazolják az egy héttel később létrehozott Román Hírszerző Szolgálat létjogosultságát, valamint eltereljék a valós gondokról a közvélemény figyelmét. Az értesülést megerősítette Ioan Judea ezredes, az akkori megyei alelnök, katonatiszt egy 2005-ös interjúban. A súlyos incidensnek igazi következménye román részről nem lett, csak magyar, illetve cigány nemzetiségűeket ítéltek el, a felbujtók, illetve a támadásokat végrehajtók közül senkit sem vontak felelősségre.


Ethnische Ausschreitungen von Târgu Mureș

Târgu Mureș (rumänisch bis 1993: Tîrgu Mureș, ungarisch: Marosvásárhely, deutsch Neumarkt am Mieresch) ist eine Stadt in Siebenbürgen, Rumänien mit einer gemischten ethnischen Bevölkerung, die sich nach dem Fall des kommunistischen Regimes im Dezember 1989 zu fast gleichen Anteilen auf Ungarn und Rumänen verteilte. Im März 1990 kam es zu kurzlebigen, aber gewalttätigen Auseinandersetzungen zwischen den beiden Bevölkerungsgruppen der Stadt, an der sich auch ethnische Rumänen aus den umliegenden Orten und ungarischsprachige Roma beteiligten. Diese Auseinandersetzungen (von ungarischen Autoren auch als „Schwarzer März“ oder „Pogrom von Marosvásárhely“ bezeichnet) forderten 5 Todesopfer und fast 300 Verletzte. Die Ausschreitungen wurden durch das rumänische Fernsehen landesweit übertragen und fanden Beachtung in den Medien rund um den Globus.


Conflictul interetnic de la Târgu Mureș (cunoscut și ca Martie negru, în ) s-a concretizat în confruntările grave care au avut loc între 19 martie și 21 martie 1990 la Târgu Mureș, în urma cărora cinci oameni și-au pierdut viața, sute de oameni au fost brutalizați și răniți, iar conviețuirea interetnică în Târgu Mureș a fost alterată considerabil pentru o perioadă de timp. Aceasta este considerată ca fiind prima coliziune interetnică cu decese din estul post-comunist al Europei.


Il conflitto interetnico di Târgu Mureș (chiamato anche "Marzo nero", in rumeno "Martie negru") si riferisce agli incidenti tra le comunità rumena e ungherese in Transilvania, avvenuti tra il 19 e il 21 marzo 1990. Questi rappresentarono il più sanguinoso scontro interetnico in Romania dell'epoca postcomunista. Târgu Mureş (ungherese: "Marosvásárhely") è una città della Romania, con una popolazione mista, in cui i cittadini di etnia ungherese erano equamente suddivisi con quelli di etnia rumena. Târgu Mureş fu uno dei più importanti centri culturali e politici per la minoranza ungherese in Transilvania.


Affrontements interethniques de Târgu Mureș

Les affrontements interethniques de Târgu Mureș (également appelé « Mars noir ») font référence aux émeutes entre Roumains et Hongrois en à Târgu Mureș en Transylvanie, Roumanie. Târgu Mureș (hongrois : "Marosvásárhely") est depuis toujours une ville multiculturelle à la population également répartie entre Roumains et Hongrois. Elle est un important centre culturel et politique de la minorité hongroise de Transylvanie.


The ethnic clashes of Târgu Mureș (also called "Black March", ) refer to violent incidents against the Hungarian ethnic group in Târgu Mureș and surrounding settlements in Transylvania, Romania in March 1990. The clashes were the bloodiest inter-ethnic incidents of the post-communist era in Transylvania. Târgu Mureș () is a Romanian town, which has been ethnically and historically Hungarian, with an ethnically mixed population that was almost equally distributed between Romanians and Hungarians after the fall of the communist regime in December 1989. It has been an important cultural and political center for the Hungarian minority in Transylvania.


Историја Албаније у Другом светском рату

Албанија се током Другог светског рата, од 1939. до 1944. године, налазила под окупацијом Фашистичке Италије и Нацистичке Немачке. У овом периоду, подручје Албаније је прво, између 1939. и 1943. године, чинило италијански протекторат (видети: Албанија под италијанском окупацијом), а потом, између 1943. и 1944. године, марионетску државу под контролом Немачке (видети: Албанија под немачком окупацијом). Ове марионетске творевине су званично називане Краљевина Албанија (, , ), али су у делу литературе познате и као "Велика Албанија".


Rezistența albaneză la dominația nazistă, în cel de-al doilea război mondial, a început odată cu ocupația italiană și apoi germană din Albania și își are bazele în activitatea comunistă din țară.


Албанска съпротива през Втората световна война

Албанската съпротива през Втората световна война е съпротивително движение в Албания срещу правителството на Албанското кралство и поддържащите го Италия и Германия.


مقاومت آلبانی در جنگ جهانی دوم

مقاومت آلبانی در جنگ جهانی دوم یک جنبش عمدتاً کمونیستی علیه نیروهای اشغالگر ایتالیایی بود که تا سال ۱۹۴۳ ادامه داشت و پس از آن آلمان‌ها در آلبانی نیز در سال ۱۹۴۴ اخراج شدند و به آزادی کشور منجر شد.


Albania under andre verdenskrig var okkupert av Italia fra april 1939 og fram til 1943, og deretter av de tyske styrkene som befant seg i landet. Den albanske motstandskampen bidro til at landet ble frigjort i 1944.


Arnavut direnişi, II. Dünya Savaşı sırasında komünist hareketinin Mihver Devletler'ine karşı vermiş olduğu mücadeledir. İlk mücadele İtalyanlar'a karşı verildi. İtalyanlar çıkarıldıktan sonra Almanlar geldi. Partizan hareketi Alman kuvvetlerine karşı verdikleri mücadele başarıya ulaştı. Komünistler aynı zamanda işbirlikçilere karşı mücadele vermiştir.


Cuộc Chiến tranh nhân dân giải phóng Albania đề cập đến phong trào kháng chiến của các tổ chức yêu nước của Albania nhằm chống lại quân xâm lược của phát xít Ý và Đức Quốc xã, diễn ra trong thế chiến thứ hai khi Albania bị các thế lực này chiếm đóng và đô hộ. Trong suốt quá trình kháng chiến chống quân xâm lược, vai trò của Đảng Lao động Albania (cộng sản) trở nên nổi trội và dần dần Đảng Lao động đã trở thành hạt nhân lãnh đạo của cuộc kháng chiến đi đến thắng lợi cuối cùng vào năm 1944, hoàn toàn đánh đuổi quân xâm lược Ý và Đức ra khỏi đất nước.


L'Histoire de l'Albanie pendant la Seconde Guerre mondiale débute par l'invasion du pays par l'Italie en . L'Italie fasciste érigea le pays en tant qu'état protectorat ou marionnette. La résistance fut en grande partie menée par des groupes communistes contre l'occupant italien (jusqu'en 1943) puis contre l'occupant allemand. D'abord indépendants, les groupes communistes s'unirent au début de 1942, conduisant finalement à la libération du pays en 1944 ; celui-ci fut le seul en Europe à s'être libéré des forces de l'Axe sans l'aide d'un autre pays.


In Albania, World War II began with its invasion by Italy in April 1939. Fascist Italy set up Albania as its protectorate or puppet state. The resistance was largely carried out by Communist groups against the Italian (until 1943) and then German occupation in Albania. At first independent, the Communist groups united in the beginning of 1942, which ultimately led to the successful liberation of the country in 1944.


Resistencia albanesa en la Segunda Guerra Mundial

La resistencia albanesa en la Segunda Guerra Mundial fue un movimiento en gran parte de carácter comunista dirigido contra la ocupación italiana (hasta 1943) y luego alemana de Albania que condujo a la exitosa liberación del país en 1944.


المقاومة الألبانية

في ألبانيا، بدأت الحرب العالمية الثانية بغزوها من قبل إيطاليا في أبريل 1939. وضعت إيطاليا الفاشية ألبانيا كمحمية أو دولة عميلة. تم تنفيذ المقاومة إلى حد كبير من قبل الجماعات الشيوعية ضد الإيطاليين (حتى عام 1943) ثم الاحتلال الألماني في ألبانيا. كانت في البداية مستقلة قبل ان تتحد الجماعات الشيوعية في بداية عام 1942، مما أدى في النهاية إلى التحرير الناجح للبلاد في عام 1944.