markdown:
[Tin tức](/tin-tuc) ![ >](/templates/rt_solarsentinel_j15/images/arrow.png)
[Tin giáo dục](/tin-tuc/tin-giao-duc) ![ >](/templates/rt_solarsentinel_j15/images/arrow.png)
[2011](/tin-tuc/tin-giao-duc/61-2011) ![ >](/templates/rt_solarsentinel_j15/images/arrow.png)
# Công bố đề, đáp án thi HSG quốc gia 2011
Viết bởi
[Hoài Ân](/component/author/?id=72)
Thứ ba, 08 Tháng 3 2011 00:00
|
|
(GD&TĐ)-Bộ GD&ĐT vừa công bố đề thi và đáp án thi học sinh giỏi quốc gia lớp 12 THPT năm 2011.
Theo công bố của Bộ GDĐT, kỳ thi học sinh giỏi quốc gia năm nay có 4.026 thí sinh thuộc 68 tỉnh, thành và các trường THPT thuộc các đại học tham gia. Kết quả, có 2.332 thí sinh đoạt giải (chiếm tỷ lệ 57,9%), trong đó có 54 giải nhất, 438 giải nhì, gần 930 giải ba và hơn 900 giải khuyến khích.
Với 130 thí sinh đoạt giải (trong số 150 em dự thi), Hà Nội là địa phương dẫn đầu cả nước về số lượng thí sinh đoạt giải.
Đề thi và đáp án các môn thi cụ thể như sau:
*Vui lòng ghi rõ "Nguồn Thuvienvatly.com" khi đăng lại bài từ CTV của chúng tôi.*
### Các bài khác
### Liên kết hữu ích
Diễn Đàn Vật Lý | Phương pháp dạy & học |
[Tin Tức Vật Lý](/tin-tuc/tin-vat-ly) | Giáo án điện tử | [Văn phòng phẩm giá rẻ](http://vanphongphamonline24h.blogspot.com/) ![ Vui Lòng Đợi](http://thuvienvatly.com/home/images/loading.gif)
### Mới cập nhật
![]()
![ Thí nghiệm xác nhận proton và phản proton là ảnh qua gương của nhau](http://360.thuvienvatly.com/images/2015/08/protonsandan.jpg)
![ Stanene: Họ hàng mới của graphene](http://360.thuvienvatly.com/images/2015/08/stanene.jpg)
![ Soạn giáo án điện tử nhanh và đẹp với Prezi](http://360.thuvienvatly.com/images/2015/soan-giao-an.jpg)
![ Giải thích sự đồng bộ của đồng hồ quả lắc](http://360.thuvienvatly.com/images/2015/05/conlac2.jpg)
![ Các phát minh của Galileo](http://360.thuvienvatly.com/images/2015/05/galileo.jpg)
### Đọc nhiều nhất
[Hệ thống công thức Lý 12 CB - Giải nhanh các câu trắc nghiệm](http://360.thuvienvatly.com/bai-viet/phuong-phap-day-hoc/331-he-thong-cong-thuc-ly-12-cb-giai-nhanh-cac-cau-trac-nghiem) [Điểm danh 7 vũ khí tối tân của tương lai](http://360.thuvienvatly.com/goc-thu-gian/vat-ly-li-thu/684-diem-danh-7-vu-khi-toi-tan-cua-tuong-lai) [Cách học tốt môn vật lý trong trường phổ thông](http://360.thuvienvatly.com/bai-viet/phuong-phap-day-hoc/124-cach-hoc-tot-mon-vat-ly-trong-truong-pho-thong-) [Giải chi tiết đề thi đại học Vật lý 2010 - Thầy Phạm Văn Hải](http://360.thuvienvatly.com/bai-viet/phuong-phap-day-hoc/751-giai-chi-tiet-de-thi-dai-hoc-vat-ly-2010) [Kỹ năng ôn tập và làm bài thi đại học vật lý đạt điểm cao - Tại sao không?](http://360.thuvienvatly.com/bai-viet/phuong-phap-day-hoc/539-ky-nang-on-tap-va-lam-bai-thi-dai-hoc-vat-ly-dat-diem-cao-tai-sao-khong) [NÂNG CẤP MÁY CASIO FX-500MS THÀNH FX-570MS ĐỂ GIẢI BÀI TOÁN TỔNG HỢP DAO ĐỘNG](http://360.thuvienvatly.com/bai-viet/cntt-trong-nha-truong/918-nang-cap-may-casio-fx-500ms-thanh-fx-570ms-de-giai-bai-toan-tong-hop-dao-dong-) [Những tấm hình gây ảo giác - Chuyển động bí ẩn](http://360.thuvienvatly.com/goc-thu-gian/vat-ly-li-thu/2077-nhung-tam-hinh-gay-ao-giac-chuyen-dong-bi-an)
### Đọc nhiều trong tháng
### TIn tức vật lý
![]()
![ Có khả năng sự ngửi là một hiệu ứng lượng tử](http://360.thuvienvatly.com/images/2013/01b/smelly.jpg)
![ Thuyết tương đối vs QED: nghịch lí không còn là nghịch lí](http://360.thuvienvatly.com/images/2013/01b/sn-lorentz.jpg)
![ Giữa năm nay sẽ có kết luận cuối cùng cho boson Higgs](http://360.thuvienvatly.com/images/2013/01b/interviewcer.jpg)
![ Chứng kiến một quasar ra đời](http://360.thuvienvatly.com/images/2013/01b/quasar.jpg)
![ Kích cỡ proton nhỏ hơn người ta nghĩ](http://360.thuvienvatly.com/images/2013/01b/atom-protons-electrons.jpg)

WARC-Type: response

Content-Type: application/http; msgtype=response

WARC-Truncated: length

Server: nginx

Content-Type: text/html; charset=utf-8

Connection: close

P3P: CP="NOI ADM DEV PSAi COM NAV OUR OTRo STP IND DEM"

Content-Encoding: x-gzip

X-Content-Encoded-By: Joomla! 1.5

Pragma: no-cache


markdown:
27/01/14 THỨ HAI TUẦN 3 TN Th. Angiêla Mêrisi, trinh nữ Mc 3,22-30
Suy niệm: Thấy Chúa Giêsu trừ quỷ, dân chúng thì kinh ngạc, còn nhóm Pharisêu lại bảo Đức Giêsu dựa thế quỷ vương Bêendêbun để trừ quỷ. Đức Giêsu gọi việc xuyên tạc như thế là tội phạm đến Chúa Thánh Thần và là thứ tội duy nhất không được tha. Tại sao vậy? Thánh Thần là Đấng soi sáng lương tâm cho người ta thấy rõ sự thật, thấy tội lỗi của mình để sám hối. Từ chối Chúa Thánh Thần là từ chối sự thật, và vì thế không thể nhận ra tội lỗi của mình để sám hối và được tha tội. Không được tha vì chính mình đã bịt tai, đóng cửa lòng, từ chối ơn tha tội.
Mời Bạn: Thánh Giáo Hoàng Gioan Phaolô II cho biết tội phạm đến Chúa Thánh Thần “không phải chỉ đơn thuần xúc phạm đến Người bằng lời nói mà hệ tại sự từ chối nhận lãnh ơn cứu chuộc mà Thiên Chúa ban cho con người qua Chúa Thánh Thần hoạt động qua quyền lực cây thập giá.” (Thông điệp Dominum et Vivificantem, 18/5/1986). Trong đời sống hằng ngày, bạn có thường xuyên kêu cầu Chúa Thánh Thần và nhờ ơn Ngài soi sáng, bạn có nhìn lại đời sống của mình để nhận ra tội lỗi của mình và xin ơn tha thứ trong bí tích hoà giải không?
Sống Lời Chúa: Hằng ngày và trước mỗi việc làm, bạn nhớ cầu xin ơn Chúa Thánh Thần.
Cầu nguyện: Lạy Chúa Thánh Thần, xin đừng để con làm phiền lòng Chúa bao giờ, nhưng cho con luôn biết lắng nghe tiếng Chúa để được ơn hoán cải.

Server: Apache

Set-Cookie: CAKEPHP=7r7s0mjj65omocsvlpka9crlh5; expires=Tue, 08-Sep-2015 10:30:35 GMT; path=/mainsite

Vary: Accept-Encoding

Content-Encoding: gzip

Content-Type: text/html; charset=UTF-8


markdown:
Nền phòng ngủ hiện giờ đã có sẵn sàn lát gỗ màu vàng cam, còn tường và trần thì có thể thay đổi màu sắc được không? (Phạm Ngọc Đức, khu dân cư Đồng Diều, Q.8, Tp.HCM)
Trả lời:
Theo dịch lý phương Đông thì phối màu nội thất thường lưu ý theo hai phép tương khắc và tương sinh. Tương sinh thì lấy màu trội của mệnh chủ và hai màu trước – sau tương sinh với mệnh chủ để phối. Còn màu xung khắc thì ít dùng hoặc dùng hạn chế. Ví dụ, gia chủ mệnh thổ thì hai màu trước và sau tương sinh là hoả và kim, còn hai màu khắc là thuỷ và mộc.
Từ nguyên lý đó, bạn có thể phối màu và trang trí tường nội thất nhà mình theo nguyên tắc sinh tháng – khắc giáng. Tức là tương sinh thì đi từ dưới lên trên, từ màu nền sinh màu tường, màu tường này lại tiếp tục sinh màu trần. Còn tương khắc thì ngược lại, đi từ trên xuống dưới, tức màu trần khắc với màu tường, màu này lại tiếp tục khắc xuống màu nền là hợp phong thuỷ.
Như tuổi của bạn là tuổi có mệnh đại hải thuỷ còn vợ mệnh hải trung kim thì bạn có thể chọn cách phối tương sinh cho phòng của mình. Tức là nếu nền nhà đã dùng sàn gỗ (mộc – sinh hoả) thì tường sẽ dùng màu là tương sinh từ hành của chồng, tức là màu vàng của hành thổ, còn màu trần sẽ có tông màu trắng nhạt (thổ sinh kim). Nói cách khác, hai vợ chồng bạn không nên dùng màu của hành hoả (vì mệnh chồng là thuỷ khắc hoả, còn hoả sẽ khắc mệnh vợ là kim) mà dùng màu tương sinh với kim và thuỷ là thổ và kim, còn sàn gỗ vốn là hành mộc thì giữ nguyên.
Bạn cũng có thể dùng giấy dán tường có dạng lượn sóng, đóng tấm thạch cao lên tường và trần với gam màu xám hoặc xanh dương đậm để thể hiện hành thuỷ trong phòng của mình. Tuy nhiên, cần lưu ý đến “liều lượng” trang trí nên vừa phải và thích hợp với các đồ vật khác.
THS. KTS Hà Anh Tuấn
(Theo SGTT)
Tư vấn hướng bếp và giường ngủ hợp phong thủy
Chọn hướng bàn làm việc tốt trong năm 2015
Phong thủy phòng làm việc đón vận may năm 2015
Những biểu tượng trong văn phòng mang lại may mắn
Bài trí bàn làm việc hợp phong thủy giúp sự nghiệp thăng tiến
Những bảo bối thu hút tiền tài của 12 con giáp

Cache-Control: no-cache

Set-Cookie: SERVERID=D; path=/


markdown:
Please
[Upgrade your Flash Player](http://get.adobe.com/flashplayer/) to play Nonstop __Ca sĩ:__ [Helen Trần ft. Lương Gia Huy](http://search.chiasenhac.com/search.php?mode=artist&s=Helen+Tr%E1%BA%A7n++ft.+L%C6%B0%C6%A1ng+Gia+Huy) __Album:__ [Non stop](http://search.chiasenhac.com/search.php?mode=album&s=Non+stop) __Năm phát hành:__ **2012**
Album Nonstop gồm 27 bài hát mang giai điệu sôi động được thể hiện qua hai giọng ca Helen Trần và Lương Gia Huy
1.Chia tay sớm bớt đau khổ - sáng tác: Lương Gia Huy
2.Vầng trăng khóc - ST:Nguyễn Văn Chung
3.Lỗi Lầm - ST;Minh Khang
4.Chim trắng mồ côi - ST: Hồng Xương Long vs Minh Vy
5.Như đã dấu yêu - ST: Đức Huy
6.Kiếp cầm ca - ST Huỳnh Anh
7.Túp lều lý tưởng - Hoàng Thị Thơ
8.Trai tài gái sắc - ST Mã Thu Giang
9.Bởi vì anh yêu em - ST Phan đình tùng
10.Có lầm thì đừng trách than - ST Lương Gia Huy
11.Anh đang ở nơi đâu [ A better day ] - ST nhạc ngoại Lương Gia Huy
12.Nụ hồng mong manh - Nhật Ngân
13. Chất độc - nhạc ngoại lời việt Lâm Anh
14.Sao anh ra đi - ST Lương Gia Huy
15.Ngày xưa anh đến - ST Anh Khang
16.Phải chăng anh đang hạnh phúc - Nhạc ngoại Võ Nhựt Đăng
17.Yêu rất thật - Nhạc ngoại ST Lư Anh
Nonstop lyrics on ChiaSeNhac.com
18.Cay đắng tình yêu - Hà Hải Đăng
19. Sống bên em mà anh kêu tên người khác - ST Lương Gia Huy
20.Khóc cho người đi - ST Duy mạnh
21.Say - Lương bằng quang
22.Ngỡ - Khắc việt
23. Đối diện sự thật -ST Tô Tài Năng
24.Không cảm xúc - ST Ngyễn Đình vũ
25.Duyên số cầm ca - ST Minh khang
26. Đau một lần rồi thôi -ST Huy cường
27.Ảo mộng tình yêu -ST Minh Thuận
|
|Nonstop - Helen Trần ft. Lương Gia Huy
|
|
|
|
|
|

Server: nginx admin

Cache-Control: no-cache, pre-check=0, post-check=0

Set-Cookie: ads_player=i%3A2%3B; expires=Wed, 30-Sep-2015 02:32:27 GMT; path=/; domain=.chiasenhac.com


markdown:
Dân trí sẽ giới thiệu những thủ thuật đơn giản, những bí quyết giúp cho việc sử dụng Facebook trở nên đơn giản và quen thuộc hơn với người dùng, để khám phá mạng xã hội ảo rất rộng lớn này.
Không đơn thuần là Blog như 360 của Yahoo hay Blogger của Google, Facebook là mạng xã hội ảo và qua đây, bạn có thể dễ dàng tìm kiếm cũng như kết bạn với những người mà bạn không hề quen biết. Một khi bạn đã kết bạn với 1 ai đó trên facebook, mọi “động tĩnh” của người kia cũng sẽ được facebook thông báo cho bạn biết, và đôi khi chính vì điều này khiến cho trang cá nhân của bạn tràn ngập những thông báo không cần thiết và đó chính là lý do chính mà người dùng Việt Nam cảm thấy sử dụng facebook rất rắc rối.
Tuy nhiên, hãy bỏ qua những điều phiền toái đó để dần khám phá những điều bên trong facebook có thể khiến bạn cảm thấy yêu thích mạng xã hội ảo này hơn.
Để đăng ký 1 tài khoản trên facebook, bạn truy cập vào http://vi-vn.facebook.com/, điền tên cũng như thông tin cá nhân để khởi tạo.
Lưu ý: Tên của bạn không được sử dụng dấu nếu không sẽ bị hệ thống từ chối. Ngoài ra, đôi khi tên của bạn quá ngắn và facebook xem như bạn chưa điền đầy đủ họ trên và từ chối. Do vậy tốt nhất bạn nên điền tên họ của mình sao cho phù hợp.
Trở ngại đầu tiên khi đăng ký facebook đó là mã xác nhận của facebook là một hình ảnh khá phức tạp và rối rắm, tuy nhiên nếu nhìn kỹ thì bạn vẫn có thể nhận ra và điền đúng mã xác nhận.
Sau khi xác nhận email của facebook, bạn sẽ có những bước đầu “chập chững” đi vào thế giới ảo này. Tuy nhiên, ngay từ những bước đầu tiên, bạn sẽ cảm thấy facebook rất rắc rối với quá nhiều yêu cầu và rối rắm. Tuy nhiên, thực hiện theo từng bước (hoặc đơn giản là bỏ qua những bước không cần thiết) là bạn có thể sử dụng ngay facebook. Tất cả mọi hướng dẫn đều bằng tiếng Việt nên có lẽ nó không quá phức tạp với bạn.
Trong lần đầu tiên sử dụng facebook, sẽ có 4 bước để bạn làm quen với những người khác trên facebook.
- Bước đầu tiên sẽ cho bạn thấy danh sách những người dùng facebook trước đây đã từng gửi thư mời bạn tham gia. Bạn có thể nhấn vào đồng ý để trở thành bạn của họ trên facebook hoặc nhấn vào bỏ qua để sang bước 2.
- Trong bước 2, facebook sẽ cho phép bạn gửi thư mời bạn bè mình cùng tham gia vào mạng xã hội ảo này. Bạn chỉ việc điền email đã đăng ký và mật khẩu của nó và nhấn vào nút “Tìm kiếm bạn bè”, những người bạn có tên trong sổ địa chỉ trong hòm thư của bạn sẽ nhận được thư mời tham gia facebook, nếu ai đã có facebook thì họ có thể đồng ý để trở thành bạn của bạn trên facebook.
- Tại bước 3, bạn sẽ điền thêm những thông tin thêm về mình như năm tốt nghiệp và trường tốt nghiệp. Điều này sẽ hữu ích nếu bạn muốn tìm kiếm những người bạn đã lâu không gặp của mình trên facebook dựa vào những thông tin này.
- Và cuối cùng bước 4 sẽ đưa ra danh sách những người có trong sổ địa chỉ của bạn đang sử dụng facebook. Bạn có thể mời họ trở thành bạn hoặc bỏ qua nếu muốn.
Sau khi đã có riêng cho mình “căn nhà”, bạn có thể mời những người khác tham gia bằng cách nhấn vào nút “Mời bạn bè” và điền email của họ, hoặc tương tự như Blog, bạn có thể viết những bài viết, suy nghĩ của mình, chia sẽ hình ảnh, tham gia vào các nhóm… Điểm nổi bật của facebook so với các blog thông thường khác đó là các ứng dụng được người dùng viết để dành riêng cho facebook.
Lưu ý: Bạn chú ý phân biệt “Trang Chủ” và “Trang Cá Nhân” trên Facebook. “Trang Chủ” dùng để quản lý thông tin cá nhân, tìm kiếm bạn bè… còn “Trang Cá Nhân” dùng để đưa những nội dung, hình ảnh mà bạn muốn người khác có thể xem được. Tại vì 2 trang này giao diện trông khá giống nhau nên đôi khi bạn có thể nhầm lẫn.
Trên đây là những điều căn bản đầu tiên để bạn có thể khám phá và sử dụng facebook. Ở phần sau, Dân trí sẽ giới thiệu đến bạn những thủ thuật để làm chủ “căn nhà” của mình trong “xã hội” rộng lớn của Facebook. Chắc hẳn rằng một khi đã nắm bắt và biết cách khai thác Facebook, bạn sẽ thấy rằng đây là Facebook thực sự là nơi hoàn hảo để kết bạn và tìm kiếm thông tin.
Phạm Thế Quang Huy
Dân trí
Mọi hành động sử dụng nội dung đăng tải trên Báo điện tử Dân trí tại địa chỉ www.dantri.com.vn
phải có sự đồng ý bằng văn bản của Báo điện tử Dân trí.
Đơn vị quảng cáo:
Hotline: 0926.864.344
Email: quangcao@admicro.vn
Website: www.admicro.vn
Hỗ trợ và CSKH: 01268 269 779 (Ms. Thơm)
Các mảng: gia đình
- công nghệ -
game - giải trí , xã hội.

Content-Type: text/html

Server: dantri-rl-us


markdown:
Có được những kỹ năng đối nhân xử thế này, bạn sẽ thành công hơn trong sự nghiệp cũng như trong cuộc sống hàng ngày. Bạn hãy thử ngẫm nghĩ, thực hành và thử nghiệm nhé.
1. Đừng phàn nàn
80% những người phải nghe bạn phàn nàn sẽ không quan tâm. 20% còn lại nghĩ bạn xứng đáng với những gì bạn đạt được! Như vậy, rõ ràng phàn nàn chả đem lại lợi lộc gì, nếu không muốn nói là rất có hại. Đừng phản ứng tiêu cực trước mỗi khó khăn. Thay vào đó, hãy đưa ra cách giải quyết vấn đề.
2. Cười thật nhiều
Cách thể hiện của bạn nói với cả thế giới rằng bạn là người thế nào. Nếu bạn luôn tươi cười, vui vẻ, mọi người sẽ thấy cuộc sống của bạn thật dễ chịu, và họ tin rằng bạn luôn thành công. Nếu bạn luôn cười, bạn cũng luôn nhận được những nụ cười đáp lại.
3. Hãy lắng nghe thật sự và chân tình
Khi còn đi học, ông tôi thường nói với tôi: “Con lắng nghe nhưng không chú ý!”. Ông nói đúng, tôi có thể lặp lại như vẹt những gì ông nói, nhưng tôi không hiểu lắm.
Khi bạn giao tiếp làm ăn, chỉ cần đối tác phát hiện ra bạn đang vờ nghe họ nói, mọi nỗ lực kinh doanh của bạn với người đó sẽ thất bại.
4. Hãy khiến họ nghĩ họ quan trọng
Ai cũng yêu quý bản thân mình, vì vậy, nếu bạn cũng tỏ ra yêu quý họ, cho họ thấy rằng họ đáng quý biết chừng nào, thì họ sẽ rất ưng làm ăn với bạn.
5. Thể hiện lòng biết ơn của bạn
Có một cách rất dễ để làm cho đối tác, sếp và đồng nghiệp vui vẻ, đó là thể hiện lòng biết ơn của bạn đối với họ. Hãy cho họ thấy rằng, không có họ, bạn khó có được thành công này.
Hãy cảm ơn cả người phục dịch văn phòng vì hàng ngày họ đã rửa chén, đổ rác cho bạn. Cảm ơn chị lễ tân vì hàng ngày chị vẫn chuyển điện thoại cho bạn,…
6. Hãy nói về sở thích của họ
Cái TÔI khiến mọi người thích nói về bản thân mình. Vì vậy, bên cạnh việc nói về mình, hãy lắng nghe người khác nói về họ. Khi thấy ai đó đang mặc chiếc áo in hình một ngôi sao ca nhạc, hãy nói về ngôi sao đó. Nếu người kia hưởng ứng nghĩa là bạn đã tạo được một sự thân thiện trong câu chuyện của bạn với người đó. Nếu thấy đối tác không phản ứng, tức là họ còn đang dè chừng hoặc họ quá khó tính, chỉ thích nói đến công việc thôi.
7. Hãy ghi nhớ từng cái tên
Một vài người có khả năng nhớ tên đến kì lạ. Nếu bạn không có khả năng đó, hãy tìm cách khác: “Chào bạn… Ồ, xin chào anh bạn thân. Chào mừng anh đến đây… Chính anh là người đã giúp tôi hoàn thành dự án đó. Tôi không bao giờ quên…”.
Cái tên là từ ngữ ngọt ngào nhất mà người ta muốn nghe. Nếu bạn trót quên nó, hãy thay bằng những từ ngọt ngào khác.
8. Hy sinh vì họ
Hy sinh vì mọi người tức là cách để người khác nhớ ơn bạn, và sẵn sàng giúp đỡ bạn khi bạn gặp khó khăn. Hãy tốt bụng, đừng chờ đợi người khác làm tốt cho mình trước.
9. Dùng những câu bông đùa tự làm giảm giá trị bản thân
Đừng ngại tự chọc quê mình. Trong một thế giới mọi người luôn nghĩ mình quan trọng thì những câu bông đùa tự làm giảm giá trị của bạn có thể ngay tức thì khiến bạn trở nên thu hút. Chế nhạo những khuyết điểm của mình là cách thừa nhận nó nhẹ nhàng nhất nhưng không làm ai bị sốc. Và sếp cũng chẳng mấy quan tâm tới những lời tự trào đó của nhân viên.
10. Tạo sự tương đồng
Nếu giữa bạn và đối tác có những điểm tương đồng, tự khắc mối quan hệ giữa hai người trở nên khăng khít hơn, cuộc đàm phán làm ăn cũng nhờ thế đi theo chiều hướng tốt đẹp hơn. Chẳng hạn cùng quê, cùng có con nhỏ, cùng sở thích, cùng quan tâm tới chính trị,…
11. Tạo “sự thư giãn thân mật”
Khi cuộc nói chuyện có vẻ căng thẳng, mời họ một ly trà nóng, khéo léo gợi những câu chuyện vui vẻ, đó là cách để “hạ hoả” đối tác, giúp họ nhìn nhận bạn gần gũi hơn.
12. Hãy nói về lỗi của chính mình trước khi đề cập đến lỗi của người khác
Nhận lỗi về mình trước là một hành vi văn minh, dễ khiến người khác tha thứ nhất.
13. Đừng bảo thủ
Khi bạn đã chấp nhận nhận lỗi về mình, thì có lý do gì để bạn phải bảo thủ, khăng khăng mình đúng. Hầu hết mọi người đều ghét làm việc với người luôn cho rằng ý kiến của mình là “tối cao”.
14. Xin lỗi
“Tôi sai rồi. Tôi xin lỗi” hoặc “Hãy bỏ qua cho tôi nhé” là những câu không quá khó nói. Đừng dại dột nợ ai một lời xin lỗi, người ta sẽ đánh giá bạn không biết các cư xử và không muốn làm ăn chung.
15. Không nói chuyện phiếm khi bàn công việc
Đó là cách để bạn ngầm khẳng định rằng: Tôi là một người chuyên nghiệp, làm ra làm, chơi ra chơi.
16. Đừng ngắt lời người khác và cũng không bao giờ cắt đứt suy nghĩ của họ
Hành động đó làm nhiều người tức giận. Nếu bạn đã từng có hành vi bất lịch sự đó, hãy đọc lại lời khuyên thứ 3 nhé.
17. Không bao giờ nói “Bạn sai rồi”
Có nhiều cách để nói về lỗi của một người, nhưng một câu phủ nhận thẳng tưng như thế thật không hay chút nào.
18. Đừng trò chuyện khi đang giận
Lúc giận, hầu hết chúng ta khó làm chủ được lời nói và trình bày quan điểm của mình. Tương tự như vậy, đừng đến và làm phiền mọi người khi họ đang không vui.
19. Hãy tự kiểm tra thói quen
Tôi có dùng những kỹ năng này hàng ngày không? Tôi có thể trau dồi chúng ở đâu? Kỹ năng nào hoạt động, kỹ năng nào không? Cũng như bất cứ quá trình tự trau dồi nào, bạn cần thường xuyên ghi nhận sự tiến hộ hay thụt lùi của mình. Hãy suy nghĩ lại về cách bạn đối xử với người khác và tìm cách cải thiện những điểm yếu.
20. Tập luyện những bài thực hành này
Kỹ năng đối nhân xử thế giống như các kỹ năng khác. Càng sử dụng nhiều bạn càng thông thạo. Sẽ không có con đường tắt đâu bạn à, chỉ có tập luyện con người mới trở nên hoàn hảo. Chúc các bạn ngày càng thành công trong sự nghiệp.
Theo Jobvn/VN8x.com
Dân trí
Mọi hành động sử dụng nội dung đăng tải trên Báo điện tử Dân trí tại địa chỉ www.dantri.com.vn
phải có sự đồng ý bằng văn bản của Báo điện tử Dân trí.
Đơn vị quảng cáo:
Hotline: 0926.864.344
Email: quangcao@admicro.vn
Website: www.admicro.vn
Hỗ trợ và CSKH: 01268 269 779 (Ms. Thơm)
Các mảng: gia đình
- công nghệ -
game - giải trí , xã hội.


markdown:
**Điểm Chuẩn Đại học** [ Đồng Nai](http://cdn2.diemthi24h.vn/diem-thi-vao-lop-10-dong-nai.html) [Đồng Nai](http://cdn2.diemthi24h.vn/diem-thi-vao-lop-10-dong-nai.html)
———***———
**Chúng tôi sẽ cập nhật điểm chuẩn Đại học Đồng Nai tại đây ….**
Để nhận điểm chuẩn Đại Học, Cao Đẳng tự động qua
**SMS**nhanh nhất và chính xác nhất từ Bộ GD&ĐT. Soạn tin:
**HDC MãTrường gửi 8602**
**Ví dụ:**Bạn thi vào trường **Đại học Đồng Nai**. Mã trường là **DNU.**Để nhận điểm chuẩn của trường nhanh nhất. Hãy soạn tin: ****
**HDC DNU gửi 8602**
Ngay từ bây giờ hãy nhắn tin ngay! Điểm chuẩn của trường sẽ được nhận nhanh nhất! Chúng tôi sẽ gửi điểm chuẩn cho bạn ngay khi có kết quả.
Hỗ trợ:
+ Yahoo:
Bạn cũng có thể xem điểm của Đại học Đồng Nai tại:
Website:
[http://www.tradiemthi.net](http://www.tradiemthi.net)
Hội những người chuẩn bị thi
[đại học](http://diemthi24h.vn/tra-cuu-diem-thi-dai-hoc): [http://www.facebook.com/thidaihocnamnay](http://www.facebook.com/thidaihocnamnay)
Các bạn có thể tìm kiếm thông tin trường theo các từ khóa:
- Tra cứu điểm thi vào lớp 10 năm 2015
[tracuudiemthi.edu.vn](http://tracuudiemthi.edu.vn/) [diemthivaolop10.net](http://diemthivaolop10.net)

X-C: Y,M

Accept-Ranges: bytes


markdown:
Ved reskript av 28. november 1800 vart det utsendt kongeleg befaling om å halda folketeljing i Danmark, Noreg og på Island den 1. februar 1801. Resultatet vart den første nominative folketeljinga i Noreg, dvs. den første teljinga som inneheld namn og andre opplysningar for kvar einskild innbyggjar i landet.
Alt frå åra 1663- 66 finst det fra dei fleste norske prestegjeld bevart to, tre eller fleire rekkjer av manntal, lister over mannspersonar. Medan dei første av desse manntala som regel berre omfattar menn over 12 år, skulle det siste frå 1665- 66 ha med alle menn. Av kvinner vart det berre teke med slike som sat som oppsitjarar på gard. Teljingane gjaldt berre landdistrikta, kjøpstadene vart ikkje registrerte. I 1701 vart det sett opp eit nytt manntal for dei som budde på landet. Som i 1663- 66 vart bustad, namn og alder nedteikna. Utelatne vart no berre gutar under eitt år. Mens teljingsmaterialet frå 1660- åra dekkjer om lag heile landet, finst manntalet fra 1701 med få unntak berre for Nord- Noreg, Trøndelag, Vestlandet og deler av Agder.
Den første eigentlege folketeljinga her i landet vart halden i 1769. No vart også kvinnene talde med, berre dei yrkesmilitære er haldne utanfor. I motsetnad til dei eldre manntala inneheld denne teljinga ingen individualopplysningar, berre prestegjeldsvise summariske data om alder, kjønn og yrke.
I 1787 vart så ei folketeljing på namn iverksett i Danmark. I Noreg har ein berre funne nokre spreidde spor etter eit liknande arbeid. Folketeljinga av 1. februar 1801 vart såleis den første nominative folketeljinga i vart land. Ho står som ei hovudkjelde til norsk befolknings- og samfunnshistorie på 1700- og 1800- talet. Først fra 1865 vart denne typen teljing fast skikk i Noreg. Dei mellomliggjande teljingane frå 1815, 1825, 1835, 1845 og 1855 gir for dei fleste bygder og byar berre summariske opplysningar.
Det umiddelbare tildrivet til å halde folketeljing i 1801 er ikkje kjent. Men styresmaktene hadde fått interesse for befolkninga, slik tiltaka i 1769 og 1787 viser. I utforming minner teljinga i 1801 svært mykje om den danske frå 1787, og ho kan oppfattast som eit naturleg framhald av den. Inngangen til eit nytt hundreår sette tydelegvis fart i saka, for også land som England og Frankrike heldt folketeljingar i 1801.
Påbodet om folketeljinga den 1. februar 1801 vart utferda som eit
reskript i to utformingar, eitt til stiftamtmennene i Danmark og Noreg,
oberberghauptmannen på Kongsberg og dei amtmennene i Danmark som hadde
kjøpstader under seg, og det andre til biskopane i Danmark, Noreg og
på Island. Saman med reskriptet fylgde prøver på korleis
teljingslistene skulle førast.
Reskriptet er her prenta etter Laurids Fogtmanns utgåve av Kongelige
Rescripter, Resolutioner og Collegialbreve. Avsnitt mellom |: :| gjekk berre
til stiftamtmennene osb., avsnitta mellom [ ] berre til biskopane. Reskriptet
har denne ordlyden:
28. Novbr. 1800: Rescr.ang. en almindelig Folketælling i
Kjøbstæderne og paa Landet den 1ste Febr 1801.
Overbeviist om den Nytte, som nøiaktig Kundskab om Folketallet i Sine
Riger og Lande, efter Alder, Kjøn og Næringsvei medfører,
har Kongen besluttet, at en saadan Folketælling skal foretages overalt,
saavel i Kjøbstæderne som paa Landet i Danmark og Norge, og Samme
tage sin Begyndelse næstkommende lste Februar, der er en Søndag,
og forsaavidt Optællingen ikke paa een Dag kan fuldendes, |: bør
Samme i Kjøbstæderne fortsættes de næst
paafølgende Søgnedage :| [fortsættes de
efterfølgende Søndage].
Ved denne Tælling iagttages den Regel, at de Børn, som
fødes efter den 1ste Februar, men førend Tællingen endnu er
fuldendt, ansees som ufødte, og tælles ikke; hvorimod de Personer,
som maatte døe i det Tidsrum fra Tællingens Begyndelse indtil den
er fuldendt, tælles som Levende; paa det at af den heele Optælling
kan erfares Folkemængdens virkelige Tilstand paa den bestemte Dag. Under
Tællingen inddrages Alle og Enhver, af hvad Stand de være maatte,
saavel Indfødte som Fremmede, der paa |: bemeldte 1ste Februar :| [den
bestemte Dag] opholde sig her i Rigerne, samt de Indfødte, der vel kunne
være fraværende paa Reiser, men om hvilke vides, at de enten her
have deres sædvanlige Opholdssted, eller at de igjen agte sig tilbage,
for her at etablere sig.
|: Ligesom ved Rescript til samtlige Biskoper er befalet, at
Optællingen paa Landet skal besørges af Sognepræsterne, og
disse derved understøttes af ethvert Sogns og Annex's Degn og
Skoleholdere: saaledes vil Kongen ogsaa, at Tællingen i
Kjøbstæderne skal besørges, under Magistratens Bestyrelse,
af Rodemesterne, der maa gaae fra Huus til Huus, for efter Huusfaderens
Anviisning og ved hans Hjelp at optegne de i ethvert Huus forefindende Personer
tilligemed de Efterretninger, som herefter om hver især forlanges, samt
naar fleere Familier boe i eet Huus, da særskilt for sig at anføre
hver Familie tilligemed de dertil hørende Personer. Under denne
Tælling indtages alle, saavel Geistlige og Civile som Militaire, der i
Kjøbstæderne maatte ligge i Quarteer. Derimod vil de Militaire,
som ligge enteni Fæstninger, der ei tillige ere Kjøbstæder,
eller i Kaserner, saavelsom de Matroser og Andre, der boe i de saakaldte
Nyboder i Kjøbenhavn, tilligemed deres Familier, af vedkommende Kongl.
Collegier blive foranstaltede optalte. :|
[Ligesom ved Rescript til samtlige Stiftsbefalingsmænd og de
Amtmænd i Danmark, der have Kjøbstæder under sig, saavelsom
Overberghauptmanden paa Kongsberg er befalet, at Optællingen i
Kjøbstæderne skal besørges, under Magistraternes
Bestyrelse, af Rodemesterne: saaledes vil Kongen, at denne Optælling paa
Landet skal skee af Sognepræsterne, og at Degnen samt Skoleholderne i
ethvert Sogn og Annex skulle gaae dem tilhaande derved. For at lette Arbeidet
ved Optællingen, maae det være Præsterne tilladt, hver i sit
Sogn, fra Prædikestolen at indkalde, til at møde for sig paa
fornævnte 1ste Februar, Huusfædrene fra saa mange Byer og Gaarde
eller Huse, hvis Indvaanere de formene at kunne paa den Dag faae optalte, for
at angive de Personer, som opholde sig i deres Gaarde eller Huse, samt tillige
for hver Person især at meddele de øvrige Efterretninger, som
herefter ommeldes. Da have Præsterne saaledes, efter foregaaende
Bekjendtgjørelse fra Prædikestolen, paa hver af de
efterfølgende Søndage at fortsætte Tællingen, indtil
samtlige Sognets Indvaanere ere optalte, og der over dem ere blevne forfattede
Lister. I de Sogne,hvor Hovedgaarde ere beliggende, bør Hovedgaards-
Eierne,
eller de Personer, som paa deres Vegne møde, være pligtige tillige
at medbringe udførlig Skrivtlig Underretning om alle dem, som
Som regel ved Tællingen iagttages: At Enhver regnes til det Huus,
hvori han sover: at, naar en Person, som sædvanligen sover i et Huus, er
fraværende, enten aleene i Forretninger i Landet, eller og udenlands, med
det Forsæt at komme tilbage, f. Ex. til Søes, da regnes han til
den Familie, fra hvilken han er bortreist, og til hvilken han agter sig
tilbage: at ligesom Tællingen overalt bør skee gaard-
og huusvis, saaledes at for hver Gaard eller Huus anføres alle deri
værende Personer, saa bør ogsaa i Listerne hver Persons fulde Navn
anføres, tilligemed dens Alder; hvorved, i Henseende til Navnet,
iagttages, at naar usædvanlige Navne forekomme, der kunne foranledige
Uvished om Personernes Kjøn, maa dette tillige i Listerne
benævnes; og i Henseende til Alderen, at det løbende, men ikke det
opfyldte Alders-
Aar
anføres, f. Ex. ved nyfødte Børn skrives 1, og ved den,
som er i sit 26de Aar 26, og ei 25.
For hver Person anføres, hvad den er i Huset, saasom Mand, Hustru,
Barn, Slægtning og hvor nær, Tjeneste-
Tyende,
samt Svend og Dreng, til Leie boende, Logerende, Indqvartered, og saa videre;
for hver Person maa gjøres Forklaring, om den er gift første,
anden eller hvilken Gang, eller ugift, eller i Enkestand første, anden
eller hvilken Gang. Personernes Titel, Embed, Forretning, Haandverk og
Nærings-
vei,
eller hvad de leve af, maa ligeledes anføres, samt saavidt de maatte
være vanføre, eller leve af Almisse. [Særdeleshed
anmærkes ved Huusmænd paa Landet, om de have Jordbrug eller anden
Næringsvei. I øvrigt, naar flere Familier boe i et Huus eller
Gaard, da bør hver Familie særskilt anføres tilligemed de
til Samme hørende Personer.]
Paa det at Tællings-
Listerne
kunne naae den muligste Grad af Tydelighed, hvortil især udfordres, at de
Alle, saavidt passende, indrettes paa lige Maade og efter lige Regler, maa
Vedkommende meddeles de hosfølgende trykte udfyldte Schemata, som vise,
hvorledes de Personer, der tælles, bør anføres, og i hvilke
Rubriker de om dem forlangte Efterretninger bør armærkes.
Ligeledes maa Vedkommende, [til Lettelse i Arbeidet] meddeles det til Listernes
Forfattelse tilstrækkelige Antal Papiir, hvorpaa Rubrikerne med deres
Tiltler ere aftrykte.
Naar Listerne ere forfattede og fuldførte, igjennemsees de i
Kjøbstæderne af Magistraten, som besørger rettede de Feil
og Mangler, som derved maatte forefindes, og derefter indsender Samme til
Stiftamtmanden [Amtmanden, O.], for tilligemed de Anmærkinger, han ved
Samme maatte finde fornødne, at tilstilles Rentekammeret. I
øvrigt er det Kongens Villie, at den saaledes befalede
Folketælling bliver iverksat med al mulig Flid og Nøiagtighed, da
i Tilfælde af, at bemeldte Lister ikke findes indrettede saaledes, som
foreskrevet er, Vedkommende maa vente at erholde Samme fra Rentekammeret
tilbagesendte til Rettelse og Manglernes Udflydelse.
[Naar Listerne efter Schema ere forfattede og fuldførte af
Præsterne for deres Sogne og Annexer, skulle Samme tilstilles Provsterne,
for af disse nøie at eftersees, om ved en eller anden Person nogen af de
Efterretninger, som ere anbefalede, maatte være forglemte, i hvilket Fald
Listerne igjen bør tilstilles vedkommende Forfatter, for at udfylde det
Manglende. Derefter maa disse Lister fra Provsterne tilsendes vedkommende
Amtmænd, Enhver for sit Amt, der ligeledes have at igjennemsee, og, efter
Omstændigheder, at Lade Listerne, ifald det behøves, af deres
Forfatter omgjøres, førend de fra dem blive indsendte til
Stiftamtmanden og Biskopen, der, naar Intet ved Listerne findes at erindre,
have at indsende Samme til Rentekammeret. I øvrigt maa Vedkommende
opmuntres til, uden Fordomme at anvende paa Optællingen al mulig Flid,
samt derhos advares om, at drage Omsorg for, at denne Forretning skeer med
muligste Nøiagtighed, da de i modsat Fald, om Listerne nemlig ikke
findes indrettede saaledes, som befalet er, maae vente at erholde Samme fra
Rentekammeret tilbagesendte til Rettelse og Manglernes Udfyldelse.]
Rodemeistrane og sokneprestane skulle nytta prenta lister som var tilpassa
dei to ulike måtane å oppgi bustad på: Gate og husnummer i
kjøpstadene, landsby (i Danmark) eller gard på landet. Dei vart
også føreskrivne ulike arbeidsrutinar. Rodemeistrane skulle
gå frå hus til hus i roden sin og sanka opplysningar frå
hovudpersonen i kvar familie. Prestane kunne nøya seg med å
forhøyra husfedrane i samband med sundagsgudstenestene, og det vart
derfor rekna med at arbeidet for deira del kunne koma til a ta fleire veker. I
begge tilfella vil ein leggja merke til at opplysningane som regel ikkje vart
gitt av den einskilde personen beinveges til teljaren, men av ein mellommann,
familieoverhovudet.
Folketeljinga skulle syna stoda den 1. februar 1801, men da det altså
var grunn til å tru at arbeidet ikkje kunne sluttførast denne
dagen, måtte teljarane få ytterlegare instruksjonar. Det heiter i
reskriptet at dei skal la vera å telja born som er fødde etter den
1. februar, men ta med i listene dei som levde denne dagen og var døde
seinare. Det er derimot ikkje sagt noko tilsvarande om korleis flyttarar skulle
handterast.
Listene viser at sjøfolk, også dei i utanriks fart, som regel
må vera oppførte på heimstadene sine. Det same gjeld andre
folk på reise. Men ein finn også nemnt personar som "opholder sig"
i utlandet, til dømes studentar i København. Dette viser at det
har mangla ein klar definisjon av heimstad. Tenestefolk er derimot registrerte
på den staden der dei arbeider, jamvel om opphaldet i sin natur kan
oppfattast som mellombels. Noko liknande gjeld for dei militære i
festningar og kaserner, som er opptalde der av si militære styremakt. Men
om nordmenn i kortvarig fråver er talde på heimstadene sine, har
ikkje den same regelen fått sitt motstykke i ei sløyfing av
utlendingar som mellombels er til stades i Noreg. Konklusjonen vert altså
at folketeljinga i 1801, utan å definera kva som eigentleg er heimstad,
registrerer den heimehøyrande norske befolkninga pluss den
tilstadeverande utanlandske.
Det uklare heimstadomgrepet må ha skapt problem i arbeidet med
å telja den nomadiske delen av den samiske befolkninga. Men listene
fortel lite om korleis vansken er løyst. I ein del prestegjeld er samane
skilde ut i listene, i andre ikkje. Folketeljinga gir altså ikkje
systematiske opplysningar om etnisitet. Når samane er oppførte
særskilt, er det i regelen tale om reindriftssamar. Inntil grundigare
undersøkingar er gjorde, må ein tru at dei tilliks med den norske
befolkninga er registrerte på det som prestane har rekna som heimstaden
deira.
Bustadoppgåvene i folketeljinga viser ikkje noko gjennomført
mønster. I kjøpstadene er som oftast huset den minste
identifiserbare geografiske eininga. Prestane på landet fylgjer stort
sett inndelinga i matrikkelgardar, men oppgir ofte bruks-
og plassnamn i tillegg.
Dessutan viser listene at aldersoppgåvene må ha
gjennomgått til dels sterk avrunding: Over 20 eller 30 års alder
vert opphopinga på tal som endar på 0 eller partal svært
tydeleg. Det inneber at aldersoppgåvene i teljinga berre må
oppfattast som tilnærma rette. Det er ikkje kjent om misvisinga
Ei lita forstyrring i dette enkle skjemaet skaper rett nok 240 separerte og
172 skilde personar. I tabellane i denne publikasjonen er dei rekna som gifte i
første ekteskap.
Då denne familien oftast omfattar meir enn foreldre og born, ein
kjernefamilie, og heller må skildrast som ei gruppe menneske i
bufellesskap, vil det vere rettast å skifta ut folketeljinga si nemning
familie. I denne publikasjonen vert det i staden tala om
Vi veit ikkje kva nøyaktige kjenneteikn teljarane i 1801 har lagt
til grunn ved samanføringa av personar til husstandar. Det må vera
menneske som deler eit sams husvære. Meir uvisst er det om desse
personane alltid treng ha sams kosthald, som er eit mykje nytta kjenneteikn ved
definisjonen av hushald i dag. I 1801 vert kårfolka stundom
oppførte som eigne husstandar, stundom som medlemer av andre. Dette kan
uttrykkja reelle skilnader i kårfolks sjølvstende i økonomi
og bumåte, men kan også vera utslag av vinglande definisjonar.
Innerstane, som etter vanleg oppfatning var innlosjerte som heldt seg
sjølve med kosten, er oftast rekna som medlemer av større
husstandar. Det er såleis mangt som talar for at teljarane i 1801 har
hatt ei noko usikker og skiftande meining om kva ein "familie" eller ein
husstand eigentleg er.
Folketeljinga gir også fleire døme på ein type
husstandar som kunne kallast kollektive: Ei større gruppe menneske som
lever i fellesskap i ein institusjon, det vere seg eit hospital, eit fattighus,
eit fengsel, eit militært anlegg. På grunn av at folketeljinga
stort sett registrerer den heimehøyrande befolkninga (sjå punkt
3.2. ovanfor), vil den kanskje vanlegaste forma for kollektive husstandar,
skipsmannskapet, falla utanfor.
Praksis ligg nær opp til føresegnene når ein gardbrukar
vert oppført som td. "Bonde, Gaardbruger og Selveier". Uttrykket fortel
om status, bonde, og inntektsgrunnlag, drift av sjølveigd gard. Meir
innfløkt vert det med ei anna stor gruppe, husmennene. Denne nemninga
fortel om ein måte å leiga jord eller hustuft på. Husmenn med
jord lever nok for ein del av plassane sine, men har i regelen andre
inntektskjelder utanom. Dette vil sjølvsagt alltid måtta gjelda
for husmennene utan jord. Likevel har storparten av teljarane nøgd seg
med å nytta nemningane husmann med og utan jord åleine. Ein del
verv og ombod kan heller ikkje utgjera fullstendig levebrød, som det
å vera prestens medhjelpar eller stemnevitne. Likevel står desse
verva ofte oppførte åleine i yrkeskolonna. Tilsvarande er det med
mange militære, særleg av lågare rang: Graden kan vera ein
rein tittel, og dei har inntektene sine andre stader ifrå. Dette vil
alltid gjelda for dei utskrivne soldatane og matrosane.
Neste problem ligg innfelt i dette: Kva er oppgitt når personen har
fleire inntektskjelder? Teljarane har gått fram på ulik måte.
Nokre har forsøkt å få med attatyrke, andre har nøgd
seg med å notera hovudyrket, nesten alltid det som fortel om status. Slik
har det seg at den vanlege kombinasjonen gardbrukar-
fiskar
i nokre prestegjeld kan vera skriven "Bonde, Gaardbruger og Fisker", i andre
berre "Bonde og Gaardbruger". Det er såleis grunn til å rekna med
at ein del typiske attåtyrke i bondesamfunnet, ikkje sjeldan dei som gav
mest til levemåten, er underregistrerte i teljinga. Tilsvarande
større blir underregistreringa når same personen har hatt fleire
attåtyrke, for meir enn to yrkesnemningar ser ein berre unntaksvis i
listene.
Somme yrkesopplysningar må søkjast i kolonna som fortel om
stilling i husstanden. Alle tenestfolka er noterte her, då det å
vera tenar tydelegvis er oppfatta som ei husstandsrolle meir enn eit yrke. I
endå høgare grad gjeld dette husmødrene og dei heimeverande
borna. Dei vert rekna som forsørgde av husstandsoverhovudet, medan dei i
røynda ma ha stått for ein stor del av den inntektsgivande
verksemda innanfor husstanden. Truleg har mange av dei ikkje-
familiære
medlemene av husstanden vore i same stilling som kone og eldre born. Men eit
skarpt skilje mellom økonomisk aktive og passive innanfor husstanden er
det sjøvsagt vanskeleg å dra. Finst det derimot nokon som er
delvis eller heilt forsørgde av personar utanfor husstanden eller av det
offentlege, er dette i regelen oppgitt.
For det første syner det seg at langt dei fleste prestane har
gjennomført teljinga soknevis, slik at sokna eigentleg er den minste
administrative eininga. Berre i Austlandsområdet er det eit større
tal prestegjeld der soknene ikkje er avmerkte i listene. Trass i desse unntaka
har ein derfor i publikasjonen valt å bruka soknene som grunneiningar, og
heller la dei stå utan tal i dei prestegjelda der inndelinga vantar.
For det andre møter ein vanskar når ein vil skilja ut
befolkninga i byane. Her finst kjøpstader, som er juridisk definerte ved
sine privilegier av økonomisk og administrativ art. Blant
kjøpstandene kjem stiftsbyane Kristiania, Kristiansand, Bergen og
Trondheim i ein klasse for seg, dels fordi dei høyrer til dei
største, og dels fordi dei er administrasjonssentra. Men til byane kan
ein også rekna ladestadene, som er definerte ved sin særskilde
økonomisk-
administrative
status. Dei er i folketeljinga ikkje med i kjøpstadene, men finst
opptalde som deler av dei landsens prestegjelda dei høyrde til. Som
regel er ladestadene så klart avmerkte i listene at dei lett kan skiljast
ut frå prestegjelda og førast i hop med kjøpstadene.
På denne måten er bybefolkninga i denne publikasjonen blitt til.
Denne bydefinisjonen skulle tilfredsstilla moderne krav i så måte
at kjøpstader og ladestader er område med tett busetnad og
spesielle økonomiske funksjonar.
Denne publikasjonen nyttar dei ulike administrative inndelingane med
grensene slik dei var i 1801. Ein kan ikkje utan vidare rekna med at til
dømes prestegjelda fell saman med våre dagars kommunar. For
å understreka dette er alle inndelingane namngitte med skrivemåten
frå folketeljingslistene. Namna vert ei avspegling av den tids forvirring
i språk og rettskriving, men syner dermed avstanden frå
tilhøva no. Men dersom ein er villig til å godta småfeil,
vil ein kunna slå bru beinveges frå amtsinndelinga i 1801 til fylka
i dag. I tabellane er Jarlsberg og Larvik slegne saman for å motsvara
Vestfold. I teljinga står Trondhjem som eitt amt, medan det her er
kløyvd i Nordre og Søndre, slik som Trøndelagsfylka no.
Dette er likevel ikkje gjort med Finnmarkens amt, som altså er likt Troms
og Finnmark fylke.
Endeleg innfører denne publikasjonen ei inndeling som ikkje vart
nytta i folketeljinga, nemleg grupperinga i fem landsdeler. Austlandet er amta
til og med Bratsberg, Agder svarar til dei to amta Nedenes og Lister og Mandal,
Vestlandet til dei fire amta frå Stavanger amt til Romsdals amt,
Trøndelag til dei to Trondhjems-
amta
og Nord-
Noreg
til Nordlands og Finnmarkens amt.
Tapet av listene har gjort at ein i denne publikasjonen har måtta
utelata dei 4 583 menneska i dei to seinare prestegjelda Holt og Dypvåg
frå alle tabellane. Det vert gjort uttrykkeleg merksam på dette der
det er oppgitt folketal for Nedenes, Agder eller riket. Men fråveret gjer
seg sjølvsagt gjeldande i alle samanhengar. Kan vi få ei aning av
korleis dette påverkar storleikane i dei ulike tabellane?
Skjønsmessig kan ein gå ut frå at dei tre soknene har hatt 8-
900
husstandar. I 1825, da folketalet var mest 15 prosent høgare enn i 1801,
fanst her 445 gardbrukarar og 89 husmenn med jord. Dette er lite i høve
til talet på husstandar, og viser at det er eit område mykje utanom
det vanlege som er gått tapt. I Holt låg nemleg det store Nes
jarnverk, fleire gruver og sagbruk, og utskipingsstaden Tvedestrand.
Området har difor hatt ei etter måten stor arbeidarbefolkning. Det
inneber at utslaga på visse deler av yrkesstatistikken kan verta monaleg
større enn den halve prosenten av folkemengda i riket som innbyggjarane
i Holt-
Dypvåg
utgjorde. Det er viktig å ha dette klart for seg når ein brukar
tabellmaterialet i denne publikasjonen.
Som nemnt vart folketeljingslistene sende frå Noreg til Rentekammeret i
København. Her vart det åra 1802-
03
utarbeidd tabellar over folkemengda i dei einskilde amta, fordelt på
alder, ekteskapeleg tatus og yrke. Desse tabellane finst no i biblioteket til
Danmarks Statistik.
Etter 1814 vart listene overførte til Noreg igjen. I 1827 trykte
professor Frederik Holst eit arbeid "Om Folketellingen i Norge i Aaret 1825" i
tidsskriftet Budstikken, og her tok han med eit utdrag av tabellar frå
1801-
teljinga
som Tabelkontoret i Finants-
,
Handels-
og Tolddepartementet hadde utarbeidd over folketalet i amta, fordelt på
by og land. Same året føreslo regjeringa at resten av dette
tilfanget burde trykkjast, men Stortinget nekta å løyva dei 3-
400
spesiedalarane som trongst. Først i 1874 vart arbeidet frå det
gamle Tabelkontoret prenta i publikasjonen "Tabeller vedkommende
Folketællingerne i Aarene 1801 og 1825", utgitt av Departementet for det
Indre.
Alt lenge før trykkinga var desse tabellane til nytte for norske
samfunnsforskarar og histrorikarar. Då Jens Kraft i 1820-
ara
arbeidde med første bandet av "Topographisk-
Statistisk
Beskrivelse over Kongeriget Norge", brukte han truleg primærmaterialet
fra folketeljinga i 1801, men sidan gjekk han over til å byggja på
oppgåvene i Tabelkontoret. Det same materialet vart sidan nytta av Anton
Martin Schweigaard i "Norges Statistik" (1840), M. Braun Tvethe i "Norges
Statistik" (1848) og av Eilert Sundt i ei lang rad av hans arbeid. Enda mykje
vidare vart brukarkrinsen etter at materialet omsider vart prenta i 1874.
Trass i dette stettar ikkje dei tabellane som vart laga i Tabelkontoret dei
krava vi i dag stiller til ei statistisk bearbeiding av ei folketeljing.
Tabellane er ikkje tilstrekkeleg nøyaktige, noko ei rask gransking av
totalfolkemengda viser. I tabellen fra Budstikken 1827 er det samla folketalet
oppgitt til 883 038. I tabell 1 i 1874-
utgåva
er det sett til 883 353, men på side 98 er det endra til 883 449.
Tabellane 38 og 39 har sidan totalsummane 883 487.
Dette er likevel smålyte. Viktigare er det at moderne statistisk
bearbeidingsmate gjer det mogleg å utnytta grunnlagsmaterialet frå
1801 til ei langt finare kartlegging av den norske befolkninga enn det
Tabelkontoret hadde føresetnader for. Det gjeld yrkesfordelinga, der
Tabelkontoret nøgde
I teljinga finst det om lag 40 000 ulike nemningar i yrkeskolonna. Mange av
desse nemningane står for eit faktisk yrke, som fiskar, skomakar,
gardbrukar. Andre viser juridiske forhold som odelsbonde, andre sosial status
som husmann med eller utan jord, atter andre fortel om uvanlege helsetilstandar
som vanfør eller sinnssjuk. Mange personar har fått to
yrkesnemningar. Under arbeidet med tabellverket har det difor vore vanskeleg
å samla dei kring 40 000 yrkesnemningane i større grupperingar.
Det er valt to grupperingar: Ei fin yrkesinndeling i kring 300
levevegskategoriar, som igjen er samla i 39 hovudgrupper (sjå tabell
8).
Inndelinga er gjort etter fylgjande prinsipp: a) Ein har bygd på
"yrkesnemningane" slik dei finst i folketeljinga, jamvel om dei strengt teke
ikkje fortel om yrke, slik som husmann utan jord. Yrkesgrupperinga vil derfor
innehalda klare inkonsekvensar som har vore nødvendige å godta om
ein ville fanga dei store samfunnsgruppene og ikkje gjera vald på
materialet, b) Der det er brukt fleire nemningar om ein og same person, er
desse kategoriane lagde til grunn for klassifiseringa: Bonde, husmann, husmann
utan jord, fiskar, innerst, og dessutan kombinasjonane bonde og fiskar, husmann
og fiskar, og husmann utan jord og fiskar. Kan ein person plasserast i ei av
desse gruppene, er det gjort utan omsyn til kva som elles måtte stå
om vedkomande. Bak desse har gruppene kårfolk og pensjonistar fått
prioritet framom resten
Kategoriane elles reiser ikkje store vanskar i og med at dei gjeld få
personar. Ved grupperinga har kjøpmann, handelsmann, høkar og
gjestgivar fått prioritet framom skipper, styrmann, jekteskipper og
rekkja av handverkskategoriar. Ein "Styrmand og Gjestgiver" er rekna som
gjestgivar. Kategoriane underoffiserar og soldatar har lågast prioritet,
og det same gjeld tenestemennene. Men desse prioriteringsreglane er nytta med
varsemd. Når det går fram av den originale nemninga at presten har
prioritert annleis, er hans rangorden fylgd. Ofte har ein handverkar fleire
handverk. I undergrupperinga er han då plassert etter det som er
først oppført, så sant dette er ein eigen kategori.
For dei åtte hovudgruppene 18-
25,
som gjeld bønder, husmenn, fiskarar og innerstar, skjer undergrupperinga
etter kva kombinasjonar av yrke vedkomande har. Prioriteringa er då gjord
som for hovudkategoriane. Soldatane har lågast prioritet, medan
tenestemennene har fått høg prioritet. For å få med
alle smedane til dømes må ein derfor summera hovudgruppene 11 og
12 og undergruppe 41 ihovudgruppene 18-
25.
Likevel kan ein ikkje rekna med å få med alle som er omtala som
smedar. Det same gjeld nemninga soldat. Ein vil finna soldatar under mange
hovudgrupper, men ikkje alle dei som ber nemninga soldat i sjølve
teljinga.
Grunnregelen er at det berre er yrkesnemninga som avgjer kva yrkesgruppe
ein person kjem i. Det finst unntak. Det viktigaste er om det i
husstandskolonna står ein yrkestittel, som til dømes tenestefolk
eller innerst. Da vil yrket verta bestemt av husstandsnemninga om det ikkje
står noko i yrkeskolonna, og av begge nemningane om det gjer det. Dersom
det står innerst i husstandskolonna og smed i yrkeskolonna, vil personen
verta plassert i gruppa "innerst og smed".
Vaksne born av husbondsfolket vil i teljinga stundom vera oppførte
som tenestefolk, av og til ikkje. For å få konsekvens er dei aldri
sette i tenestefolkgruppa. Kona til ein innerst er somme stader oppført
som innerst, andre stader ikkje. Dei er her alltid sette som innerstar.
Personar i offentleg teneste fell i dag i to hovudgrupper, embetsmenn og
bestillings-
og tenestemenn. Embetsmennene vert utnemnde av Kongen i statsråd og har
ei rettsleg stilling som bl.a. er heimla i Grunnlova. Tenestemennene er
tilsette av lågare offentlege instansar. Ei slik inndeling i ei overordna
og ei underordna gruppe av offentleg tilsette let seg knapt gjennomføra
i ei tid då svært lite makt var delegert nedover frå den
eineveldige kongen og så å seia all utnemningsmakt låg
hjå han. Ved grupperinga i embets-
og tenestemenn i denne publikasjonen har ein rekna fylgjande som embetsmenn: 1)
Alle personar med stillingar eller titlar som er oppførte i
rangforordninga for 1801, 2) Alle personar i stillingar som er nemde i Kongelig
Hof og Statskalender for 1801, 3) Alle prostar, prestar og kapellanar, med
unntak av personlege kapellanar. Alle andre personar i offentleg teneste vert
rekna som tenestemenn.
Berre ein av tabellane i denne publikasjonen er geografisk delt ned til
sokneplanet.
For å kunna laga statistikk måtte dei mange einskilde
nemningane i folketeljinga organiserast i grupper. Dette vart gjort ut
frå alfabetiske lister over alle nemningane, der like nemningar berre kom
med ein gong. Det fanst om lag 15 000 forskjellige nemningar for husstand, 5
000 for ekteskapeleg status og over 40 000 for yrke. Ved hjelp av datamaskinen
fekk kvar nemning sin talkode, og etter kontroll vart desse kodane sette
attende på personane. Deretter vart det laga ei utgåve av teljinga
der innhaldet i kvar kolonne i orginalskjemaet var erstatta av ein talkode.
Personnamnet vart sløyfa. Av den bostavrette utgåva var det
såleis laga ei koda utgåve, og denne var grunnlaget for
tabellproduksjonen.
Også i denne delen av arbeidet vart det gjort kontrollar. Koden
på kvar enkelt nemning vart kontrollert fleire gonger. Etter at kodane
var sette på kvar person, vart det gjennomført ei rad testar som
først og fremst gjekk på husstandsstruktur, alder og ekteskapeleg
status. Fleire tusen husstandar med mistenkeleg samansetting av desse
variablane vart undersøkte og retta opp om nødvendig.
Trass i kontrollarbeidet, har det under tabellproduksjonen vorte avdekt
somme sannsynlege feil i materialet. I dei fleste tilfella er feila komne for
ein dag ved at kombinasjonar av kjenneteikn viser ein ulogisk samanheng. Da ein
ikkje kan rekna med at slike logiske kontrollar fangar alle feil av tilsvarande
art i materialet, er det ikkje gjort forsøk pa a retta opp tabellane.
Forskarar med spesielt høge presisjonskrav må derfor kvar
især ta stilling til korleis slike feil kan oppdagast og korrigerast.
Tabellane i denne publikasjonen inneheld fylgjande sannsynlege feil:
1. Tabellen som gir befolkninga fordelt etter alder og ekteskpeleg status viser
at 34 menn og 42 kvinner i aldersgruppa 1-
15
år er registrerte som gifte eller før gifte.
2. Tabellen som gir befolkninga fordelt på hovud-
og undergrupper for leveveg syner at det både blant menn og kvinner
førekjem yrke som er lite sannsynlege for vedkomande kjønn. To
menn er registrerte som jordmødrer, og somme kvinner dukkar opp som
geistlege og sivile embetsmenn og som militære.
3. Tabellen for stilling i hushaldet kombinert med leveveg har i gruppa "andre
born under 15 år, utan yrke" nokre personar der opplysninga om stilling i
hushaldet tyder på at dei var over 15 år. 4. Etter at tabellen over
anstalthushald var laga, fann ein at han omfatta to personar som ut frå
andre kjennemerke truleg ikkje høyrde til i eit anstalthushald. Dei er
derfor haldne utanfor i denne tabellen. I tillegg synte det seg at fem personar
ikkje var komne med på nokon hushaldstype, då dei ikkje kunne
plasserast i høve til nokon hovudperson. Også dei er haldne
utanfor. Desse tilsaman sju personane som ikkje er med i hushaldstabellane, har
fylgjande kjenneteikn:
Befolkninga i 1801 kan studerast ut fra ymse kriterier for geografisk
fordeling.
Deler ein opp materialet i tabellane etter skiljet by -
land, finn ein 88 144 menneske i byar (kjøpstader og ladestader) og 790
876 i landdistrikta. Dette gir ei bybefolkning på nøyaktig 10
prosent. I Noreg i dag bur nesten 70 prosent av befolkninga i tettstader, som
etter definisjonen samsvarar ganske bra med byane i 1801.
Ser ein på landsdelene, er skilnadene mellom 1801 og vår tid
langt mindre. Austlandet hadde 45 prosent av folkemengda i 1801, og auka til
48,7 prosent i 1975. Nord-
Noregs
andel har auka frå 8,9 til 11,6 prosent. Dei tre andre landsdelene har
gått tilbake: Trøndelag frå 11,8 til 9,1 prosent, Vestlandet
frå 26,3 til 25,2 prosent og Agder frå 8 til 5,4 prosent.
Befolkningsstrukturen etter kjønn og alder har forandra seg ganske
mykje fra 1801 til i dag. I totalbefolkninga i 1801 var det 109 kvinner pr. 100
menn, altså eit klart kvinneoverskot. Dette hadde endra seg til nesten
jamvekt i 1975, med 101 kvinner pr. 100 menn. Det er i den eldre delen av
befolkninga det største kvinneoverskotet plar finnast. I aldrane over 60
år minka kvinneoverskotet frå 135 i 1801 til 126 i 1975. Inndelt
etter alder hadde befolkninga i 1801 ei tydeleg "pyramideform" med få
gamle og mange born, ein struktur som vitnar om høgt
natalitetsnivå (høg fødselshyppighet). I alt 34,2 prosent
av befolkninga var under 15 år og berre 8,9 prosent over 60 år,
medan dei tilsvarande tala for 1975 var 23,7 og 19,2 prosent. Befolkninga
mellom 15 og 60 år, som grovt rekna omfattar dei yrkesaktive, har derimot
endra seg lite, frå 56,8 prosent i 1801 til 57,1 prosent i 1975.
Befolkningsstrukturen etter ekteskapeleg status gir innsyn både i
demografiske og sosiale forhold. Den låge andelen gifte i dei yngre
aldersgruppene fortel om seine giftarmål. I alderen 25-
29
år finn ein at 44 prosent av mennene og 50 prosent av kvinnene var gifte,
mot 68 prosent av mennene og 84 prosent av kvinnene i same alder i 1975. Ved
hjelp av forholdet mellom ugifte og gifte opp gjennom aldersgruppene kan ein
lauseleg setja gjennomsnittleg giftarmålsalder kring 1800 til 29 år
for menn og knapt 28 år for kvinner, som er 3-
4
år over nivået i vår tid.
Eit anna særdrag ved den ekteskapelege strukturen i 1801 er dei mange
enkjefolka. Ein del av ekteskapa gjekk tidleg i oppløysing ved
dødsfall. Omgifte var då vanleg for den gjenlevande. I omtrent 150
000 ekteskap der makane budde saman var det 20 000 av mennene og 17 000 av
kvinnene som hadde vore gifte minst ein gong før. Men omgiftesjansane
var svært ulike for dei to kjønna. Mannsunderskotet la vanskar i
vegen for enkjene, og alt fra 60 års alder var det fleire enkjer enn
gifte blant kvinnene. Den tilsvarande grensa for menn gjekk langt over 70
år. I dag finn ein denne grensa ved 73-årslader blant kvinnene og
først ved 83 år blant menn.
Hovudregelen i 1801-
samfunnet
synest å ha vore at kvart ektepar utgjorde kjernen i ein husstand, eit
hushald. Einpersonshushald var sjeldsynte. Derfor vart medelstorleiken på
hushalda liggjande så høgt som 5,4. Talet i dag er under 3. I
motsetnad til i dag viste også hushaldsstorleiken svære sosiale
variasjonar. Embetsmenn og kjøpmenn kunne ha hushald på 8-
10
personar i gjennomsnitt, medan husmenn og arbeidarar låg nede kring 4.
Hushaldsstorleiken avspeglar først og fremst ei omfattande
overføring av arbeidskraft i form av tenestefolk frå dei
lågare til dei høgare sosiale laga. Dei aller fleste menneska i
1801 levde i private hushald. Berre vel 2 700 personar høyrde til i
såkalla anstalthushald: Militære festningar, fengsel, fattighus og
sjukehus.
I 1801-
teljinga
er kanskje opplysningane om yrke og leveveg dei mest forvitnelege. Ei summarisk
oppteljing syner ei yrkesbefolkning på knapt 320 000 menneske -
då er gifte kvinner og heimeverande born ikkje medrekna når dei
står utan eige yrke. Langt dei fleste høyrer heime i
primærnæringane jordbruk, skogbruk og fiske. Det gjeld 130 000
bønder, husmenn og fiskarar og det store fleirtalet av 21 000 innerstar,
12 000 dagleigarar og 105 000 tenestefolk, til saman kanskje rundt 250 000
personar eller bortimot 80 prosent av yrkesbefolkninga. I Noreg i dag utgjer
dei sysselsette i primærnæringane mindre enn 10 prosent. I
sekundærnæringane handverk, industri og bergverk finn ein i 1801
kring 20 000 yrkesaktive, som er fattige 5-
10
prosent av yrkesbefolkninga, mot over 35 prosent i dag. Til dei samansette
tertiærnæringane kan ein i 1801 føra kring 50 000 menneske,
som er kring 15 prosent. I dag er prosenten passert 50. Men gruppa var annleis
samansett i 1801. I alt 16 000 var militære, slik at berre rundt 35 000
kan seiast å driva eigentleg tenesteyting, handel og transport.
Endå det her berre er ymta nokre runde tal, og grensene mellom yrke og
næringar i røynda er langt meir uklare enn dette på grunn av
attåtyrke og sesongarbeid, ser ein tydeleg konturane av eit samfunn der
matvareproduksjon til innanlands forbruk og dinest utvinning og enkel
bearbeiding av nokre viktige eksportvarer (trelast, fisk, bergverksprodukt)
dominerte det økonomiske livet.
## 2. RESKRIPTET AV 28. NOVEMBER 1800
## 3. IVERKSETJINGA OG TELJINGSMATERIALET
**3.1. Teljearbeidet**
Sjølve teljearbeidet vart utført etter to ulike opplegg. Det eine omfatta alle kjøpstadene og dei gruve- og verkssamfunnasom sorterte under Oberbergamtet på Kongsberg. Her var det
*rodemeistrane* som skulle føra listene under oppsyn av
magistraten, bystyret. Magistraten skulle senda listene til stiftamtmannen
etter å ha saumfare dei for feil og manglar. I landdistrikta, der
bortimot 90 prosent av befolkninga høyrde heime, vart teljearbeidet
gjort av *sokneprestane.* Dei fekk rett til å søkja hjelp
hjå klokkarane og skulehaldarane, men listene viser at dei stort sett
utførte arbeidet sjølve. Frå prestane gjekk listene gjennom
fleire kontrollerande ledd, først til prosten, så til amtmannen,
og fra han til stiftamtmannen, som i dette tilfellet rådførte seg
med biskopen. Frå stiftamtmannen gjekk så heile teljingsmaterialet
med eventuelle merknader til Rentekammeret i København. **3.2. Heimstad og opphaldsstad**
Instruksen har fylgjande føresegn om
*kven* som skulle teljast:
"Under Tællingen inddrages Alle og Enhver, af hvad Stand de være
maatte, saavel Indfødte som Fremmede, der paa bemeldte 1ste Februar (den
bestemte Dag) opholde sig her i Rigerne, samt de Indfødte, der vel kunne
være fraværende paa Reiser, men om hvilke vides, at de enten her
have deres sædvanlige Opholdssted, eller at de igjen agte sig tilbage,
for her at etablere sig." Med "sædvanlig opholdssted" er meint huset der
personen til vanleg søv. Innbyggjarane i Noreg den 1. februar 1801
skulle altså ikkje registrerast på den staden der dei faktisk var,
men der dei høyrde heime. **3.3. Alder**
I dag vert alder oppgitt i fylte år, dvs. som alder oppnådd ved siste årmalsdag. I instruksen til 1801- teljinga heiter det derimot at "det løbende, men ikke det opfyldte Alders- Aar anføres", altså at alderen skal reknast som alderen ved førstkomande årmålsdag, eitt år høgare enn etter vanleg aldersdefinisjon i dag. Det er ikkje kjent kor utbreidd denne måten å rekna alder på har vore kring 1800, men ein kan ikkje sja bort frå at ulike reknemåtar er blanda i hop i folketeljingslistene. Alle tabellane i denne publikasjonen fylgjer alderen slik han er oppgitt i originalmaterialet fra 1801.
**3.4. Ekteskapeleg status**
I motsetnad til dei mange stega på aldersstigen er det i hovudsak berre tale om tre typar ekteskapeleg status i 1801: Ugift, gift og i enkjestand. Då dette er opplysningar som er etter måten enkle å kontrollera, reknar ein dei for pålitelege. Det same gjeld ekteskapet eller enkjestandet sitt nummer i rekkja, som sjeldan overstig 2 eller 3.
**3.5. Familie og husstand**
Reskriptet påbyr at det for kvar person skal førast opp kva han "er i Huset, saasom Mand, Hustru, Barn, Slægtning og hvor nær, Tjeneste- Tyende, samt Svend og Dreng, til Leie boende, Logerende, Indqvartered, og saa videre." Dette inneber at personane vert grupperte i einingar, kalla
*familiar* i
teljinga, med eit definert forhold til ein hovudperson i denne familien, kalla
husbond, husfar, mann ol. Iblant opptrer også ei einsleg kvinne som
overhovud for ein familie. *husstand* eller
*hushald*. **3.6. Yrke, status**
Om innsamlinga av yrkesoppgåver seier instruksen: "Personernes Titel, Embed, Forretning, Haandverk og Næringsvei, eller hvad de leve af, maa ligeledes anføres, samt saavidt de maatte være vanføre, eller leve af Almisse. I Særdeleshed anmærkes ved Huusmænd paa Landet, om de have Jordbrug eller anden Næringsvei." I røynda er det her tale om opplysningar av to slag: Først personens stilling eller status, og dinest hans inntektsgivande verksemd. Det let til at denne todelinga har ført til mykje inkonsekvens og mangel på systematikk i teljingslistene.
**3.7. Dei administrative inndelingane**
Som nemnt i instruksen er det kjøpstadene og prestegjelda som er dei administrative inndelingane folketeljinga er utført innanfor, og som det dermed er naturleg å bruka som minsteeiningar ved ei statistisk framstilling. I røynda er ikkje saka fullt så enkel.
**3.8. Problemet Holt-
Dypvåg**
Så nøyaktig folketeljinga 1801 enn måtte verka, er det knapt å venta at ho skal vera heilt fullstendig i si geografiske dekning. Det er alt på det reine at einskilde gardar manglar, og fleire vil visseleg koma for dagen. Den verkelege ulempa ligg likevel i at listene for eit heilt prestegjeld er bortkomne. Det gjeld Holt prestegjeld med soknene Holt, Dypvåg og Flostad, som ligg i Nedenes futedøme og amt og Kristiansand stift. I 1826 oppgir Jens Kraft folketalet i 1801 til å vera 2 584 i Holt, 1 276 i Dypvåg og 723 i Flostad. I ein offisiell statistisk publikasjon frå 1874, som byggjer på ei bearbeiding fra 1820- åra (sjå nedanfor) vert folketalet i "Holt landdistrikt" sett til 2 324, medan ladestaden Tvedestrand får 260 innbyggjårar. Av dette kan einskjøna at listene truleg framleis fanst i 1820- åra.
## 4. TIDLEGARE BEARBEIDING AV FOLKETELJINGSMATERIALET FRÅ 1801
## 5. BEARBEIDINGA
**5.1. Klassifikasjonar og definisjonar**
Under gjennomgangen av folketeljingsmaterialet (avsnitt 3 ovanfor) vart det avdekt ei rad inkonsekvensar, feilkjelder og manglar som skapar problem nar det skal utnyttast statistisk. Det vart nemnt heimstad, alder, ekteskapeleg status, familie og husstand. Men dei langt største vanskane knytter seg til yrkesgrupperinga, og det er den som skal omtalast her.
**5.2. Produksjon av tabellane og kontrollar**
Frå kopiar av dei originale teljingslistene vart alle opplysningane puncha på papirband. Papirbanda vart overførte til datamaskinen, og teljinga skriven ut på lister som var meinte å vera trugne kopiar av dei originale. Resultatet vart kontrollert på fleire måtar. Først skjedde ei vanleg korrekturlesing. Deretter vart alle nemningar utlista og granska. Her var det til dømes mogeleg å sjå om namn og kjønn samsvara. I same omgangen vart folketalet i kvart prestegjeld kontrollert mot prestens summeringar i originalskjemaene. Synte det seg avvik, vart folketalet kontrollert sokn for sokn og gard for gard. Ofte var det nye talet feil, andre gonger presten sitt. Denne kontrollen var svært grundig. Føremålet med dette arbeidet var å gjera den nye utgåva av teljinga så bokstavrett som råd.
Kjønn Alder Ekteskapleg status Prestegjeld
------------------------------------------------------------------ Mann 9 Ugift Onsøe
Kvinne 7 " "
Mann 7 " Haae
Kvinne 50 " Bergen
Kvinne 18 " Bolsøe
Kvinne 22 " Hassel
Mann 24 " "
**5.3. Hovudresultat av teljinga**
Tabellane i denne publikasjonen viser eit folketal på 879 020. Føyer ein til folketalet i Holt prestegjeld på 4 583, kjem ein til at det budde 883 603 menneske i Noreg i 1801. Til jamføring kan nemnast at folkemengda i dag er 4,1 millionar.
Påbodet om folketeljinga den 1. februar 1801 vart utferda som eit reskript i to utformingar, eitt til stiftamtmennene i Danmark og Noreg, oberberghauptmannen på Kongsberg og dei amtmennene i Danmark som hadde kjøpstader under seg, og det andre til biskopane i Danmark, Noreg og på Island. Saman med reskriptet fylgde prøver på korleis teljingslistene skulle førast.
Reskriptet er her prenta etter Laurids Fogtmanns utgåve av Kongelige Rescripter, Resolutioner og Collegialbreve. Avsnitt mellom |: :| gjekk berre til stiftamtmennene osb., avsnitta mellom [ ] berre til biskopane. Reskriptet har denne ordlyden:
28. Novbr. 1800: Rescr.ang. en almindelig Folketælling i Kjøbstæderne og paa Landet den 1ste Febr 1801.
Overbeviist om den Nytte, som nøiaktig Kundskab om Folketallet i Sine Riger og Lande, efter Alder, Kjøn og Næringsvei medfører, har Kongen besluttet, at en saadan Folketælling skal foretages overalt, saavel i Kjøbstæderne som paa Landet i Danmark og Norge, og Samme tage sin Begyndelse næstkommende lste Februar, der er en Søndag, og forsaavidt Optællingen ikke paa een Dag kan fuldendes, |: bør Samme i Kjøbstæderne fortsættes de næst paafølgende Søgnedage :| [fortsættes de efterfølgende Søndage].
Ved denne Tælling iagttages den Regel, at de Børn, som fødes efter den 1ste Februar, men førend Tællingen endnu er fuldendt, ansees som ufødte, og tælles ikke; hvorimod de Personer, som maatte døe i det Tidsrum fra Tællingens Begyndelse indtil den er fuldendt, tælles som Levende; paa det at af den heele Optælling kan erfares Folkemængdens virkelige Tilstand paa den bestemte Dag. Under Tællingen inddrages Alle og Enhver, af hvad Stand de være maatte, saavel Indfødte som Fremmede, der paa |: bemeldte 1ste Februar :| [den bestemte Dag] opholde sig her i Rigerne, samt de Indfødte, der vel kunne være fraværende paa Reiser, men om hvilke vides, at de enten her have deres sædvanlige Opholdssted, eller at de igjen agte sig tilbage, for her at etablere sig.
|: Ligesom ved Rescript til samtlige Biskoper er befalet, at Optællingen paa Landet skal besørges af Sognepræsterne, og disse derved understøttes af ethvert Sogns og Annex's Degn og Skoleholdere: saaledes vil Kongen ogsaa, at Tællingen i Kjøbstæderne skal besørges, under Magistratens Bestyrelse, af Rodemesterne, der maa gaae fra Huus til Huus, for efter Huusfaderens Anviisning og ved hans Hjelp at optegne de i ethvert Huus forefindende Personer tilligemed de Efterretninger, som herefter om hver især forlanges, samt naar fleere Familier boe i eet Huus, da særskilt for sig at anføre hver Familie tilligemed de dertil hørende Personer. Under denne Tælling indtages alle, saavel Geistlige og Civile som Militaire, der i Kjøbstæderne maatte ligge i Quarteer. Derimod vil de Militaire, som ligge enteni Fæstninger, der ei tillige ere Kjøbstæder, eller i Kaserner, saavelsom de Matroser og Andre, der boe i de saakaldte Nyboder i Kjøbenhavn, tilligemed deres Familier, af vedkommende Kongl. Collegier blive foranstaltede optalte. :|
[Ligesom ved Rescript til samtlige Stiftsbefalingsmænd og de
Amtmænd i Danmark, der have Kjøbstæder under sig, saavelsom
Overberghauptmanden paa Kongsberg er befalet, at Optællingen i
Kjøbstæderne skal besørges, under Magistraternes
Bestyrelse, af Rodemesterne: saaledes vil Kongen, at denne Optælling paa
Landet skal skee af Sognepræsterne, og at Degnen samt Skoleholderne i
ethvert Sogn og Annex skulle gaae dem tilhaande derved. For at lette Arbeidet
ved Optællingen, maae det være Præsterne tilladt, hver i sit
Sogn, fra Prædikestolen at indkalde, til at møde for sig paa
fornævnte 1ste Februar, Huusfædrene fra saa mange Byer og Gaarde
eller Huse, hvis Indvaanere de formene at kunne paa den Dag faae optalte, for
at angive de Personer, som opholde sig i deres Gaarde eller Huse, samt tillige
for hver Person især at meddele de øvrige Efterretninger, som
herefter ommeldes. Da have Præsterne saaledes, efter foregaaende
Bekjendtgjørelse fra Prædikestolen, paa hver af de
efterfølgende Søndage at fortsætte Tællingen, indtil
samtlige Sognets Indvaanere ere optalte, og der over dem ere blevne forfattede
Lister. I de Sogne,hvor Hovedgaarde ere beliggende, bør Hovedgaards-
Eierne,
eller de Personer, som paa deres Vegne møde, være pligtige tillige
at medbringe udførlig Skrivtlig Underretning om alle dem, som
Som regel ved Tællingen iagttages: At Enhver regnes til det Huus, hvori han sover: at, naar en Person, som sædvanligen sover i et Huus, er fraværende, enten aleene i Forretninger i Landet, eller og udenlands, med det Forsæt at komme tilbage, f. Ex. til Søes, da regnes han til den Familie, fra hvilken han er bortreist, og til hvilken han agter sig tilbage: at ligesom Tællingen overalt bør skee gaard- og huusvis, saaledes at for hver Gaard eller Huus anføres alle deri værende Personer, saa bør ogsaa i Listerne hver Persons fulde Navn anføres, tilligemed dens Alder; hvorved, i Henseende til Navnet, iagttages, at naar usædvanlige Navne forekomme, der kunne foranledige Uvished om Personernes Kjøn, maa dette tillige i Listerne benævnes; og i Henseende til Alderen, at det løbende, men ikke det opfyldte Alders- Aar anføres, f. Ex. ved nyfødte Børn skrives 1, og ved den, som er i sit 26de Aar 26, og ei 25.
For hver Person anføres, hvad den er i Huset, saasom Mand, Hustru, Barn, Slægtning og hvor nær, Tjeneste- Tyende, samt Svend og Dreng, til Leie boende, Logerende, Indqvartered, og saa videre; for hver Person maa gjøres Forklaring, om den er gift første, anden eller hvilken Gang, eller ugift, eller i Enkestand første, anden eller hvilken Gang. Personernes Titel, Embed, Forretning, Haandverk og Nærings- vei, eller hvad de leve af, maa ligeledes anføres, samt saavidt de maatte være vanføre, eller leve af Almisse. [Særdeleshed anmærkes ved Huusmænd paa Landet, om de have Jordbrug eller anden Næringsvei. I øvrigt, naar flere Familier boe i et Huus eller Gaard, da bør hver Familie særskilt anføres tilligemed de til Samme hørende Personer.]
Paa det at Tællings- Listerne kunne naae den muligste Grad af Tydelighed, hvortil især udfordres, at de Alle, saavidt passende, indrettes paa lige Maade og efter lige Regler, maa Vedkommende meddeles de hosfølgende trykte udfyldte Schemata, som vise, hvorledes de Personer, der tælles, bør anføres, og i hvilke Rubriker de om dem forlangte Efterretninger bør armærkes. Ligeledes maa Vedkommende, [til Lettelse i Arbeidet] meddeles det til Listernes Forfattelse tilstrækkelige Antal Papiir, hvorpaa Rubrikerne med deres Tiltler ere aftrykte.
Naar Listerne ere forfattede og fuldførte, igjennemsees de i Kjøbstæderne af Magistraten, som besørger rettede de Feil og Mangler, som derved maatte forefindes, og derefter indsender Samme til Stiftamtmanden [Amtmanden, O.], for tilligemed de Anmærkinger, han ved Samme maatte finde fornødne, at tilstilles Rentekammeret. I øvrigt er det Kongens Villie, at den saaledes befalede Folketælling bliver iverksat med al mulig Flid og Nøiagtighed, da i Tilfælde af, at bemeldte Lister ikke findes indrettede saaledes, som foreskrevet er, Vedkommende maa vente at erholde Samme fra Rentekammeret tilbagesendte til Rettelse og Manglernes Udflydelse.
[Naar Listerne efter Schema ere forfattede og fuldførte af Præsterne for deres Sogne og Annexer, skulle Samme tilstilles Provsterne, for af disse nøie at eftersees, om ved en eller anden Person nogen af de Efterretninger, som ere anbefalede, maatte være forglemte, i hvilket Fald Listerne igjen bør tilstilles vedkommende Forfatter, for at udfylde det Manglende. Derefter maa disse Lister fra Provsterne tilsendes vedkommende Amtmænd, Enhver for sit Amt, der ligeledes have at igjennemsee, og, efter Omstændigheder, at Lade Listerne, ifald det behøves, af deres Forfatter omgjøres, førend de fra dem blive indsendte til Stiftamtmanden og Biskopen, der, naar Intet ved Listerne findes at erindre, have at indsende Samme til Rentekammeret. I øvrigt maa Vedkommende opmuntres til, uden Fordomme at anvende paa Optællingen al mulig Flid, samt derhos advares om, at drage Omsorg for, at denne Forretning skeer med muligste Nøiagtighed, da de i modsat Fald, om Listerne nemlig ikke findes indrettede saaledes, som befalet er, maae vente at erholde Samme fra Rentekammeret tilbagesendte til Rettelse og Manglernes Udfyldelse.]
Rodemeistrane og sokneprestane skulle nytta prenta lister som var tilpassa dei to ulike måtane å oppgi bustad på: Gate og husnummer i kjøpstadene, landsby (i Danmark) eller gard på landet. Dei vart også føreskrivne ulike arbeidsrutinar. Rodemeistrane skulle gå frå hus til hus i roden sin og sanka opplysningar frå hovudpersonen i kvar familie. Prestane kunne nøya seg med å forhøyra husfedrane i samband med sundagsgudstenestene, og det vart derfor rekna med at arbeidet for deira del kunne koma til a ta fleire veker. I begge tilfella vil ein leggja merke til at opplysningane som regel ikkje vart gitt av den einskilde personen beinveges til teljaren, men av ein mellommann, familieoverhovudet.
Folketeljinga skulle syna stoda den 1. februar 1801, men da det altså var grunn til å tru at arbeidet ikkje kunne sluttførast denne dagen, måtte teljarane få ytterlegare instruksjonar. Det heiter i reskriptet at dei skal la vera å telja born som er fødde etter den 1. februar, men ta med i listene dei som levde denne dagen og var døde seinare. Det er derimot ikkje sagt noko tilsvarande om korleis flyttarar skulle handterast.
Listene viser at sjøfolk, også dei i utanriks fart, som regel må vera oppførte på heimstadene sine. Det same gjeld andre folk på reise. Men ein finn også nemnt personar som "opholder sig" i utlandet, til dømes studentar i København. Dette viser at det har mangla ein klar definisjon av heimstad. Tenestefolk er derimot registrerte på den staden der dei arbeider, jamvel om opphaldet i sin natur kan oppfattast som mellombels. Noko liknande gjeld for dei militære i festningar og kaserner, som er opptalde der av si militære styremakt. Men om nordmenn i kortvarig fråver er talde på heimstadene sine, har ikkje den same regelen fått sitt motstykke i ei sløyfing av utlendingar som mellombels er til stades i Noreg. Konklusjonen vert altså at folketeljinga i 1801, utan å definera kva som eigentleg er heimstad, registrerer den heimehøyrande norske befolkninga pluss den tilstadeverande utanlandske.
Det uklare heimstadomgrepet må ha skapt problem i arbeidet med å telja den nomadiske delen av den samiske befolkninga. Men listene fortel lite om korleis vansken er løyst. I ein del prestegjeld er samane skilde ut i listene, i andre ikkje. Folketeljinga gir altså ikkje systematiske opplysningar om etnisitet. Når samane er oppførte særskilt, er det i regelen tale om reindriftssamar. Inntil grundigare undersøkingar er gjorde, må ein tru at dei tilliks med den norske befolkninga er registrerte på det som prestane har rekna som heimstaden deira.
Bustadoppgåvene i folketeljinga viser ikkje noko gjennomført mønster. I kjøpstadene er som oftast huset den minste identifiserbare geografiske eininga. Prestane på landet fylgjer stort sett inndelinga i matrikkelgardar, men oppgir ofte bruks- og plassnamn i tillegg.
Dessutan viser listene at aldersoppgåvene må ha
gjennomgått til dels sterk avrunding: Over 20 eller 30 års alder
vert opphopinga på tal som endar på 0 eller partal svært
tydeleg. Det inneber at aldersoppgåvene i teljinga berre må
oppfattast som tilnærma rette. Det er ikkje kjent om misvisinga
Ei lita forstyrring i dette enkle skjemaet skaper rett nok 240 separerte og 172 skilde personar. I tabellane i denne publikasjonen er dei rekna som gifte i første ekteskap.
Då denne familien oftast omfattar meir enn foreldre og born, ein
kjernefamilie, og heller må skildrast som ei gruppe menneske i
bufellesskap, vil det vere rettast å skifta ut folketeljinga si nemning
familie. I denne publikasjonen vert det i staden tala om
Vi veit ikkje kva nøyaktige kjenneteikn teljarane i 1801 har lagt til grunn ved samanføringa av personar til husstandar. Det må vera menneske som deler eit sams husvære. Meir uvisst er det om desse personane alltid treng ha sams kosthald, som er eit mykje nytta kjenneteikn ved definisjonen av hushald i dag. I 1801 vert kårfolka stundom oppførte som eigne husstandar, stundom som medlemer av andre. Dette kan uttrykkja reelle skilnader i kårfolks sjølvstende i økonomi og bumåte, men kan også vera utslag av vinglande definisjonar. Innerstane, som etter vanleg oppfatning var innlosjerte som heldt seg sjølve med kosten, er oftast rekna som medlemer av større husstandar. Det er såleis mangt som talar for at teljarane i 1801 har hatt ei noko usikker og skiftande meining om kva ein "familie" eller ein husstand eigentleg er.
Folketeljinga gir også fleire døme på ein type husstandar som kunne kallast kollektive: Ei større gruppe menneske som lever i fellesskap i ein institusjon, det vere seg eit hospital, eit fattighus, eit fengsel, eit militært anlegg. På grunn av at folketeljinga stort sett registrerer den heimehøyrande befolkninga (sjå punkt 3.2. ovanfor), vil den kanskje vanlegaste forma for kollektive husstandar, skipsmannskapet, falla utanfor.
Praksis ligg nær opp til føresegnene når ein gardbrukar vert oppført som td. "Bonde, Gaardbruger og Selveier". Uttrykket fortel om status, bonde, og inntektsgrunnlag, drift av sjølveigd gard. Meir innfløkt vert det med ei anna stor gruppe, husmennene. Denne nemninga fortel om ein måte å leiga jord eller hustuft på. Husmenn med jord lever nok for ein del av plassane sine, men har i regelen andre inntektskjelder utanom. Dette vil sjølvsagt alltid måtta gjelda for husmennene utan jord. Likevel har storparten av teljarane nøgd seg med å nytta nemningane husmann med og utan jord åleine. Ein del verv og ombod kan heller ikkje utgjera fullstendig levebrød, som det å vera prestens medhjelpar eller stemnevitne. Likevel står desse verva ofte oppførte åleine i yrkeskolonna. Tilsvarande er det med mange militære, særleg av lågare rang: Graden kan vera ein rein tittel, og dei har inntektene sine andre stader ifrå. Dette vil alltid gjelda for dei utskrivne soldatane og matrosane.
Neste problem ligg innfelt i dette: Kva er oppgitt når personen har fleire inntektskjelder? Teljarane har gått fram på ulik måte. Nokre har forsøkt å få med attatyrke, andre har nøgd seg med å notera hovudyrket, nesten alltid det som fortel om status. Slik har det seg at den vanlege kombinasjonen gardbrukar- fiskar i nokre prestegjeld kan vera skriven "Bonde, Gaardbruger og Fisker", i andre berre "Bonde og Gaardbruger". Det er såleis grunn til å rekna med at ein del typiske attåtyrke i bondesamfunnet, ikkje sjeldan dei som gav mest til levemåten, er underregistrerte i teljinga. Tilsvarande større blir underregistreringa når same personen har hatt fleire attåtyrke, for meir enn to yrkesnemningar ser ein berre unntaksvis i listene.
Somme yrkesopplysningar må søkjast i kolonna som fortel om stilling i husstanden. Alle tenestfolka er noterte her, då det å vera tenar tydelegvis er oppfatta som ei husstandsrolle meir enn eit yrke. I endå høgare grad gjeld dette husmødrene og dei heimeverande borna. Dei vert rekna som forsørgde av husstandsoverhovudet, medan dei i røynda ma ha stått for ein stor del av den inntektsgivande verksemda innanfor husstanden. Truleg har mange av dei ikkje- familiære medlemene av husstanden vore i same stilling som kone og eldre born. Men eit skarpt skilje mellom økonomisk aktive og passive innanfor husstanden er det sjøvsagt vanskeleg å dra. Finst det derimot nokon som er delvis eller heilt forsørgde av personar utanfor husstanden eller av det offentlege, er dette i regelen oppgitt.
For det første syner det seg at langt dei fleste prestane har gjennomført teljinga soknevis, slik at sokna eigentleg er den minste administrative eininga. Berre i Austlandsområdet er det eit større tal prestegjeld der soknene ikkje er avmerkte i listene. Trass i desse unntaka har ein derfor i publikasjonen valt å bruka soknene som grunneiningar, og heller la dei stå utan tal i dei prestegjelda der inndelinga vantar.
For det andre møter ein vanskar når ein vil skilja ut befolkninga i byane. Her finst kjøpstader, som er juridisk definerte ved sine privilegier av økonomisk og administrativ art. Blant kjøpstandene kjem stiftsbyane Kristiania, Kristiansand, Bergen og Trondheim i ein klasse for seg, dels fordi dei høyrer til dei største, og dels fordi dei er administrasjonssentra. Men til byane kan ein også rekna ladestadene, som er definerte ved sin særskilde økonomisk- administrative status. Dei er i folketeljinga ikkje med i kjøpstadene, men finst opptalde som deler av dei landsens prestegjelda dei høyrde til. Som regel er ladestadene så klart avmerkte i listene at dei lett kan skiljast ut frå prestegjelda og førast i hop med kjøpstadene. På denne måten er bybefolkninga i denne publikasjonen blitt til. Denne bydefinisjonen skulle tilfredsstilla moderne krav i så måte at kjøpstader og ladestader er område med tett busetnad og spesielle økonomiske funksjonar.
Denne publikasjonen nyttar dei ulike administrative inndelingane med grensene slik dei var i 1801. Ein kan ikkje utan vidare rekna med at til dømes prestegjelda fell saman med våre dagars kommunar. For å understreka dette er alle inndelingane namngitte med skrivemåten frå folketeljingslistene. Namna vert ei avspegling av den tids forvirring i språk og rettskriving, men syner dermed avstanden frå tilhøva no. Men dersom ein er villig til å godta småfeil, vil ein kunna slå bru beinveges frå amtsinndelinga i 1801 til fylka i dag. I tabellane er Jarlsberg og Larvik slegne saman for å motsvara Vestfold. I teljinga står Trondhjem som eitt amt, medan det her er kløyvd i Nordre og Søndre, slik som Trøndelagsfylka no. Dette er likevel ikkje gjort med Finnmarkens amt, som altså er likt Troms og Finnmark fylke.
Endeleg innfører denne publikasjonen ei inndeling som ikkje vart nytta i folketeljinga, nemleg grupperinga i fem landsdeler. Austlandet er amta til og med Bratsberg, Agder svarar til dei to amta Nedenes og Lister og Mandal, Vestlandet til dei fire amta frå Stavanger amt til Romsdals amt, Trøndelag til dei to Trondhjems- amta og Nord- Noreg til Nordlands og Finnmarkens amt.
Tapet av listene har gjort at ein i denne publikasjonen har måtta utelata dei 4 583 menneska i dei to seinare prestegjelda Holt og Dypvåg frå alle tabellane. Det vert gjort uttrykkeleg merksam på dette der det er oppgitt folketal for Nedenes, Agder eller riket. Men fråveret gjer seg sjølvsagt gjeldande i alle samanhengar. Kan vi få ei aning av korleis dette påverkar storleikane i dei ulike tabellane? Skjønsmessig kan ein gå ut frå at dei tre soknene har hatt 8- 900 husstandar. I 1825, da folketalet var mest 15 prosent høgare enn i 1801, fanst her 445 gardbrukarar og 89 husmenn med jord. Dette er lite i høve til talet på husstandar, og viser at det er eit område mykje utanom det vanlege som er gått tapt. I Holt låg nemleg det store Nes jarnverk, fleire gruver og sagbruk, og utskipingsstaden Tvedestrand. Området har difor hatt ei etter måten stor arbeidarbefolkning. Det inneber at utslaga på visse deler av yrkesstatistikken kan verta monaleg større enn den halve prosenten av folkemengda i riket som innbyggjarane i Holt- Dypvåg utgjorde. Det er viktig å ha dette klart for seg når ein brukar tabellmaterialet i denne publikasjonen.
Som nemnt vart folketeljingslistene sende frå Noreg til Rentekammeret i København. Her vart det åra 1802- 03 utarbeidd tabellar over folkemengda i dei einskilde amta, fordelt på alder, ekteskapeleg tatus og yrke. Desse tabellane finst no i biblioteket til Danmarks Statistik.
Etter 1814 vart listene overførte til Noreg igjen. I 1827 trykte professor Frederik Holst eit arbeid "Om Folketellingen i Norge i Aaret 1825" i tidsskriftet Budstikken, og her tok han med eit utdrag av tabellar frå 1801- teljinga som Tabelkontoret i Finants- , Handels- og Tolddepartementet hadde utarbeidd over folketalet i amta, fordelt på by og land. Same året føreslo regjeringa at resten av dette tilfanget burde trykkjast, men Stortinget nekta å løyva dei 3- 400 spesiedalarane som trongst. Først i 1874 vart arbeidet frå det gamle Tabelkontoret prenta i publikasjonen "Tabeller vedkommende Folketællingerne i Aarene 1801 og 1825", utgitt av Departementet for det Indre.
Alt lenge før trykkinga var desse tabellane til nytte for norske samfunnsforskarar og histrorikarar. Då Jens Kraft i 1820- ara arbeidde med første bandet av "Topographisk- Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge", brukte han truleg primærmaterialet fra folketeljinga i 1801, men sidan gjekk han over til å byggja på oppgåvene i Tabelkontoret. Det same materialet vart sidan nytta av Anton Martin Schweigaard i "Norges Statistik" (1840), M. Braun Tvethe i "Norges Statistik" (1848) og av Eilert Sundt i ei lang rad av hans arbeid. Enda mykje vidare vart brukarkrinsen etter at materialet omsider vart prenta i 1874.
Trass i dette stettar ikkje dei tabellane som vart laga i Tabelkontoret dei krava vi i dag stiller til ei statistisk bearbeiding av ei folketeljing. Tabellane er ikkje tilstrekkeleg nøyaktige, noko ei rask gransking av totalfolkemengda viser. I tabellen fra Budstikken 1827 er det samla folketalet oppgitt til 883 038. I tabell 1 i 1874- utgåva er det sett til 883 353, men på side 98 er det endra til 883 449. Tabellane 38 og 39 har sidan totalsummane 883 487.
Dette er likevel smålyte. Viktigare er det at moderne statistisk
bearbeidingsmate gjer det mogleg å utnytta grunnlagsmaterialet frå
1801 til ei langt finare kartlegging av den norske befolkninga enn det
Tabelkontoret hadde føresetnader for. Det gjeld yrkesfordelinga, der
Tabelkontoret nøgde
I teljinga finst det om lag 40 000 ulike nemningar i yrkeskolonna. Mange av desse nemningane står for eit faktisk yrke, som fiskar, skomakar, gardbrukar. Andre viser juridiske forhold som odelsbonde, andre sosial status som husmann med eller utan jord, atter andre fortel om uvanlege helsetilstandar som vanfør eller sinnssjuk. Mange personar har fått to yrkesnemningar. Under arbeidet med tabellverket har det difor vore vanskeleg å samla dei kring 40 000 yrkesnemningane i større grupperingar. Det er valt to grupperingar: Ei fin yrkesinndeling i kring 300 levevegskategoriar, som igjen er samla i 39 hovudgrupper (sjå tabell 8).
Inndelinga er gjort etter fylgjande prinsipp: a) Ein har bygd på "yrkesnemningane" slik dei finst i folketeljinga, jamvel om dei strengt teke ikkje fortel om yrke, slik som husmann utan jord. Yrkesgrupperinga vil derfor innehalda klare inkonsekvensar som har vore nødvendige å godta om ein ville fanga dei store samfunnsgruppene og ikkje gjera vald på materialet, b) Der det er brukt fleire nemningar om ein og same person, er desse kategoriane lagde til grunn for klassifiseringa: Bonde, husmann, husmann utan jord, fiskar, innerst, og dessutan kombinasjonane bonde og fiskar, husmann og fiskar, og husmann utan jord og fiskar. Kan ein person plasserast i ei av desse gruppene, er det gjort utan omsyn til kva som elles måtte stå om vedkomande. Bak desse har gruppene kårfolk og pensjonistar fått prioritet framom resten
Kategoriane elles reiser ikkje store vanskar i og med at dei gjeld få personar. Ved grupperinga har kjøpmann, handelsmann, høkar og gjestgivar fått prioritet framom skipper, styrmann, jekteskipper og rekkja av handverkskategoriar. Ein "Styrmand og Gjestgiver" er rekna som gjestgivar. Kategoriane underoffiserar og soldatar har lågast prioritet, og det same gjeld tenestemennene. Men desse prioriteringsreglane er nytta med varsemd. Når det går fram av den originale nemninga at presten har prioritert annleis, er hans rangorden fylgd. Ofte har ein handverkar fleire handverk. I undergrupperinga er han då plassert etter det som er først oppført, så sant dette er ein eigen kategori.
For dei åtte hovudgruppene 18- 25, som gjeld bønder, husmenn, fiskarar og innerstar, skjer undergrupperinga etter kva kombinasjonar av yrke vedkomande har. Prioriteringa er då gjord som for hovudkategoriane. Soldatane har lågast prioritet, medan tenestemennene har fått høg prioritet. For å få med alle smedane til dømes må ein derfor summera hovudgruppene 11 og 12 og undergruppe 41 ihovudgruppene 18- 25. Likevel kan ein ikkje rekna med å få med alle som er omtala som smedar. Det same gjeld nemninga soldat. Ein vil finna soldatar under mange hovudgrupper, men ikkje alle dei som ber nemninga soldat i sjølve teljinga.
Grunnregelen er at det berre er yrkesnemninga som avgjer kva yrkesgruppe ein person kjem i. Det finst unntak. Det viktigaste er om det i husstandskolonna står ein yrkestittel, som til dømes tenestefolk eller innerst. Da vil yrket verta bestemt av husstandsnemninga om det ikkje står noko i yrkeskolonna, og av begge nemningane om det gjer det. Dersom det står innerst i husstandskolonna og smed i yrkeskolonna, vil personen verta plassert i gruppa "innerst og smed".
Vaksne born av husbondsfolket vil i teljinga stundom vera oppførte som tenestefolk, av og til ikkje. For å få konsekvens er dei aldri sette i tenestefolkgruppa. Kona til ein innerst er somme stader oppført som innerst, andre stader ikkje. Dei er her alltid sette som innerstar.
Personar i offentleg teneste fell i dag i to hovudgrupper, embetsmenn og bestillings- og tenestemenn. Embetsmennene vert utnemnde av Kongen i statsråd og har ei rettsleg stilling som bl.a. er heimla i Grunnlova. Tenestemennene er tilsette av lågare offentlege instansar. Ei slik inndeling i ei overordna og ei underordna gruppe av offentleg tilsette let seg knapt gjennomføra i ei tid då svært lite makt var delegert nedover frå den eineveldige kongen og så å seia all utnemningsmakt låg hjå han. Ved grupperinga i embets- og tenestemenn i denne publikasjonen har ein rekna fylgjande som embetsmenn: 1) Alle personar med stillingar eller titlar som er oppførte i rangforordninga for 1801, 2) Alle personar i stillingar som er nemde i Kongelig Hof og Statskalender for 1801, 3) Alle prostar, prestar og kapellanar, med unntak av personlege kapellanar. Alle andre personar i offentleg teneste vert rekna som tenestemenn.
Berre ein av tabellane i denne publikasjonen er geografisk delt ned til
sokneplanet.
For å kunna laga statistikk måtte dei mange einskilde nemningane i folketeljinga organiserast i grupper. Dette vart gjort ut frå alfabetiske lister over alle nemningane, der like nemningar berre kom med ein gong. Det fanst om lag 15 000 forskjellige nemningar for husstand, 5 000 for ekteskapeleg status og over 40 000 for yrke. Ved hjelp av datamaskinen fekk kvar nemning sin talkode, og etter kontroll vart desse kodane sette attende på personane. Deretter vart det laga ei utgåve av teljinga der innhaldet i kvar kolonne i orginalskjemaet var erstatta av ein talkode. Personnamnet vart sløyfa. Av den bostavrette utgåva var det såleis laga ei koda utgåve, og denne var grunnlaget for tabellproduksjonen.
Også i denne delen av arbeidet vart det gjort kontrollar. Koden på kvar enkelt nemning vart kontrollert fleire gonger. Etter at kodane var sette på kvar person, vart det gjennomført ei rad testar som først og fremst gjekk på husstandsstruktur, alder og ekteskapeleg status. Fleire tusen husstandar med mistenkeleg samansetting av desse variablane vart undersøkte og retta opp om nødvendig.
Trass i kontrollarbeidet, har det under tabellproduksjonen vorte avdekt somme sannsynlege feil i materialet. I dei fleste tilfella er feila komne for ein dag ved at kombinasjonar av kjenneteikn viser ein ulogisk samanheng. Da ein ikkje kan rekna med at slike logiske kontrollar fangar alle feil av tilsvarande art i materialet, er det ikkje gjort forsøk pa a retta opp tabellane. Forskarar med spesielt høge presisjonskrav må derfor kvar især ta stilling til korleis slike feil kan oppdagast og korrigerast.
Tabellane i denne publikasjonen inneheld fylgjande sannsynlege feil:
1. Tabellen som gir befolkninga fordelt etter alder og ekteskpeleg status viser at 34 menn og 42 kvinner i aldersgruppa 1- 15 år er registrerte som gifte eller før gifte.
2. Tabellen som gir befolkninga fordelt på hovud- og undergrupper for leveveg syner at det både blant menn og kvinner førekjem yrke som er lite sannsynlege for vedkomande kjønn. To menn er registrerte som jordmødrer, og somme kvinner dukkar opp som geistlege og sivile embetsmenn og som militære.
3. Tabellen for stilling i hushaldet kombinert med leveveg har i gruppa "andre born under 15 år, utan yrke" nokre personar der opplysninga om stilling i hushaldet tyder på at dei var over 15 år. 4. Etter at tabellen over anstalthushald var laga, fann ein at han omfatta to personar som ut frå andre kjennemerke truleg ikkje høyrde til i eit anstalthushald. Dei er derfor haldne utanfor i denne tabellen. I tillegg synte det seg at fem personar ikkje var komne med på nokon hushaldstype, då dei ikkje kunne plasserast i høve til nokon hovudperson. Også dei er haldne utanfor. Desse tilsaman sju personane som ikkje er med i hushaldstabellane, har fylgjande kjenneteikn:
Befolkninga i 1801 kan studerast ut fra ymse kriterier for geografisk fordeling.
Deler ein opp materialet i tabellane etter skiljet by - land, finn ein 88 144 menneske i byar (kjøpstader og ladestader) og 790 876 i landdistrikta. Dette gir ei bybefolkning på nøyaktig 10 prosent. I Noreg i dag bur nesten 70 prosent av befolkninga i tettstader, som etter definisjonen samsvarar ganske bra med byane i 1801.
Ser ein på landsdelene, er skilnadene mellom 1801 og vår tid langt mindre. Austlandet hadde 45 prosent av folkemengda i 1801, og auka til 48,7 prosent i 1975. Nord- Noregs andel har auka frå 8,9 til 11,6 prosent. Dei tre andre landsdelene har gått tilbake: Trøndelag frå 11,8 til 9,1 prosent, Vestlandet frå 26,3 til 25,2 prosent og Agder frå 8 til 5,4 prosent.
Befolkningsstrukturen etter kjønn og alder har forandra seg ganske mykje fra 1801 til i dag. I totalbefolkninga i 1801 var det 109 kvinner pr. 100 menn, altså eit klart kvinneoverskot. Dette hadde endra seg til nesten jamvekt i 1975, med 101 kvinner pr. 100 menn. Det er i den eldre delen av befolkninga det største kvinneoverskotet plar finnast. I aldrane over 60 år minka kvinneoverskotet frå 135 i 1801 til 126 i 1975. Inndelt etter alder hadde befolkninga i 1801 ei tydeleg "pyramideform" med få gamle og mange born, ein struktur som vitnar om høgt natalitetsnivå (høg fødselshyppighet). I alt 34,2 prosent av befolkninga var under 15 år og berre 8,9 prosent over 60 år, medan dei tilsvarande tala for 1975 var 23,7 og 19,2 prosent. Befolkninga mellom 15 og 60 år, som grovt rekna omfattar dei yrkesaktive, har derimot endra seg lite, frå 56,8 prosent i 1801 til 57,1 prosent i 1975.
Befolkningsstrukturen etter ekteskapeleg status gir innsyn både i demografiske og sosiale forhold. Den låge andelen gifte i dei yngre aldersgruppene fortel om seine giftarmål. I alderen 25- 29 år finn ein at 44 prosent av mennene og 50 prosent av kvinnene var gifte, mot 68 prosent av mennene og 84 prosent av kvinnene i same alder i 1975. Ved hjelp av forholdet mellom ugifte og gifte opp gjennom aldersgruppene kan ein lauseleg setja gjennomsnittleg giftarmålsalder kring 1800 til 29 år for menn og knapt 28 år for kvinner, som er 3- 4 år over nivået i vår tid.
Eit anna særdrag ved den ekteskapelege strukturen i 1801 er dei mange enkjefolka. Ein del av ekteskapa gjekk tidleg i oppløysing ved dødsfall. Omgifte var då vanleg for den gjenlevande. I omtrent 150 000 ekteskap der makane budde saman var det 20 000 av mennene og 17 000 av kvinnene som hadde vore gifte minst ein gong før. Men omgiftesjansane var svært ulike for dei to kjønna. Mannsunderskotet la vanskar i vegen for enkjene, og alt fra 60 års alder var det fleire enkjer enn gifte blant kvinnene. Den tilsvarande grensa for menn gjekk langt over 70 år. I dag finn ein denne grensa ved 73-årslader blant kvinnene og først ved 83 år blant menn.
Hovudregelen i 1801- samfunnet synest å ha vore at kvart ektepar utgjorde kjernen i ein husstand, eit hushald. Einpersonshushald var sjeldsynte. Derfor vart medelstorleiken på hushalda liggjande så høgt som 5,4. Talet i dag er under 3. I motsetnad til i dag viste også hushaldsstorleiken svære sosiale variasjonar. Embetsmenn og kjøpmenn kunne ha hushald på 8- 10 personar i gjennomsnitt, medan husmenn og arbeidarar låg nede kring 4. Hushaldsstorleiken avspeglar først og fremst ei omfattande overføring av arbeidskraft i form av tenestefolk frå dei lågare til dei høgare sosiale laga. Dei aller fleste menneska i 1801 levde i private hushald. Berre vel 2 700 personar høyrde til i såkalla anstalthushald: Militære festningar, fengsel, fattighus og sjukehus.
I 1801- teljinga er kanskje opplysningane om yrke og leveveg dei mest forvitnelege. Ei summarisk oppteljing syner ei yrkesbefolkning på knapt 320 000 menneske - då er gifte kvinner og heimeverande born ikkje medrekna når dei står utan eige yrke. Langt dei fleste høyrer heime i primærnæringane jordbruk, skogbruk og fiske. Det gjeld 130 000 bønder, husmenn og fiskarar og det store fleirtalet av 21 000 innerstar, 12 000 dagleigarar og 105 000 tenestefolk, til saman kanskje rundt 250 000 personar eller bortimot 80 prosent av yrkesbefolkninga. I Noreg i dag utgjer dei sysselsette i primærnæringane mindre enn 10 prosent. I sekundærnæringane handverk, industri og bergverk finn ein i 1801 kring 20 000 yrkesaktive, som er fattige 5- 10 prosent av yrkesbefolkninga, mot over 35 prosent i dag. Til dei samansette tertiærnæringane kan ein i 1801 føra kring 50 000 menneske, som er kring 15 prosent. I dag er prosenten passert 50. Men gruppa var annleis samansett i 1801. I alt 16 000 var militære, slik at berre rundt 35 000 kan seiast å driva eigentleg tenesteyting, handel og transport. Endå det her berre er ymta nokre runde tal, og grensene mellom yrke og næringar i røynda er langt meir uklare enn dette på grunn av attåtyrke og sesongarbeid, ser ein tydeleg konturane av eit samfunn der matvareproduksjon til innanlands forbruk og dinest utvinning og enkel bearbeiding av nokre viktige eksportvarer (trelast, fisk, bergverksprodukt) dominerte det økonomiske livet.


markdown:
# Thuốc DogaTina
**Số đăng ký:** VNA-1275-03
**Dạng bào chế:** Viên nang
**Đói gói:** Hộp 2 vỉ x 15 viên nang
**Nhà sản xuất:** Công ty cổ phần dược phẩm TW25 - VIỆT NAM
**Nhà phân phối:**
**Nhà đăng ký:**
|+ Phần thông tin tham khảo - Dùng thuốc theo chỉ định của Bác sĩ +|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|