Avis du Comité des régions sur «Les fonds structurels et leur coordination avec le Fonds de cohésion - Orientations pour les programmes de la période 2000-2006»
Συνιστα΄ µολαταυ΄τα µεγαλυ΄τερη συµµετοχη΄ των τοπικω΄ν και περιφερειακω΄ν αρχω΄ν στην υλοποι΄ηση των προτεραιοτη΄των αυτω΄ν, ειδικο΄τερα στον τοµε΄α των µεταφορω΄ν στις πο΄λεις και µεταξυ΄ των πο΄λεων προκειµε΄νου να ευνοηθει΄ η πολυκεντρικη΄ ανα΄πτυξη και η συ΄µπραξη µεταξυ΄ πο΄λεως και υπαι΄θρου. Η ΕΤΠ αναγνωρι΄ζει ο΄τι οι λιγο΄τερο αναπτυγµε΄νες περιφε΄ρειες παρουσια΄ζουν πολυ΄ οξυ΄τερες ανα΄γκες ανα΄πτυξης ε΄ργων υποδοµη΄ς. Εντου΄τοις, η ΕΤΠ πιστευ΄ει ο΄τι τα ∆ιαρθρωτικα΄ Ταµει΄α πρε΄πει να ει΄ναι διαθε΄σιµα στο πλαι΄σιο των περιφερειω΄ν του στο΄χου 2 για να αντιµετωπι΄σουν τις ανα΄γκες σε ε΄ργα υποδοµη΄ς που αποδεικνυ΄ονται απαραι΄τητα για την ανταγωνιστικο΄τητα µεταξυ΄ των περιφερειω΄ν και την προω΄θηση του αειφο΄ρου χαρακτη΄ρα τους. Επι΄σης, το΄σο το Ταµει΄ο Συνοχη΄ς ο΄σο και τα ∆ιαρθρωτικα΄ Ταµει΄α θα ε΄πρεπε να παρεµβαι΄νουν υπε΄ρ συστηµα΄των βιω΄σιµων µεταφορω΄ν, περιφερειακω΄ν και τοπικω΄ν, που να παρουσια΄ζουν υψηλο΄ επι΄πεδο σεβασµου΄ προς το περιβα΄λλον και να διευκολυ΄νουν την προ΄σβαση των σηµαντικω΄ν πληθυσµιακω΄ν κε΄ντρων στα διευρωπαι¨κα΄ δι΄κτυα, ενισχυ΄οντας τις διατροπικε΄ς µεταφορε΄ς. Εν σχε΄σει προς τις προτεραιο΄τητες που αναφε΄ρονται 2. 1. 4. στον τοµε΄α της ενε΄ργειας, και ειδικο΄τερα ο΄σον αφορα΄ την οικονοµι΄α ενε΄ργειας, η ΕΤΠ σηµειω΄νει µε ε΄µφαση ο΄τι η ανα΄πτυξη ανανεω΄σιµων πηγω΄ν ενε΄ργειας καθω΄ς και αιολικη΄ς και ηλιακη΄ς ενε΄ργειας αποτελου΄ν τρο΄πους για την αντιµετω΄πιση των αναγκω΄ν των υποανα΄πτυκτων περιοχω΄ν. Στον τοµε΄α των τηλεπικοινωνιω΄ν, η ΕΤΠ επισηµαι΄νει ο΄τι 2. 1. 5. η ανα΄πτυξη της κοινωνι΄ας της πληροφο΄ρησης εξαρτα΄ται απο΄ ο΄λους ο΄σοι διαθε΄τουν ευρει΄α προ΄σβαση στα νε΄α αυτα΄ εργαλει΄α κατα΄ πολιτιστικε΄ς δραστηριο΄τητε΄ς τους. επαγγελµατικε΄ς, προσωπικε΄ς και τις Η ΕΤΠ επικροτει΄ και τις τρεις πτυχε΄ς για την βελτι΄ωση 2. 1. 6. της ποιο΄τητας του περιβα΄λλοντος: παροχη΄ πο΄σιµου υ΄δατος, αποχετευ΄σεις, διαχει΄ριση αποβλη΄των, αποκατα΄σταση µολυσµε΄νων εκτα΄σεων καθω΄ς και εφαρµογη΄ της αρχη΄ς «ο ρυπαι΄νων πληρω΄νει». Επισηµαι΄νει ο΄τι το ει΄δος αυτο΄ της δρα΄σεως ει΄ναι κατα΄ γενικο΄ κανο΄να διαπεριφερειακη΄ς και πολλε΄ς φορε΄ς διακρατικη΄ς φυ΄σεως. Η ΕΤΠ επικροτει΄ ιδιαιτε΄ρως την αποκατα΄σταση µολυσµε΄νων εκτα΄σεων, διο΄τι το φαινο΄µενο αυτο΄ δεν συµβα΄λλει µο΄νο στην ποιο΄τητα του περιβα΄λλοντος αλλα΄ και στην οικονοµικη΄ και κοινωνικη΄ ανα΄καµψη των περιφερειω΄ν που βρι΄σκονται σε παρακµη΄. Προς του΄το, ζητα΄ οι εν λο΄γω περιβαλλοντικε΄ς δρα΄σεις που αποσκοπου΄ν στην αποκατα΄σταση βιοµηχανικω΄ν εκτα΄σεων να προβλε΄πονται ρητω΄ς στα Κοινοτικα΄ Πλαι΄σια Στη΄ριξης και στα ε΄γγραφα προγραµµατισµου΄. Η ΕΤΠ τονι΄ζει ο΄τι η προω΄θηση των δυνατοτη΄των 2. 1. 7. ε΄ρευνας, τεχνολογικη΄ς ανα΄πτυξης και καινοτοµι΄ας πρε΄πει να συµπεριληφθει΄ σε ο΄λες τις παρεµβα΄σεις του Ταµει΄ου. Για την ανα΄δειξη των δυνατοτη΄των κα΄θε περιφε΄ρειας χρεια΄ζεται η δηµιουργι΄α δικτυ΄ων και κε΄ντρων εµπειρογνωµοσυ΄νης µε την συµµετοχη΄ πανεπιστηµι΄ων, ερευνητικω΄ν κε΄ντρων και επιχειρη΄σεων.  Η ΕΤΠ τονι΄ζει, επι΄σης, ο΄τι στον τοµε΄α της ε΄ρευνας και καινοτοµι΄ας θα πρε΄πει να συµπεριληφθει΄ και ο τοµε΄ας των υπηρεσιω΄ν. Σε ο΄,τι αφορα΄ την στη΄ριξη των επιχειρη΄σεων, η ΕΤΠ ζητει΄ 2. 1. 8. να επεκταθει΄ η στη΄ριξη αυτη΄ και στις πολυ΄ µικρε΄ς επιχειρη΄σεις, ειδικο΄τερα σε ο΄,τι αφορα΄ τις οργανωτικε΄ς πτυχε΄ς τους, την ολοκληρωµε΄νη στη΄ριξη και την προσφυγη΄ τους στον ιδιωτικο΄ τοµε΄α. Επιθυµει΄, επι΄σης, να επιστη΄σει την προσοχη΄ στο ρο΄λο των τοπικω΄ν και περιφερειακω΄ν αρχω΄ν ο΄σον αφορα΄ τη δηµιουργι΄α και εφαρµογη΄ ολοκληρωµε΄νων υπηρεσιω΄ν στη΄ριξης των επιχειρη΄σεων ο΄πως αναφε΄ρεται στο σηµει΄ο 2. 1. 2. Μεταξυ΄ των τοµε΄ων εκει΄νων που παρουσια΄ζουν ιδιαι΄τερο 2. 1. 9. δυναµικο΄ δηµιουργι΄ας θε΄σεων απασχο΄λησης, η ΕΤΠ επισηµαι΄νει τον τοµε΄α των υπηρεσιω΄ν και τον τοµε΄α του πολιτισµου΄, της συντη΄ρησης της πολιτιστικη΄ς κληρονοµια΄ς και του τουρισµου΄ (που συνδε΄ονται µεταξυ΄ τους στενα΄ και συµπεριλαµβα΄νουν και βιοµηχανικε΄ς περιοχε΄ς) καθω΄ς και τον τοµε΄α της οικονοµι΄ας, της γνω΄σης και της κοινωνικη΄ς οικονοµι΄ας η ανα΄πτυξη των οποι΄ων ευθυγραµµι΄ζεται µε τις κοινωνιολογικε΄ς και δηµογραφικε΄ς τα΄σεις στα κρα΄τη µε΄λη της ΕΕ. Συ΄µφωνα µε τα ο΄σα εκτι΄θενται ανωτε΄ρω, λαµβα΄νει των διαρθρωτικω΄ν παρεµβα΄σεων, η οποι΄α νοει΄ται ο΄χι µο΄νον ως υποχρε΄ωση απο΄ την α΄ποψη των ρυθµιστικω΄ν διατα΄ξεων, αλλα΄ αξιολο΄γησης ιδιαι΄τερη σηµασι΄α δρα΄ση η και ως µε΄σον ανα΄λυσης που παρε΄χει τη δυνατο΄τητα εξαγωγη΄ς τις αναπτυχθει΄σες σηµαντικω΄ν συµπερασµα΄των σχετικα΄ µε δραστηριο΄τητες, ω΄στε να λαµβα΄νονται υπο΄ψη για το µελλοντικο΄ προγραµµατισµο΄. 2. 2. Η ευρωπαι¨κη΄ στρατηγικη΄ για την απασχο΄ληση: πρω΄τη προτεραιο΄τητα για την Κοινο΄τητα Η Επιτροπη΄ των Περιφερειω΄ν θεωρει΄ ο΄τι η Επιτροπη΄ δεν 2. 2. 1. πρε΄πει ποτε΄ να λησµονη΄σει τη µε΄γιστη σηµασι΄α που ε΄χει να εθνικω΄ν εξασφαλι΄ζεται η συµπληρωµατικο΄τητα µεταξυ΄ των προγραµµα΄των δρα΄σεως που στηρι΄ζονται απο΄ το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινωνικο΄ Ταµει΄ο σε περιφερειακο΄ επι΄πεδο και των προγραµµα΄των 29. 2. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 57/59 για τις περιφε΄ρειες που χρηµατοδοτου΄νται απο΄ το ΕΤΠΑ. Απο΄ αυτο΄ εξαρτα΄ται η συνοχη΄ της δρα΄σεως µεταξυ΄ ο΄λων των ∆ιαρθρωτικω΄ν Ταµει΄ων της Κοινο΄τητας. Η ΕΤΠ επισηµαι΄νει ο΄τι οι δηµο΄σιοι πο΄ροι που χρεια΄ζονται για να τεθει΄ σε ενε΄ργεια η αρωγη΄ του ΕΚΤ — το πειραµατικο΄ δυναµικο΄ των αστικω΄ν περιοχω΄ν, ο΄χι µο΄νο σε ο΄,τι αφορα΄ τις δηµο΄σιες µεταφορε΄ς π. χ. αλλα΄ επι΄σης και ο΄σον αφορα΄ την δηµο΄σια διοι΄κηση. συγκεντρω΄νονται κατα΄ γενικο΄ κανο΄να απο΄ τις τοπικε΄ς και περιφερειακε΄ς αρχε΄ς, δεδοµε΄νου ο΄τι αυτε΄ς συνη΄θως ει΄ναι και οι υπευ΄θυνες για την εκπαι΄δευση, την κατα΄ρτιση, την µαθητει΄α και την εξευ΄ρεση απασχο΄λησης. Η ΕΤΠ σηµειω΄νει ο΄τι τα νε΄α µε΄τρα που προτει΄νονται απο΄ 2. 2. 2.  την Επιτροπη΄ για την ενθα΄ρρυνση δραστικω΄ν πολιτικω΄ν στον τοµε΄α της αγορα΄ς εργασι΄ας και για την προω΄θηση της απασχο΄λησης, για την καταπολε΄µηση του αποκλεισµου΄ των µειονεκτικω΄ν ατο΄µων και για την ανα΄πτυξη της προσαρµοστικο΄τητας του εργατικου΄ δυναµικου΄ και του επιχειρηµατικου΄ πνευ΄µατος ε΄χουν η΄δη συχνα΄ επιχειρηθει΄ απο΄ τις τοπικε΄ς και περιφερειακε΄ς αρχε΄ς, και ειδικο΄τερα µε τα τοπικα΄ συ΄µφωνα για την απασχο΄ληση. Η ΕΤΠ ζητει΄ να ληφθου΄ν υπο΄ψη για τον εντοπισµο΄ των καλυ΄τερων πρακτικω΄ν και να αντληθου΄ν τα σχετικα΄ διδα΄γµατα για την προετοιµασι΄α των προγραµµα΄των που θα εφαρµοστου΄ν κατα΄ την περι΄οδο 2000- 2006 το΄σο στις περιφε΄ρειες του στο΄χου 2 ο΄σο και στις περιφε΄ρειες του στο΄χου 1. Αναφορικα΄ µε τα θετικα΄ µε΄τρα για τις γυναι΄κες, η ΕΤΠ 2. 2. 3. συνιστα΄ την διασυ΄νδεση µε το προ΄γραµµα της Κοινο΄τητας «Ισο΄τητα ευκαιριω΄ν» και τονι΄ζει το ανεκµετα΄λλευτο δυναµικο΄ των γυναικω΄ν για τη δηµιουργι΄α ιδι΄ων επιχειρη΄σεων. Θα η΄ταν ενδεχοµε΄νως σκο΄πιµο να δοθου΄ν κι΄νητρα για δρα΄σεις στο πεδι΄ο αυτο΄, µε΄σω της θε΄σπισης µεγαλυ΄τερων ποσοστω΄ν συγχρηµατοδο΄τησης 2. 3. Η αστικη΄ και αγροτικη΄ ανα΄πτυξη και η συµβολη΄ τους στην ισο΄ρροπη χωροταξικη΄ ανα΄πτυξη Η Επιτροπη΄ των Περιφερειω΄ν επικροτει΄ την αναφορα΄ της 2. 3. 1. Επιτροπη΄ς στο Σχε΄διο ανα΄πτυξης του κοινοτικου΄ χω΄ρου που ενθαρρυ΄νει την ανα΄ληψη ολοκληρωµε΄νων δρα΄σεων για την ενθα΄ρρυνση συνεργιω΄ν µεταξυ΄ αστικω΄ν και αγροτικω΄ν περιοχω΄ν ω΄στε να εξασφαλι΄ζεται η ισο΄ρροπη χωροταξικη΄ ανα΄πτυξη των περιφερειω΄ν. Ωστο΄σο, αυτη΄ η συ΄µπραξη µεταξυ΄ αστικω΄ν και αγροτικω΄ν περιοχω΄ν πρε΄πει να βασισθει΄ σε ειδικη΄ δρα΄ση που θα στοχευ΄ει σε συγκεκριµε΄να προβλη΄µατα κα΄θε περιφε΄ρειας µε ε΄να ολοκληρωµε΄νο περιφερειακο΄ πλαι΄σιο. επικροτει΄ τους τε΄σσερις ανεξα΄ρτητους στο΄χους που τα΄σσονται Αναφορικα΄ µε τα αστικα΄ προβλη΄µατα, και µολονο΄τι 2. 3. 2. στην ανακοι΄νωση της Επιτροπη΄ς για την αστικη΄ ανα΄πτυξη, η ΕΤΠ επιθυµει΄ να τονι΄σει µε ε΄µφαση: — το πλαι΄σιο δρα΄σης «λειτουργικη΄ αστικη΄ περιοχη΄», ε΄να νε΄ο πεδι΄ο δρα΄σεως για το οποι΄ον απαιτει΄ται η διασυ΄νδεση των τοπικω΄ν αρχω΄ν· — παραδο΄σεων και τον ρο΄λο της κοινωνικη΄ς και τεχνολογικη΄ς το ρο΄λο των αστικω΄ν περιοχω΄ν ως χοα΄νης πολιτιστικω΄ν καινοτοµι΄ας που απαιτει΄ται για την ακτινοβολι΄α και τη διατη΄ρηση περισσο΄τερης δυναµικο΄τητας στις περιοχε΄ς αυτε΄ς. Ως προς αυτο΄ η ΕΤΠ εκφρα΄ζει την ικανοποι΄ηση΄ της για το γεγονο΄ς ο΄τι εξακολουθει΄να εφαρµο΄ζεται το κοινοτικο΄ προ΄γραµµα «Urban». 'Οσον αφορα΄ την αγροτικη΄ ανα΄πτυξη, η ΕΤΠ θεωρει΄ 2. 3. 3. ο΄τι οι αγροτικε΄ς περιοχε΄ς ε΄χουν πρωταρχικη΄ σηµασι΄α για την χωροταξικη΄ και οικονοµικη΄ ανα΄πτυξη της ΕΕ.  Αισθα΄νεται ο΄τι εδω΄ ει΄ναι απαραι΄τητη η πλη΄ρης ανανε΄ωση και διαφοροποι΄ηση της θα οικονοµικη΄ς κατα΄στασης, γνωρι΄ζει ο΄µως αυτο΄ ο΄τι ο΄χι µο΄νο πραγµατοποιηθει΄ µο΄νον εα΄ν οι τοπικε΄ς πρωτοβουλι΄ες ενισχυθου΄ν ισχυρα΄ Ταµει΄α συµπεριλαµβανοµε΄νου και του ΕΓΤΠΕ, αλλα΄ επι΄σης και απο΄ τις γειτονικε΄ς αστικε΄ς περιοχε΄ς η΄ δι΄κτυα πο΄λεων. 2. 3. 4. Η ΕΤΠ τονι΄ζει τη σηµασι΄α που ε΄χει η συνε΄ργεια αυτη΄ η οποι΄α περιγρα΄φεται µε σαφη΄νεια στο σχε΄διο ανα΄πτυξης του ∆ιαρθρωτικα΄ απο΄ τα κοινοτικου΄ χω΄ρου µε τη µορφη΄ µιας ολοκληρωµε΄νης αναπτυξιακη΄ς πρωτοβουλι΄ας. Η ΕΤΠ επιθυµει΄ να δοκιµασθει΄ η ιδε΄α αυτη΄ µε την ο΄σο το δυνατο΄ν συχνο΄τερη συµπερι΄ληψη΄ της στα προγρα΄µµατα των περιφερειω΄ν του στο΄χου 1 και 2 για την περι΄οδο 2000-2006. 3. Συµπερα΄σµατα Η Επιτροπη΄ των Περιφερειω΄ν εκφρα΄ζει την ικανοποι΄ηση΄ 3. 1. της για το γεγονο΄ς ο΄τι η Επιτροπη΄ προτει΄νει κατευθυντη΄ριες γραµµε΄ς προκειµε΄νου να διασφαλισθει΄ στενο΄τερος συντονισµο΄ς µεταξυ΄ των δρα΄σεων του Ταµει΄ου Συνοχη΄ς και των ∆ιαρθρωτικω΄ν επισηµαι΄νει Ταµει΄ων. Ωστο΄σο, στις κατευθυντη΄ριες γραµµε΄ς η ειδικη΄ κατα΄σταση των ορεινω΄ν περιοχω΄ν, οι περιφερειακε΄ς και αποµονωµε΄νες περιοχε΄ς, οι α΄κρως περιφερειακε΄ς περιοχε΄ς και οι αραιοκατοικηµε΄νες περιοχε΄ς. αναφε΄ρεται δεν ο΄τι Για να επιτευχθει΄ ο αποτελεσµατικο΄ς συντονισµο΄ς και να 3. 2. προαχθει΄ η οικονοµικη΄ ανα΄πτυξη και η ενι΄σχυση της κοινωνικη΄ς συνοχη΄ς, η ΕΤΠ συνιστα΄ να διευκρινισθου΄ν οι αντι΄στοιχοι ρο΄λοι των ταµει΄ων αυτω΄ν και να υλοποιηθει΄ η α΄ρθρωση΄ τους. εµµε΄νει στο ο΄τι οι 3. 3. περιφερειακε΄ς και τοπικε΄ς αρχε΄ς πρε΄πει να συµµετε΄χουν στην προετοιµασι΄α, την παρακολου΄θηση των προγραµµα΄των. Η αποκεντρωµε΄νη αυτη΄ συ΄µπραξη, µε βα΄ση τη Η Επιτροπη΄ των Περιφερειω΄ν την εφαρµογη΄ και δηµοκρατικη΄ προσε΄γγιση «Bottom up», πρε΄πει να εφαρµοστει΄ αποτελεσµατικα΄ δεδοµε΄νου ο΄τι αποτελει΄την εγγυ΄ηση για καλυ΄τερη θε΄σεων αφορα΄ αποτελεσµατικο΄τητα απασχο΄λησης, την ανταγωνιστικο΄τητα των περιφερειω΄ν και την αειφο΄ρο ανα΄πτυξη. 3. 4. της Η Επιτροπη΄ των Περιφερειω΄ν υπενθυµι΄ζει ο΄τι στο πλαι΄σιο η ανταγωνιστικη΄ς δηµιουργι΄α ελευ΄θερης αγορα΄ς, ενιαι΄ας, ο΄σον και τη των εξαρτα΄ται περιφερειω΄ν ανταγωνιστικο΄τητα την ολοκληρωµε΄νη προσε΄γγιση των επενδυ΄σεων και της ανα΄πτυξης το΄σο στο επι΄πεδο της λη΄ψεως αποφα΄σεων ο΄σο και στο κλαδικο΄ επι΄πεδο. Προς του΄το πρε΄πει να ενθαρρυνθει΄η εξευ΄ρεση συνεργειω΄ν µεταξυ΄ των διαφο΄ρων τοµε΄ων παρε΄µβασης. 3. 5. Σε ο΄,τι αφορα΄ τις υποδοµε΄ς µεταφορω΄ν και την ισορροπι΄α απο΄ C 57/60 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των 29. 2. 2000 ο΄πως τα τοπικα΄ συ΄µφωνα για την απασχο΄ληση. Υπενθυµι΄ζει ο΄τι οι τοπικε΄ς και περιφερειακε΄ς αρχε΄ς ει΄ναι συνη΄θως οι υπευ΄θυνες για την εκπαι΄δευση και την κατα΄ρτιση.  C 57/56 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 29. 2. 2000 Parecer do Comité das Regio˜ es sobre «Os Fundos Estruturais e a sua coordenaça˜ o com o Fundo de Coesa˜o — Projecto de Orientaça˜o para programas no perı´odo de 2000 a 2006» (2000/C 57/08) O COMITE´ DAS REGIO˜ ES, Tendo em conta a comunicaça˜o da Comissa˜o sobre «Os Fundos Estruturais e sua coordenaça˜o com os Fundos de Coesa˜o — Orientaço˜ es para os programas do perı´odo 2000-2006» (COM(1999) 344 final); Tendo em conta a decisa˜o da Mesa de 2 de Junho de 1999 de elaborar, ao abrigo do n. o 5 do artigo 265. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, um parecer sobre a matéria e de incumbir a Comissa˜o 1 «Polı´tica Regional, Fundos Estruturais, Coesa˜o Econo´ mica e Social, Cooperaça˜o Transfronteiriça e Interregional» da preparaça˜o do parecer; Tendo em conta o projecto de parecer (CdR 217/99 rev. 1) aprovado pela Comissa˜o 1 em 6 de Outubro de 1999 (relatores: Claude du Granrut, F-PPE e Denis Pettitt, RU-PSE); Considerando a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo ao Fundo Europeu de Desenvolvimen- to Regional» (COM(1998) 131 final); Considerando o «6. o relato´ rio perio´ dico sobre a situaça˜o e a evoluça˜o socioEcono´ mica das regio˜ es da Unia˜o Europeia»; Considerando o parecer «Agenda 2000: o financiamento da Unia˜o Europeia apo´ s 1999 tendo em conta as perspectivas de alargamento e o desafio do século XXI» (CdR 303/97 fin) (); Considerando o parecer «Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo ao Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional» (CdR 240/98 fin) (); Considerando o parecer sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo ao Fundo Social Europeu» (CdR 155/98 fin) (); Considerando o parecer sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho que altera o Regulamento (CE) n. o 1164/94 que institui o Fundo de Coesa˜o»e a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho que altera o Anexo II do Regulamento (CE) n.  o 1164/94 que institui o Fundo de Coesa˜o» (CdR 235/98 fin) (); Considerando o parecer sobre a «Agenda 2000 — reforma da PAC» (CdR 273/98 fin) (); Considerando o parecer sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo ao apoio do Fundo Europeu de Orientaça˜o e de Garantia Agrı´cola (FEOGA) ao desenvolvimento rural» (FEOGA) 98/0102 (CNS) (CdR 308/98 fin) (); Considerando o parecer sobre a «Comunicaça˜o da Comissa˜o: para uma agenda urbana da Unia˜o Europeia» (CdR 316/97 fin) (); Considerando o parecer sobre o «Plano de Desenvolvimento do Espaço Comunita´rio» (CdR 266/98 fin) (); (1) JO C 51 de 22. 2. 1999, p. 1. (2) JO C 51 de 22. 2. 1999, p. 48. (3) JO C 51 de 22. 2. 1999, p. 10. (4) JO C 93 de 6. 4. 1999, p. 1. (5) JO C 93 de 6. 4. 1999, p. 9. (6) JO C 251 de 10. 8. 1998, p. 11. (7) JO C 93 de 6. 4. 1999, p. 36. 29. 2. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 57/57 adoptou na 31. a reunia˜o plena´ria de 17 e 18 de Novembro de 1999 (sessa˜o de 18 de Novembro) o presente parecer. 1. Observaço˜ es na generalidade 1. 1. O Comité das Regio˜ es acolhe com satisfaça˜o a decisa˜o da Comissa˜o de elaborar uma orientaça˜o comum para os Fundos Estruturais e o Fundo de Coesa˜o. Isso contribuira´ para melhorar a sua efica´cia e para promover a Coesa˜o Econo´ mica e Social da Unia˜o Europeia. Todavia, o Comité constata que a Comissa˜o na˜o foca suficiente- mente o papel distinto dos Fundos de Coesa˜o e Estruturais e o modo da respectiva coordenaça˜o tendo em vista o desenvolvi- mento e a Coesa˜o Social e Econo´ mica. Enquanto o Fundo de Coesa˜o se destina a apoiar polı´ticas e desenvolvimento macro-econo´ mico, os Fundos Estruturais concentram-se no nı´vel regional e local de desenvolvimento econo´ mico. Para reduzir as disparidades econo´ micas regionais, torna-se crucial a coordenaça˜o efectiva entre os dois Fundos. O Comité constata ainda que a Comissa˜o na˜o esclarece de modo suficiente que a reduça˜o das disparidades regionais e do nı´vel geral de desemprego exige um maior envolvimento do poder local e regional na elaboraça˜o, acompanhamento e execuça˜o dos novos programas para o perı´odo 2000-2006.  O projecto de orientaça˜o também na˜o faz referência à situaça˜o especı´fica das zonas de montanha, das regio˜ es periféricas e isoladas, das regio˜ es ultraperiféricas e das regio˜ es de fraca densidade populacional. 1. 2. Tal como referido no parecer sobre a proposta de regulamento do Conselho relativo aos Fundos Estruturais, o Comité é de opinia˜o que a abordagem «de baixo para cima» devera´ ter particular relevo, bem como o cara´cter vinculativo dos documentos de programaça˜o para a execuça˜o das ajudas dos Fundos Estruturais. 1. 3. O Comité crê que o emprego e a competitividade deveriam constituir um objectivo constante da assistência dos Fundos Estruturais, bem como para todos os actores pu´ blicos e privados, nacionais, regionais e locais. O CR verifica com satisfaça˜o que as iniciativas locais de emprego, como os pactos territoriais de emprego territoriais de emprego, merecem referência e reconhecimento como exemplos bem sucedidos, mas lamenta o facto de o poder local e regional na˜o ter uma participaça˜o mais activa nas prioridades da acça˜o a favor do emprego decididas ao nı´vel comunita´rio ou nacional. Comité acolhe com agrado a proposta da Comissa˜o segundo a qual a assistência dos Fundos Estruturais e do fundo de Coesa˜o deveria basear-se no estabelecimento de uma parceria mais vasta e descentralizada, uma vez que o Comité crê ser isso um factor primordial para o bom êxito dos programas. Todavia, o Comité recomenda o estabelecimento das condiço˜ es organiza- tivas necessa´rias ao funcionamento eficaz de tal parceria e advoga um maior controlo de tais condiço˜ es em todos os Estados-Membros, de forma a assegurar a aplicaça˜o eficaz e consequente do princı´pio da subsidiariedade. 1. 5. O Comité apoia a abordagem global de integraça˜o horizontal (mainstreaming) de desenvolvimento sustenta´vel e igualdade de oportunidades. O cumprimento destes princı´pios devera´ ser assegurado através de indicadores padronizados que sera˜o definidos pelos Estados-Membros e pelo poder local e regional na elaboraça˜o dos programas. Os indicadores facilita- ra˜o a monitorizaça˜o e avaliaça˜o dos programas. 1. 6. Embora mantendo a flexibilidade das acço˜ es dos Fundos Estruturais, o CR desejaria salientar a importância da integraça˜o da Perspectiva de Desenvolvimento do Espaço Europeu (PDEE) na acça˜o dos Fundos; isto significaria uma coordenaça˜o directa de polı´ticas sectoriais bem como uma ligaça˜o entre os va´rios nı´veis de autoridade territorial envolvi- dos na concepça˜o e desenvolvimento do espaço. 1. 7.  O Comité desejaria chamar a atença˜o da Comissa˜o para os efeitos da concorrência entre regio˜ es na Unia˜o Econo´ mica e Moneta´ria que revelara˜o diversidades entre a fiscalidade local e as condiço˜ es de segurança social. Assim, torna-se necessa´rio garantir que os Fundos Estruturais na˜o aumentem o risco de relocalizaça˜o de empresas. Neste contex- to, a moeda u´ nica facilitara´ a comparaça˜o entre os diferentes sistemas fiscais e sociais dos Estados-Membros, o que podera´ suscitar um processo de concorrência fiscal baixista que requer, para o evitar, um mı´nimo de harmonizaça˜o fiscal para o capital. Acresce que a Comissa˜o devera´ vigiar com rigor os auxı´lios estatais de natureza fiscal para que na˜o contribuam para a distorça˜o da concorrência. 2. Observaço˜ es na especialidade 2. 1. Condiço˜es para o crescimento e o emprego: competitividade regional O Comité crê que os programas dos Fundos Estruturais 1. 4. e de Coesa˜o deveriam ser desenvolvidos e executados através local. Assim, o de fortes parcerias democra´ticas ao nı´vel 2. 1. 1. O Comité das Regio˜ es associa-se à posiça˜o da Comissa˜o no respeitante à criaça˜o das condiço˜ es ba´sicas para a competitividade regional em termos de infra-estruturas de transporte, energia, telecomunicaço˜ es, de infra-estruturas para C 57/58 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 29. 2. 2000 um ambiente de qualidade, bem como de investigaça˜o, desen- volvimento e inovaça˜o tecnolo´ gicos. Todavia, o CR teria apreciado um maior esclarecimento sobre a criaça˜o das condiço˜ es ba´sicas para a competitividade através do enquadra- mento de medidas pra´ticas de desenvolvimento, que constitu- em, afinal, o principal objectivo. bem como a aplicaça˜o do princı´pio poluidor-pagador. Salienta que este tipo de acça˜o tem cariz geralmente Interregional e por vezes transnacional. O Comité apoia veementemente a reabilitaça˜o de locais industriais contaminados, que contribui na˜o so´ para a qualidade do ambiente como também para a renovaça˜o econo´ mica e social das regio˜ es em declı´nio. 2. 1. 2. O Comité desejaria chamar a atença˜o da Comissa˜o para o problema de ligaça˜o entre os Fundos Estruturais e os auxı´lios estataipossibilidades, uma vez que os domı´nios de intervença˜o e os objectivos podera˜o na˜o coincidir e que o poder local e regional na˜o tem a de participar na respectiva definiça˜o.  O Comité tem plena consciência do facto de que a entrada em vigor da Unia˜o Econo´ mica e Moneta´ria significara´ que a livre interacça˜o entre as forças competitivas sera´ cada vez menos distorcida pelas ajudas directas às empresas. Sendo embora a favor da limitaça˜o dos subsı´dios de capital às empresas, o Comité insiste em que se coloque a to´ nica num vasto leque de auxı´lios susceptı´veis de dar resposta às necessidades especı´ficas e variadas da economia regional, isto é, das empresas regionais, especialmente nas situadas em regio˜ es com caracterı´sticas mais desfavora´veis. 2. 1. 3. O Comité apoia as prioridades estabelecidas para as infra-estruturas de transportes: eficiência, interoperabilidade, equilı´brio modal, acessibilidade e reduça˜o do impacto ambien- tal; preconiza, todavia, um maior envolvimento do poder local e regional na execuça˜o das prioridades, especialmente no domı´nio dos transportes urbanos e inter-cidades, no interesse do desenvolvimento policêntrico e da parceria cidade/campo. O Comité reconhece que as regio˜ es menos desenvolvidas têm uma necessidade mais premente de desenvolvimento de infra-estruturas. Todavia, o Comité crê que os Fundos Estrutu- rais nas regio˜ es de objectivo 2 deveriam responder às necessida- des de infra-estruturas indispensa´veis para a competitividade regional e para a sustentabilidade desta. Do mesmo modo, tanto o Fundo de Coesa˜o como os Fundos Estruturais deveriam ser aplicados em sistemas de transporte sustenta´veis regionais e locais, que respeitem o ambiente e facilitem o acesso às redes transeuropeias a importantes nu´ cleos populacionais, favorecendo o equilı´brio modal. 2. 1. 4. No respeitante às prioridades no sector da energia, particularmente no referente à poupança de energia, o Comité insiste no desenvolvimento de fontes de energia renova´veis e da energia eo´ lica e solar a fim de responder às necessidades das a´reas menos desenvolvidas. 2. 1. 5. No domı´nio das telecomunicaço˜ es, o Comité deseja- ria assinalar que o desenvolvimento da sociedade da infor- maça˜o implica um acesso generalizado do pu´ blico aos novos instrumentos para actividades profissionais, pessoais e cultu- rais. O Comité aprova os três aspectos para melhorar a 2. 1. 6. qualidade do ambiente: abastecimento de a´gua, gesta˜o de a´guas residuais e de resı´duos e a reabilitaça˜o de locais contaminados, 2. 1. 7. O Comité é favora´vel à promoça˜o das capacidades de I&D e de inovaça˜o, de modo integrado, em todas as a´reas de intervença˜o dos Fundos.  Deveria ser possı´vel ordenar essas capacidades em cada regia˜o pela criaça˜o de redes e centros especializados, incluindo universidades, centros de investi- gaça˜o e empresas. O Comité é de opinia˜o que o sector de serviços deveria ser inserido no domı´nio de investigaça˜o e inovaça˜o. No atinente à assistência às empresas, o Comité 2. 1. 8. defende que este contemple igualmente as micro-empresas, sobretudo ao nı´vel organizativo, do apoio integrado e do recurso ao sector privado. As autarquias regionais e locais podem ter um papel essencial no estabelecimento e na concretizaça˜o dos serviços de apoio integrado às empresas, conforme refere o ponto 2. 1. 2. 2. 1. 9. Entre as a´reas com um potencial especial de criaça˜o de emprego, o Comité realça o sector dos serviços, a cultura, a restauraça˜o do patrimo´ nio histo´ rico e o turismo (que esta˜o estreitamente interligados, inclusivamente quando se trata de sı´tios industriais, a economia cognitiva e a economia social, cujo desenvolvimento esta´ na linha das tendências sociolo´ gicas e demogra´ficas nos Estados-Membros da UE. Na mesma linha de pensamento, assume particular importância a avaliaça˜o das intervenço˜ es estruturais, concebida na˜o so´ como obrigaça˜o do ponto de vista regulamentar, mas também como instrumento de ana´lise que permita chegar a concluso˜ es importantes sobre as intervenço˜ es realizadas para serem tidas em conta nas programaço˜ es futuras. 2. 2. A estratégia europeia de emprego: uma prioridade fundamental para a Comunidade 2. 2. 1. O Comité das Regio˜ es entende que a Comissa˜o nunca podera´ colocar suficiente ênfase na importância de assegurar a complementariedade entre os planos de acça˜o nacionais apoiados pelos programas do Fundo Social Europeu com incidência regional e planeados regionalmente, financiados pelo Feder. Disso depende a coerência de acça˜o em todos os Fundos Estruturais comunita´rios. O Comité salienta que os Fundos pu´ blicos necessa´rios para despoletar a assistência do FSE sa˜o geralmente utilizados pelas autarquias regionais e 29. 2. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 57/59 locais, que sa˜o, por norma, os organismos responsa´veis pela educaça˜o, a formaça˜o, a aprendizagem e a procura de emprego. Neste contexto, apraz ao Comité registar o prosseguimento do programa comunita´rio Urban. 2. 2. 2.  O Comité constata que as novas medidas propostas pela Comissa˜o para encorajar as polı´ticas activas do mercado de trabalho para a promoça˜o do emprego, para combater a exclusa˜o dos mais desfavorecidos e para desenvolver a capaci- dade de adaptaça˜o e da iniciativa privada dos trabalhadores sa˜o coisas ja´ postas à prova pelas autarquias regionais e locais, particularmente nos pactos territoriais para o emprego. O Comité gostaria que esta problema´tica fosse analisada a fundo para identificar as melhores pra´ticas e aproveitar esta experiência na preparaça˜o dos programas a ser aplicados no perı´odo de 2000-2006 nas regio˜ es do Objectivo 2 e do Objectivo 1. 2. 2. 3. No domı´nio das acço˜ es positivas em favor das mulheres, o Comité das Regio˜ es preconiza que se articulem com a iniciativa comunita´ria Equal e insiste na capacidade potencial, insuficientemente explorada, das mulheres para criarem as suas pro´ prias empresas, podendo ser conveniente favorecer as acço˜ es neste campo através do estabelecimento de taxas de co-financiamento mais elevadas. 2. 3. Desenvolvimento urbano e rural e a sua contribuiça˜o para um desenvolvimento territorial equilibrado O Comité das Regio˜ es congratula-se com o facto de 2. 3. 1. a Comissa˜o ter referido o Plano de Desenvolvimento do Espaço Comunita´rio que encoraja um processo integrado com vista a favorecer uma sinergia autêntica entre o desenvolvimento rural e urbano, assegurando um desenvolvimento territorial equilibrado. No entanto, esta parceria zonas urbanas/zonas rurais devera´ basear-se em acço˜ es especı´ficas tendo como alvo os problemas particulares de cada uma dentro de um quadro regional integrado. 2. 3. 2. Tendo na sua mira os problemas urbanos, e apoiando plenamente as quatro metas interdependentes enumeradas na comunicaça˜o da Comissa˜o sobre o desenvolvimento urbano, o Comité deseja dar mais ênfase ao seguinte: — o quadro de acça˜o representado pela «a´rea funcional urbana», uma nova a´rea de acça˜o que requer a associaça˜o das autarquias locais; — o papel das zonas urbanas como cadinho de culturas e de inovaça˜o social e tecnolo´ gica indispensa´veis para manter e desenvolver a dinâmica destas zonas; — o potencial experimental das zonas urbanas, na˜o so´ com respeito aos transportes pu´ blicos, por exemplo, mas também à administraça˜o pu´ blica. 2. 3. 3. No atinente ao desenvolvimento rural, o Comité pensa que as zonas rurais sa˜o de importância primordial no desenvolvimento espacial e econo´ mico da UE.  Pressente aqui a necessidade de uma renovaça˜o total e de uma autêntica diversificaça˜o da configuraça˜o econo´ mica, mas esta´ consciente de que tal apenas sera´ possı´vel se as iniciativas locais contarem com a rectaguarda na˜o so´ dos Fundos Estruturais, incluindo a Secça˜o de Garantias do FEOGA, mas também das zonas urbanas ou aglomerados urbanos circundantes. 2. 3. 4. O Comité realça a importância desta sinergia, descrita com toda a clareza no PDEC (Plano de Desenvolvimento do Espaço Comunita´rio), na forma de uma iniciativa de desenvolvimento integrado. O Comité gostaria que esta ideia fosse ensaiada e incluı´da, o mais brevemente possı´vel, nos programas das regio˜ es dos Objectivos 1 e 2, respeitantes ao perı´odo de 2000-2006. 3. Concluso˜ es 3. 1. O Comité das Regio˜ es congratula-se com o facto de a Comissa˜o propor orientaço˜ es para coordenar mais estreita- mente as acço˜ es no âmbito do Fundo de Coesa˜o com as dos Fundos Estruturais. Lembra todavia, que as directrizes na˜o mencionam a situaça˜o especı´fica das zonas de montanha, das regio˜ es periféricas e remotas, das regio˜ es ultraperiféricas nem das regio˜ es de escasso povoamento. 3. 2. Para se conseguir uma coordenaça˜o eficaz e promover o crescimento econo´ mico e o reforço da Coesa˜o Social, o Comité das Regio˜ es preconiza que se precise o papel de cada um dos Fundos e a concretizaça˜o da articulaça˜o entre eles. 3. 3. O Comité das Regio˜ es insiste em que o poder local e regional seja associado à preparaça˜o, à execuça˜o e ao acompanhamento dos programas. Essa parceria descentraliza- da, assente na abordagem democra´tica «da base para o topo», deveria ser posta em pra´tica de forma eficaz, pois é a garantia de maior efica´cia no que diz respeito à criaça˜o de emprego, à competitividade das regio˜ es e ao desenvolvimento sustentado. 3. 4. O Comité das Regio˜ es lembra que num mercado u´ nico, livre e concorrencial, a competitividade das regio˜ es se baseia numa abordagem integrada de investimento e desenvolvimen- to tanto ao nı´vel da decisa˜o como ao nı´vel sectorial. Deve incentivar-se a procura de sinergia entre os diferentes domı´nios de intervença˜o. 3. 5.  C 57/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 Regionsudvalgets udtalelse om »Strukturfondene og deres samordning med Samhørighedsfonden Retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006« (2000/C 57/08) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til meddelelse fra Kommissionen om »Strukturfondene og deres samordning med Samhørighedsfonden — Retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006« (KOM(1999) 344 endelig udg. ), under henvisning til præsidiets beslutning af 2. juni 1999 om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 5, at afgive udtalelse om ovennævnte emne og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionalpolitik, Strukturfondene, Økonomisk og Social Samhørighed, Grænseoverskridende og Interre- gionalt Samarbejde«, under henvisning til Underudvalg 1’s forslag til udtalelse (CdR 217/99 rev. 1), som blev vedtaget den 6. oktober 1999 med Claude du Granrut (F, PPE) og Dennis Pettitt (UK, PSE) som ordførere, samt på baggrund af: Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene (KOM(1998) 131 endelig udg. ), Kommissionens sjette periodiske rapport om den socioøkonomiske situation og regionaludviklingen i Den Europæiske Union, Regionsudvalgets udtalelse om Agenda 2000: EU’s finansieringsramme efter 1999, under hensyntagen til udvidelsesperspektiverne og udfordringerne i det 21. århundrede (CdR 303/97 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om generelle bestemmel- ser om strukturfondene (CdR 240/98 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Forslag til Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Socialfond (CdR 155/98 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden og Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af bilag II til forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden (CdR 235/98 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Agenda 2000’s afsnit om landbrugsmarkeder (CdR 273/98 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) 98/0102 CNS (CdR 308/98 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse »En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union« (CdR 316/97 fin) (), Regionsudvalgets udtalelse »Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspektiv« (CdR 266/98 fin) () — (1) EFT C 64 af 27. 2. 1998, s. 40. (2) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 1. (3) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 48. (4) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 10. (5) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 1. (6) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 9.  (7) EFT C 251 af 10. 8. 1998, s. 11. (8) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 36. 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 57/57 på den 31. plenarforsamling, den 17-18. november 1999, (mødet den 18 november) vedtaget følgende udtalelse. 1. Generelle bemærkninger 1. 1. Regionsudvalget hilser Kommissionens beslutning om at udstikke nogle fælles retningslinjer for strukturfondene og Samhørighedsfonden velkommen. Det vil bidrage til at øge fondenes effektivitet og til at forstærke den økonomiske og sociale samhørighed i Europa. Regionsudvalget må imidlertid konstatere, at Kommissionen ikke gør klart rede for Samhørighedsfondens og strukturfonde- nes respektive roller og for, hvordan de bør arbejde sammen for at sikre social og økonomisk fremgang og fremme samhørigheden. Samhørighedsfonden understøtter primært den makroøkonomiske politik og udvikling, medens struktur- fondene beskæftiger sig med økonomisk udvikling på det regionale og lokale niveau. En effektiv koordinering af de to fondes indsats er afgørende, hvis de regionale økonomiske skævheder skal mindskes. Regionsudvalget skal herudover påpege, at det ikke med tilstrækkelig tydelighed fremgår af Kommissionens meddelelse, at mindskelse af de regionale uligheder og en generel nedbrin- gelse af ledigheden i Den Europæiske Union kræver, at de lokale og regionale myndigheder inddrages mere i forberedelsen, opfølgningen og gennemførelsen af de nye programmer for perioden 2000-2006. I retningslinjerne savner man fokus på bjergområderne, randregionerne, de afsides og meget perifert beliggende områder samt de tyndt befolkede regioner, der jo alle er stillet over for særlige problemer. 1. 2. Som det allerede fremgår af Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning om generelle bestemmelser for strukturfondene, skal der efter Regionsudval- gets opfattelse lægges kraftig vægt på »bottom-up«-tilgangen, lige som det klart må understreges, at programmeringsdoku- mentet til brug for gennemførelsen af strukturfondsinterven- tionen er af bindende karakter. 1. 3. Regionsudvalget mener, at såvel strukturfondene som alle offentlige og private aktører på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan til stadighed skal tilgodese hensynet til beskæftigelsen og konkurrenceevnen. Det noterer sig til sin tilfredshed, at der er lagt mærke til lokale beskæftigelsesinitiati- ver som de lokale og regionale beskæftigelsespagter, og at de anerkendes som vellykkede eksempler, men finder det beklageligt, at de lokale og regionale myndigheder ikke er tættere inddraget i prioriteringen af indsatsen til fordel for beskæftigelsen, som besluttes på EU-planet og i medlemssta- terne. Regionsudvalget er af den opfattelse, at udviklingen og 1. 4.  gennemførelsen samhørigheds- strukturfonds- fondsprogrammerne bør ske på basis af stærke lokale, de- og af mokratiske partnerskaber. Derfor kan Regionsudvalget kun bifalde Kommissionens forslag om, at støtte fra strukturfonde- ne og Samhørighedsfonden skal baseres på etableringen af et bredere, decentralt partnerskab, eftersom Regionsudvalget mener, at dette er en faktor, som er afgørende for programmer- nes succes. Regionsudvalget anbefaler derfor, at der skabes de organisatoriske betingelser for, at et sådant partnerskab kan fungere effektivt. Regionsudvalget slår endvidere til lyd for strengere kontrol i alle medlemsstaterne med henblik på at sikre, at subsidiaritetsprincippet anvendes effektivt og meningsfuldt. 1. 5. Regionsudvalget hilser det velkommen, at principperne bæredygtig udvikling og lige muligheder gøres til overordnede hensyn, der skal indarbejdes i enhver politik. Regionsudvalget kræver, at overholdelsen af disse principper garanteres ved hjælp af standardindikatorer, som skal fastlægges af med- lemsstaterne og af de lokale og regionale myndigheder, når lette der udarbejdes programmer. Sådanne indikatorer vil overvågelsen og evalueringen af programmerne. 1. 6. Regionsudvalget skal pege på, at en sammenkædning med det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspek- tiv (EFFU) er vigtig — men fleksibiliteten i strukturfondsindsat- sen skal fastholdes; det kunne indebære en koordinering af sektorpolitikker over en bred bank og en vis sammenkædning mellem de forskellige niveauer af lokale og regionale myndig- heder, der er involveret i fysisk planlægning og udvikling. 1. 7. Regionsudvalget vil gerne henlede Kommissionens opmærksomhed på følgevirkningerne af konkurrencen mellem ØMU-regioner, som accentuerer forskelle med hensyn til lokal beskatning og sociale sikringsvilkår. Det må derfor sikres, at strukturfondene ikke forstærker risikoen for virksomhed- sudflytninger. Den fælles valuta vil gøre det lettere at sammen- ligne medlemsstaternes forskellige beskatnings- og social- sikringssystemer. Det kan sætte gang i en underbudskonkur- rence på skatteområdet. For at undgå dette må der gennemføres en vis minimumsharmonisering af skatten på kapitalindkomst. Desuden bør Kommissionen føre streng kontrol med statsstøt- te i form af skattebegunstigelser for at hindre, at støtten fører til konkurrencefordrejning. 2. Særlige bemærkninger 2. 1. Forudsætninger for vækst og beskæftigelse: konkurrenceevnen i regionerne Regionsudvalget kan slutte op om Kommissionens 2. 1. 1. angrebsvinkel med hensyn til de grundlæggende forudsætnin- ger, der skal være opfyldt af hensyn til konkurrenceevnen i C 57/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 regionerne: transportinfrastruktur, energi, telekommunikation, en infrastruktur, der sikrer et miljø af høj kvalitet, samt forskning, teknologisk udvikling og innovation.  Regionsudval- get havde imidlertid gerne set, at Kommissionen var gået videre med dette oplæg til, hvordan man skaber de rette rammebetingelser for konkurrenceevnen, ved at formulere nogle praktiske udviklingsforanstaltninger, som jo er hovedfo- kus for initiativet. 2. 1. 2. ØSU vil gerne henlede Kommissionens opmærksom- hed på problemet omkring sammenkædning mellem struktur- fondene og statsstøtten, eftersom interventionsområderne og målsætningerne kan være forskellige, og de regionale og lokale myndigheder ikke er inddraget i fastlæggelsen af dem. Regionsudvalget er også bevidst om, at indfasningen af Den Økonomiske og Monetære Union indebærer, at konkurren- cekræfternes frie spil vil blive stadig mindre forvredet af direkte støtte til virksomheder. Regionsudvalget kan tilslutte sig, at ydelsen af kapitaltilskud til enkeltvirksomheder begrænses, men slår til gengæld til lyd for, at vægten lægges på en bred vifte af støtteformer, der tilgodeser den regionale økonomis og dermed de regionale virksomheders forskellige specifikke behov. Virksomheder i de mest ugunstigt stillede regioner bør især tilgodeses. 2. 1. 3. Regionsudvalget kan tilslutte sig de prioriterede mål, der er valgt for transportinfrastruktur: effektivitet, interoperabi- litet, balance mellem transportformerne, tilgængelighed og nedbringelse af miljøbelastningen; det henstiller ikke desto mindre, at de lokale og regionale myndigheder i højere grad drages ind i implementeringen af disse mål, specielt på området by- og intercitytransportssystemer af hensyn til en polycentrisk udvikling og et partnerskab by/land. Regionsudvalget erkender, at mindre udviklede regioner har et mere akut behov for infrastrukturudvikling. Det er imidlertid af den opfattelse, at strukturfondene bør stå til rådighed i mål 2-områder for at imødekomme infrastrukturbehov, såfremt det kan godtgøres, at en dækning af sådanne behov er nødvendige for den regionale konkurrenceevne og for at fremme et bæredygtigt transportsystem. Såvel Samhørighedsfonden som strukturfon- dene bør, om nødvendigt, yde støtte til bæredygtige regionale og lokale transportsystemer, der respekterer miljøet og letter store befolkningsgruppers adgang til de transeuropæiske net, således at kombineret transport fremmes. I forbindelse med de mål, der opstilles for energisek- 2. 1. 4. toren, specielt energibesparelser, slår Regionsudvalget til lyd for udvikling af vedvarende energiformer, herunder af vind- og solenergi, som måder, hvorpå man kan imødekomme behove- ne i underudviklede områder. 2. 1. 5. Med hensyn til telekommunikation skal Regionsud- valget pege på, at udviklingen af informationssamfundet forudsætter, at offentligheden har bred adgang til disse nye værktøjer på jobbet og i personligt og kulturelt øjemed. Regionsudvalget støtter alle de nævnte tre parametre 2. 1. 6.  til forbedring af miljøkvaliteten: vandforsyning, spildevandsbe- handling, affaldsforvaltning og genopretning af forurenede grunde samt forureneren betaler-princippet. Det vil påpege, at denne form for indsats som hovedregel vil ske på et interregio- nalt grundlag og undertiden på et transnationalt. Regionsudval- get støtter kraftigt genopretning af brugte arealer, eftersom dette ikke blot bidrager til miljøkvaliteten, men også til den økonomiske og sociale fornyelse af kriseramte regioner. Regionsudvalget kræver derfor, at de omtalte miljøforbedrende foranstaltninger, der har genopretning af industrigrunde som mål, nedfældes direkte i EF-støtterammerne og programme- ringsdokumenterne. 2. 1. 7. Efter Regionsudvalgets mening bør fremme af FTU- og innovationskapaciteten optages som en gennemgående foranstaltning på alle områder, hvor der er fondsinterventioner. Det skulle være muligt at strukturere FTU-indsatsen i hver region ved at oprette netværk og videncentre, som involverer højere uddannelsesinstitutioner, forskningscentre og erhvervs- livet. Regionsudvalget vil også understrege, at servicesektoren skal medtages inden for området forskning og innovation. 2. 1. 8. Med hensyn til spørgsmålet om erhvervsstøttetje- nester så Regionsudvalget gerne, at denne støtte blev udstrakt til også at omfatte meget små virksomheder med særligt henblik på deres organisatoriske problemer, integreret støtte og træk på den private sektors service. Regionsudvalget skal henlede opmærksomheden på den rolle, som de regionale og lokale myndigheder kan spille i forbindelse med oprettelse og udbydelse jf. punkt 2. 1. 2. erhvervsstøttetjenester, integrerede af 2. 1. 9. Blandt områder, der rummer et særligt jobpotentiale, vil Regionsudvalget pege på servicesektoren, kultur, restaure- ring af kulturarven og turisme (som hænger nøje sammen indbyrdes og omfatter genopretning af industrigrunde), viden- sektoren samt non-profit-sektoren, hvis udvikling er i tråd med de samfundsmæssige og befolkningsmæssige ud- viklingstendenser i EU-medlemsstaterne. På linje hermed har også evalueringen af strukturinterventionerne særlig betyd- ning, ikke kun fordi den er obligatorisk ifølge forordningen, men også fordi den er et analyseredskab, som gør det muligt at nå frem til vigtige konklusioner vedrørende de gennemførte tiltag, som man så kan tage højde for i den fremtidige programlægning. 2. 2. Den europæiske beskæftigelsesstrategi: en af EU’s vigtigste opgaver Regionsudvalget er af den opfattelse, at Kommissio- 2. 2. 1. nen aldrig kan lægge for meget vægt på at sikre komplementari- tet og synergi mellem nationale handlingsprogrammer, der modtager støtte fra ESF og gennemføres på det regionale plan, og regionalt planlagte programmer finansieret af EFRU. Sammenhængen i alle EU-strukturfondenes interventioner står og falder med denne forudsætning. Regionsudvalget skal 29. 2.  2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 57/59 understrege, at de offentlige midler, der er nødvendige for at udløse ESF-støtte, i almindelighed tilvejebringes af de lokale og regionale myndigheder, eftersom det sædvanligvis er dem, der er ansvarlige for undervisning, lærlingeuddannelse og arbejdsformidling. Regionsudvalget bemærker, at de nye foranstaltnin- 2. 2. 2. ger, der foreslås af Kommissionen for at opmuntre til en aktiv arbejdsmarkedspolitik, fremme beskæftigelsen, bekæmpe udstødning af underprivilegerede og udvikle arbejdsstyrkens tilpasningsevne og iværksætterlyst, er ting, som ofte allerede er afprøvet af lokale og regionale myndigheder, specielt i de lokale og regionale beskæftigelsespagter. Regionsudvalget så gerne, at der blev foretaget en statusopgørelse over dette, så man kan identificere bedste praksis og trække på erfaringerne, når man forbereder de programmer, der skal gennemføres i 2006 i såvel mål 2- som mål 1-regioner. 2. 2. 3. Med hensyn til positive særforanstaltninger for kvin- der anbefaler Regionsudvalget, at man sikrer en kobling til EU’s program Equal, og det understreger, at der er et underudnyttet potentiale af kvinder, når det gælder etablering af egen virksomhed. Det ville derfor være passende at tilskynde til foranstaltninger på dette felt gennem fastlæggelse af højere medfinansieringssatser. 2. 3. Udvikling af byområder og landdistrikter med henblik på en afbalanceret lokal og regional udvikling Regionsudvalget hilser det velkommen, at Kommis- 2. 3. 1. sionen refererer til det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspektiv (EFFU), som lægger op til en helhedsind- sats, der skal fremme en ægte synergi mellem udvikling af byer og landdistrikter og overordnet sikre en afbalanceret fysisk udvikling i regionerne. Dette partnerskab mellem by og land bør imidlertid baseres på specifikke foranstaltninger rettet mod de særlige problemer i den enkelte region, inden for en integreret regional ramme. 2. 3. 2. Med hensyn til byudviklingsproblemer kan Region- sudvalget skrive under på de fire indbyrdes afhængige mål, der opstilles i Kommissionens meddelelse i afsnittet om byudvikling, men vil gerne lægge vægt på: — det indsatsprincip, der repræsenteres af »det funktionelle lyd for indsatsområde, der slår til byområde«, et nyt fællesskaber mellem lokale myndigheder; — byområdernes rolle som en kulturernes smeltedigel og som et værksted for den sociale og teknologiske innovation, der er nødvendig for at fastholde og fremme dynamikken i disse områder; I den forbindelse glæder det Regionsudvalget, at EU’s program Urban videreføres. 2. 3. 3. Med hensyn til udvikling af landdistrikterne mener Regionsudvalget, at landdistrikterne er af allerstørste betydning for EU’s fysiske og økonomiske udvikling.  Det føler, at der her er et behov for en gennemgribende fornyelse og en virkelig diversificering af erhvervsgrundlaget, men er bevidst om, at dette kun vil ske, hvis lokale initiativer bakkes tilstrækkeligt kraftigt op, ikke blot fra strukturfondene, herunder fra EUGFL- Garantisektionen, men også fra tilstødende byområder eller bynetværk. 2. 3. 4. Regionsudvalget understreger vigtigheden af denne synergi, som er klart beskrevet i EFFU i form at et integreret udviklingsinitiativ. Regionsudvalget så gerne, at denne ind- gangsvinkel blev afprøvet, ved at den så ofte som muligt blev brugt i programmerne for mål 1- og mål 2-områder for perioden 2000-2006. 3. Konklusioner 3. 1. Regionsudvalget bifalder, at Kommissionen fremlægger retningslinjer, der skal sikre bedre samordning af indsatsen under Samhørighedsfonden og strukturfondene. Regionsud- valget gør dog opmærksom på, at retningslinjerne ikke omtaler den særlige situation, som gør sig gældende for bjergområder, randregioner, afsides og meget perifert beliggende regioner samt tyndt befolkede regioner. 3. 2. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at præci- sere Samhørighedsfondens og strukturfondenes respektive roller og angive, hvordan de bør arbejde sammen. Dette skal bidrage til at sikre en effektiv samordning, fremme den økonomiske vækst og styrke den sociale samhørighed. 3. 3. Regionsudvalget insisterer på, at de lokale og regionale myndigheder inddrages i forberedelsen, gennemførelsen og opfølgningen af programmerne. Et decentraliseret partnerskab, der bygger på en demokratisk »bottom-up«-tilgang, bør etable- res på en effektiv måde, da det står som garant for en mere effektiv jobskabelse, mere konkurrencedygtige regioner og en bæredygtig udvikling. 3. 4. Regionsudvalget påpeger, at regionernes konkurrence- evne på et frit og konkurrencebaseret indre marked forudsætter en helhedsstrategi for investering og udvikling på såvel beslut- nings- som sektorniveau. Man bør opmuntre til synergi mellem de forskellige indsatsområder. — byområdernes eksperimentelle potentiale, ikke kun med hensyn til kollektiv transport, men også med hensyn til offentlig administration. 3. 5. Regionsudvalget mener, at strukturfondene bør kunne anvendes i mål 2-regioner, når det drejer sig om transpor- tinfrastruktur og interoperabilitet eller etablering af telekom- især i perifere og meget perifere munikationsinfrastruktur, C 57/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 regioner. Det samme bør være muligt for energi- og mil- jøprogrammer, samt for F&U- og erhvervsstøtteprogrammer. Regionsudvalget understreger, at de regionale og lokale myn- digheder er dem, der bedst kan afdække de økonomiske og sociale behov på disse områder. Regionsudvalget er enig i, at jobskabelse er bydende 3. 6.  C 57/56 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 29. 2. 2000 Advies van het Comité van de Regio’s over de „Mededeling van de Commissie De structuurfond- sen, het cohesiefonds en de coördinatie ervan — Richtsnoeren voor programma’s in de periode 2000-2006” (2000/C 57/08) HET COMITE´ VAN DE REGIO’S, gezien de mededeling van de Commissie over „De structuurfondsen, het cohesiefonds en de coördinatie ervan — Richtsnoeren voor programma’s in de periode 2000-2006” (COM(1999) 344 def. ); gezien het besluit van zijn Bureau van 2 juni 1999 om, conform artikel 265 (vijfde alinea) van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, een advies over dit onderwerp op te stellen en zijn commissie 1 „Regionaal beleid, structuurfondsen, economische en sociale samenhang, grensoverschrijden- de en interregionale samenwerking” met de voorbereidende werkzaamheden te belasten; gezien het ontwerpadvies van zijn commissie 1 d. d. 6 oktober 1999 (CDR 217/99 rev. 1; rapporteurs: mevrouw Du Granrut (F/PPE) en de heer Pettitt (VK/PSE); gelet op het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende algemene bepalingen inzake de structuurfondsen” (COM(1998) 131 def. ); gelet op het „Zesde Periodieke Verslag van de sociale en economische situatie en ontwikkeling van de regio’s in de Europese Unie”; gelet op zijn advies over „Agenda 2000: Financiering van de Europese Unie na 1999 met inachtneming van de uitbreiding en de uitdagingen van de 21e eeuw” (CDR 303/97 fin) (); gelet op zijn advies over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende algemene bepalingen inzake de structuurfondsen” (CDR 240/98 fin) (); gelet op zijn advies over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende het Europees Sociaal Fonds” (CDR 155/98 fin) (); gelet op zijn advies over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1164/94 tot oprichting van een cohesiefonds” en het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende wijziging van bijlage II van Verordening (EG) nr.  1164/94 tot oprichting van een cohesiefonds” (CDR 235/98 fin) (); gelet op zijn advies over „Agenda 2000: Voorstellen voor verordeningen (EG) van de Raad betreffende de hervorming van het gemeenschappelijk landbouwbeleid” (CDR 273/98 fin) (); gelet op zijn advies over het „Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL)” (CDR 308/98 fin) (); gelet op zijn advies over de Mededeling van de Commissie „Aanzet tot een actieve benadering van de steden in de Europese Unie” (CDR 316/97 fin) (); gelet op zijn advies over „Het Europees Ruimtelijk Ontwikkelingsperspectief” (CDR 266/98 fin) (); (1) PB C 64 van 27. 2. 1998, blz. 40. (2) PB C 51 van 22. 2. 1999, blz. 1. (3) PB C 51 van 22. 2. 1999, blz. 48. (4) PB C 51 van 22. 2. 1999, blz. 10. (5) PB C 93 van 6. 4. 1999, blz. 1. (6) PB C 93 van 6. 4. 1999, blz. 9. (7) PB C 251 van 10. 8. 1998, blz. 11. (8) PB C 93 van 6. 4. 1999, blz. 36. 29. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 57/57 heeft tijdens zijn 31e zitting van 17 en 18 november 1999 (vergadering van 18 november) het volgende advies uitgebracht. 1. Algemene opmerkingen Het Comité vindt het een goede zaak dat de Commissie 1. 1. met gemeenschappelijke richtsnoeren voor het gebruik van de Structuurfondsen- en Cohesiefondsmiddelen komt. Dit initiatief zal de efficiëntie van de steunverlening, en dus ook de sociaal-economische samenhang binnen de Unie, ten goede komen. Het betreurt evenwel dat de Commissie zich niet duidelijk uitspreekt over de respectieve rol van deze beide instrumenten en over de manier waarop deze het best met elkaar worden gecombineerd om de sociaal-economische ontwikkeling en samenhang van de Unie zo goed mogelijk te kunnen bevorde- ren. Het Cohesiefonds is immers in de allereerste plaats bedoeld ter ondersteuning van het macro-economische beleid van achtergebleven lidstaten, terwijl de Structuurfondsen tot doel hebben de economische ontwikkeling op regionaal en lokaal niveau te stimuleren. Om de economische verschillen tussen de regio’s te kunnen terugdringen, is het van essentieel belang dat deze twee instrumenten zo goed mogelijk worden gecoördineerd.  Verder is het Comité van oordeel dat de Commissie niet sterk genoeg benadrukt dat het streven naar verkleining van de regionale verschillen en vermindering van de werkloosheid alleen kans van slagen heeft als de lokale en regionale overheden nauwer en in a´lle stadia — voorbereiding, tenuit- voerlegging en toezicht — bij de nieuwe programma’s worden betrokken. Bovendien mist het in het Commissiedocument specifieke richtsnoeren voor heuvelachtige gebieden en ber- gstreken, voor afgelegen en (ultra-)perifere regio’s en voor dunbevolkte gebieden. 1. 2. Zoals in het advies over de „kaderverordening” van de nieuwe Structuurfondsenregeling reeds is gezegd, is het Comité van oordeel dat het belang van een bottom up-aanpak, alsmede het bindende karakter van de „programmeringsdocumenten” bij de tenuitvoerlegging van de Structuurfondsenregeling niet genoeg kan worden beklemtoond. 1. 3. Het Comité is van oordeel dat èlke vorm van structurele steunverlening en èlk particulier of overheidsinitiatief op Europees, nationaal, regionaal en lokaal niveau erop gericht dienen te zijn de werkgelegenheid en het concurrentievermo- gen te verbeteren. Het stelt tot zijn voldoening vast dat lokale werkgelegenheidsinitiatieven, zoals de „territoriale werkgele- genheidspacten”, als voorbeelden van een geslaagde aanpak worden beschouwd, maar het betreurt dat de lokale en regionale overheden zo weinig zeggenschap krijgen bij het vaststellen van de prioriteiten van het werkgelegenheidsbeleid op nationaal en EU-niveau. Verder is het Comité van mening dat bij de uitwerking 1. 4. en tenuitvoerlegging van de Structuurfondsen- en Cohesie- fondsprogramma’s een belangrijke rol moet worden toebede- eld aan soliede „democratische” partnerschappen op lokaal niveau. Het staat dan ook volledig achter het pleidooi van de Commissie voor een gedecentraliseerd en breed opgezet partnerschap, omdat een dergelijke aanpak z. i. van doorslagge- vend belang is voor het welslagen van de nieuwe Structuur- fondsen- en Cohesiefondsprogramma’s. Wel is het de mening toegedaan dat zodanige organisatorische voorwaarden moeten worden geschapen dat zo’n partnerschap efficiënt kan functio- neren. Ook dringt het erop aan dat het toezicht op de naleving van het partnerschapsbeginsel in alle lidstaten wordt versterkt om er zeker van te zijn dat het subsidiariteitsbeginsel op een efficiënte en zinvolle manier in praktijk wordt gebracht. 1. 5. Het Comité vindt het een goede zaak dat de Commissie zo veel nadruk legt op duurzame ontwikkeling en gelijke kansen. Het dringt erop aan dat de lidstaten en de lokale en regionale overheden bij de voorbereiding van de nieuwe programma’s een aantal „standaardindicatoren” uitwerken om deze twee beginselen in praktijk te brengen.  Dergelijke indica- toren zullen het toezicht op en de evaluatie van de program- ma’s heel wat vergemakkelijken. 1. 6. Het Comité wijst erop dat de flexibiliteit van de Structuurfondsenregeling behouden moet blijven, maar pleit niettemin voor een koppeling tussen het structuurbeleid en (EROP), het Europees Ruimtelijk Ontwikkelingsperspectief omdat zulks tot grensoverschrijdende beleidscoördinatie en tot nauwere samenwerking tussen de diverse ruimtelijke- ordeningsinstanties kan leiden. 1. 7. Het Comité maakt de Commissie er ook op attent dat de concurrentie binnen de Economische en Monetaire Unie de regionale verschillen op het gebied van belastingen en sociale zekerheid duidelijker naar voren zal doen komen en dat de Unie daarom alles in het werk dient te stellen om te voorkomen dat haar structurele steunverlening de kans op bedrijfsverplaat- singen nog vergroot. Dankzij de eenheidsmunt zullen de belastingregelingen en socialezekerheidsstelsels van de lidsta- ten immers gemakkelijker met elkaar kunnen worden vergele- ken, wat een tegen elkaar opbieden met belastingfaciliteiten met zich mee kan brengen. Om dit te voorkomen is het zaak dat de belastingen op kapitaalopbrengsten ten minste tot op zekere hoogte worden geharmoniseerd. Ten slotte dient de Commissie ook steeds zorgvuldig na te gaan of door de lidstaten verleende staatssteun van fiscale aard niet tot concur- rentiedistorsies kan leiden. 2. Bijzondere opmerkingen 2. 1. Voorwaarden voor groei en werkgelegenheid: concurrentiever- mogen van de regio’s 2. 1. 1. Het Comité staat achter het voorstel van de Commis- sie om via maatregelen ten behoeve van vijf sectoren — vervoersinfrastructuur, energie, telecommunicatie, milieu en onderzoek, technologische ontwikkeling en innovatie — de C 57/58 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 29. 2. 2000 basisvoorwaarden voor het verbeteren van het concurrentie- vermogen van de regio’s te creëren. Het had echter graag gezien dat de Commissie ook had aangegeven op welke manier zij het scheppen van deze basisvoorwaarden concreet wil aanpakken, want uiteindelijk is da´t het doel van deze hele exercitie. Het Comité vestigt er in dit verband de aandacht op 2. 1. 2. dat er momenteel twee steunregelingen bestaan, die qua opzet en doelstellingen van elkaar verschillen (en die overigens allebei zonder medewerking van de lokale en regionale overheden tot stand zijn gekomen), namelijk de Structuurfondsenregeling op EU-niveau en de regeling inzake staatssteun op nationaal niveau. Het Comité is zich er evenwel van bewust dat er binnen de Economische en Monetaire Unie steeds minder concurrentiedistorsies ten gevolge van directe steunverlening aan het bedrijfsleven zullen optreden.  Het sluit zich aan bij het voorstel om minder kapitaalsubsidies aan individuele bedrijven te verstrekken en meer nadruk te leggen op maatregelen die beter op de specifieke — maar sterk uiteenlopende — behoef- ten van de regionale economie en het regionale bedrijfsleven, en met name die van bedrijven in probleemgebieden, zijn toegesneden. Het Comité onderschrijft de voorgestelde prioriteiten 2. 1. 3. op het vlak van de vervoersinfrastructuur: efficiëntie, interope- rabiliteit, evenwicht tussen de verschillende vervoerswijzen, bereikbaarheid en terugdringing van nadelige milieu-effecten. Wel dringt het erop aan dat de lokale en regionale overheden nauwer worden betrokken bij de concrete invulling van deze prioriteiten, en met name bij de uitbouw van het openbaar vervoer binnen en tussen de steden op basis van een poly- centrisch ontwikkelingsmodel waarin steden en platteland op voet van gelijkheid worden behandeld. Het is zich ervan bewust dat de infrastructuurbehoeften in achtergebleven regio’s veel groter zijn dan in meer ontwikkelde gebieden. Het is dan ook van oordeel dat in doelstelling-2-regio’s ook structurele steun zou moeten worden verleend voor infrastructuurprojecten die noodzakelijk zijn voor het verbeteren van het concurrentiever- mogen en voor de uitbouw van een duurzame vervoer- sinfrastructuur. Bovendien zouden de Structuurfondsen en het Cohesiefonds — waar nodig — ook moeten worden ingezet voor de uitbouw van duurzame en milieuvriendelijke regionale en lokale vervoerssystemen die belangrijke bevolkingskernen gemakkelijker toegang verschaffen tot de trans-Europese net- werken en tevens het intermodale vervoer stimuleren. Ten aanzien van de prioriteiten voor de energiesector, 2. 1. 4. en in het bijzonder het aspect energiebesparing, vestigt het Comité er de aandacht op dat voor achtergebleven regio’s vooral hernieuwbare energiebronnen, en dan met name wind- en zonne-energie, een interessante oplossing zijn. de terreinen. Het is het er ook mee eens dat moet worden uitgegaan van het beginsel „de vervuiler betaalt”. In dit verband vestigt het er de aandacht op dat milieuverbetering door de bank genomen een interregionale en zelfs transnationale aangelegenheid is. Voorts pleit het voor sanering en herinrich- ting van terreinen waar ooit aan bruinkoolwinning is gedaan, omdat zulks niet alleen de kwaliteit van het milieu ten goede komt, maar ook de sociaal-economische ontwikkeling in de betrokken gebieden kan stimuleren. Het dringt erop aan dergelijke milieumaatregelen uitdrukkelijk in de communautai- re bestekken en programmeringsdocumenten te vermelden. 2. 1. 7.  Het Comité is van oordeel dat bij àlle Structuurfond- senactiviteiten bevordering van O&TO en innovatie een van de na te streven doelstellingen dient te zijn en dat in elke regio netwerken van kenniscentra (universiteiten, onderzoekscentra, bedrijven. ) tot stand moeten worden gebracht. Ten slotte wijst het er nog op dat ook de dienstensector bij dit alles een rol toebedeeld dient te krijgen. Het Comité 2. 1. 8. is van mening dat ook micro- ondernemingen gebruik moeten kunnen maken van bedrijfs- ondersteunende diensten. Het denkt daarbij vooral aan organi- satorische ondersteuning, geïntegreerde ondersteuningspak- ketten en netwerkvorming met andere particuliere bedrijven. Het wijst in dit verband op de rol van de lokale en regionale overheden bij het opzetten en „runnen” van een geïntegreerd netwerk van bedrijfsondersteunende diensten (zie ook par. 2. 1. 2). 2. 1. 9. Ten slotte vestigt het Comité nog de aandacht op het grote werkgelegenheidspotentieel van de dienstensector, de culturele sector, de sectoren toerisme en restauratie van het architectonisch erfgoed (twee aspecten die nauw met elkaar verbonden zijn en waartoe ook de sanering en herinrichting van oude industrieterreinen moet worden gerekend), de kenni- seconomie en de zgn. „sociale economie” (die als gevolg van de sociologische en demografische ontwikkelingen in de EU-lidstaten steeds meer aan betekenis wint). Ook op deze terreinen is het zaak dat de structurele steunverlening nauwge- zet wordt geëvalueerd, niet alleen omdat de Structuurfondsen- verordeningen dit uitdrukkelijk voorschrijven, maar ook om- dat uit die evaluaties de nodige lering kan worden getrokken, waarmee dan later, bij het opstellen van nieuwe programma’s, rekening kan worden gehouden. 2. 2. De Europese werkgelegenheidsstrategie: de hoofdprioriteit voor de Gemeenschap 2. 1. 5. In verband met de telecommunicatieproblematiek wijst het erop dat de ontwikkeling van de informatiemaat- schappij sterk afhankelijk is van personen die beroepshalve of in hun privé-leven ruime toegang hebben tot de nieuwe informatietechnologieën. Het Comité onderschrijft de drie voorgestelde priori- 2. 1. 6. teiten op milieugebied, nl. watervoorziening en afvalwaterver- wijdering, afvalbeheer en sanering en herinrichting van vervuil- 2. 2. 1. De Commissie kan niet genoeg benadrukken hoezeer de coherentie van het structuurbeleid erbij gebaat is dat wordt gezorgd voor de nodige complementariteit tussen enerzijds op regionaal niveau ten uitvoer gelegde en met ESF-steun opgezet- te nationale actieprogramma’s en anderzijds met EFRO-steun opgezette regionale ontwikkelingsprogramma’s.  In dit verband zij erop gewezen dat ESF-maatregelen doorgaans uit de budgetten van lokale en regionale overheden worden gefinan- cierd, aangezien zaken als onderwijs, opleiding, leerlingwezen 29. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 57/59 en werkgelegenheid tot de bevoegdheden van de lagere overheden behoren. In dit verband stelt het Comité met voldoening vast dat het communautaire initiatief Urban wordt voortgezet. 2. 2. 2. Het Comité wijst erop dat de lokale en regionale overheden al vaak met maatregelen ter bevordering van een actief arbeidsmarktbeleid, ter bestrijding van de uitsluiting van kansarmen, ter stimulering van het ondernemerschap en ter bevordering van de aanpassing van de arbeidskrachten hebben geëxperimenteerd, met name in het kader van de territoriale werkgelegenheidspacten. Het dringt erop aan dat hiervan een inventaris wordt opgemaakt om bij het uitwerken van de nieuwe doelstelling-1- en doelstelling-2-programma’s te kun- nen voortbouwen op de positieve ervaringen die bij die experimenten zijn opgedaan. 2. 2. 3. Wat ten slotte de positieve acties voor vrouwen betreft, beveelt het Comité aan de voorgestelde maatregelen te koppelen aan het communautaire initiatief Equal en extra te trekken om vrouwen te stimuleren een middelen uit eigen bedrijf op te zetten, een terrein waarop nog heel wat vooruitgang mogelijk is. 2. 3. De bijdrage van stads- en plattelandsontwikkeling aan een evenwichtige ruimtelijke ordening 2. 3. 1. Het Comité vindt het positief dat in de Mededeling ook naar het Europees Ruimtelijk Ontwikkelingsperspectief wordt verwezen, waarin een geïntegreerde aanpak van de ontwikkeling van stedelijke en plattelandsgebieden wordt bepleit. De bedoeling is de nodige synergieën teweeg te brengen en een evenwichtige ruimtelijke ontwikkeling van de regio’s te bevorderen. Dit „partnerschap” tussen stad en platteland heeft evenwel alleen kans van slagen als de nodige initiatieven worden genomen om ook de specifieke problemen van steden en plattelandsgebieden te kunnen aanpakken, en zulks binnen een geïntegreerd regionaal kader. 2. 3. 2.  Wat de stedelijke problematiek betreft, schaart het Comité zich achter de vier onderling samenhangende doelstel- lingen die in het Commissiedocument worden aangegeven, maar wenst het toch de nadruk te leggen op: — het belang van „functionele stedelijke gebieden”, een nieuw actiekader dat samenwerking tussen de diverse betrokken lokale overheden vereist; — de rol van stedelijke gebieden als „smeltkroes van culturen” en het cruciale belang van sociale en technologische innovatie voor de instandhouding en verdere ontwikkeling van dergelijke gebieden; — de rol van stedelijke gebieden als „proefterrein” voor projecten op het vlak van openbaar vervoer en voor experimenten op bestuursgebied. 2. 3. 3. Wat de plattelandsontwikkelingsproblematiek aan- gaat, wijst het Comité erop dat plattelandsgebieden z. i. van primordiaal belang zijn voor de ruimtelijke en economische ontwikkeling van de Unie. Het is van oordeel dat het econo- misch bestel van dergelijke gebieden aan een grondige herstruc- turering en een vergaande diversificatie toe is, maar het is zich ervan bewust dat een en ander alleen mogelijk is als lokale initiatieven financieel worden gesteund, niet alleen vanuit de incl. de afdeling Europese Unie (via de Structuurfondsen, Garantie van het EOFGL), maar ook vanuit naburige stedelijke gebieden of stedelijke netwerken. 2. 3. 4. Het Comité beklemtoont het belang van deze syner- gie, die moeten worden bewerkstelligd via het in het EROP omschreven geïntegreerd ontwikkelingsinitiatief. Het zou graag zien dat een en ander in de nieuwe doelstelling-1- en doelstelling-2-programma’s zo veel mogelijk wordt uitgepro- beerd. 3. Conclusies 3. 1. Het Comité vindt het een goede zaak dat de Commissie met richtsnoeren voor een betere coördinatie van de Structuur- fondsen en het Cohesiefonds komt. Het wijst er evenwel op dat in die richtsnoeren met geen woord wordt gerept over de specifieke van afgelegen en van bergstreken, (ultra-)perifere regio’s en van dunbevolkte gebieden. situatie 3. 2. Om de coördinatie te verbeteren, de economische groei te bevorderen en de sociale samenhang te versterken is het volgens het Comité zaak dat de Commissie duidelijk aangeeft welke rol elk van deze Fondsen toebedeeld dient te krijgen. De lokale en regionale overheden dienen in alle stadia 3. 3. — dit wil zeggen bij de voorbereiding, de tenuitvoerlegging en het toezicht — op een efficiënte manier bij de steunverlening te worden betrokken.  Een dergelijk gedecentraliseerd partner- schap, dat stoelt op een democratische bottom up-aanpak, is immers een noodzakelijke voorwaarde als men meer werkgele- genheid wil creëren, het concurrentievermogen van de regio’s wil verbeteren en een duurzaam ontwikkelingsproces op gang wil brengen. 3. 4. In een geliberaliseerde en op vrije concurrentie stoelen- de interne markt is het voor het concurrentievermogen van de regio’s absoluut noodzakelijk dat de ontwikkelings- en investeringsproblematiek op een geïntegreerde manier wordt benaderd, zowel bij de besluitvorming als bij de tenuitvoerleg- ging van de maatregelen in de diverse sectoren. Er moet naar worden gestreefd de steunmaatregelen op de diverse gebieden een synergie-effect teweeg te laten brengen. 3. 5. Het Comité dringt erop aan dat de Structuurfondsen ook worden ingezet voor het ondersteunen van maatregelen op het gebied van vervoer (infrastructuur en interoperabiliteit) en telecommunicatie (uitbouw van telecommunicatienetwer- ken) in doelstelling-2-regio’s, en met name in perifere en ultraperifere gebieden. Ook de programma’s op het vlak van C 57/60 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 29. 2. 2000 energie en milieu, en met name O&O- en bedrijfsondersteu- ningsprogramma’s, zouden voor dat soort gebieden moeten gelden. Op al deze terreinen zijn de regionale en lokale overheden het best in staat om de plaatselijke sociaal- economische behoeften in kaart te brengen. Het Comité wijst erop dat het absoluut noodzakelijk is 3. 6. nieuwe arbeidsplaatsen te scheppen. Daarom stelt het voor dat men de ESF-middelen voortaan ook gebruikt voor het ondersteunen van lokale en regionale EFRO-maatregelen met positieve werkgelegenheidseffecten, zoals bijvoorbeeld de terri- toriale werkgelegenheidspacten. Voorts wijst het erop dat de verantwoordelijkheid voor onderwijs en opleiding meestal bij de regionale en lokale overheden berust. Dit soort initiatieven, die raakvlakken hebben met de problematiek rond O&TO en innovatie (met name op het vlak van de bedrijfsvoering), zijn absoluut noodzakelijk wil men bereiken dat zich in een regio nieuwe industriële of dienstverlenende bedrijven vestigen en dat die bedrijven daar ook blijven. Het Comité is van oordeel dat stedelijke ontwikkeling 3. 7. en plattelandsontwikkeling complementair dienen te zijn. Het pleit voor een geïntegreerde ontwikkelingsstrategie ten behoeve van dit soort gebieden, zoals overigens ook in het EROP wordt bepleit. Die ontwikkelingsstrategie dient de economische en culturele ontwikkeling van de stedelijke gebieden en netwerken èn van het omliggende platteland ten goede te komen. In het kader van het communautaire initiatief Urban dienen modelprojecten op dit terrein te worden opgezet. 3. 8.  C 57/56 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 29. 2. 2000 Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zu der „Vorlage ‘Die Strukturfonds und ihre Koordinierung mit dem Kohäsionsfonds — Leitlinien für die Programme des Zeitraums 2000-2006’“ (2000/C 57/08) DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, gestützt auf die Mitteilung der Kommission „Die Strukturfonds und ihre Koordinierung mit dem Kohäsionsfonds — Leitlinien für die Programme des Zeitraums 2000-2006“ (KOM(1999) 344 endg. ), aufgrund des von seinem Präsidium am 2. Juni 1999 gefaßten Beschlusses, gemäß Artikel 265 Absatz 5 des EG-Vertrags eine Stellungnahme zu vorstehender Vorlage abzugeben und die Fachkommission 1 „Regionalpolitik, Strukturfonds, wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt, grenzüberschreitende und interregionale Zusammenarbeit“ mit der Vorbereitung der Arbeiten des Ausschusses zu beauftragen, gestützt auf den von der Fachkommission 1 am 6. Oktober 1999 angenommenen Stellungnahmeentwurf (CdR 217/99 rev. 1), Berichterstatter: Frau du Granrut (F/PPE) und Herr Pettitt (UK/PSE), gestützt auf den „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates mit allgemeinen Bestimmungen zu den Strukturfonds“ (KOM(1998) 131 endg. ), gestützt auf den „Sechsten Periodischen Bericht über die sozioökonomische Lage und Entwicklung der Regionen der Gemeinschaft“, gestützt auf seine Stellungnahme zur „Agenda 2000: Finanzierung der Europäischen Union nach 1999 unter Berücksichtigung der Erweiterungsperspektiven und der Herausforderungen des 21. Jahrhunderts“ (CdR 303/97 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates mit allgemeinen Bestimmungen zu den Strukturfonds“ (CdR 240/98 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu dem „Vorschlag für eine Verordnung des Rates betreffend den Europäischen Sozialfonds“ (CdR 155/98 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur A¨ nderung der Verordnung (EG) Nr. 1164/94 zur Errichtung des Kohäsionsfonds“ und dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur A¨ nderung von Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 1164/94 zur Errichtung des Kohäsionsfonds“ (CdR 235/98 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zum Thema „Agenda 2000 — Reform der GAP“ (CdR 273/98 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Ausrichtungs- und Garantie- fonds für die Landwirtschaft (EAGFL) 98/0102 (CNS)“ (CdR 308/98 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu der Mitteilung der Europäischen Kommission „Wege zur Stadtent- wicklung in der Europäischen Union“ (CdR 316/97 fin) (), gestützt auf seine Stellungnahme zu dem „Europäischen Raumentwicklungskonzept“ (CdR 266/98 fin) (); (1) ABl. C 64 vom 27. 2. 1998, S. 40. (2) ABl.  C 51 vom 22. 2. 1999, S. 1. (3) ABl. C 51 vom 22. 2. 1999, S. 48. (4) ABl. C 51 vom 22. 2. 1999, S. 10. (5) ABl. C 93 vom 6. 4. 1999, S. 1. (6) ABl. C 93 vom 6. 4. 1999, S. 9. (7) ABl. C 251 vom 10. 8. 1998, S. 11. (8) ABl. C 93 vom 6. 4. 1999, S. 36. 29. 2. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 57/57 verabschiedete auf seiner 31. Plenartagung am 17. und 18. November 1999 (Sitzung vom 18. November) einstimmig folgende Stellungnahme. 1. Allgemeine Bemerkungen Der Ausschuß der Regionen begrüßt die Entscheidung 1. 1. der Kommission, gemeinsame Leitlinien für die Strukturfonds und den Kohäsionsfonds zu erarbeiten. Diese Maßnahme wird dazu beitragen, die Wirksamkeit dieser Fonds zu verbessern und den wirtschaftlichen und sozialen Zusammenhalt in Europa zu fördern. Der Ausschuß stellt jedoch fest, daß die Kommission die charakteristische Rolle des Kohäsionsfonds und der Struktur- fonds und die Frage, wie das Zusammenwirken dieser Fonds gestaltet sein muß, damit es der Entwicklung und dem Zusammenhalt im Wirtschafts- und Sozialbereich förderlich ist, nicht ausreichend ins Blickfeld rückt. Während der Kohä- sionsfonds in erster Linie die makroökonomische Politik und Entwicklung fördert, sind die Strukturfondsinterventionen auf die regionale und lokale Wirtschaftsentwicklung ausgerichtet. Eine wirksame Koordinierung der beiden Fonds ist eine essentielle Voraussetzung für den erfolgreichen Abbau regiona- ler Wirtschaftsdisparitäten. Der Ausschuß stellt ferner fest, daß die Kommission nicht ausreichend deutlich macht, daß der Abbau regionaler Dispa- ritäten und die EU-weite Verringerung der Arbeitslosigkeit eine weitreichendere Beteiligung lokaler und regionaler Gebietskör- perschaften an der Erarbeitung, dem Follow-up und der Umsetzung der neuen Programme für den Zeitraum 2000- 2006 erfordern. Hinzu kommt, daß in dem Leitlinienentwurf nicht auf die besondere Situation hingewiesen wird, in der sich die Berggebiete sowie die peripheren, ultraperipheren und dünnbesiedelten Regionen befinden. Der Ausschuß machte bereits in seiner Stellungnahme 1. 2. zu dem Vorschlag für eine Verordnung des Rates mit allgemei- nen Bestimmungen zu den Strukturfonds deutlich, daß der „Bottom-up“-Ansatz seiner Ansicht nach wesentlich mehr Gewicht erhalten muß, was auch für den verbindlichen Charakter der Programmplanungsdokumente für die Durch- führung der Strukturfonds-Fördermaßnahmen gilt. Der Ausschuß meint, daß die Beschäftigungswirksam- 1. 3. keit und die Wettbewerbsfähigkeit ein ständiges Ziel der Strukturfondsinterventionen, aber auch der Aktivitäten aller öffentlichen und privatwirtschaftlichen Akteure auf europäi- scher, nationaler, regionaler und lokaler Ebene sein müssen. Er begrüßt die Tatsache, daß lokale Beschäftigungsinitiativen, wie z. B. 