Förhörsombudets slutrapport (I enlighet med artikel 16 i beslut 2011/695/EU av Europeiska kommissionens ordförande av den 13 oktober 2011 om förhörsombudets funktion och kompetensområde i vissa konkurrensförfaranden (EUT L 275, 20.10.2011, s. 29) (beslut 2011/695/EU).) Ärende AT.40324 – Europeiska statsobligationer (Text av betydelse för EES) 2021/C 418/07
C_2021418SL. 01000701. xml 15. 10. 2021    SL Uradni list Evropske unije C 418/7 Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje (1) Zadeva AT. 40324 – evropske državne obveznice (Besedilo velja za EGP) (2021/C 418/07) 1. V osnutku sklepa je ugotovljena kršitev člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, ki vključuje sedem podjetij, dejavnih na področju državnih obveznic, izdanih v eurih s strani držav članic EU, ki so del euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: evropske državne obveznice). Ta zadevna podjetja (imenovana tudi „stranke“) so: — Bank of America; — Natixis; — Nomura; — RBS/NatWest; — UBS; — UniCredit in — WestLB/Portigon (2). 2. Zadeva se je začela po tem, ko je podjetje RBS/NatWest 29. julija 2015 zaprosilo za imuniteto. Podjetje RBS/NatWest je prejelo pogojno imuniteto 27. januarja 2016. Podjetji UBS in Natixis sta 29. junija oziroma 30. septembra 2016 zaprosili za znižanje glob v skladu z obvestilom o prizanesljivosti (3). Ugotovitve o možnih kršitvah 3. S sklepom z dne 31. januarja 2019 je Komisija začela postopek v skladu s členom 2(1) Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 (4) in sprejela ugotovitve o možnih kršitvah. Pravnim subjektom, ki zastopajo zadevna podjetja (5), in dodatnemu podjetju (6) so bile 4. februarja 2019 vročene ugotovitve o možnih kršitvah. Dostop do spisa 4. Dostop do spisa je bil odobren na elektronskem pomnilnem mediju od 1. do 4. februarja 2019 in v prostorih Generalnega direktorata za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: GD za konkurenco) od 7. do 22. februarja 2019. 5. Podjetje Nomura je 2. maja 2019 pooblaščencu za zaslišanje v skladu s členom 7(1) Sklepa 2011/695/EU predložilo obrazloženo zahtevo za nadaljnji dostop do dokumentov v spisu, ki vsebujejo podatke več strank, ki bi lahko predstavljali podlago za predvideni izračun približka vrednosti prodaje (7), ki bi bilo v tem primeru izhodišče za določitev možnih glob, ali vplivali nanje. Po posredovanju pooblaščenca za zaslišanje so zadevni ponudniki informacij zmanjšali obseg svojih zahtev glede zaupnosti za dokumente, do katerih je podjetje Nomura zahtevalo nadaljnji dostop. GD za konkurenco je 26. junija 2019 zagotovil revidirane nezaupne različice zadevnih dokumentov vsem strankam. Le dve stranki sta v pisni obliki predložili pripombe na revidirane nezaupne dokumente, ki so bili na podlagi zahteve podjetja Nomura za dodatni dostop predloženi vsaki stranki. Podaljšanje rokov za odgovor na ugotovitve o možnih kršitvah 6. GD za konkurenco je strankam sprva odobril rok osmih tednov za pisni odgovor na ugotovitve o možnih kršitvah.  Po tem, ko je GD za konkurenco prejel več zahtev, je petim strankam podaljšal veljavni rok (8). Pooblaščenec za zaslišanje ni prejel zahtev za nadaljnje podaljšanje roka. 7. Vse stranke so se na ugotovitve o možnih kršitvah odzvale v (podaljšanih) rokih, ki jih je določil GD za konkurenco. Ustno zaslišanje 8. Vse stranke so se udeležile ustnega zaslišanja, ki je potekalo od 22. do 24. oktobra 2019. Dopis glede metodologije za določanje globe in dopis o dejstvih 9. Izvršna podpredsednica Komisije Margrethe Vestager, komisarka za konkurenco, je 6. (9) in 26. (10) novembra 2020 strankam, katerim bi se lahko naložile globe (11), poslala dopise z nadaljnjimi posameznimi podrobnostmi v zvezi z metodologijo za izračun glob s posebnim poudarkom na individualiziranem izračunu in rezultatu predvidenega približka vrednosti prodaje za vsako stranko (v nadaljnjem besedilu: dopis glede metodologije za določanje globe). GD za konkurenco je tem strankam 9. in 10. decembra 2020 po elektronski pošti predložil tudi dodatne informacije o metodologiji za določanje glob (12). 10. Stranke so 12. novembra 2020 prejele tudi dopis o dejstvih, na podlagi katerega so lahko podale svoja stališča glede dejanskih dopolnitev in popravkov v zvezi z nekaterimi sporočili, ki so bila predstavljena v ugotovitvah o možnih kršitvah (vključno s prilogo). Stranke so istega dne po elektronski pošti prejele (podaljšan) dostop do dostopnih različic osnovnih dokazov, ki jih vsebuje preiskovalni spis Komisije (13). 11. GD za konkurenco je strankam za predložitev pripomb na vsakega od zgoraj navedenih dopisov najprej dodelil rok 20 delovnih dni. 12. GD za konkurenco je na podlagi zahtev podaljšal veljavne roke za pripombe na dopis glede metodologije za določanje glob in dopis o dejstvih (14). Pooblaščenec za zaslišanje ni prejel zahtev za nadaljnje podaljšanje roka. 13. Štiri stranke so predložile svoje pripombe na dopis glede metodologije za določanje glob, pet strank pa je predložilo pripombe na pismo o dejstvih v (podaljšanih) rokih, ki jih je določil GD za konkurenco decembra 2020 in januarja 2021 (15). Štiri stranke so med drugim trdile, da je bila njihova pravica do obrambe ogrožena, saj bi morale biti informacije, sporočene v dopisu o dejstvih – in po mnenju dveh strank tudi informacije, sporočene v dopisu glede metodologije za določanje glob – vključene v dodatne ugotovitve o možnih kršitvah, na podlagi česar bi lahko zahtevale ustno zaslišanje. 14.  V zvezi z informacijami, sporočenimi v dopisu o dejstvih, za katere so nekatere stranke menile, da so spremenile ugotovitve o možnih kršitvah (njihovo pravno presojo), je v osnutku sklepa navedeno, da v dopisu o dejstvih ni dodanih novih nasprotovanj (16) in da ni kako drugače spremenjena posebna narava kršitve, kot je opisano v ugotovitvah o možnih kršitvah. Dopis o dejstvih zlasti ni bistveno spremenil kategorij ali vrst sporočil, opisanih v ugotovitvah o možnih kršitvah, ali njihove pravne kvalifikacije, da skupaj tvorijo del splošnega načrta, ki sledi skupnemu protikonkurenčnemu cilju in zato predstavljajo enotno in trajajočo kršitev. Popravki, ki so bili strankam sporočeni v dopisu o dejstvih, se lahko štejejo za enakovredne izločitvi nekaterih dokazov, skupaj s tem, da se strankam omogoči zaslišanje o dodajanju takih dejstev in/ali novih dejstev, ki še niso bila omenjena v ugotovitvah o možnih kršitvah (17) kot dokaz v podporo določenim (drugim) kategorijam ali vrstam sporočil, opisanih v ugotovitvah o možnih kršitvah. Če ne drugega, bi bi bilo za stranke manj zapleteno, da bi uveljavljale svojo pravico do zaslišanja glede dokazov, predloženih v dopisu o dejstvih, na katere so že bile opozorjene v času ugotovitev o možnih kršitvah in s katerimi so se tako že lahko seznanile (18), kot pa glede dokumentov ali dokazov, ki v ugotovitvah o možnih kršitvah še niso bili omenjeni. 15. Kar zadeva informacije, ki so bile sporočene v dopisu glede metodologije za določanje glob, kot je navedeno v osnutku sklepa, sodba v zadevi Campine Splošnega sodišča (19) podpira stališče, da Komisiji v času izdaje ugotovitev o možnih kršitvah ni bilo treba sprejeti končnega sklepa o končni metodi za izračun zneska glob, ki jo je nameravala uporabiti, in da bi lahko nadaljnja pojasnila metodologije za določanje glob navedla v dopisu, in ne kot dodatek k ugotovitvam o možnih kršitvah. 16. Glede na pojasnila v osnutku sklepa in zgornje premisleke glede odgovorov strank na dopis glede metodologije za določanje glob in dopis o dejstvih ter glede na dejstvo, da ni temeljne pravice do ustnega zaslišanja, če je mogoče stališča učinkovito izraziti v pisni obliki (20), in na podlagi člena 12 Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004, ki dopušča pravico do ustnega zaslišanja samo na podlagi ugotovitev o možnih kršitvah, izhaja, da drugo ustno zaslišanje ni bilo pravno obvezno. Druga postopkovna vprašanja, ki jih je izpostavilo podjetje Bank of America 17. Podjetje Bank of America je 15.  aprila 2021 na pooblaščenca za zaslišanje naslovilo pritožbo. Trdilo je, da je GD za konkurenco podjetje Bank of America na neuradnem srečanju 16. marca 2021 obvestil, da se Komisija ne bo več opirala na določen vidik domnevnega kršitvenega ravnanja podjetja Bank of America. Podjetje Bank of America je trdilo, da če bi Komisija nameravala nadaljevati postopek proti njemu na tej podlagi, bi se takšna zadeva „močno razlikovala od tiste, navedene v ugotovitvah o možnih kršitvah“, zato bi moralo imeti podjetje Bank of America možnost podati pisno in ustno izjavo glede teh „spremenjenih obtožb“. Podjetje Bank of America je od pooblaščenca za zaslišanje zahtevalo, naj v zvezi s tem izda določena navodila GD za konkurenco. 18. Pooblaščenec za zaslišanje je 16. aprila 2021 podjetju Bank of America odgovoril in pojasnil, da njegova zahteva, naj pooblaščenec za zaslišanje naroči GD za konkurenco, naj sprejme nekatere ukrepe, ne spada v nobeno od določb Sklepa 2011/695/EU, ki pooblaščencu za zaslišanje daje pooblastila za odločanje, in da pooblaščenec za zaslišanje zato ni pooblaščen za sprejemanje odločitev, ki jih je zahtevalo podjetje Bank of America. Podjetje Bank of America je nato v nadaljnjih stikih z GD za konkurenco v bistvu ponovno navedlo iste argumente (21). Pooblaščenec za zaslišanje meni, da stališče podjetja Bank of America, da je bila s spremembo ocene, ki jo je sporočil GD za konkurenco, kršena njegova pravica do zaslišanja, ni utemeljeno. Dejstvo, da osnutek sklepa vključuje zmanjšanje obsega individualne odgovornosti podjetja Bank of America za enotno in trajno kršitev, kot je bilo predhodno določeno v ugotovitvah o možnih kršitvah in nadalje v argumentih podjetja Bank of America v odgovoru na ugotovitve o možnih kršitvah, ne pomeni kršitve pravice do zaslišanja. Osnutek sklepa 19. V primerjavi z ugotovitvami o možnih kršitvah (i) eden od naslovnikov ugotovitev o možnih kršitvah ni naveden kot naslovnik osnutka sklepa zaradi pomanjkanja zadostnih dokazov in (ii) skupno trajanje enotne in trajne kršitve se je v osnutku sklepa skrajšalo za dva meseca in štiri dni (medtem ko so se hkrati kršitvena obdobja za posamezna udeležena podjetja ustrezno skrajšala, in sicer za največ pet mesecev in 16 dni). 20. V skladu s členom 16 Sklepa 2011/695/EU je pooblaščenec za zaslišanje proučil, ali se osnutek sklepa nanaša samo na nasprotovanja, v zvezi s katerimi so imele stranke priložnost izraziti svoja stališča, in je prišel do pozitivnega zaključka. 21.  Glede na navedeno pooblaščenec za zaslišanje meni, da je bilo učinkovito uveljavljanje procesnih pravic strank v postopku v tej zadevi spoštovano. Bruslju, 20. maja 2021. Dorothe DALHEIMER (1)  V skladu s členom 16 Sklepa 2011/695/EU predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (UL L 275, 20. 10. 2011, str. 29; v nadaljnjem besedilu: Sklep 2011/695/EU). (2)  Zadevni pravni subjekti, razdeljeni glede na podjetje, so: Bank of America, National Association in Bank of America Corporation (v nadaljnjem besedilu skupaj in izmenično z ustreznim podjetjem: Bank of America); Natixis S. A. (v nadaljnjem besedilu: Natixis); Nomura International plc in Nomura Holdings, Inc. (v nadaljnjem besedilu skupaj in izmenično z ustreznim podjetjem: Nomura); The Royal Bank of Scotland Group plc, NatWest Markets Plc in NatWest Markets N. V. (v nadaljnjem besedilu skupaj in izmenično z ustreznim podjetjem: RBS/NatWest); UBS Group AG in UBS AG (v nadaljnjem besedilu skupaj in izmenično z ustreznim podjetjem: UBS); UniCredit S. p. A. in UniCredit Bank AG (v nadaljnjem besedilu in izmenično z ustreznim podjetjem: UniCredit) in Portigon AG (ki se je prej imenovalo WestLB AG, v nadaljnjem besedilu: WestLB/Portigon). (3)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL C 298, 8. 12. 2006, str. 17). (4)  Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, 27. 4. 2004, str. 18). (5)  Glej sprotno opombo 2 zgoraj. (6)  V ugotovitvah o možnih kršitvah je pojasnjeno, da podjetjem Bank of America in Natixis ni mogoče naložiti globe, ker njuno ravnanje, kot je opisano v ugotovitvah o možnih kršitvah, ne spada v zastaralni rok iz člena 25(1)(b) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, (UL L 1, 4. 1. 2003, str. 1). Iz uvodne izjave 11 Uredbe (ES) št. 1/2003 izhaja, da mora imeti Komisija možnost sprejemanja sklepov v skladu s členom 7(1) Uredbe št. 1/2003 za ugotavljanje, da je bila kršitev v preteklosti storjena, čeprav ne odredi globe.  (7)  V ugotovitvah o možnih kršitvah je bilo navedeno, da bi Komisija, čeprav „namerava uporabiti metodologijo, določeno v smernicah o načinu določanja glob“, ker evropske državne obveznice ne ustvarjajo prodaje v običajnem smislu, kot izhodišče za določanje glob uporabila posebni približek za vrednost prodaje, ki bi temeljil na letnih nominalnih zneskih evropskih državnih obveznic, s katerimi se trguje, diskontiran z določenim faktorjem prilagoditve. (8)  Podaljšani roki za odgovore na ugotovitve o možnih kršitvah so bili med 23. aprilom in 15. majem 2019. (9)  To zadeva podjetja Nomura, RBS/NatWest, UBS, UniCredit in še eno podjetje. (10)  To zadeva podjetje WestLB/Portigon. (11)  Glej sprotno opombo 6 zgoraj. (12)  Te dodatne informacije so bile zagotovljene zaradi zahteve podjetja Nomura GD za konkurenco z dne 2. decembra 2020 za nadaljnje podrobnosti v zvezi z metodologijo za določanje glob. (13)  Vsi dokumenti, razen enega, so bili prej dostopni v okviru dostopa do spisa, ki je bil odobren po sprejetju ugotovitev o možnih kršitvah. (14)  Dve stranki sta 24. novembra 2020 GD za konkurenco sporočili ločeni stališči, v katerih sta obravnavali svoje postopkovne pravice v zvezi z dopisom glede metodologije za določanje glob in dopisom o dejstvih. (15)  Te pripombe so bile pred sestankom Svetovalnega odbora posredovane tudi kabinetu komisarja, pristojnega za konkurenco, hierarhiji GD za konkurenco, drugim službam Komisije, vključenim v zadevo, vključno s pooblaščencem za zaslišanje in pristojnimi organi držav članic. (16)  Sodba Splošnega sodišča z dne 24. maja 2012, Mastercard in drugi / Komisija, T-111/08, EU:T:2012:260, točka 266. Glej tudi sodbo Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2015, Panasonic/Komisija, T-82/13, EU:T:2015:612, točka 50. (17)  Sodba Splošnega sodišča z dne 5. oktobra 2020, HeidelbergCement AG in Schwenk Zement KG / Komisija, T-380/17, EU:T:2020:471, točka 636. (18)  V osnutku sklepa je tudi omenjeno, da so stranke večino popravkov, ki so jim bili sporočeni v dopisu o dejstvih, opredelile že same. (19)  Sodba z dne 7. novembra 2019, Campine in Campine Recycling / Komisija, T-240/17, EU:T:219:778, točke od 355 do 360. (20)  Glej sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 23. novembra 2006 v zadevi Jussila/Finska (pritožba št. 73053/01), točke 40 do 49, z dne 19. aprila 2007 v zadevi Vilho Eskelinen in drugi / Finska (pritožba št. 63235/00), točke 72 do 75, in z dne 23. oktobra 2018 v zadevi Produkcija Plus storitveno podjetje d. o. o. / Slovenija (pritožba št.  C_2021418NL. 01000701. xml 15. 10. 2021    NL Publicatieblad van de Europese Unie C 418/7 Eindverslag van de raadadviseur-auditeur (1) Zaak AT. 40324 — Europese staatsobligaties (voor de EER relevante tekst) (2021/C 418/07) 1. In het ontwerpbesluit wordt een inbreuk op artikel 101 VWEU en artikel 53 van de EER-overeenkomst vastgesteld waarbij zeven ondernemingen betrokken waren die actief zijn op het gebied van staatsobligaties in euro die door tot de eurozone behorende EU-lidstaten worden uitgegeven (“Europese staatsobligaties”). De betrokken ondernemingen (ook wel de “partijen” genoemd) zijn: — Bank of America; — Natixis; — Nomura; — RBS/NatWest; — UBS; — UniCredit; alsmede — WestLB/Portigon (2). 2. De zaak werd ingeleid naar aanleiding van een verzoek om immuniteit tegen geldboeten dat op 29 juli 2015 door RBS/NatWest werd ingediend. RBS/NatWest heeft op 27 januari 2016 voorwaardelijke immuniteit verkregen. Op 29 juni en 30 september 2016 hebben respectievelijk UBS en Natixis overeenkomstig de “mededeling inzake medewerking” een verzoek om vermindering van geldboeten ingediend (3). Mededeling van punten van bezwaar 3. Bij besluit van 31 januari 2019 heeft de Commissie de procedure van artikel 2, lid 1, van Verordening (EG) nr. 773/2004 (4) ingeleid en een mededeling van punten van bezwaar vastgesteld. De juridische entiteiten die de betrokken ondernemingen (5) vertegenwoordigen alsook één andere onderneming zijn op 4 februari 2019 van de mededeling van punten van bezwaar in kennis gesteld (6). Toegang tot het dossier 4. Van 1 tot 4 februari 2019 werd toegang tot het dossier in de vorm van een elektronisch opslagmedium verleend, en van 7 tot 22 februari 2019 ten kantore van het directoraat-generaal Concurrentie (“DG Concurrentie”). 5. Op 2 mei 2019 heeft Nomura bij de raadadviseur-auditeur overeenkomstig artikel 7, lid 1, van Besluit 2011/695/EU een met redenen omkleed verzoek ingediend tot verdere toegang tot documenten in het dossier met gegevens die afkomstig zijn van diverse partijen en die kunnen dienen als basis voor of van invloed kunnen zijn op de voorgenomen berekening van de alternatieve waarde van de verkopen (7) als uitgangspunt voor het vaststellen van de eventuele boeten in deze zaak. Na tussenkomst van de raadadviseur-auditeur hebben de betrokken informatieverstrekkers de reikwijdte van hun aanspraak op vertrouwelijkheid beperkt ten aanzien van de documenten waartoe Nomura verdere toegang wilde. DG Concurrentie heeft op 26 juni 2019 de herziene niet-vertrouwelijke versies van de betreffende documenten aan alle partijen ter beschikking gesteld.  Over de herziene niet-vertrouwelijke documenten die naar aanleiding van het verzoek van Nomura om verdere toegang aan alle partijen werden verstrekt, zijn slechts door twee partijen schriftelijke opmerkingen ingediend. Verlenging van de termijn om te reageren op de mededeling van punten van bezwaar 6. DG Concurrentie had de partijen aanvankelijk een termijn van acht weken gegeven waarbinnen zij schriftelijk op de mededeling van punten van bezwaar konden reageren. Naar aanleiding van diverse verzoeken heeft DG Concurrentie deze termijn voor vijf partijen verlengd. (8) De raadadviseur-auditeur heeft geen verzoeken om verdere verlenging ontvangen. 7. Alle partijen hebben binnen de door DG Concurrentie gestelde (verlengde) termijn gereageerd op de mededeling van punten van bezwaar. Hoorzitting 8. Alle partijen hebben deelgenomen aan een hoorzitting, die plaatsvond van 22 tot en met 24 oktober 2019. Brief inzake de boetemethodiek en de letter of facts 9. Op 6 (9) en (10) 26 november 2020 heeft uitvoerend vicevoorzitter Vestager, de commissaris voor Mededinging, de partijen brieven gestuurd over de geldboeten die kunnen worden opgelegd (11) met daarin nadere individuele gegevens over de boetemethodiek, waarbij bijzondere aandacht werd geschonken aan de geïndividualiseerde berekening en uitkomst van de beoogde alternatieve waarde van de verkopen voor elk der partijen (de “brief inzake de boetemethodiek”). Verder heeft DG Concurrentie deze partijen op 9 en 10 december 2020 per e-mail aanvullende informatie over de boetemethodiek verstrekt (12). 10. Op 12 november 2020 hebben de partijen tevens een feitenrelaas (de “letter of facts”) ontvangen, zodat zij hun mening konden geven over feitelijke aanvullingen en correcties betreffende bepaalde mededelingen in de mededeling van punten van bezwaar (inclusief de bijlage daarbij). Op diezelfde datum hebben de partijen per e-mail (opnieuw) toegang gekregen tot de toegankelijke versies van het ondersteunend bewijsmateriaal in het onderzoeksdossier van de Commissie (13). 11. DG Concurrentie gaf de partijen in eerste instantie een termijn van twintig werkdagen voor het maken van opmerkingen over de twee bovengenoemde brieven. 12. Na verzoeken daartoe heeft DG Concurrentie de termijnen voor het maken van opmerkingen over de brief inzake de boetemethodiek en over de letter of facts verlengd (14). De raadadviseur-auditeur heeft geen verzoeken om verdere verlenging ontvangen. 13. Binnen de door DG Concurrentie in december 2020 en januari 2021 vastgestelde (verlengde) termijnen hebben vier van de partijen opmerkingen over de brief inzake de boetemethodiek ingediend en vijf van de partijen opmerkingen over de letter of facts (15).  Vier partijen betoogden onder meer in hun recht van verweer te zijn aangetast omdat de bij de letter of facts meegedeelde informatie – en volgens twee van hen ook de bij de brief inzake de boetemethodiek meegedeelde informatie – in een aanvullende mededeling van punten van bezwaar had moeten staan, die hun de gelegenheid zou hebben geboden om een hoorzitting te verzoeken. 14. Wat betreft de informatie die bij de letter of facts is meegedeeld en waarvan sommige partijen meenden dat die wijzigingen inhoudt ten opzichte van de (juridische beoordeling in de) mededeling van punten van bezwaar, wordt in het ontwerpbesluit gesteld dat bij de letter of facts geen nieuwe bezwaren (16) zijn toegevoegd of de in de mededeling van punten van bezwaar beschreven intrinsieke aard van de inbreuk anderszins is gewijzigd. Meer bepaald zijn bij de letter of facts noch de in mededeling van punten van bezwaar beschreven categorieën of soorten mededelingen wezenlijk gewijzigd noch de juridische kwalificatie daarvan als zijnde tezamen onderdeel van een overkoepelend plan met een gemeenschappelijk concurrentieverstorend oogmerk die aldus één enkele en voortdurende inbreuk vormen. De correcties die bij de letter of facts aan de partijen zijn meegedeeld kunnen juist worden opgevat als het terzijde leggen van bewijs, in combinatie met de gelegenheid die de partijen wordt geboden om te worden gehoord over het toevoegen van die feiten en/of nieuwe feiten die nog niet in de mededeling van punten van bezwaar (17) werden genoemd als bewijs ter staving van bepaalde (andere) in de mededeling van punten van bezwaar beschreven categorieën of soorten mededelingen. Het lijkt voor de partijen alleszins minder omslachtig om hun recht te worden gehoord uit te oefenen ten aanzien van het in de letter of facts gepresenteerde bewijs waarvan zij reeds ten tijde van de mededeling van punten van bezwaar op de hoogte waren gesteld en waarvan zij reeds kennis hadden kunnen nemen (18) dan ten aanzien van nog niet in de mededeling van punten van bezwaar genoemde documenten of bewijssstukken. 15.  Wat betreft de bij de brief inzake de boetemethodiek meegedeelde informatie geldt dat, zoals in het ontwerpbesluit wordt betoogd, het Gerecht in zijn Campine-arrest (19) het standpunt onderschrijft dat de Commissie in het stadium van de mededeling van punten van bezwaar niet verplicht was tot het nemen van een definitief besluit over de definitieve methode die zij voornemens was te hanteren voor het vaststellen van de hoogte van de boeten en dat een nadere toelichting op de boetemethodiek per brief in plaats van in de vorm van een aanvullende mededeling van punten van bezwaar kan worden verstrekt. 16. In het licht van de toelichtingen in het ontwerpbesluit en van de bovenstaande overwegingen met betrekking tot de reacties van de partijen op zowel de brief inzake de boetemethodiek als de letter of facts, plus het feit dat er geen fundamenteel recht bestaat om mondeling te worden gehoord zolang standpunten doeltreffend in schriftelijke vorm (20) kenbaar kunnen worden gemaakt, alsook het gegeven dat artikel 12 van Verordening 773/2004 alleen voorziet in het recht op een hoorzitting naar aanleiding van een mededeling van punten van bezwaar was een tweede hoorzitting bijgevolg niet wettelijk verplicht. Andere procedurele kwesties die door Bank of America aan de orde werden gesteld 17. Op 15 april 2021 heeft Bank of America een klacht ingediend bij de raadadviseur-auditeur. Volgens Bank of America had DG Concurrentie de bank tijdens een informele bijeenkomst op 16 maart 2021 meegedeeld dat de Commissie zich niet langer zou baseren op een bepaald aspect van het vermeende inbreukmakende gedrag van de zijde van Bank of America. Bank of America voerde aan dat, indien de Commissie voornemens was op grond hiervan de zaak tegen haar voort te zetten, deze zaak grondig zou verschillen van die in de mededeling van punten van bezwaar en dat Bank of America daarom in de gelegenheid moet worden gesteld om schriftelijke en mondelinge opmerkingen over die “herziene beweringen” te maken. Bank of America verzocht de raadadviseur-auditeur om DG Concurrentie in dezen bepaalde instructies te geven. 18. Op 16 april 2021 heeft de raadadviseur-auditeur Bank of America geantwoord en toegelicht dat haar verzoek aan de raadadviseur-auditeur om DG Concurrentie te instrueren tot het nemen van bepaalde maatregelen niet valt onder de bepalingen van Besluit 2011/695/EU waaraan de raadadviseur-auditeur zijn beslissingsbevoegdheden ontleent, en dat de raadadviseur-auditeur dus niet bevoegd was tot vaststelling van de door Bank of America gevraagde besluiten.  In verdere contacten met DG Concurrentie heeft Bank of America vervolgens in wezen dezelfde argumenten herhaald (21). In wezen is de raadadviseur-auditeur van mening dat het standpunt van Bank of America dat de door DG Concurrentie meegedeelde wijziging in de beoordeling een inbreuk vormt op haar recht om te worden gehoord, ongegrond is. Het feit dat het ontwerpbesluit, waarin rekening is gehouden met de argumenten van Bank of America in haar reactie op de mededeling van punten van bezwaar, leidt tot een vermindering van de omvang van de individuele aansprakelijkheid van Bank of America voor de enkele en voortdurende inbreuk zoals die voorlopig in de mededeling van punten van bezwaar was beschreven, vormt geen inbreuk op het recht om te worden gehoord. Het ontwerpbesluit 19. In vergelijking met de mededeling van punten van bezwaar wordt i) één van de adressaten van de mededeling van punten van bezwaar bij gebrek aan voldoende bewijs niet langer beschouwd als adressaat van het ontwerpbesluit; en is ii) de totale duur van de enkele en voortdurende inbreuk in het ontwerpbesluit met twee maanden en vier dagen bekort (terwijl tegelijkertijd de inbreukperioden voor de betrokken afzonderlijke ondernemingen dienovereenkomstig met ten hoogste vijf maanden en 16 dagen zijn bekort). 20. Overeenkomstig artikel 16 van Besluit 2011/695/EU heeft de raadadviseur-auditeur onderzocht of het ontwerpbesluit uitsluitend de bezwaren betreft ten aanzien waarvan de partijen in de gelegenheid zijn gesteld hun standpunt kenbaar te maken, en is hij tot de conclusie gekomen dat dit inderdaad het geval was. 21. Gezien het bovenstaande is de raadadviseur-auditeur van mening dat de daadwerkelijke uitoefening van de procedurele rechten van alle partijen bij de procedure in deze zaak is geëerbiedigd. Brussel, 20 mei 2021. Dorothe DALHEIMER (1)  Opgesteld overeenkomstig artikel 16 van Besluit 2011/695/EU van de voorzitter van de Europese Commissie van 13 oktober 2011 betreffende de functie en het mandaat van de raadadviseur-auditeur in bepaalde mededingingsprocedures, PB L 275 van 20. 10. 2011, blz. 29 (“Besluit 2011/695/EU”). (2)  Gegroepeerd naar onderneming gaat het om de volgende juridische entiteiten: Bank of America, National Association en Bank of America Corporation (gezamenlijk, zonder onderscheid te maken naar de desbetreffende onderneming, “Bank of America”); Natixis S. A. (“Natixis”); Nomura International plc en Nomura Holdings, Inc. (gezamenlijk, zonder onderscheid te maken naar de desbetreffende onderneming, “Nomura”); The Royal Bank of Scotland Group plc, NatWest Markets Plc en NatWest Markets N. V.  (gezamenlijk, zonder onderscheid te maken naar de desbetreffende onderneming, “RBS/NatWest”); UBS Group AG en UBS AG (gezamenlijk, zonder onderscheid te maken naar de desbetreffende onderneming, “UBS”); UniCredit S. p. A. en UniCredit Bank AG (gezamenlijk, zonder onderscheid te maken naar de desbetreffende onderneming, “UniCredit”); alsook Portigon AG (voorheen WestLB AG, “WestLB/Portigon”). (3)  Mededeling van de Commissie betreffende immuniteit tegen geldboeten en vermindering van geldboeten in kartelzaken (PB C 298 van 8. 12. 2006, blz. 17). (4)  Verordening (EG) nr. 773/2004 van de Commissie van 7 april 2004 betreffende procedures van de Commissie op grond van de artikelen 81 en 82 van het Verdrag (PB L 123 van 27. 4. 2004, blz. 18). (5)  Zie voetnoot 2 hierboven. (6)  In de mededeling van punten van bezwaar werd toegelicht dat aan Bank of America en Natixis geen boete kan worden opgelegd aangezien hun in die mededeling beschreven gedragingen buiten de verjaringstermijn van artikel 25, lid 1, b), en artikel 25, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1/2003 van de Raad van 16 december 2002 betreffende de uitvoering van de mededingingsregels van de artikelen 81 en 82 van het Verdrag (PB L 1 van 4. 1. 2003, blz. 1) vallen. In overweging 11 van Verordening (EG) nr. 1/2003 is bepaald dat de Commissie uit hoofde van artikel 7, lid 1, van die verordening een beschikking tot vaststelling van een inbreuk moet kunnen geven wanneer zij constateert dat die inbreuk reeds beëindigd is, zelfs zonder een geldboete op te leggen. (7)  In de mededeling van punten van bezwaar stond dat de Commissie weliswaar “voornemens is de in de richtsnoeren inzake geldboeten beschreven methodiek toe te passen”, maar dat de Commissie, gezien het feit dat Europese staatsobligaties geen verkopen in de gebruikelijke betekenis van het woord genereren, als uitgangspunt voor de vaststelling van de boeten een specifieke alternatieve waarde van de verkopen zou toepassen, op basis van de geannualiseerde nominale bedragen aan verhandelde Europese staatsobligaties, verminderd met een bepaalde aanpassingsfactor. (8)  De verlenging van de termijn om te reageren op de mededeling van punten van bezwaar liep van 23 april tot 15 mei 2019. (9)  Aan Nomura, RBS/NatWest, UBS, UniCredit en één andere onderneming. (10)  Aan WestLB/Portigon. (11)  Zie voetnoot 6 hierboven. (12)  Deze verdere communicatie vond plaats naar aanleiding van het verzoek van Nomura aan DG Concurrentie van 2 december 2020 om aanvullende gegevens over de boetemethodiek.  (13)  Op één document na waren alle documenten al eerder toegankelijk gemaakt toen na vaststelling van de mededeling van punten van bezwaar toegang tot het dossier was verleend. (14)  Op 24 november 2020 waren door twee partijen bij DG Concurrentie ook afzonderlijk opmerkingen ingediend, waarin werd ingegaan op hun procedurele rechten met betrekking tot zowel de brief inzake de boetemethodiek als de letter of facts. (15)  Voorafgaand aan de vergadering van het Adviescomité zijn deze opmerkingen ook doorgegeven aan het kabinet van de commissaris die met mededinging is belast, aan de hiërarchie van DG Concurrentie, aan de andere diensten van de Commissie die deze zaak volgen, waaronder de raadadviseur-auditeur, en aan de bevoegde autoriteiten van de lidstaten. (16)  Arrest van het Gerecht van 24 mei 2012, Mastercard e. a. /Commissie, T-111/08, EU:T:2012:260, punt 266. Zie ook het arrest van het Gerecht van 9 september 2015, Panasonic /Commissie, T-82/13, EU:T:2015:612, punt 50. (17)  Arrest van het Gerecht van 5 oktober 2020, HeidelbergCement AG en Schwenk Zement KG/Commissie, T-380/17, EU:T:2020:471, punt 636. (18)  In het ontwerpbesluit staat ook dat de meeste correcties die bij de letter of facts aan de partijen werden meegedeeld reeds door de partijen zelf waren aangegeven. (19)  Arrest van 7 november 2019, Campine NV en Campine Recycling NV/Commissie, T-240/17, EU:T:219:778, punten 355-360. (20)  Zie de uitspraken van het Europees Hof voor de rechten van de mens van 23 november 2006, Jussila/Finland (zaak 73053/01), punten 40 tot en met 49; van 19 april 2007, Vilho Eskelinen & Ors/Finland (zaak 63235/00), punten 72 tot en met 75; en van 23 oktober 2018, Produkcija Plus storitveno podjetje d. o. o. /Slovenië (zaak 47072/15), punt 54; en de uitspraak van het Europees Hof voor de rechten van de mens van 13 maart 2012, Bouygues Telecom/Frankrijk (zaak 2324/08), punten 69 tot en met 71; alsook de vonnissen Troszczynski/Parlement, C-462/18 P, EU:C:2019:239, punten 52 tot en met 55, Gollnisch/Parlement, C-330/18 P, EU:C:2019:240, punten 60 en 61, en het arrest Syrian Lebanese Commercial Bank/Raad, T-174/12 en T-80/13, EU:T:2014:52, punt 147; en de conclusie van advocaat-generaal Wahl, SKW Stahl-Metallurgie/Commissie, C-154/14, EU:C:2015:543, punten 49 en 58; het arrest Lucchini/Commissie, T-185/18, EU:T:2019:298, punt 49; en het arrest HeidelbergCement en Schwenk Zement/Commissie, T-380/17, EU:T:2020:471, punt 634.  C_2021418EN. 01000701. xml 15. 10. 2021    EN Official Journal of the European Union C 418/7 Final Report of the Hearing Officer (1) Case AT. 40324 – European Government Bonds (Text with EEA relevance) (2021/C 418/07) 1. The draft decision finds an infringement of Article 101 TFEU and Article 53 EEA involving seven undertakings active in sovereign bonds issued in euro by EU Member States that are part of the euro area (European government bonds, or ‘EGB’). These undertakings concerned (also referred to as the ‘parties’) are: — Bank of America; — Natixis; — Nomura; — RBS/NatWest; — UBS; — UniCredit; and — WestLB/Portigon. (2) 2. The case started following an application for immunity from fines by RBS/NatWest on 29 July 2015. RBS/NatWest obtained conditional immunity on 27 January 2016. On 29 June and 30 September 2016 respectively, UBS and Natixis applied for reduced fines in accordance with the ‘Leniency Notice’. (3) Statement of Objections 3. By decision of 31 January 2019, the Commission initiated proceedings pursuant to Article 2(1) of Regulation 773/2004 (4) and adopted a statement of objections (the ‘SO’). The SO was notified on 4 February 2019 to the legal entities representing the undertakings concerned (5) as well as one additional undertaking (6). Access to file 4. Access to the file in the form of an electronic storage medium was granted between 1 and 4 February 2019, and at the premises of the Directorate-General for Competition (‘DG Competition’) between 7 and 22 February 2019. 5. On 2 May 2019, Nomura submitted a reasoned request to the Hearing Officer, in accordance with Article 7(1) of Decision 2011/695/EU, seeking further access to documents on the file containing data originating from several parties that could form the basis of, or influence, the envisaged calculation of a proxy to the value of sales (7) as a starting point for determining possible fines in this case. Following the Hearing Officer’s intervention, the relevant information providers reduced the scope of their confidentiality claims in relation to the documents over which Nomura requested further access. DG Competition made available the revised non-confidential versions of the documents concerned to all parties, on 26 June 2019. Only two of the parties submitted comments in writing on the revised non-confidential documents that were provided to each of the parties as a result of Nomura’s request for additional access. Extensions to deadline for reply to SO 6.  DG Competition initially granted the parties a time limit of eight weeks for their written responses to the SO. Following several requests, DG Competition extended the applicable time limits for five of the parties (8). No requests for further extensions were received by the Hearing Officer. 7. All parties responded to the SO within the (extended) time limits set by DG Competition. Oral Hearing 8. All parties participated in an oral hearing that took place from 22 to 24 October 2019. Fining Methodology Letter and Letter of Facts 9. On 6 (9) and 26 November 2020 (10), Executive Vice-President Vestager, Commissioner for Competition, sent letters to the parties on which fines could be imposed (11), providing further individual details on the fines methodology with particular attention to the individualised calculation and outcome of the envisaged proxy to the value of sales for each of them (the ‘Fining Methodology Letter’). DG Competition also provided additional information on the fining methodology to these parties by email, on 9 and 10 December 2020 (12). 10. On 12 November 2020, the parties also received a letter of facts (the ‘Letter of Facts’) enabling them to provide their views on factual additions and corrections concerning certain communications that had been presented in the SO (including its Annex). On the same date, the parties received (renewed) access to accessible versions of the underlying evidence contained in the Commission’s investigation file by e-mail (13). 11. DG Competition initially granted the parties time limits of 20 working days to provide comments to each of the above two letters. 12. Following requests, DG Competition extended applicable time limits for comments on the Fining Methodology Letter and on the Letter of Facts (14). No requests for further extensions were received by the Hearing Officer. 13. Four of the parties submitted their comments on the Fining Methodology Letter and five of the parties submitted their comments on the Letter of Facts, within the (extended) time limits set by DG Competition in December 2020 and January 2021 (15). Four of the parties argued, among other things, that their rights of defence were undermined as the information communicated via the Letter of Facts – and according to two of them also the information communicated via the Fining Methodology Letter – should have been included in a supplementary statement of objections, affording them the opportunity to request an oral hearing. 14.  As regards the information communicated via the Letter of Facts, which some of the parties considered to have constituted changes to the (legal assessment in the) SO, the draft decision argues that the Letter of Facts has not added new objections (16) or otherwise changed the intrinsic nature of the infringement as described in the SO. In particular, the Letter of Facts has not substantially modified the categories or types of communications described in the SO or their legal qualification as together forming part of an overall plan pursuing a common anti-competitive aim and thereby constituting one single and continuous infringement. Rather, the corrections communicated to the parties through the Letter of Facts can be considered equivalent to the dropping of certain evidence, in combination with enabling the parties to be heard on the addition of such facts and/or new facts that were not yet mentioned in the SO (17) as evidence in support of specific (other) categories or types of communications described in the SO. If anything, it would appear less cumbersome for the parties to exercise their right to be heard on evidence presented in the Letter of Facts that was already brought to their attention at the time of the SO, and with which they had thus already been able to familiarise themselves (18), than on documents or evidence that had not yet been mentioned in the SO. 15. As regards the information communicated via the Fining Methodology Letter, as argued in the draft decision, the Campine judgment of the General Court (19) supports the view that, at the stage of the SO, the Commission was not required to take a final decision on the final method for determining the amount of the fines that it intended to apply and that further clarifications on the fining methodology could be provided by letter rather than in the form of a supplementary statement of objections. 16.  In light of the explanations in the draft decision and the considerations above on the parties’ responses to both the Fining Methodology Letter and the Letter of Facts, as well as the fact that there is no fundamental right to be heard orally as long as views can effectively be made known in writing (20), and given that Article 12 of Regulation 773/2004 only provides for the right to an oral hearing following a statement of objections, it follows that a second oral hearing was not legally required. Other procedural issues raised by Bank of America 17. On 15 April 2021, Bank of America addressed a complaint to the Hearing Officer. It submitted that DG Competition had informed Bank of America at an informal meeting on 16 March 2021 that the Commission would no longer rely on a certain element of the alleged infringing conduct on the part of Bank of America. Bank of America argued that if the Commission intended to proceed with the case against it on this basis, such case would be ‘profoundly different to that set out in the SO’ and that it required an opportunity for Bank of America to make written and oral representations on those ‘revised allegations’. Bank of America requested that the Hearing Officer issue certain directions to DG Competition in this respect. 18. On 16 April 2021, the Hearing Officer responded to Bank of America, explaining that its request that the Hearing Officer direct DG Competition to take certain actions did not fall within any of the provisions of Decision 2011/695/EU that grant the Hearing Officer decisional powers and that the Hearing Officer was thus not empowered to adopt the decisions Bank of America requested. Subsequently, Bank of America reiterated essentially the same arguments in further contacts with DG Competition (21). In substance, the Hearing Officer considers that the position of Bank of America that the change in assessment communicated by DG Competition breached its right to be heard is unfounded. The fact that the draft decision entails a reduction of the scope of Bank of America’s individual liability for the single and continuous infringement as preliminarily set out in the SO, and further to Bank of America’s arguments in its reply to the SO, does not amount to a breach of the right to be heard. The Draft Decision 19.  Compared to the SO, (i) one of the addressees of the SO has not been retained as an addressee of the draft decision due to lack of sufficient evidence; and (ii) the overall duration of the single and continuous infringement has been shortened by two months and four days in the draft decision (whereas, at the same time, the infringement periods for individual undertakings involved have been shortened accordingly, by up to five months and 16 days). 20. Pursuant to Article 16 of Decision 2011/695/EU, the Hearing Officer has examined whether the draft decision deals only with objections in respect of which the parties have been afforded the opportunity of making known their views, and has come to a positive conclusion. 21. In view of the above, the Hearing Officer considers that the effective exercise of the procedural rights of the parties to the proceedings in this case has been respected. Brussels, 20 May 2021. Dorothe DALHEIMER (1)  Pursuant to Article 16 of Decision 2011/695/EU of the President of the European Commission of 13 October 2011 on the function and terms of reference of the hearing officer in certain competition proceedings (OJ L 275, 20. 10. 2011, p. 29) (‘Decision 2011/695/EU’). (2)  Grouped by undertaking, the relevant legal entities are: Bank of America, National Association and Bank of America Corporation (together, interchangeably with the corresponding undertaking, ‘Bank of America’); Natixis S. A. (‘Natixis’); Nomura International plc and Nomura Holdings, Inc. (together, interchangeably with the corresponding undertaking, ‘Nomura’); The Royal Bank of Scotland Group plc, NatWest Markets Plc and NatWest Markets N. V. (together, interchangeably with the corresponding undertaking, ‘RBS/NatWest’); UBS Group AG and UBS AG (together, interchangeably with the corresponding undertaking, ‘UBS’); UniCredit S. p. A. and UniCredit Bank AG (together, interchangeably with the corresponding undertaking, ‘UniCredit’); as well as Portigon AG (previously WestLB AG, ‘WestLB/Portigon’). (3)  Commission Notice on Immunity from fines and reduction of fines in cartel cases (OJ C 298, 8. 12. 2006, p. 17). (4)  Commission Regulation (EC) No 773/2004 of 7 April 2004 relating to the conduct of proceedings by the Commission pursuant to Articles 81 and 82 of the EC Treaty (OJ L 123, 27. 4. 2004, p. 18). (5)  See footnote 2 above.  (6)  The SO clarified that no fine can be imposed on Bank of America and Natixis, since their conduct as described in the SO falls outside the limitation period of Article 25(1)(b) and (2) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty (OJ L 1, 4. 1. 2003, p. 1). Recital 11 of Regulation No 1/2003 foresees that the Commission should be able to adopt decisions pursuant to Article 7(1) of Regulation No 1/2003 finding that an infringement has been committed in the past even if it does not impose a fine. (7)  In the SO, it was indicated that although the Commission ‘intends to apply the methodology set out in the Guidelines on fines’, since EGB do not generate any sales in the usual sense, the Commission would apply a specific proxy for the value of sales based on annualised notional amounts of EGB traded, discounted by a certain adjustment factor, as a starting point for the determination of fines. (8)  The extended deadlines for responses to the SO ranged between 23 April and 15 May 2019. (9)  As regards Nomura, RBS/NatWest, UBS, UniCredit and one other undertaking. (10)  As regards WestLB/Portigon. (11)  See footnote 6 above. (12)  This further communication was triggered by Nomura’s request to DG Competition on 2 December 2020 for further details on the fining methodology. (13)  All documents except one had been made accessible before in the context of the access to the file that was granted after the adoption of the SO. (14)  On 24 November 2020, two of the parties had made separate submissions to DG Competition as well, addressing their procedural rights in relation to both the Fining Methodology Letter and the Letter of Facts. (15)  These comments were also transmitted to the cabinet of the Commissioner responsible for competition, to DG Competition’s hierarchy, to the other Commission services following the case, including the Hearing Officer, and to the competent authorities of the Member States ahead of the meeting of the Advisory Committee. (16)  Judgment of the General Court of 24 May 2012, MasterCard and Others v Commission, T-111/08, EU:T:2012:260, paragraphs 266. See also Judgment of the General Court of 9 September 2015, Panasonic v Commission, T-82/13, EU:T:2015:612, paragraph 50.  C_2021418DE. 01000701. xml 15. 10. 2021    DE Amtsblatt der Europäischen Union C 418/7 Abschlussbericht der Anhörungsbeauftragten (1) Sache AT. 40324 — Europäische Staatsanleihen (Text von Bedeutung für den EWR) (2021/C 418/07) 1. In dem Beschlussentwurf wird eine Zuwiderhandlung gegen Artikel 101 AEUV und Artikel 53 des EWR-Abkommens festgestellt, an der sieben Unternehmen beteiligt waren, die mit Staatsanleihen handeln, welche von dem Euro-Währungsgebiet angehörenden EU-Mitgliedstaaten in Euro emittiert wurden (im Folgenden „europäische Staatsanleihen“ oder „EGB“). Bei diesen beteiligten Unternehmen (auch „Parteien“ genannt) handelt es sich um: — Bank of America, — Natixis, — Nomura, — RBS/NatWest, — UBS, — UniCredit und — WestLB/Portigon (2). 2. Das Verfahren wurde eingeleitet, nachdem RBS/NatWest am 29. Juli 2015 einen Antrag auf Geldbußenerlass gestellt hatte. RBS/NatWest wurde am 27. Januar 2016 ein bedingter Geldbußenerlass gewährt. Am 29. Juni 2016 stellte UBS und am 30. September 2016 Natixis einen Antrag auf Geldbußenermäßigung nach der Kronzeugenregelung (3). Mitteilung der Beschwerdepunkte 3. Mit Beschluss vom 31. Januar 2019 leitete die Kommission ein Verfahren nach Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung 773/2004 (4) ein und erließ eine Mitteilung der Beschwerdepunkte. Die Mitteilung der Beschwerdepunkte wurde den juristischen Personen, die die beteiligten Unternehmen vertreten (5), sowie einem weiteren Unternehmen (6) am 4. Februar 2019 übermittelt. Akteneinsicht 4. Akteneinsicht wurde vom 1. bis 4. Februar 2019 über einen elektronischen Datenträger und vom 7. bis 22. Februar 2019 in den Räumlichkeiten der Generaldirektion Wettbewerb (im Folgenden „GD Wettbewerb“) gewährt. 5. Am 2. Mai 2019 stellte Nomura bei der Anhörungsbeauftragten nach Artikel 7 Absatz 1 des Beschlusses 2011/695/EU einen begründeten Antrag auf Zugang zu weiteren Unterlagen aus der Akte, die von mehreren Parteien stammende Daten enthalten, welche die Grundlage für die vorgesehene Berechnung eines für die Festsetzung etwaiger Geldbußen im vorliegenden Fall herangezogenen Hilfswerts für den Umsatz (7) bilden oder diese Berechnung beeinflussen könnten. Nach dem Tätigwerden der Anhörungsbeauftragten entschieden die Unternehmen, die die Informationen bereitgestellt hatten, den Geltungsbereich ihrer Anträge auf vertrauliche Behandlung bezüglich der Dokumente, zu denen Nomura Zugang beantragt hatte, einzuschränken. Am 26. Juni 2019 stellte die GD Wettbewerb allen Parteien die überarbeiteten nichtvertraulichen Fassungen der betreffenden Unterlagen zur Verfügung. Nur zwei der Parteien nahmen schriftlich zu den überarbeiteten nichtvertraulichen Unterlagen Stellung, die den einzelnen Parteien infolge des Antrags von Nomura auf Zugang zu weiteren Unterlagen übermittelt worden waren. Verlängerung der Fristen für die Erwiderung auf die Mitteilung der Beschwerdepunkte 6.  Die GD Wettbewerb gewährte den Parteien zunächst eine Frist von acht Wochen für ihre schriftlichen Erwiderungen auf die Mitteilung der Beschwerdepunkte. Nach Eingang mehrerer Anträge verlängerte die GD Wettbewerb diese Frist für fünf der Parteien. (8) Bei der Anhörungsbeauftragten gingen keine Anträge auf weitere Fristverlängerungen ein. 7. Alle Parteien übermittelten ihre Erwiderungen auf die Mitteilung der Beschwerdepunkte innerhalb der von der GD Wettbewerb gesetzten (verlängerten) Fristen. Mündliche Anhörung 8. Alle Parteien nahmen an einer mündlichen Anhörung teil, die vom 22. bis 24. Oktober 2019 stattfand. Geldbußenschreiben und Sachverhaltsschreiben 9. Am 6. (9) und 26. November 2020 (10) sandte Exekutiv-Vizepräsidentin Vestager, Kommissarin für Wettbewerb, an die einzelnen Parteien, gegen die die Verhängung von Geldbußen in Betracht gezogen wurde (11), Schreiben mit weiteren Einzelheiten zur Methode zur Festsetzung der Geldbußen, wobei insbesondere auf die individualisierte Berechnung des Hilfswerts für den Umsatz und die voraussichtliche Höhe des Hilfswerts für die einzelnen Unternehmen eingegangen wurde (im Folgenden „Geldbußenschreiben“). Die GD Wettbewerb übermittelte den genannten Parteien am 9. und 10. Dezember 2020 per E-Mail zusätzliche Informationen zur Methode zur Festsetzung der Geldbußen (12). 10. Am 12. November 2020 wurde den Parteien darüber hinaus ein Sachverhaltsschreiben mit sachlichen Ergänzungen und Korrekturen zu bestimmten in der Mitteilung der Beschwerdepunkte (einschließlich ihres Anhangs) enthaltenen Informationen übermittelt, um ihnen Gelegenheit zu geben, zu diesen sachlichen Ergänzungen und Korrekturen Stellung zu nehmen. Am selben Tag erhielten die Parteien per E-Mail (erneut) Zugang zu nichtvertraulichen Fassungen der in der Untersuchungsakte der Kommission enthaltenen Beweismittel (13). 11. Die GD Wettbewerb hatte den Parteien zunächst eine Frist von 20 Arbeitstagen gesetzt, um zu jedem der beiden oben genannten Schreiben Stellung zu nehmen. 12. Auf entsprechende Anträge hin verlängerte die GD Wettbewerb die gesetzten Fristen für die Stellungnahmen zum Geldbußenschreiben und zum Sachverhaltsschreiben (14). Bei der Anhörungsbeauftragten gingen keine Anträge auf weitere Fristverlängerungen ein. 13. Innerhalb der von der GD Wettbewerb im Dezember 2020 und Januar 2021 gesetzten (verlängerten) Fristen nahmen vier der Parteien zum Geldbußenschreiben und fünf der Parteien zum Sachverhaltsschreiben Stellung (15). Vier der Parteien machten unter anderem geltend, dass ihre Verteidigungsrechte beeinträchtigt worden seien, da die im Sachverhaltsschreiben – und nach Ansicht von zwei Parteien auch die im Geldbußenschreiben – enthaltenen Informationen Gegenstand einer ergänzenden Mitteilung der Beschwerdepunkte hätten sein müssen, um ihnen die Möglichkeit zu geben, eine mündliche Anhörung zu beantragen. 14.  In Bezug auf die im Sachverhaltsschreiben übermittelten Informationen, mit denen nach Auffassung einiger Parteien die (rechtliche Würdigung in der) Mitteilung der Beschwerdepunkte geändert worden sei, wird im Beschlussentwurf argumentiert, dass im Sachverhaltsschreiben weder neue Beschwerdepunkte hinzugefügt wurden (16) noch etwas am Wesen der in der Mitteilung der Beschwerdepunkte beschriebenen Zuwiderhandlung geändert wurde. Insbesondere hat das Sachverhaltsschreiben weder etwas Grundlegendes an den in der Mitteilung der Beschwerdepunkte beschriebenen Kategorien oder Arten von Verhaltensweisen noch an deren rechtlicher Einstufung als Teil eines Gesamtplans zur Verfolgung eines gemeinsamen wettbewerbswidrigen Ziels und somit als eine einzige, fortgesetzte Zuwiderhandlung geändert. Vielmehr wurden durch die den Parteien mit dem Sachverhaltsschreiben mitgeteilten Korrekturen bestimmte Beweismittel fallengelassen, und es wurde den Parteien Gelegenheit gegeben, zu zusätzlichen und/oder neuen Tatsachen gehört zu werden, die in der Mitteilung der Beschwerdepunkte noch nicht als Beweise für bestimmte (andere) in der Mitteilung der Beschwerdepunkte beschriebene Kategorien oder Arten von Verhaltensweisen aufgeführt worden waren (17). Allenfalls wäre es für die Parteien einfacher, ihr Recht auf Anhörung in Bezug auf im Sachverhaltsschreiben angeführte Beweismittel auszuüben, die ihnen bereits in der Mitteilung der Beschwerdepunkte zur Kenntnis gebracht worden waren und mit denen sie sich somit bereits vertraut machen konnten (18), als in Bezug auf Unterlagen oder Beweismittel, die in der Mitteilung der Beschwerdepunkte noch nicht genannt wurden. 15. Was die im Geldbußenschreiben übermittelten Informationen betrifft, so untermauert das Urteil des Gerichts in der Rechtssache Campine (19), wie im Beschlussentwurf dargelegt, die Auffassung, dass die Kommission zum Zeitpunkt der Mitteilung der Beschwerdepunkte nicht dazu verpflichtet war, die letztlich von ihr verwendete Methode zur Festsetzung der Höhe der Geldbuße abschließend festzulegen, und dass weitere Klarstellungen zur Methode zur Festsetzung der Geldbußen in einem Schreiben statt in einer ergänzenden Mitteilung der Beschwerdepunkte gegeben werden können. 16. Aus den Erläuterungen im Beschlussentwurf und den vorstehenden Erwägungen zu den Antworten der Parteien auf das Geldbußenschreiben und das Sachverhaltsschreiben sowie der Tatsache, dass kein Grundrecht auf mündliche Anhörung besteht, solange die Standpunkte auch sachdienlich schriftlich vorgetragen werden können (20), und der Tatsache, dass nach Artikel 12 der Verordnung 773/2004 ein Recht auf eine mündliche Anhörung erst nach Übermittlung der Mitteilung der Beschwerdepunkte vorgesehen ist, lässt sich schließen, dass im vorliegenden Fall keine rechtliche Verpflichtung zur Durchführung einer zweiten mündlichen Anhörung bestand. Andere von der Bank of America aufgeworfene Verfahrensfragen 17. Am 15. April 2021 richtete die Bank of America eine Beschwerde an die Anhörungsbeauftragte.  Darin machte die Bank geltend, dass die GD Wettbewerb die Bank of America bei einem informellen Treffen am 16. März 2021 darüber informiert habe, dass sich die Kommission nicht mehr auf ein bestimmtes Element des angeblich wettbewerbswidrigen Verhaltens der Bank of America stützen werde. Die Bank of America argumentierte, dass sich der Fall, wenn die Kommission beabsichtige, das Verfahren gegen sie auf dieser Grundlage fortzusetzen, „grundlegend von dem in der Mitteilung der Beschwerdepunkte dargelegten Fall“ unterscheide, und der Bank of America somit die Möglichkeit eingeräumt werden müsse, sich schriftlich und mündlich zu diesen „geänderten Vorwürfen“ zu äußern. Die Bank of America bat die Anhörungsbeauftragte darum, der GD Wettbewerb diesbezüglich bestimmte Anweisungen zu erteilen. 18. Am 16. April 2021 antwortete die Anhörungsbeauftragte der Bank of America, dass deren Ersuchen an die Anhörungsbeauftragte, die GD Wettbewerb anzuweisen, bestimmte Maßnahmen zu ergreifen, nicht unter die Bestimmungen des Beschlusses 2011/695/EU falle, die dem Anhörungsbeauftragten ausschließlich Entscheidungsbefugnisse verleihen, und sie daher nicht befugt sei, die von der Bank of America gewünschten Beschlüsse zu erwirken. Im Folgenden wiederholte die Bank of America in weiteren Kontakten mit der GD Wettbewerb im Wesentlichen dieselben Argumente. (21) Insgesamt ist die Anhörungsbeauftragte der Auffassung, dass der Standpunkt der Bank of America, die von der GD Wettbewerb mitgeteilte geänderte Beurteilung verletze ihr Recht auf Anhörung, unbegründet ist. Die Tatsache, dass der Beschlussentwurf infolge der von der Bank of America in ihrer Erwiderung auf die Mitteilung der Beschwerdepunkte vorgebrachten Argumente eine Verringerung des Umfangs der individuellen Haftung der Bank of America für die in der Mitteilung der Beschwerdepunkte vorläufig dargelegte einzige, fortgesetzte Zuwiderhandlung vorsieht, stellt keine Verletzung des Rechts auf Anhörung dar. Der Beschlussentwurf 19. Im Vergleich zur Mitteilung der Beschwerdepunkte ist festzustellen, dass i) einer der Adressaten der Mitteilung der Beschwerdepunkte aufgrund eines Mangels an hinreichenden Beweisen nicht unter den Adressaten des Beschlussentwurfs ist, und dass ii) die Gesamtdauer der einzigen, fortgesetzten Zuwiderhandlung im Beschlussentwurf um zwei Monate und vier Tage verkürzt wurde (während die Zeiträume, in denen die einzelnen Unternehmen an der Zuwiderhandlung beteiligt waren, analog um bis zu vier Monate und 16 Tage verringert wurden). 20. Die Anhörungsbeauftragte hat nach Artikel 16 des Beschlusses 2011/695/EU geprüft, ob in dem Beschlussentwurf ausschließlich Beschwerdepunkte behandelt werden, zu denen sich die Parteien äußern konnten, und ist zu dem Ergebnis gelangt, dass dies der Fall ist. 21.  In Anbetracht der vorstehenden Ausführungen stellt die Anhörungsbeauftragte fest, dass in diesem Fall alle Parteien ihre Verfahrensrechte wirksam ausüben konnten. Brüssel, 20. Mai 2021. Dorothe DALHEIMER (1)  Nach Artikel 16 des Beschlusses 2011/695/EU des Präsidenten der Europäischen Kommission vom 13. Oktober 2011 über Funktion und Mandat des Anhörungsbeauftragten in bestimmten Wettbewerbsverfahren (ABl. L 275 vom 20. 10. 2011, S. 29) (im Folgenden „Beschluss 2011/695/EU“). (2)  Die für diese Unternehmen relevanten juristischen Personen sind: Bank of America, National Association und Bank of America Corporation (zusammen im Folgenden „Bank of America“); Natixis S. A. (im Folgenden „Natixis“); Nomura International plc und Nomura Holdings, Inc. (zusammen im Folgenden „Nomura“); The Royal Bank of Scotland Group plc, NatWest Markets Plc und NatWest Markets N. V. (zusammen im Folgenden „RBS/NatWest“); UBS Group AG und UBS AG (zusammen im Folgenden „UBS“); UniCredit S. p. A. und UniCredit Bank AG (zusammen im Folgenden „UniCredit“); Portigon AG (zuvor WestLB AG, im Folgenden „WestLB/Portigon“). (3)  Mitteilung der Kommission über den Erlass und die Ermäßigung von Geldbußen in Kartellsachen (ABl. C 298 vom 8. 12. 2006, S. 17). (4)  Verordnung (EG) Nr. 773/2004 der Kommission vom 7. April 2004 über die Durchführung von Verfahren auf der Grundlage der Artikel 81 und 82 EG-Vertrag durch die Kommission (ABl. L 123 vom 27. 4. 2004, S. 18). (5)  Siehe Fußnote 2. (6)  In der Mitteilung der Beschwerdepunkte wurde klargestellt, dass gegen die Bank of America und Natixis keine Geldbuße verhängt werden kann, da ihr in der Mitteilung der Beschwerdepunkte dargelegtes Verhalten nach Artikel 25 Absatz 1 Buchstabe b und Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1/2003 des Rates vom 16. Dezember 2002 zur Durchführung der in den Artikeln 81 und 82 des Vertrags niedergelegten Wettbewerbsregeln (ABl. L 1 vom 4. 1. 2003, S. 1) bereits verjährt ist. Nach Erwägungsgrund 11 der Verordnung Nr. 1/2003 sollte die Kommission auch dann nach Artikel 7 Absatz 1 der genannten Verordnung Beschlüsse zur Feststellung einer Zuwiderhandlung erlassen können, wenn die Zuwiderhandlung beendet ist, selbst wenn die Kommission keine Geldbuße auferlegt. (7)  In der Mitteilung der Beschwerdepunkte wurde darauf hingewiesen, dass die Kommission zwar beabsichtige, die in den Leitlinien zur Festsetzung von Geldbußen beschriebene Methode anzuwenden, sie jedoch, da bei EGB keine Umsätze im herkömmlichen Sinn entstehen, für die Festsetzung der Geldbußen von einem spezifischen Hilfswert für den Umsatz ausgehen werde, der auf den annualisierten Nennbeträgen der gehandelten EGB, korrigiert um einen bestimmten Anpassungsfaktor, basiere.  (8)  Die verlängerten Fristen für die Erwiderungen auf die Mitteilung der Beschwerdepunkte lagen zwischen dem 23. April und dem 15. Mai 2019. (9)  An Nomura, RBS/NatWest, UBS, UniCredit und ein weiteres Unternehmen. (10)  An WestLB/Portigon. (11)  Siehe Fußnote 6. (12)  Grund für diese zusätzliche Erläuterung war, dass Nomura die GD Wettbewerb am 2. Dezember 2020 um weitere Einzelheiten zur Methode zur Festsetzung der Geldbußen gebeten hatte. (13)  Alle Unterlagen mit Ausnahme eines Dokuments waren bereits zuvor im Rahmen der nach der Annahme der Mitteilung der Beschwerdepunkte gewährten Akteneinsicht zugänglich gemacht worden. (14)  Am 24. November 2020 übermittelten zwei der Parteien der GD Wettbewerb ferner separate Stellungnahmen, in denen sie auf ihre Verfahrensrechte im Zusammenhang mit dem Geldbußenschreiben und dem Sachverhaltsschreiben hinwiesen. (15)  Diese Stellungnahmen wurden vor der Sitzung des Beratenden Ausschusses auch dem Kabinett des für Wettbewerb zuständigen Kommissionsmitglieds, der Führungsspitze der GD Wettbewerb, den anderen Dienststellen der Kommission, die die Sache verfolgen, einschließlich der Anhörungsbeauftragten, und den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten übermittelt. (16)  Urteil des Gerichts vom 24. Mai 2012, MasterCard u. a. /Kommission, T-111/08, ECLI:EU:T:2012:260, Rn. 266. Siehe auch das Urteil des Gerichts vom 9. September 2015, Panasonic Corp. und MT Picture Display Co. Ltd/Kommission, T-82/13, ECLI:EU:T:2015:612, Rn. 50. (17)  Urteil des Gerichts vom 5. Oktober 2020, HeidelbergCement und Schwenk Zement/Kommission, T-380/17, ECLI:EU:T:2020:471, Rn. 636. (18)  Im Beschlussentwurf wird auch erwähnt, dass die meisten Korrekturen, die den Parteien mit dem Sachverhaltsschreiben mitgeteilt wurden, bereits von den Parteien selbst veranlasst worden waren. (19)  Urteil des Gerichts vom 7. November 2019, Campine und Campine Recycling/Kommission, T-240/17, ECLI:EU:T:219:778, Rn. 355-360. (20)  Siehe Urteil des Europäischen Gerichtshofs für Menschenrechte vom 23. November 2006, Jussila/Finnland (Beschwerde Nr. 73053/01), Rn. 40 bis 49, Urteil des Europäischen Gerichtshofs für Menschenrechte vom 19. April 2007, Vilho Eskelinen & Ors/Finnland (Beschwerde Nr. 63235/00), Rn. 72 bis 75, Urteil des Europäischen Gerichtshofs für Menschenrechte vom 23. Oktober 2018, Produkcija Plus storitveno podjetje d. o. o. /Slowenien (Beschwerde Nr. 47072/15), Rn. 54, Urteil des Europäischen Gerichtshofs für Menschenrechte vom 13. März 2012, Bouygues Telecom/Frankreich (Beschwerde Nr. 2324/08), Rn. 69 bis 71, Beschluss des Gerichtshofs der Europäischen Union vom 21. März 2019, Troszczynski/Parlament, C-462/18 P, ECLI:EU:C:2019:239, Rn. 52 bis 55, Beschluss des Gerichtshofs der Europäischen Union vom 21. März 2019, Gollnisch/Parlament, C-330/18 P, ECLI:EU:C:2019:240, Rn. 60 und 61, Urteil des Gerichts der Europäischen Union vom 4. Februar 2014, Syrian Lebanese Commercial Bank/Rat, T-174/12 und T-80/13, ECLI:EU:T:2014:52, Rn.  C_2021418SK. 01000701. xml 15. 10. 2021    SK Úradný vestník Európskej únie C 418/7 Záverečná správa úradníka pre vypočutie (1) Vec AT. 40324 – Európske štátne dlhopisy (text s významom pre EHP) (2021/C 418/07) 1. V návrhu rozhodnutia sa zistilo porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP, ktoré sa týka siedmich podnikov pôsobiacich v oblasti štátnych dlhopisov vydávaných v eurách členskými štátmi EÚ, ktoré sú súčasťou eurozóny (európske štátne dlhopisy, resp. ďalej len „EŠD“). Týmito dotknutými podnikmi (označovanými aj ako „strany“) sú: — Bank of America, — Natixis, — Nomura, — RBS/NatWest, — UBS, — UniCredit a — WestLB/Portigon (2). 2. Konanie vo veci sa začalo po tom, ako RBS/NatWest 29. júla 2015 predložil žiadosť o oslobodenie od pokuty. RBS/NatWest bolo udelené podmienečné oslobodenie od pokuty 27. januára 2016. UBS a Natixis požiadali 29. júna a 30. septembra 2016 o zníženie pokút v súlade s oznámením o zhovievavosti (3). Oznámenie námietok 3. Rozhodnutím z 31. januára 2019 Komisia začala konanie podľa článku 2 ods. 1 nariadenia č. 773/2004 (4) a prijala oznámenie námietok. Oznámenie námietok bolo 4. februára 2019 oznámené právnym subjektom predstavujúcim dotknuté podniky (5) a jednému ďalšiemu podniku (6). Prístup k spisu 4. Prístup k spisu vo forme elektronického pamäťového média bol udelený od 1. do 4. februára 2019 a v priestoroch Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž (ďalej len „GR pre hospodársku súťaž“) od 7. do 22. februára 2019. 5. Nomura zaslala 2. mája 2019 odôvodnenú žiadosť úradníkovi pre vypočutie v súlade s článkom 7 ods. 1 rozhodnutia 2011/695/EÚ, v ktorej požadovala o ďalší prístup k dokumentom v spise obsahujúcim údaje pochádzajúce od rôznych strán, ktoré by mohli tvoriť základ pre plánovaný výpočet referenčnej sumy pre hodnotu tržieb (7) alebo by ho mohli ovplyvniť, ako východisko pre určenie možných pokút v tejto veci. Po intervencii úradníka pre vypočutie príslušní poskytovatelia informácií znížili rozsah požiadaviek na dôvernosť v súvislosti s dokumentmi, ku ktorým Nomura žiadala o ďalší prístup. GR pre hospodársku súťaž sprístupnilo 26. júna 2019 všetkým stranám revidované verzie dotknutých dokumentov, ktoré nemajú dôverný charakter. Iba dve zo strán predložili písomné pripomienky k dokumentom nedôverného charakteru, ktoré boli poskytnuté všetkým stranám na základe žiadosti spoločnosti Nomura o ďalší prístup. Predĺženie lehoty na odpoveď na oznámenie námietok 6. GR pre hospodársku súťaž pôvodne stranám poskytlo lehotu ôsmich týždňov na písomné odpovede na oznámenie námietok.  Na základe niekoľkých žiadostí GR pre hospodársku súťaž piatim zo strán predĺžilo uplatniteľné lehoty (8). Úradníkovi pre vypočutie neboli doručené žiadne žiadosti o ďalšie predĺženie. 7. Všetky strany odpovedali na oznámenie námietok v (predĺžených) lehotách, ktoré stanovilo GR pre hospodársku súťaž. Ústne vypočutie 8. Všetky strany sa zúčastnili na ústnom vypočutí, ktoré sa konalo od 22. do 24. októbra 2019. List o metodike ukladania pokút a opis skutočností 9. Výkonná podpredsedníčka Vestagerová, komisárka pre hospodársku súťaž, zaslala 6. (9) a 26. (10) novembra 2020 stranám, ktorým mohli byť uložené pokuty (11), listy s ďalšími jednotlivými podrobnosťami k metodike ukladania pokút s osobitným zreteľom na individualizovaný výpočet a výsledok predpokladanej referenčnej sumy pre hodnotu tržieb pre každého z nich (ďalej len „list o metodike ukladania pokút“). GR pre hospodársku súťaž takisto poskytlo uvedeným stranám ďalšie informácie o metodike ukladania pokút e-mailom 9. a 10. decembra 2020 (12). 10. Stranám bol 12. novembra 2020 doručený aj opis skutočností, kde sa im ponúkala možnosť vyjadriť sa k faktickým doplneniam a opravám týkajúcim sa určitých komunikácií uvedených v oznámení námietok (vrátane prílohy k nemu). V ten istý deň strany e-mailom získali (obnovený) prístup k sprístupneným verziám podporných dôkazov obsiahnutých vo vyšetrovacom spise Komisie. (13) 11. GR pre hospodársku súťaž pôvodne stranám poskytlo lehotu 20 pracovných dní na predloženie pripomienok k obidvom dokumentom. 12. Na základe žiadostí GR pre hospodársku súťaž predĺžilo uplatniteľné lehoty na pripomienky k listu o metodike ukladania pokút a k opisu skutočností (14). Úradníkovi pre vypočutie neboli doručené žiadne žiadosti o ďalšie predĺženie. 13. Štyri zo strán predložili pripomienky k listu o metodike ukladania pokút a päť zo strán predložilo pripomienky k opisu skutočností v (predĺženej) lehote stanovenej GR pre hospodársku súťaž v decembri 2020 a januári 2021 (15). Štyri zo strán okrem iného argumentovali tým, že boli porušené ich práva na obhajobu, pretože informácie oznámené v opise skutočností – a podľa dvoch z nich aj informácie oznámené v liste o metodike ukladania pokút – mali byť zahrnuté v doplňujúcom oznámení námietok, čo by im poskytlo možnosť požiadať o ústne vypočutie. 14. Pokiaľ ide o informácie uvedené v opise skutočností, ktoré podľa niektorých zo strán predstavovali zmeny v (právnom posúdení v) oznámení námietok, v návrhu rozhodnutia sa argumentuje, že v opise skutočností sa nedopĺňajú nové námietky (16) ani sa inak nemení samotná povaha porušenia, ako je opísané v oznámení námietok.  V opise skutočností sa najmä podstatne nemenia kategórie ani typy komunikácií opísaných v oznámení námietok, ani ich právna kvalifikácia ako súčasť celkového plánu sledujúceho spoločný protisúťažný cieľ, a teda ide o jediné a trvajúce porušenie. Opravy oznámené stranám v opise skutočností možno skôr považovať za rovnocenné s upustením od istých dôkazov v kombinácii s umožnením, aby boli strany vypočuté v otázke doplnenia takýchto údajov a/alebo nových údajov, ktoré ešte neboli uvedené v oznámení námietok (17), ako dôkaz na podporu konkrétnych (iných) kategórií alebo typov komunikácií opísaných v oznámení námietok. Naopak, pre strany by bolo zrejme menej zložité uplatniť svoje právo na vypočutie o dôkazoch uvedených v opise skutočností, na ktoré boli upozornené v čase oznámenia námietok a s ktorým sa už teda mali možnosť oboznámiť (18), než o dokumentoch alebo dôkazoch, ktoré ešte neboli uvedené v oznámení námietok. 15. Pokiaľ ide o informácie oznámené v liste o metodike ukladania pokút, ako sa uvádza v návrhu rozhodnutia, rozsudok Všeobecného súdu vo veci Campine (19) podporuje stanovisko, že v štádiu vypracovania oznámenia námietok Komisia nemala povinnosť prijať konečné rozhodnutie o konečnej metodike stanovenia súm pokút, ktoré mala v úmysle uplatňovať, a že dodatočné objasnenie metodiky ukladania pokút bolo možné poskytnúť listom, a nie formou doplňujúceho oznámenia námietok. 16. Vzhľadom na vysvetlenia v návrhu rozhodnutia a uvedené úvahy k pripomienkam strán tak k listu o metodike ukladania pokút, ako aj k opisu skutočností, ako aj vzhľadom na skutočnosť, že neexistuje základné právo na ústne vypočutie, pokiaľ možno stanoviská účinne oznámiť písomne (20), a vzhľadom na to, že v článku 12 nariadenia č. 773/2004 sa stanovuje iba právo na ústne vypočutie po oznámení námietok, z toho vyplýva, že neexistovala právna povinnosť na druhé ústne vypočutie. Iné procesné otázky vznesené spoločnosťou Bank of America 17. Bank of America podala 15. apríla 2021 sťažnosť úradníkovi pre vypočutie. Uviedla, že GR pre hospodársku súťaž na neformálnom stretnutí 16. marca 2021 informovalo spoločnosť Bank of America, že Komisia sa už nebude opierať o istý prvok údajného protiprávneho správania zo strany Bank of America. Bank of America argumentovala, že ak má Komisia v úmysle pokračovať voči nej vo veci na tomto základe, bolo by to „výrazne odchylné od veci uvedenej v oznámení námietok“ a vyžadovalo by si to, aby mala Bank of America možnosť predložiť písomné a ústne pripomienky k týmto „revidovaným tvrdeniam“.  Bank of America požadovala, aby úradník pre vypočutie vydal v tomto ohľade určité usmernenia pre GR pre hospodársku súťaž. 18. Úradník pre vypočutie 16. apríla 2021 odpovedal spoločnosti Bank of America s vysvetlením, že jej žiadosť, aby úradník pre vypočutie usmernil GR pre hospodársku súťaž tak, aby vykonalo určité kroky, nepatrí pod žiadne z ustanovení rozhodnutia 2011/695/EÚ, ktoré dávajú úradníkovi pre vypočutie rozhodovacie právomoci; úradník pre vypočutie tak nie je oprávnený prijať rozhodnutia, ktoré požaduje Bank of America. Následne Bank of America zopakovala v zásade rovnaké argumenty v ďalšej komunikácii s GR pre hospodársku súťaž (21). V podstate veci úradník pre vypočutie považuje stanovisko spoločnosti Bank of America, že zmenou v posúdení oznámenou GR pre hospodársku súťaž sa porušilo jej právo na vypočutie, za nepodloženú. Skutočnosť, že návrh rozhodnutia znamená zníženie rozsahu individuálnej zodpovednosti spoločnosti Bank of America za jediné a trvajúce porušenie, ako sa predbežne stanovuje v oznámení námietok, a aj v nadväznosti na argumentáciu spoločnosti Bank of America v odpovedi na oznámenie námietok, nepredstavuje porušenie práva na vypočutie. Návrh rozhodnutia 19. V porovnaní s oznámením námietok i) jeden z adresátov oznámenia námietok nebol ponechaný medzi adresátmi návrhu rozhodnutia pre nedostatok dôkazov a ii) celkové trvanie jediného a trvajúceho porušenia sa v návrhu rozhodnutia skrátilo o dva mesiace a štyri dni (zatiaľ čo trvania porušení sa zároveň pre jednotlivé dotknuté podniky zodpovedajúcim spôsobom skrátili maximálne až o päť mesiacov a 16 dní). 20. Podľa článku 16 rozhodnutia 2011/695/EÚ úradník pre vypočutie preskúmal, či sa návrh rozhodnutia zaoberá iba námietkami, v súvislosti s ktorými dostali strany príležitosť vyjadriť svoje názory, a dospel k presvedčeniu, že áno. 21. Vzhľadom na uvedené skutočnosti úradník pre vypočutie usúdil, že bol dodržaný účinný výkon procesných práv strán v konaní vo veci. Bruseli, 20. mája 2021 Dorothe DALHEIMER (1)  V súlade s článkom 16 rozhodnutia predsedu Európskej komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže, Ú. v. EÚ L 275, 20. 10. 2011, s. 29 (ďalej len „rozhodnutie 2011/695/EÚ“). (2)  Príslušnými právnymi subjektmi zoskupenými podľa podniku sú: Bank of America, National Association a Bank of America Corporation (ďalej spolu, zameniteľne so zodpovedajúcim podnikom ako „Bank of America“), Natixis S. A. (Natixis), Nomura International plc a Nomura Holdings, Inc. (ďalej spolu, zameniteľne so zodpovedajúcim podnikom ako „Nomura“); The Royal Bank of Scotland Group plc, NatWest Markets Plc a NatWest Markets N. V.  (ďalej spolu, zameniteľne so zodpovedajúcim podnikom ako „RBS/NatWest“); UBS Group AG a UBS AG (ďalej spolu, zameniteľne so zodpovedajúcim podnikom ako „UBS“); UniCredit S. p. A. a UniCredit Bank AG (ďalej spolu, zameniteľne so zodpovedajúcim podnikom ako „UniCredit“); ako aj Portigon AG (predtým WestLB AG; WestLB/Portigon). (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, 8. 12. 2006, s. 17). (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, 27. 4. 2004, s. 18). (5)  Pozri poznámku pod čiarou č. 2. (6)  V oznámení námietok sa objasnilo, že pokuta nemôže byť uložená Bank of America a Natixis, pretože na ich správanie, ako bolo opísané v oznámení námietok, uplynula premlčacia lehota uvedená v článku 25 ods. 1 písm. b) a v článku 25 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4. 1. 2003, s. 1). V odôvodnení 11 nariadenia č. 1/2003 sa uvádza, že Komisia by mala mať možnosť prijať rozhodnutia podľa článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1/2003, v ktorých sa stanoví, že v minulosti bol spáchaný priestupok, aj keď nebol sankcionovaný. (7)  V oznámení námietok sa uviedlo, že hoci Komisia „má v úmysle uplatniť metodiku stanovenú v usmerneniach o pokutách“, vzhľadom na to, že EŠD nevytvárajú tržby v bežnom zmysle slova, Komisia ako východisko pre určenie pokút uplatní osobitnú referenčnú sumu pre hodnotu tržieb na základe ročných pomyselných hodnôt obchodovaných EŠD, zníženú určitým korekčným koeficientom. (8)  Lehoty na odpovede na oznámenie námietok boli predĺžené v rozmedzí od 23. apríla do 15. mája 2019. (9)  Pokiaľ ide o podniky Nomura, RBS/NatWest, UBS, UniCredit a jeden ďalší podnik. (10)  Pokiaľ ide o WestLB/Portigon. (11)  Pozri poznámku pod čiarou č. 6. (12)  Táto dodatočná komunikácia bola reakciou na žiadosť spoločnosti Nomura o ďalšie podrobnosti k metodike ukladania pokút, adresovanú GR pre hospodársku súťaž 2. decembra 2020. (13)  Všetky dokumenty s výnimkou jedného boli už predtým sprístupnené v súvislosti s prístupom k spisu udeleným po prijatí oznámenia námietok. (14)  Dve zo strán zaslali 24. 