Elektromagnetväljade direktiivi 2013/35/EL rakendamise hea tava mittesiduv juhend. 1. osa, Praktiline juhend.
In geval van niet-sinusoïdale velden wordt de overeenkomstig artikel 4 verrichte beoordeling van de blootstelling gebaseerd op de gewogen-piekwaardemethode (filtering in het tijdsdomein), zoals uitgelegd in de in artikel 14 bedoelde praktische handleidingen, maar andere wetenschappelijk bewezen en gevalideerde procedures voor de beoordeling van de bloot­ stelling kunnen worden toegepast, op voorwaarde dat die tot ongeveer gelijkwaardige en vergelijk­ bare resultaten leiden. L 179/16 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6. 2013 BIJLAGE III THERMISCHE EFFECTEN GRENSWAARDEN VOOR BLOOTSTELLING EN ACTIENIVEAUS IN HET FREQUENTIEGEBIED VAN 100 kHz TOT EN MET 300 GHz A. GRENSWAARDEN VOOR BLOOTSTELLING (GWB) GWB voor effecten op de gezondheid voor frequenties van 100 kHz t/m 6 GHz (tabel A1) zijn grenswaarden voor energie en geabsorbeerd vermogen per massaeenheid lichaamsweefsel als gevolg van blootstelling aan elektrische en magnetische velden. GWB voor effecten op de zintuigen voor frequenties van 0,3 t/m 6 GHz (tabel A2) zijn grenswaarden van geabsor­ beerde energie in een kleine massa weefsel in het hoofd als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden. GWB voor effecten op de gezondheid voor frequenties boven 6 GHz (tabel A3) zijn grenswaarden voor de vermogens­ dichtheid van een elektromagnetische golf die op het lichaamsoppervlak valt. GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 100 kHz t/m 6 GHz Tabel A1 GWB voor effecten op de gezondheid Gemiddelde SAT-waarden gemiddeld over een periode van zes minuten GWB gerelateerd aan thermische belasting van het gehele lichaam, uitgedrukt als gemiddeld SAT in het lichaam GWB gerelateerd aan plaatselijke thermische belasting in hoofd en romp, uitgedrukt als plaatselijk SAT in het li­ chaam GWB gerelateerd aan plaatselijke thermische belasting in de extremiteiten, uitgedrukt als plaatselijk SAT in de extremi­ teiten 0,4 Wkg –1 10 Wkg –1 20 Wkg –1 Opmerking A1-1: De plaatselijke SAT-middelingsmassa is 10 g aaneengesloten weefsel; het aldus verkregen maximale SAT moet de waarde zijn die voor de raming van de blootstelling wordt gebruikt. Met deze 10 g weefsel wordt een massa van 10 g aaneengesloten weefsel met ongeveer homogene elektrische eigenschappen bedoeld. Hierbij valt op te merken dat een massa aaneengesloten weefsel te gebrui­ ken is in de computerdosimetrie, maar moeilijkheden kan opleveren bij directe fysieke metingen. Er kan een eenvoudige geometrische vorm zoals een kubusvormige of bolvormige weefselmassa worden gebruikt.  GWB voor effecten op de zintuigen van 0,3 GHz tot en met 6 GHz Deze GWB voor effecten op de zintuigen (tabel A2) heeft betrekking op het vermijden van effecten op het gehoor die veroorzaakt worden door blootstellingen van het hoofd aan gepulseerde microgolven. GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 0,3 t/m 6 GHz Tabel A2 Frequentiegebied 0,3 ≤ f ≤ 6 GHz Plaatselijke specifieke energieabsorptie (SA) 10 mJkg –1 Opmerking A2-1: Plaatselijke SA middelingsmassa is 10 g weefsel. Tabel A3 GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 6 t/m 300 GHz Frequentiegebied 6 ≤ f ≤ 300 GHz GWB voor effecten op de gezondheid met betrekking tot ver­ mogensdichtheid 50 Wm –2 L 179/16 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6. 2013 29. 6. 2013 NL Publicatieblad van de Europese Unie L 179/17 Opmerking A3-1: De vermogensdichtheid wordt gemiddeld over 20 cm 2 van het blootgestelde oppervlak. Ruimtelijke 2 , mogen niet meer bedragen maximale vermogensdichtheden, herleid tot een gemiddelde over 1 cm –2. Vermogensdichtheden van 6 t/m 10 GHz moeten worden dan 20 maal de waarde van 50 Wm berekend als gemiddelden over een periode van 6 minuten. Boven 10 GHz moet de vermogens­ 1,05 minuten (f is de frequentie dichtheid worden gemiddeld over een willekeurige periode van 68/f in GHz), ter compensatie van de geleidelijk kortere penetratiediepte naarmate de frequentie stijgt. B. ACTIENIVEAUS (AN) De volgende natuurkundige grootheden en waarden worden gebruikt om de actieniveaus (AN) te specificeren, waarvan de grootte wordt vastgesteld om via een vereenvoudigde beoordeling op de naleving van de desbetreffende GWB toe te zien of om te bepalen wanneer de desbetreffende, in artikel 5 bepaalde, beschermings- of voorzorgsmaatregelen moeten worden genomen: — AN(E) voor de elektrische veldsterkte E van tijdsafhankelijke elektrische velden, zoals bepaald in tabel B1; — AN(B) voor de magnetische fluxdichtheid B van tijdsafhankelijke magnetische velden, zoals bepaald in tabel B1; — AN(S) voor de vermogensdichtheid van elektromagnetische golven, zoals bepaald in tabel B1; — AN(I C ) voor contactstromen, zoals bepaald in tabel B2; — AN(I L ) voor elektrische stromen in extremiteiten, zoals bepaald in tabel B2. AN komen overeen met de berekende of gemeten veldwaarden op de werkplek bij afwezigheid van de werknemer, als maximumwaarde op de positie van het lichaam of een bepaald deel van het lichaam.  Actieniveaus (AN) voor blootstelling aan elektrische en magnetische velden AN(E) en AN(B) worden afgeleid van de SAT of de vermogensdichtheidwaarden (tabellen A1 en A3) op basis van drempelwaarden met betrekking tot interne thermische effecten veroorzaakt door blootstelling aan (externe) elektrische en magnetische velden. AN voor blootstelling aan elektrische en magnetische velden van 100 kHz t/m 300 GHz Tabel B1 Frequentiegebied 100 kHz ≤ f < 1 MHz 1 ≤ f < 10 MHz Elektrische veldsterkte AN(E) [Vm –1 ] (RMS) Magnetische fluxdichtheid AN(B) [μT] (RMS) 2 6,1 × 10 6,1 × 10 8 /f 2,0 × 10 6 /f 2,0 × 10 6 /f 10 ≤ f < 400 MHz 61 0,2 400 MHz ≤ f < 2 GHz 3 × 10 ½ –3 f 1,0 × 10 ½ –5 f 2 ≤ f < 6 GHz 6 ≤ f ≤ 300 GHz 2 1,4 × 10 2 1,4 × 10 4,5 × 10 –1 4,5 × 10 –1 Opmerking B1-1: f is de frequentie in hertz (Hz). Vermogensdichtheid AN(S)[Wm –2 ] — — — — — 50 Opmerking B1-2: [AN(E)] 2 en [AN(B)] 2 moeten worden berekend als gemiddelden over een periode van 6 minuten. Voor RF-pulsen geldt dat de piekvermogensdichtheid, berekend als gemiddelde over de pulsbreedte, niet hoger zal zijn dan 1 000 maal de respectieve AN(S)-waarde. De analyse voor multifrequentie­ velden wordt gebaseerd op sommatie, zoals in de in artikel 14 bedoelde praktische handleidingen is uitgelegd. Opmerking B1-3: AN(E) en AN(B) komen overeen met de berekende of gemeten maximumwaarden op de positie van het lichaam van de werknemer. Dit resulteert in een behoudende beoordeling van blootstelling en automatische inachtneming van de GWB in alle niet-uniforme blootstellingsomstandigheden. Ter vereenvoudiging van de overeenkomstig artikel 4 verrichte beoordeling van de inachtneming van de GWB in specifieke niet-uniforme omstandigheden, worden in de in artikel 14 bedoelde praktische handleidingen criteria voor ruimtelijke middeling van gemeten velden op basis van vastgestelde dosimetrie bepaald. In geval van een zeer plaatselijke bron met een afstand van enkele centimeters van het lichaam, wordt de inachtneming van de GWB per geval dosimetrisch bepaald. BIJLAGE III THERMISCHE EFFECTEN TOT EN MET 300 GHz GRENSWAARDEN VOOR BLOOTSTELLING EN ACTIENIVEAUS IN HET FREQUENTIEGEBIED VAN 100 kHz A.  GRENSWAARDEN VOOR BLOOTSTELLING (GWB) GWB voor effecten op de gezondheid voor frequenties van 100 kHz t/m 6 GHz (tabel A1) zijn grenswaarden voor energie en geabsorbeerd vermogen per massaeenheid lichaamsweefsel als gevolg van blootstelling aan elektrische en magnetische velden. GWB voor effecten op de zintuigen voor frequenties van 0,3 t/m 6 GHz (tabel A2) zijn grenswaarden van geabsor­ beerde energie in een kleine massa weefsel in het hoofd als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden. GWB voor effecten op de gezondheid voor frequenties boven 6 GHz (tabel A3) zijn grenswaarden voor de vermogens­ dichtheid van een elektromagnetische golf die op het lichaamsoppervlak valt. GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 100 Tabel A1 kHz t/m 6 GHz GWB voor effecten op de gezondheid Gemiddelde SAT-waarden gemiddeld over een periode van zes GWB gerelateerd aan thermische belasting van het gehele lichaam, uitgedrukt als gemiddeld SAT in het lichaam GWB gerelateerd aan plaatselijke thermische belasting in hoofd en romp, uitgedrukt als plaatselijk SAT in het li­ GWB gerelateerd aan plaatselijke thermische belasting in de extremiteiten, uitgedrukt als plaatselijk SAT in de extremi­ chaam teiten minuten 0,4 Wkg –1 10 Wkg –1 20 Wkg –1 Opmerking A1-1: De plaatselijke SAT-middelingsmassa is 10 g aaneengesloten weefsel; het aldus verkregen maximale SAT moet de waarde zijn die voor de raming van de blootstelling wordt gebruikt. Met deze 10 g weefsel wordt een massa van 10 g aaneengesloten weefsel met ongeveer homogene elektrische eigenschappen bedoeld. Hierbij valt op te merken dat een massa aaneengesloten weefsel te gebrui­ ken is in de computerdosimetrie, maar moeilijkheden kan opleveren bij directe fysieke metingen. Er kan een eenvoudige geometrische vorm zoals een kubusvormige of bolvormige weefselmassa worden gebruikt. GWB voor effecten op de zintuigen van 0,3 GHz tot en met 6 GHz Deze GWB voor effecten op de zintuigen (tabel A2) heeft betrekking op het vermijden van effecten op het gehoor die veroorzaakt worden door blootstellingen van het hoofd aan gepulseerde microgolven. GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 0,3 t/m Frequentiegebied 0,3 ≤ f ≤ 6 GHz Plaatselijke specifieke energieabsorptie (SA) 10 mJkg –1 Opmerking A2-1: Plaatselijke SA middelingsmassa is 10 g weefsel.  GWB voor effecten op de gezondheid als gevolg van blootstelling aan elektromagnetische velden van 6 t/m Tabel A2 6 GHz Tabel A3 300 GHz Frequentiegebied 6 ≤ f ≤ 300 GHz GWB voor effecten op de gezondheid met betrekking tot ver­ mogensdichtheid 50 Wm –2 L 179/18 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6. 2013 Opmerking B1-4: De vermogensdichtheid wordt gemiddeld over 20 cm 2 van het blootgestelde oppervlak. Ruimtelijke 2 , mogen niet meer bedragen maximale vermogensdichtheden, herleid tot een gemiddelde over 1 cm –2. Vermogensdichtheden van 6 t/m 10 GHz moeten worden dan 20 maal de waarde van 50 Wm berekend als gemiddelden over een periode van 6 minuten. Boven 10 GHz wordt de vermogens­ 1,05 -minuten (f is de frequentie in GHz), dichtheid gemiddeld over een willekeurige periode van 68/f ter compensatie van de geleidelijk kortere penetratiediepte naarmate de frequentie stijgt. AN voor stationaire tijdsafhankelijke contactstromen en opgewekte extremiteitstromen Tabel B2 Frequentiegebied Stationaire contactstroom AN(I C ) [mA] (RMS) Opgewekte extremiteitstroom in een ex­ tremiteit, AN(I L ) [mA] (RMS) 100 kHz ≤ f < 10 MHz 10 ≤ f ≤ 110 MHz 40 40 — 100 Opmerking B2-1: [AN(I L )] 2 moet worden berekend als gemiddelde over een periode van 6 minuten. L 179/18 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6. 2013 29. 6. 2013 NL Publicatieblad van de Europese Unie L 179/19 Opmerking B1-4: De vermogensdichtheid wordt gemiddeld over 20 cm maximale vermogensdichtheden, herleid tot een gemiddelde over 1 cm dan 20 maal de waarde van 50 Wm –2. Vermogensdichtheden van 6 t/m 10 GHz moeten worden berekend als gemiddelden over een periode van 6 minuten. Boven 10 GHz wordt de vermogens­ dichtheid gemiddeld over een willekeurige periode van 68/f 1,05 -minuten (f is de frequentie in GHz), ter compensatie van de geleidelijk kortere penetratiediepte naarmate de frequentie stijgt. 2 van het blootgestelde oppervlak. Ruimtelijke 2 , mogen niet meer bedragen AN voor stationaire tijdsafhankelijke contactstromen en opgewekte extremiteitstromen Frequentiegebied Stationaire contactstroom AN(I C ) [mA] Opgewekte extremiteitstroom in een ex­ tremiteit, AN(I L ) [mA] (RMS) 100 kHz ≤ f < 10 MHz 10 ≤ f ≤ 110 MHz — 100 Tabel B2 (RMS) 40 40 Opmerking B2-1: [AN(I L )] 2 moet worden berekend als gemiddelde over een periode van 6 minuten.  BIJLAGE IV Concordantietabel Richtlijn 2004/40/EG Deze richtlijn Artikel 1, lid 1 Artikel 1, lid 2 Artikel 1, lid 3 Artikel 1, lid 4 Artikel 1, lid 5 Artikel 2, onder a) — — Artikel 2, onder b) Artikel 2, onder c) Artikel 3, lid 1 Artikel 3, lid 2 — Artikel 3, lid 3 — Artikel 4, lid 1 Artikel 4, lid 2 Artikel 4, lid 3 Artikel 4, lid 4 Artikel 1, lid 1 Artikel 1, leden 2 en 3 Artikel 1, lid 4 Artikel 1, lid 5 Artikel 1, lid 6 Artikel 2, onder a) Artikel 2, onder b) Artikel 2, onder c) Artikel 2, onder d), e) en f) Artikel 2, onder g) Artikel 3, lid 1 Artikel 3, lid 1 Artikel 3, lid 2 Artikel 3, leden 2 en 3 Artikel 3, lid 4 Artikel 4, lid 1 Artikel 4, leden 2 en 3 Artikel 4, lid 3 Artikel 4, lid 4 Artikel 4, lid 5, onder a) Artikel 4, lid 5, onder b) Artikel 4, lid 5, onder b) Artikel 4, lid 5, onder a) — Artikel 4, lid 5, onder c) Artikel 4, lid 5, onder c) Artikel 4, lid 5, onder d) Artikel 4, lid 5, onder d) Artikel 4, lid 5, onder e) Artikel 4, lid 5, onder d), i) Artikel 4, lid 5, onder d), ii) Artikel 4, lid 5, onder d), iii) — — — L 179/20 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6.  2013 Richtlijn 2004/40/EG Deze richtlijn Artikel 4, lid 5, onder d), iv) — Artikel 4, lid 5, onder e) Artikel 4, lid 5, onder f) Artikel 4, lid 5, onder f) Artikel 4, lid 5, onder g) — — Artikel 4, lid 5, onder h) Artikel 4, lid 5, onder i) Artikel 4, lid 5, onder g) Artikel 4, lid 5, onder j) Artikel 4, lid 5, onder h) Artikel 4, lid 5, onder k) — Artikel 4, lid 6 Artikel 5, lid 1 Artikel 4, lid 6 Artikel 4, lid 7 Artikel 5, lid 1 Artikel 5, lid 2, inleidende formule Artikel 5, lid 2, inleidende formule Artikel 5, lid 2, onder a), b) en c) Artikel 5, lid 2, onder a), b) en c) — — Artikel 5, lid 2, onder d) Artikel 5, lid 2, onder e) Artikel 5, lid 2, onder d) tot en met g) Artikel 5, lid 2, onder f) tot en met i) — Artikel 5, lid 3 — — Artikel 5, lid 4 — Artikel 5, lid 5 Artikel 5, lid 4 Artikel 5, lid 5 Artikel 5, lid 6 Artikel 5, lid 7 Artikel 5, lid 8 Artikel 5, lid 9 Artikel 5, lid 3 Artikel 6, inleidende formule Artikel 6, inleidende formule Artikel 6, onder a) Artikel 6, onder b) — Artikel 6, onder c) Artikel 6, onder d) — Artikel 6, onder a) Artikel 6, onder b) Artikel 6, onder c) Artikel 6, onder d) Artikel 6, onder e) Artikel 6, onder f) L 179/20 NL Publicatieblad van de Europese Unie 29. 6. 2013 29. 6.  2013 NL Publicatieblad van de Europese Unie L 179/21 Richtlijn 2004/40/EG Deze richtlijn Richtlijn 2004/40/EG Deze richtlijn Artikel 4, lid 5, onder d), iv) — Artikel 4, lid 5, onder e) Artikel 4, lid 5, onder f) Artikel 4, lid 5, onder f) Artikel 4, lid 5, onder g) Artikel 4, lid 5, onder g) Artikel 4, lid 5, onder j) Artikel 4, lid 5, onder h) Artikel 4, lid 5, onder k) Artikel 5, lid 2, inleidende formule Artikel 5, lid 2, inleidende formule Artikel 5, lid 2, onder a), b) en c) Artikel 5, lid 2, onder a), b) en c) Artikel 5, lid 2, onder d) tot en met g) Artikel 5, lid 2, onder f) tot en met i) Artikel 4, lid 5, onder h) Artikel 4, lid 5, onder i) Artikel 4, lid 6 Artikel 4, lid 7 Artikel 5, lid 1 Artikel 5, lid 2, onder d) Artikel 5, lid 2, onder e) Artikel 5, lid 4 Artikel 5, lid 5 Artikel 5, lid 6 Artikel 5, lid 7 Artikel 5, lid 8 Artikel 5, lid 9 Artikel 5, lid 3 Artikel 6, onder a) Artikel 6, onder b) Artikel 6, onder c) Artikel 6, onder d) Artikel 6, onder e) Artikel 6, onder f) — — — — — — — — — — — Artikel 4, lid 6 Artikel 5, lid 1 Artikel 5, lid 3 Artikel 5, lid 4 Artikel 5, lid 5 Artikel 6, onder a) Artikel 6, onder b) Artikel 6, onder c) Artikel 6, onder d) Artikel 6, inleidende formule Artikel 6, inleidende formule Artikel 6, onder e) Artikel 6, onder f) — Artikel 7 Artikel 8, lid 1 Artikel 8, lid 2 Artikel 8, lid 3 Artikel 9 — Artikel 6, onder g) Artikel 6, onder h) Artikel 6, onder i) Artikel 7 Artikel 8, lid 1 — Artikel 8, lid 2 Artikel 9 Artikel 10 Artikel 10, lid 1 Artikel 11, lid 1, onder c) Artikel 10, lid 2, onder a) Artikel 11, lid 1, onder a) Artikel 10, lid 2, onder b) Artikel 11, lid 1, onder b) Artikel 11 — — — — Artikel 13, lid 1 Artikel 13, lid 2 — Artikel 14 Artikel 15 Bijlage — — Artikel 12 Artikel 13 Artikel 14 Artikel 15 Artikel 16, lid 1 Artikel 16, lid 2 Artikel 17 Artikel 18 Artikel 19 Bijlage I, bijlage II en bijlage III Bijlage IV In Richtlijn 2013/35/EG zijn de minimumvoorschriften inzake veiligheid vastgelegd met betrekking tot de blootstelling van werknemers aan de risico’s van elektro- magnetische velden (EMV).  Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält Volym 1: Praktisk vägledning Socialt Europa Denna publikation har fått ekonomiskt stöd från EU: s program för sysselsättning och social innovation “EASI” (2014–2020). För ytterligare information, vänligen kontakta: http://ec. europa. eu/social/easi Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält Volym 1: Praktisk vägledning Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering Enhet B3 Manuskriptet färdigställdes i november 2014 Varken Europeiska kommissionen eller någon annan part som verkar i kommissionens namn kan ta ansvar för hur informationen i denna publikation används. De länkar till webbsidor som finns i texten var korrekta vid manuskriptets färdigställande. Omslagsfoto: © Corbis För all användning eller återgivning av foton som inte omfattas av Europeiska unionens upphovsrätt måste tillstånd sökas direkt från innehavaren av upphovsrätten. Europa Direkt är en tjänst som hjälper dig att få svar på dina frågor om EU. Avgiftsfritt telefonnummer (*): 00 800 6 7 8 9 10 11 (*) Den information som tillhandahålls är kostnadsfri, liksom de flesta telefonsamtal (vissa operatörer, telefonkiosker eller hotell kan ta ut en samtalsavgift). En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet via Europa- servern (http://europa. eu). Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2015 ISBN 978-92-79-45905-4 (pdf) doi:10. 2767/9804 (pdf) © Europeiska unionen, 2015 Kopiering tillåten med angivande av källan. 3 SAMMANFATTNING En praktisk vägledning har utarbetats för att hjälpa arbetsgivare, särskilt små och medelstora företag, att förstå vad de behöver göra för att efterleva kraven i direktivet om elektromagnetiska fält (2013/35/EU). De allmänna bestämmelserna för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet inom EU finns i ramdirektivet (89/391/EEG). Direktivet om elektromagnetiska fält ger främst närmare upplysningar om hur målen i ramdirektivet ska uppnås i den särskilda situation då arbete utförs med elektromagnetiska fält. Många av de verksamheter som bedrivs på moderna arbetsplatser ger upphov till elektromagnetiska fält, bland annat användning av elektrisk utrustning och många vanligt förekommande kommunikationsenheter. Trots detta är exponeringsnivåerna mycket låga på de flesta arbetsplatser och innebär ingen risk för arbetstagarna. Även när starka fält genereras minskas dessa normalt snabbt med avståndet. Det innebär att om arbetstagarna inte behöver gå nära utrustningen så är det ingen risk. Eftersom de flesta fält är elektriskt genererade försvinner de dessutom när strömmen stängs av. Risker för arbetstagare kan uppkomma av både direkta effekter av fälten på kroppen och indirekta effekter på grund av föremål som finns i fältet.  De direkta effekterna kan vara icke-termiska eller termiska. En del arbetstagare kan vara särskilt utsatta för risker på grund av elektromagnetiska fält. Till dessa arbetstagare hör sådana som har aktiva inopererade medicinska enheter eller passiva medicinska enheter och arbetstagare med medicinska enheter som bärs på kroppen samt gravida arbetstagare. För att hjälpa arbetsgivare att genomföra en inledande bedömning av sina arbetsplatser innehåller vägledningen en tabell över vanligt förekommande arbetssituationer. I tabellens tre kolumner anges situationer som kräver särskild bedömning för arbetstagare med aktiva inopererade medicinska enheter, arbetstagare som är utsatta för särskilda risker och samtliga arbetstagare. Tabellen bör kunna hjälpa de flesta arbetsgivare att fastställa att det inte finns några risker på grund av elektromagnetiska fält på deras arbetsplatser. Även för arbetstagare som har inopererade aktiva medicinska enheter brukar det räcka att se till att de följer de praktiska anvisningar som de har fått från den sjukvårdspersonal som ansvarar för deras vård. Det finns en bilaga som hjälp för arbetsgivare som behöver bedöma risken för arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. I den sista kolumnen i tabellen identifieras arbetssituationer som förväntas ge upphov till starka fält och för dessa krävs det normalt att arbetsgivarna följer ett mer ingående bedömningsförfarande. Ofta utgör dessa fält en risk enbart för arbetstagare som är särskilt utsatta för risker, men i ett antal fall kan det förekomma risker på grund av direkta eller indirekta effekter av elektromagnetiska fält för alla arbetstagare. I dessa fall måste arbetsgivaren överväga att genomföra ytterligare skyddande eller förebyggande åtgärder. Den praktiska vägledningen ger råd om att genomföra en riskbedömning som bör överensstämma med en rad allmänt använda riskbedömningsförfaranden, inbegripet det interaktiva onlineverktyget för riskbedömning (OiRA) som tillhandahålls av Europeiska arbetsmiljöbyrån. Under bedömningen av risker kan det ibland vara nödvändigt att arbetsgivarna jämför information om de fält som förekommer på arbetsplatsen med insatsvärden och gränsvärden för exponering som anges i direktivet om elektromagnetiska fält. Om fälten på arbetsplatsen är låga är sådana jämförelser normalt inte nödvändiga och arbetsgivarna tillråds i stället att utnyttja generell information som de ovannämnda tabellerna. 4 Om det är nödvändigt att göra jämförelser med insatsvärden eller gränsvärden för exponering uppmanas arbetsgivarna att utnyttja information som är tillgänglig från tillverkare eller databaser och om möjligt undvika att genomföra egna bedömningar. För arbetsgivare som måste genomföra egna bedömningar innehåller vägledningen råd om metoder och särskilda frågor som att hantera ojämna fält, multifrekvenssummering och tillämpning av ”weighted peak”-metoden.  Om arbetsgivare behöver genomföra ytterligare skyddande eller förebyggande åtgärder ger vägledningen ytterligare råd om de alternativ som kan vara tillgängliga. Det är viktigt att betona att det inte finns en enda lösning på alla risker med elektromagnetiska fält och att arbetsgivare bör överväga alla tillgängliga alternativ så att de väljer dem som är mest lämpliga för deras situation. Det har sedan en tid varit erkänt att användningen av MRT (magnetisk resonanstomografi) inom hälso- och sjukvården kan leda till en exponering av arbetstagare som överskrider de gränsvärden för exponering som anges i direktivet om elektromagnetiska fält. MRT är en viktig medicinsk teknik som är av stor betydelse för diagnos och behandling av sjukdomar. Därför görs ett villkorligt undantag för MRT från kraven att följa gränsvärdena för exponering i direktivet om elektromagnetiska fält. I en bilaga till vägledningen som utarbetats i samråd med berörda intressenter lämnas praktiska råd till arbetsgivare om att uppnå överensstämmelse med villkoren i undantaget. I volym 2 presenteras tolv fallstudier som visar arbetsgivare hur bedömningar genomförs och som illustrerar vissa av de förebyggande och skyddande åtgärder som kan väljas och genomföras. Fallstudierna presenteras som allmängiltiga arbetsplatser men har sammanställts från verkliga arbetssituationer. Många av de situationer som bedöms i fallstudierna ger upphov till starka fält. I vissa fall innebar det en risk enbart för arbetstagare som är särskilt utsatta för risker vilka kunde undantas från området med starka fält. I andra fall fanns det potentiella risker för alla arbetstagare, men det var inte nödvändigt att de befann sig i området medan det starka fältet genererades. Förutom MRT (som diskuterats ovan), identifierades två andra situationer som rutinmässigt kunde leda till att arbetstagare exponeras över gränsvärdena för exponering. Den mest allmänt använda av dessa var motståndssvetsning. Det är en process som bygger på höga strömstyrkor och ofta ger upphov till magnetiska flödestätheter nära eller över de insatsnivåer som anges i direktivet om elektromagnetiska fält. För manuella svetsprocesser måste operatören vara nära källan till fältet. För de situationer som granskades i fallstudierna och på annat håll överskreds de lägre insatsnivåerna ibland tillfälligt. I samtliga fall, överskreds inte den högre insatsnivån eller så visade modellering att gränsvärdena för exponering inte överskreds. I de flesta fall kan således riskerna hanteras genom enkla åtgärder som att lämna information och utbilda arbetstagarna så att de förstår riskerna och hur de kan minimera exponeringen genom att använda utrustningen på avsett sätt.  Trots detta är det möjligt att en minoritet av manuella processer för motståndssvetsning kan leda till exponering över de gränsvärden för exponering som anges i direktivet om elektromagnetiska fält. Det är troligt att företrädare för sektorer som utnyttjar sådan teknik behöver kontakta myndigheterna i respektive medlemsstat för att ansöka om ett undantag för att fortsätta använda denna utrustning tillfälligt för att få tid att byta till andra verktyg. Den andra situationen som gav upphov till hög exponering var användning av transkraniell magnetstimulering inom medicin. Detta förfarande är mindre vanligt än MRT, men ändå en viktig och allmänt använd teknik inom både terapi och diagnos. Under behandling brukar applikatorn vara placerad över patientens huvud i ett lämpligt stativ. Eftersom terapeuten inte behöver befinna sig alldeles intill utrustningen under driften bör det vara enkelt att begränsa exponeringen av arbetstagare. I diagnostiska tillämpningar används däremot för närvarande manuell manipulering av applikatorn och ger därför oundvikligen upphov till höga exponeringar av arbetstagare. Utveckling av lämplig distansstyrd utrustning skulle göra det möjligt att minska exponeringen av arbetstagare. Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 15 Sammanfattningsvis har vägledningen utformats som moduler för att minimera bördan för majoriteten av arbetsgivarna, som bara behöver läsa det första avsnittet. En del arbetsgivare kommer att behöva ta hänsyn till arbetstagare som är utsatta för särskilda risker och de bör därför läsa det andra avsnittet. Arbetsgivare med starka fält behöver läsa det tredje avsnittet, och arbetsgivare med fält som utgör risker behöver också ta hänsyn till det sista avsnittet. Genomgående ligger betoningen på enkla metoder, både för bedömningar och för förebyggande och skyddande åtgärder. 7 INNEhåll AVSNITT 1 – ALLA ARBETSGIVARE 1. 2. 3. Inledning och vägledningens syfte. 12 Hur ska vägledningen användas?. 13 1. 1 Direktivet om elektromagnetiska fält – en introduktion. 15 1. 2 Vägledningens tillämpningsområde. 15 1. 3 1. 4 Överensstämmelse med direktiv 2013/35/EU. 16 Nationell lagstiftning och källor till ytterligare information. 17 1. 5 hälsoeffekter och säkerhetsrisker orsakade av elektromagnetiska fält. 18 Direkta effekter. 18 2. 1 Långsiktiga effekter. 18 2. 2 Indirekta effekter. 19 2. 3 Källor till elektromagnetiska fält. 20 Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. 21 3. 1 3. 1. 1 Arbetstagare med aktiva inopererade medicinska enheter (AIMD). 22 3. 1. 2 Andra arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. 22 3. 2 Bedömningskrav för vanligt förekommande arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser. 23 3.  2. 1 Arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser där särskilda bedömningar sannolikt är nödvändiga. 27 3. 3 Arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser som inte inkluderats i detta kapitel. 28 AVSNITT 2 – BESLUT OM ATT GÖRA MER 4. 5. Uppbyggnaden av direktivet om elektromagnetiska fält. 30 Artikel 3 – Gränsvärden för exponering och insatsnivåer. 32 4. 1 Artikel 4 – Bedömning av risker och fastställande av exponering. 32 4. 2 Artikel 5 – Bestämmelser som syftar till att undvika eller minska riskerna. 33 4. 3 Artikel 6 – Information till och utbildning av arbetstagare. 33 4. 4 Artikel 7 – Samråd med och medverkan av arbetstagare. 33 4. 5 Artikel 8 – Hälsokontroll. 34 4. 6 Artikel 10 – Undantag. 34 4. 7 Sammanfattning. 34 4. 8 Riskbedömning inom ramen för direktivet om elektromagnetiska fält. 35 5. 1 Onlineplattformen för interaktiv riskbedömning (OiRA). 36 Steg 1 – Förberedelse. 36 5. 2 Steg 2 – Identifiering av faror och de som är utsatta för risker. 37 5. 3 Identifiering av faror. 37 5. 3. 1 Identifiering av befintliga förebyggande åtgärder eller försiktighetsåtgärder. 38 5. 3. 2 5. 3. 3 Identifiering av dem som är utsatta för särskilda risker. 38 5. 3. 4 Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. 38 5. 4 Steg 3 – Utvärdera och prioritera risker. 39 5. 4. 1 Riskutvärdering. 39 5. 4. 1. 1 Direkta effekter. 40 5. 4. 1. 2 Indirekta effekter. 40 5. 4. 1. 3 Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. 41 8 Steg 4 – Fatta beslut om förebyggande åtgärder. 41 5. 5 Steg 5 – Vidta åtgärder. 42 5. 6 5. 7 Dokumentera riskbedömningen. 42 5. 8 Övervakning och översyn av riskbedömningen. 42 AVSNITT 3 – ÖVERENSSTÄMMELSEBEDÖMNINGAR 6. Användning av gränsvärden för exponering och insatsnivåer. 44 Insatsnivåer för direkta effekter. 46 6. 1 Insatsnivåer för elektriska fält (1 Hz–10 MHz). 48 6. 1. 1 Insatsnivåer för magnetfält (1 Hz–10 MHz). 49 6. 1. 2 Insatsnivåer för elektriska och magnetiska fält (100 kHz–300 GHz). 50 6. 1. 3 Insatsnivåer för inducerade strömmar i extremiteterna (10–110 MHz). 50 6. 1. 4 6. 2 6. 3 6. 4 Insatsnivåer för indirekta effekter. 50 Insatsnivåer för statiska magnetfält. 50 6. 2. 1 Insatsnivåer för kontaktström (upp till 110 MHz). 50 6. 2. 2 Gränsvärden för exponering. 51 6. 3. 1 Gränsvärden för exponering avseende sensoriska effekter och hälsoeffekter. 51 6. 3.  2 Gränsvärden för exponering (0–1 Hz). 52 6. 3. 3 Gränsvärden för exponering (1 Hz–10 MHz). 52 6. 3. 4 Gränsvärden för exponering (100 kHz–300 GHz). 53 Undantag. 53 6. 4. 1 MRT-undantag. 54 6. 4. 2 Militärt undantag. 55 6. 4. 3 Allmänt undantag. 55 7. Användning av databaser och tillverkarens utsläppsdata. 56 Använda information som lämnats av tillverkare. 56 7. 1 7. 1. 1 Grund för tillverkarens bedömning. 57 7. 2 7. 3 Bedömningsdatabaser. 58 Tillverkarnas tillhandahållande av information. 58 7. 3. 1 Bedömningsstandarder. 58 7. 3. 2 Om det inte finns någon relevant standard. 59 8. Beräkning eller mätning av exponering. 61 Krav i direktivet om elektromagnetiska fält. 61 8. 1 Arbetsplatsbedömningar. 61 8. 2 Särskilda fall. 62 8. 3 Att söka ytterligare assistans. 62 8. 4 AVSNITT 4 – BEHÖVER MER GÖRAS? 9. Skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder. 66 Principer för förebyggande. 66 9. 1 Undanröjande av faran. 67 9. 2 Ersättning med mindre farlig process eller utrustning. 67 9. 3 Tekniska åtgärder. 68 9. 4 9. 4. 1 Avskärmning. 68 9. 4. 2 Skydd. 69 9. 4. 3 Säkerhetsfunktioner. 70 9. 4. 4 Avkännande skyddsanordningar. 71 9. 4. 5 Tvåhandsmanöverdon. 71 9. 4. 6 Nödstopp. 72 Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 19 9. 4. 7 Tekniska åtgärder för att förhindra gnisturladdningar. 72 9. 4. 8 Tekniska åtgärder för att förhindra kontaktströmmar. 73 9. 5 Organisatoriska åtgärder. 73 9. 5. 1 Avgränsning och restriktioner för tillträde. 73 9. 5. 2 Säkerhetsskyltar och meddelanden. 75 9. 5. 3 Skriftliga rutiner. 77 9. 5. 4 Information om säkerhet på arbetsplatsen. 77 9. 5. 5 Övervakning och ledning. 78 9. 5. 6 Anvisningar och utbildning. 78 9. 5. 7 Utformning och planering av arbetsplatser och arbetsställen. 79 9. 5. 8 Införande av bra arbetsrutiner. 80 9. 5. 9 Program för förebyggande underhåll. 82 9. 5. 10 Restriktioner för rörelse i statiska magnetfält. 82 9. 5. 11 Samordning och samarbete mellan arbetsgivare. 82 9. 6 Personlig skyddsutrustning. 83 10. Nödfallsberedskap. 84 10. 1 Utarbetande av planer. 84 Insatser vid ogynnsamma effekter. 84 10. 2 11. Risker, symtom och hälsokontroll. 86 11. 1 Risker och symtom. 86 11. 1. 1 Statiska magnetfält (0–1 Hz). 86 11. 1. 2 Lågfrekventa magnetfält (1 Hz–10 MHz). 87 11. 1. 3 Lågfrekventa elektriska fält (1 Hz–10 MHz). 87 11. 1.  4 Högfrekventa fält (100 kHz–300 GHz). 87 11. 2 Hälsokontroll. 89 11. 3 Läkarundersökning. 89 11. 4 Journaler. 90 AVSNITT 5 – REFERENSMATERIAL Appendix A Elektromagnetiska fälts beskaffenhet. 92 Appendix B hälsoeffekter av elektromagnetiska fält. 96 Appendix C Storheter och enheter för elektromagnetiska fält. 101 Appendix D Exponeringsbedömning. 108 Appendix E Indirekta effekter och arbetstagare som är utsatta för särskilda risker. 153 Appendix F Riktlinjer för MRT. 160 Appendix G Krav i andra europeiska texter. 170 Appendix h Europeiska och internationella standarder. 176 Appendix I Resurser. 178 Appendix J Ordlista och förkortningar. 182 Appendix K Bibliografi. 186 Appendix l Direktiv 2013/35/EU. 188 Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 11 AVSNITT 1 AllA ARBETSGIVARE 12 1. INlEDNING OCh VÄGlEDNINGENS SYFTE Direktivet om elektromagnetiska fält (direktiv 2013/35/EU, nedan kallat direktivet) tar upp en företeelse som är en del av det dagliga livet i den utvecklade världen: de elektromagnetiska fält som genereras närhelst elektricitet används. För de flesta arbetstagare ligger fältstyrkan på en nivå som inte påverkar dem negativt. Emellertid kan fältstyrkan på vissa arbetsplatser utgöra en risk, och direktivet finns till för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet i dessa situationer. En av de största svårigheterna som arbetsgivare står inför är att veta om de bör vidta särskilda åtgärder eller inte. Figur 1. 1 – Översikt över hur vägledningen ska användas Alla arbetsgivare Läs kapitlen 1–3 i vägledningen. Är det ”Nej” i ALLA tre kolumnerna i tabell 3. 2? NEJ NEJ JA Enkelt förfarande. NEJ Arbetsgivare med arbetstagare som är särskilt utsatta för risker Arbetsgivare med starka fält Har alla situationer ett ”NEJ” i kolumn 1 i tabell 3. 2? JA Finns det arbetstagare som är särskilt utsatta för risker? JA NEJ Ingående förfarande krävs. Läs kapitlen 4–8. Läs kapitlen 4 och 5 samt bilaga E. JA Bestäm den lämpligaste vägen för att styrka överensstämmelse. Risker för arbetstagare som är särskilt utsatta för risk? JA Överensstämmelse styrkt? Läs kapitlen 9–11. NEJ Inför och underhåll förebyggande/skyddande åtgärder. Kraven i ramdirektivet gäller. Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 13 1. 1 hur ska vägledningen användas? Denna vägledning vänder sig först och främst till arbetsgivare, särskilt små och medelstora företag. Den kan också vara av intresse för arbetstagare, personer som representerar arbetstagare och regleringsmyndigheter i EU:s medlemsstater. Med hjälp av detta dokument kan du göra en första bedömning av riskerna med elektromagnetiska fält på din arbetsplats.  Beroende på bedömningens resultat kan du sedan besluta om du behöver vidta ytterligare åtgärder för att uppfylla kraven i direktivet. Om du behöver det, får du praktiska råd om åtgärder du kan vidta. Vägledningen ska hjälpa dig att förstå hur ditt arbete kan påverkas av direktivet. Den är inte rättsligt bindande och innehåller inga tolkningar av eventuella juridiska krav som du är skyldig att uppfylla. Därför bör du även läsa igenom direktivet (se bilaga L), ramdirektiv 89/391/EEG och relevant nationell lagstiftning. Direktivet innehåller minimikrav för säkerheten då arbetstagare exponeras för risker på grund av elektromagnetiska fält. Emellertid är det få arbetsgivare som behöver beräkna eller mäta nivåerna för elektromagnetiska fält på sin arbetsplats. I de flesta fall är arbetets art sådan att riskerna är små, och detta är relativt enkelt att konstatera. Vägledningen är utformad så att de arbetsgivare som redan uppfyller kraven enkelt ska kunna konstatera detta utan att läsa hela vägledningen. Processen för att använda vägledningen illustreras i flödesdiagrammet i figur 1. 1. Vägledningen består av fyra avsnitt. 1. Det första avsnittet (kapitlen 1–3) riktar sig till alla läsare och ger en allmän introduktion, anvisningar om att använda vägledningen, en översikt över de viktigaste säkerhets- och hälsoeffekterna samt en förklaring av källorna till elektromagnetiska fält. Observera att kapitel 3 innehåller en lista över utrustning, verksamheter och situationer där de elektromagnetiska fälten generellt förväntas vara så svaga att arbetsgivarna inte behöver vidta någon ytterligare åtgärd. För de flesta arbetsgivare bör tabellen räcka för att de ska kunna fastställa att de redan fullgör sina skyldigheter, förutsatt att de redan uppfyller kraven i ramdirektivet. För dessa arbetsgivare har vägledningen fyllt sitt ändamål och de behöver inte gå längre. 2. Det andra avsnittet (kapitlen 4 och 5) riktar sig till de arbetsgivare som inte har kunnat dra slutsatsen att de inte behöver göra någonting mer. Dessa arbetsgivare behöver en bättre förståelse av kraven i direktivet och genomföra en särskild riskbedömning för elektromagnetiska fält. För en del av dem därför att de har anställda som är utsatta för särskilda risker på grund av elektromagnetiska fält. Beroende på resultatet av bedömningen kan dessa arbetsgivare hänvisas direkt till det fjärde avsnittet. För andra arbetsgivare kan de elektromagnetiska fälten vara så starka att de utgör en risk för alla arbetstagare. Dessa arbetsgivare behöver också ta hänsyn till det tredje avsnittet. 3.  Det tredje avsnittet (kapitlen 6–8) riktar sig till arbetsgivare som behöver fastställa om insatsnivåerna och i vissa fall gränsvärdena för exponering kommer att överskridas. Ofta är det möjligt att påvisa att detta inte kommer att vara fallet och att befintliga arbetsrutiner är godtagbara. Dessa arbetsgivare behöver dock ändå en mer ingående riskbedömning och en bättre uppskattning av exponeringen. För många räcker det att läsa så långt som till och med kapitel 7, men vissa arbetsgivare kan ha nytta av att läsa kapitel 8. 4. Det fjärde avsnittet (kapitlen 9–11) riktar sig till den lilla minoritet av arbetsgivare som har identifierat exponeringsnivåer över ett gränsvärde för exponering eller andra risker som behöver minskas. Dessa arbetsgivare behöver genomföra förändringar för att skydda arbetstagarna. De bör redan ha läst de tidigare kapitlen i vägledningen. 14 Avsikten är att vägledningen ska leda dig genom en logisk väg för att bedöma risken för att arbetstagarna exponeras för elektromagnetiska fält. Tabell 1. 1 – Riskbedömningsförfarande för elektromagnetiska fält enligt denna vägledning Om alla risker på grund av elektromagnetiska fält är låga på arbetsplatsen krävs inga ytterligare åtgärder. Arbetsgivare bör dokumentera att de kontrollerat arbetsplatsen och kommit fram till denna slutsats. Om riskerna från elektromagnetiska fält inte är låga, eller om risknivån inte är känd, bör arbetsgivare följa ett förfarande för att bedöma riskerna och vid behov vidta lämpliga skyddsåtgärder. I kapitel 4 beskrivs kraven i direktivet och i kapitel 5 föreslås en metod för att bedöma riskerna med elektromagnetiska fält. Det kan hända att slutsatsen efter detta blir att det inte förekommer någon beaktansvärd risk. I sådana fall bör bedömningen dokumenteras och förfarandet avslutas. I kapitel 6 förklaras användningen av gränsvärden för exponering och insatsnivåer. Där diskuteras även undantagen. Information om nivåerna på elektromagnetiska fält kan vara till hjälp för arbetsgivare då de genomför riskbedömningen och särskilt då de bedömer efterlevnaden av insatsnivåer eller gränsvärden för exponering. Sådan information kan vara tillgänglig i databaser eller hos tillverkare (kapitel 7). Det kan också vara nödvändigt att göra egna beräkningar eller mätningar (kapitel 8). I kapitel 9 beskrivs förebyggande och skyddande åtgärder när det är nödvändigt att minska risken. I kapitel 10 ges vägledning om beredskap för nödsituationer och i kapitel 11 finns råd om risker, symtom och hälsokontroll. Kapitlen i vägledningen har hållits så korta som möjligt för att minska bördan för de arbetsgivare som använder dem.  Bilagorna till vägledningen ger ytterligare information till arbetsgivare och andra som kan medverka i riskbedömningen (tabell 1. 2): Tabell 1. 2 – Bilagor till vägledningen A – Elektromagnetiska fälts beskaffenhet B – Hälsoeffekter av elektromagnetiska fält C – Storheter och enheter för elektromagnetiska fält D – Exponeringsbedömning E – Indirekta effekter och arbetstagare som är utsatta för särskilda risker F – Riktlinjer för MRT G – Krav i andra europeiska texter H – Europeiska och internationella standarder I – Resurser J – Ordlista, förkortningar och symboler i flödesdiagram K – Bibliografi L – Direktiv 2013/35/EU Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 1Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 15 1. 2 Direktivet om elektromagnetiska fält – en introduktion Alla arbetsgivare har en skyldighet att bedöma de risker som uppkommer i samband med det arbete som utförs på deras arbetsplats samt att se till att det finns förebyggande åtgärder eller skyddsåtgärder för att minska de risker som identifieras. Dessa skyldigheter anges i ramdirektivet. Direktivet om elektromagnetiska fält infördes för att hjälpa arbetsgivare att efterleva sina allmänna skyldigheter enligt ramdirektivet när det gäller elektromagnetiska fält på arbetsplatsen. Eftersom arbetsgivarna redan är skyldiga att efterleva kraven i ramdirektivet uppfyller de flesta redan samtliga krav i direktivet om elektromagnetiska fält, vilket innebär att de inte behöver vidta några ytterligare åtgärder. Elektromagnetiska fält definieras i direktivet om elektromagnetiska fält som statiska, magnetiska och tidsvarierande elektriska, magnetiska och elektromagnetiska fält med frekvenser under 300 GHz. Denna terminologi används i denna vägledning endast när det innebär en klar fördel. Elektromagnetiska fält kommer från många olika källor som arbetstagare kan komma i kontakt med på arbetsplatsen. De genereras och utnyttjas vid många arbetsuppgifter, inbegripet tillverkningsprocesser, forskning, kommunikation, medicinska metoder, produktion, överföring och distribution av el, radio- och tv- sändningar, flyg- och fartygsnavigering och säkerhet. Elektromagnetiska fält kan också uppkomma oavsiktligt, t. ex. runt distributionskablar för el inne i byggnader eller vid användning av elektrisk utrustning och elektriska apparater. Eftersom de flesta fält genereras elektriskt försvinner de när apparaten stängs av. Direktivet behandlar direkta och indirekta effekter av elektromagnetiska fält, men tar däremot inte upp eventuella långsiktiga effekter på hälsan (se avsnitt 2. 2). De direkta effekterna delas in i icke-termiska effekter, såsom stimulering av nerver, muskler och sinnesorgan och termiska effekter, såsom uppvärmning av vävnader (se avsnitt 2. 1).  Indirekta effekter uppkommer då ett föremål som befinner sig i ett elektromagnetiskt fält orsakar en säkerhets- eller hälsorisk (se avsnitt 2. 3). 1. 3 Vägledningens tillämpningsområde Denna vägledning är till för att ge praktiska råd som kan hjälpa arbetsgivare att uppfylla kraven i direktivet. Den är avsedd för alla företag vars arbetstagare kan komma i kontakt med elektromagnetiska fält. Även om direktivet inte uttalat utesluter några särskilda arbetsuppgifter eller tekniker är de elektromagnetiska fälten på många arbetsplatser så svaga att de inte medför några risker. Vägledningen innehåller en förteckning över allmänna arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser där fälten kan antas vara så svaga att arbetsgivarna inte behöver vidta några åtgärder. I vägledningen tas inte frågor om elektromagnetisk kompatibilitet upp, eftersom de diskuteras på annat håll. Enligt direktivet är arbetsgivare förbundna att ta hänsyn till arbetstagare som är utsatta för särskilda risker, bland annat arbetstagare som har aktiva eller passiva medicinska enheter inopererade i kroppen, såsom pacemakrar, arbetstagare med medicinska enheter som bärs på kroppen, såsom insulinpumpar, samt gravida arbetstagare. Denna vägledning ger dig råd om hur du bör hantera dessa situationer. Ibland uppstår exponeringssituationer som är alltför specifika eller komplexa för att omfattas av denna vägledning. Vissa industrier med speciella exponeringssituationer kan ha tagit fram egna riktlinjer i samband med direktivet om elektromagnetiska fält som bör följas i tillämpliga fall (se bilaga I). Arbetsgivare för vilka mer komplexa exponeringssituationer är aktuella bör se till att få mer information om riskbedömningar (se kapitel 8 och bilaga I). 16 1. 4 Överensstämmelse med direktiv 2013/35/EU Vägledningen har utformats för att uppfylla kraven i artikel 14 i direktivet om elektromagnetiska fält. I tabell 1. 3 visas hur artiklarna i direktivet motsvaras av kapitlen i denna vägledning. Tabell 1.  3 – Överensstämmelse mellan artiklar i direktivet och avsnitt i denna vägledning Artiklar och riktlinjer Artikel 2: Definitioner Bakgrundsinformation Storheter och enheter som används i direktivet Termer och förkortning Artikel 3: Gränsvärden för exponering och insatsnivåer Begränsning av exponering Tillämpning av insatsnivåer Åtgärder som krävs Artikel 4: Bedömning av risker och fastställande av exponering Riskbedömning Indirekta effekter och arbetstagare som är utsatta för särskilda risker Exponeringsbedömning med hjälp av tillgänglig information Exponeringsbedömning med hjälp av mätning eller beräkning Artikel 5: Bestämmelser som syftar till att undvika eller minska riskerna Principer för förebyggande Tekniska regler Organisatoriska åtgärder Personlig skyddsutrustning Artikel 6: Information till och utbildning av arbetstagare Information till arbetstagarna Utbildning av arbetstagarna Artikel 7: Samråd med och medverkan av arbetstagare Avsnitt i vägledningen Bilagorna A, B Bilaga C Tillägg J Avsnitt 6. 3 Avsnitten 6. 1, 6. 2 Avsnitten 9. 4, 9. 5 Kapitel 5 Avsnitten 5. 3, 5. 4 och bilaga E Kapitel 7 Kapitel 8 och bilaga D Avsnitt 9. 1 Avsnitt 9. 4 Avsnitt 9. 5 Avsnitt 9. 6 Avsnitt 9. 5 och bilaga E Avsnitt 9. 5 och bilagorna A, B Samråd med och medverkan av arbetstagare Kapitel 4 Artikel 8: hälsokontroll Symtom Hälsokontroll Läkarundersökning Artikel 10: – Undantag Undantag Avsnitt 11. 1 Avsnitt 11. 2 Avsnitt 11. 3 Avsnitt 6. 4 och bilaga F Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 1Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 17 1. 5 Nationell lagstiftning och källor till ytterligare information Tillämpning av denna vägledning innebär inte automatiskt att de obligatoriska skyddskraven för elektromagnetiska fält i EU:s olika medlemsstater efterlevs. Den lagstiftning som medlemsstaterna har infört i syfte att införliva direktiv 2013/35/EU har alltid företräde. Denna kan gå längre än de minimikrav i direktivet som ligger till grund för detta dokument. Du kan eventuellt få mer information genom att vända dig till de nationella regleringsmyndigheter som anges i bilaga I. Som en ytterligare hjälp vid tillämpningen av kraven i direktivet kan tillverkare utforma sina produkter för att minimera deras elektromagnetiska fält. De kan också tillhandahålla information om fälten och de risker som uppkommer vid normal användning av deras utrustning. Användning av tillverkarnas information diskuteras närmare i kapitel 7. Källor till ytterligare information finns i bilagorna till denna vägledning. I bilaga I finns uppgifter om nationella organisationer och branschorganisationer.  Bilaga J innehåller en ordlista, en förkortningslista samt förklaringar av de symboler i flödesdiagram som används i vägledningen. I bilaga K finns en bibliografi över användbara publikationer. 18 2. hÄlSOEFFEKTER OCh SÄKERhETSRISKER ORSAKADE AV ElEKTROMAGNETISKA FÄlT Vilken effekt elektromagnetiska fält har på en person beror främst på frekvensen och intensiteten. Andra faktorer såsom vågformens utformning kan också spela roll i vissa situationer. Vissa fält stimulerar sinnesorganen, nerverna och musklerna, medan andra orsakar uppvärmning. Effekterna från uppvärmning kallas i direktivet om elektromagnetiska fält för termiska effekter. Alla andra effekter kallas icke-termiska. I bilaga B finns mer information om hälsoeffekter av exponering för elektromagnetiska fält. För samtliga dessa effekter finns ett tröskelvärde under vilket det inte finns någon risk, och exponering under tröskelvärdet är inte på något sätt kumulativ. Effekterna av exponering är övergående och är förbundna med exponeringens varaktighet. Då exponeringen upphör minskar de eller upphör helt. Det innebär att det inte finns några ytterligare hälsorisker då exponeringen väl upphört. 2. 1 Direkta effekter Direkta effekter är sådana som uppkommer i en person till följd av exponering för ett elektromagnetiskt fält. Direktivet omfattar endast effekter som vi har omfattande kunskap om och som grundas på kända mekanismer. Det skiljer mellan sensoriska effekter och hälsoeffekter, som anses allvarligare. De direkta effekterna är följande: •	 Svindel och illamående som framkallas av statiska magnetfält (vanligtvis i samband med rörelse men även vid stillastående). •	 Effekter på sinnesorgan, nerver och muskler från lågfrekventa fält (upp till 100 kHz). •	 Uppvärmning av hela eller delar av kroppen från högfrekventa fält (10 MHz och mer). Vid nivåer över några GHz begränsas uppvärmningen i allt högre grad till kroppsytan. •	 Effekter på nerver och muskler och uppvärmning från mellanhöga frekvenser (100 kHz–10 MHz). Dessa koncept visas i figur 2. 1. Se bilaga B för mer information om direkta effekter. 2. 2 långsiktiga effekter Direktivet om elektromagnetiska fält omfattar inte påstådda långsiktiga effekter av exponering av elektromagnetiska fält, eftersom det för närvarande inte föreligger några väletablerade vetenskapliga bevis för ett orsakssamband. Om sådana bevis skulle framkomma kommer Europeiska kommissionen emellertid att ta ställning till det lämpligaste sättet att bemöta dessa effekter. Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 19 Figur 2. 1 – Elektromagnetiska fälts effekter vid olika frekvensområden (frekvensintervallen är inte skalenliga) låg Mellanvarvtal hög Statisk Svindel och illamående (vid rörelse) Stimulering av sinnesorgan, nerver och muskler Uppvärmning av kroppen eller lokala vävnader Uppvärmning av kroppsytan Ökande frekvens 2.  3 Indirekta effekter Oönskade effekter kan uppkomma på grund av föremål i fältet som ger upphov till en säkerhets- eller hälsorisk. Direktivet omfattar inte risker i samband med beröring av strömförande ledningar. De indirekta effekterna är följande: •	 Interferens med medicinsk elektronisk utrustning och andra apparater. •	 Interferens med aktiva inopererade medicinska enheter eller utrustning, t. ex. pacemakrar och defibrillatorer. •	 Interferens med medicinska enheter som bärs på kroppen, såsom insulinpumpar. •	 Interferens med passiva inopererade enheter (konstgjorda leder, stift, trådar eller plattor av metall). •	 Effekter på granatsplitter, kroppspiercingar, tatueringar och kroppskonst. •	 Projektilrisk från lösa ferromagnetiska föremål i ett statiskt magnetfält. •	 Oavsiktlig utlösning av detonatorer. •	 Brand eller explosion orsakad av antändning av brandfarligt eller explosivt material. •	 Elchocker eller brännskador som uppstår då en person berör ett strömförande föremål i ett elektromagnetiskt fält och en part är jordad och den andra inte är det. Kapitel 5 och bilaga E innehåller mer information om indirekta effekter och om hur dessa risker kan hanteras på arbetsplatsen. Huvudbudskap: effekter av elektromagnetiska fält Elektromagnetiska fält på arbetsplatsen kan ge upphov till direkta eller indirekta effekter. Direkta effekter är sådana som uppstår vid kontakt mellan fältet och kroppen. De kan vara antingen termiska eller icke-termiska. Indirekta effekter uppkommer på grund av ett föremål i fältet som orsakar en säkerhets- eller hälsorisk. 20 3. KÄllOR TIll ElEKTROMAGNETISKA FÄlT Alla i vårt moderna samhälle exponeras för elektriska och magnetiska fält från många olika källor, bland annat elektrisk utrustning, radio- och tv-sändningar och kommunikationsenheter (se figur 3. 1). I bilaga A finns mer information om elektromagnetiska fälts beskaffenhet. De flesta källor till elektromagnetiska fält i hemmet eller på arbetsplatsen ger upphov till extremt låga nivåer av exponering. Det är osannolikt att de vanligaste arbetsuppgifterna skulle innebära exponering över de insatsnivåer eller gränsvärden för exponering som fastställs i direktivet. Figur 3. 1 – Schematisk bild av ett elektromagnetiskt spektrum med vissa typiska källor Icke-joniserande strålning Joniserande strålning - Långsamt tidsvarierande fält Radiofrekvensfält Optisk strålning Ökande frekvens Ökande våglängd Syftet med detta kapitel är att ge arbetsgivare information om de källor till elektromagnetiska fält som finns på arbetsplatser, så att de kan avgöra om de behöver göra en ytterligare bedömning av riskerna från elektromagnetiska fält. Omfattningen och styrkan på de elektromagnetiska fält som genereras beror på den spänning, ström och frekvens som utrustningen använder eller genererar samt på dess utformning.  Viss utrustning kan ha utformats i avsikt att generera externa elektromagnetiska fält. I sådana fall kan små apparater med låg effekt ge upphov till stora externa elektromagnetiska fält. Allmänt kan det sägas att utrustning som använder hög effekt eller hög spänning, eller som har utformats för att avge elektromagnetisk strålning kräver ytterligare bedömning. I bilaga C finns mer information om vanligt förekommande storheter och mått för att utvärdera elektromagnetiska fält. Råd om riskbedömning i anslutning till direktivet finns i kapitel 5. Styrkan hos ett elektromagnetiskt fält avtar snabbt då avståndet från källan ökar (se figur 3. 2). Den exponering som arbetstagare utsätts för kan minskas om tillträdet till områden nära utrustningen begränsas då denna är i bruk. Det är också värt att komma ihåg att elektromagnetiska fält vanligtvis försvinner när elen stängs av, såvida de inte genereras av en permanentmagnet eller en supraledande magnet. Figur 3. 2 – Minskning av magnetisk flödestäthet över avstånd för olika kraftfrekvenskällor: punktsvetsmaskin ( ); 0,5 m avmagnetiserande spole ( 1 m avmagnetiserande spole ( ); 180 kW induktionsugn ( ) ); 100 kVA sömsvetsmaskin ( Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 21 ); 500 400 300 200 100 ) T µ ( t e h t ä t s e d ö fl k s i t e n g a M 0 0 0. 5 1 1. 5 2 2. 5 3 Avstånd från källa (m) Resten av kapitlet syftar till att hjälpa arbetsgivare att skilja mellan sådana utrustningstyper, arbetsuppgifter och situationer som sannolikt inte ger upphov till några risker och sådana för vilka skyddsåtgärder eller förebyggande åtgärder kan vara nödvändiga för att skydda arbetstagarna. 3. 1 Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker Vissa kategorier av arbetstagare (se tabell 3. 1) anses vara utsatta för särskilda risker på grund av elektromagnetiska fält. Dessa arbetstagare kanske inte skyddas tillräckligt av de insatsnivåer som anges i direktivet. Därför måste arbetsgivare ta särskild hänsyn till exponeringen av dessa arbetstagare. Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker kan i de flesta fall få ett tillräckligt skydd om referensnivåerna i rådets rekommendation 1999/519/EG efterlevs (se bilaga E). För en mycket liten minoritet ger dessa referensnivåer emellertid inte ett tillräckligt skydd. Dessa personer bör ha fått lämplig rådgivning från den sjukvårdspersonal som ansvarar för deras vård, och detta kan hjälpa arbetsgivaren att bedöma huruvida personen i fråga utsätts för risker på arbetsplatsen. Tabell 3.  1 – Arbetstagare som utsätts för särskilda risker enligt definitionen i direktivet Arbetstagare som är utsatta för Exempel särskilda risker Arbetstagare med aktiva inopererade medicinska enheter (AIMD) Pacemakrar, defibrillatorer, hörselimplantat, hjärnstamsimplantat, proteser i innerörat, neurostimulatorer, näthinneimplantat, inopererade insprutningspumpar för läkemedel Arbetstagare med passiva inopererade medicinska enheter som innehåller metall Konstgjorda leder, stift, plattor, skruvar, kirurgiska klämmor, åderbråcksklämmor, stent, hjärtklaffsproteser, annuloplastiringar, p-stavar av metall samt aktiva inopererade medicinska enheter Arbetstagare med medicinska enheter som bärs på kroppen Gravida arbetstagare Externa hormoninsprutningspumpar OBS! Då arbetsgivare undersöker om en arbetstagare kan vara utsatt för särskilda risker bör denne ta hänsyn till exponeringens frekvens, nivå och varaktighet. 22 3. 1. 1 Arbetstagare med aktiva inopererade medicinska enheter (AIMD) En kategori av arbetstagare som är utsatt för särskilda risker är personer med aktiva inopererade medicinska enheter. Detta beror på att starka elektromagnetiska fält kan störa dessa aktiva enheters normala funktion. Tillverkare av sådana enheter har en juridisk skyldighet att se till att deras produkter har skälig motståndskraft mot interferens och att de rutinmässigt testas för fältstyrkor som kan påträffas i allmänna miljöer. Därför bör fältstyrkor upp till de referensnivåer som anges i rådets rekommendation 1999/519/EG inte ha någon negativ inverkan på enheternas funktion. Fältstyrkor över dessa referensnivåer, i närheten av enheten eller dess avkännande ledningar (då sådana finns), kan dock leda till ett tekniskt fel som kan vara farligt för bäraren. Även om vissa av de arbetssituationer som tas upp i detta kapitel kan innebära starka fält är fälten i många fall mycket lokala. Därför kan riskerna hanteras genom att se till att det starka fältet inte genereras alldeles i närheten av enheten. Det fält som genereras av en mobiltelefon kan exempelvis orsaka interferens med en pacemaker om telefonen hålls nära enheten. Personer med pacemaker kan trots detta använda mobiltelefoner utan risk. De måste bara se till att hålla telefonen en bit från bröstkorgen. Kolumn 3 i tabell 3. 2 visar de situationer där en särskild bedömning krävs för arbetstagare med aktiva inopererade enheter på grund av att starka fält kan genereras i enhetens eller eventuella avkännande ledningars omedelbara närhet. Resultatet av bedömningen blir ofta att arbetstagarna ska följa de instruktioner som de fått av sjukvårdspersonalen då enheten opererades in. I fall då arbetstagare eller andra personer med aktiva inopererade enheter har tillträde till en arbetsplats måste arbetsgivaren överväga huruvida en mer omfattande bedömning är nödvändig.  I detta sammanhang bör det noteras att man i ett antal arbetssituationer som anges i tabell 3. 2 bör göra skillnad på en person som själv utför en viss arbetsuppgift och en arbetsuppgift som förekommer på arbetsplatsen. I den sistnämnda situationen är det osannolikt att ett starkt fält genereras i enhetens omedelbara närhet och därför är en bedömning i normala fall inte nödvändig. I vissa situationer (såsom vid induktionssmältning) genereras mycket starka fält. I sådana fall kan det hända att referensnivåerna i rådets rekommendation 1999/519/ EG överstigs i mycket större områden än normalt. Därför är bedömningen sannolikt mer komplex (se bilaga E), och det kan finnas krav på att upprätta begränsningar när det gäller tillträde till området. 3. 1. 2 Andra arbetstagare som är utsatta för särskilda risker För övriga kategorier av arbetstagare som är utsatta för särskilda risker (se tabell 3. 1) utgör mycket lokala starka fält normalt sett ingen risk. Dessa arbetstagare utsätts i stället för risker då arbetsuppgifter kan förväntas generera fält som överstiger referensnivåerna i rådets rekommendation 1999/519/EG i områden som är mer allmänt tillgängliga. Vanliga situationer där detta ofta förekommer anges i kolumn 2 i tabell 3. 2. Denna situation kräver en särskild bedömning. Om en bedömning krävs för arbetstagare som är utsatta för särskilda risker bör arbetsgivare läsa bilaga E. Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 1Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 23 Huvudbudskap: arbetstagare som är utsatta för särskilda risker Arbetstagare med aktiva inopererade enheter kan utsättas för risker då det finns starka fält på arbetsplatsen. Dessa fält är ofta mycket lokala, och riskerna kan för det mesta hanteras på ett lämpligt sätt genom att man vidtar några enkla säkerhetsåtgärder grundade på de råd som arbetstagaren själv fått från sjukvårdspersonal. Trots att starka fält kan utgöra en särskild risk för andra kategorier av arbetstagare (de med passiva inopererade enheter, medicinska enheter som bärs på kroppen och gravida arbetstagare) gäller detta endast i ett begränsat antal situationer (se tabell 3. 2). 3. 2 Bedömningskrav för vanligt förekommande arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser Tabell 3. 2 innehåller en förteckning över vanliga arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser och anger om bedömningar behövs för •	 arbetstagare med aktiva inopererade enheter, •	 andra arbetstagare som är utsatta för särskilda risker, •	 arbetstagare som inte är utsatta för särskilda risker.  För varje arbetsuppgift i tabellen anges det om den sannolikt ger upphov till fältstyrkor som överstiger referensnivåerna i rådets rekommendation 1999/519/EG och om dessa fält i sådana fall är mycket lokala eller inte. Tabell 3. 2 är baserad på användning av utrustning som efterlever nyare standarder, som har underhållits på ett korrekt sätt och som används på det sätt som tillverkaren avsett. Om arbetsuppgifter omfattar användning av mycket gammal eller dåligt underhållen utrustning som inte uppfyller standarderna kan det hända att uppgifterna i tabell 3. 2 inte gäller. Om alla arbetsuppgifter på en arbetsplats har ett ”Nej” i alla tre kolumner är det vanligtvis inte nödvändigt att göra en särskild bedömning när det gäller kraven i direktivet, eftersom det inte är sannolikt att det finns några risker på grund av elektromagnetiska fält. I sådana situationer finns det normalt inget behov av ytterligare åtgärder. Det är emellertid trots detta nödvändigt att göra en allmän riskbedömning för att kontrollera efterlevnaden av kraven i ramdirektivet. Arbetsgivare bör vara uppmärksamma på förändrade omständigheter, i enlighet med ramdirektivet, och de bör se över behovet av en särskild bedömning av elektromagnetiska fält om de blir medvetna om några ändringar. På arbetsplatser dit arbetstagare med aktiva inopererade enheter eller andra arbetstagare som är utsatta för särskilda risker inte har tillträde, och för vilka samtliga arbetsuppgifter har ett ”Nej” i relevanta kolumner, bör det inte föreligga något behov av en särskild bedömning avseende direktivet om elektromagnetiska fält. Det är emellertid nödvändigt att göra en allmän riskbedömning för att kontrollera efterlevnaden av kraven i ramdirektivet. Arbetsgivarna bör också vara uppmärksamma på eventuella ändrade omständigheter, särskilt då det finns en möjlighet att arbetstagare som är utsatta för särskilda risker kan få tillträde till arbetsplatsen. Huvudbudskapet: bedömningar av elektromagnetiska fält Om det på en arbetsplats enbart förekommer arbetsuppgifter som är märkta med ”Nej” i alla relevanta kolumner i tabell 3. 2 är det vanligtvis inte nödvändigt att göra en särskild bedömning av elektromagnetiska fält. Däremot ska en allmän riskbedömning göras för att kontrollera efterlevnaden av kraven i ramdirektivet, och arbetsgivarna bör fortsatt vara uppmärksamma på förändrade omständigheter. 24 Tabell 3.  2 – Krav för särskilda bedömningar av elektromagnetiska fält i samband med vanliga arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser Typ av utrustning eller arbetsplats Bedömning krävs för: Arbetstagare som inte är utsatta för särskilda risker (*) (1) Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Arbetstagare som är utsatta för särskilda risker (utom de med aktiva inopererade enheter) (**) (2) Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Arbetstagare med aktiva inopererade enheter (***) (3) Ja Nej Ja Nej Ja Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Ja Nej Nej Nej Nej Ja Nej Trådlös kommunikation Telefoner, trådlösa (inklusive basstationer för trådlösa DECT- telefoner) – vid användning Telefoner, trådlösa (inklusive basstationer för trådlösa DECT- telefoner) – vid förekomst på arbetsplatsen Telefoner, mobila – vid användning Telefoner, mobila – vid förekomst på arbetsplatsen Enheter för trådlös kommunikation (t. ex. Wi-Fi eller Bluetooth) inklusive anslutningspunkter för WLAN – vid användning Enheter för trådlös kommunikation (t. ex. Wi-Fi eller Bluetooth) inklusive anslutningspunkter för WLAN – vid förekomst på arbetsplatsen Kontor Audiovisuell utrustning (t. ex. tv-apparater, dvd-spelare) Audiovisuell utrustning som innehåller radiofrekvenssändare Fast kommunikationsutrustning och fasta nätverk Dator- och it-utrustning Värmefläktar, elektriska Fläktar, elektriska Kontorsutrustning (t. ex. kopieringsmaskiner, dokumentförstörare, elektriska häftapparater) Fasta telefoner och faxmaskiner Infrastruktur (byggnader och tillhörande mark) Larmsystem Basstationsantenner, inne i en operatörs avgränsade skyddsområde Basstationsantenner, utanför en operatörs avgränsade skyddsområde Trädgårdsmaskiner (eldrivna) – vid användning Trädgårdsmaskiner (eldrivna) – vid förekomst på arbetsplatsen Utrustning (elektrisk) för uppvärmning av rum Hushållsapparater och professionella apparater, t. ex. kylskåp, tvättmaskiner, torktumlare, diskmaskiner, ugnar, brödrostar, mikrovågsugnar och strykjärn som inte innehåller sändarutrustning såsom WLAN, Bluetooth eller mobiltelefoner Belysning, t. ex. områdesbelysning och skrivbordslampor Belysningsutrustning, radiofrekvens- eller mikrovågsdriven Arbetsplatser dit allmänheten har tillträde som uppfyller referensnivåerna i rådets rekommendation 1999/519/EG Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 1Säkerhet Artikelövervakningssystem och RFID (radiofrekvensidentifiering) Raderare, för kassett eller hårddisk Metalldetektorer Elförsörjning Strömkrets där ledarna är placerade nära varandra och har en nettoström på 100 A eller mindre – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv. – exponering för magnetfält Strömkrets där ledarna är placerade nära varandra och har en nettoström på över 100 A – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv.  – exponering för magnetfält Strömkretsar i en installation med en elektrodström på 100 A eller mindre för varje individuell krets – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv. – exponering för magnetfält Strömkretsar i en installation med en elektrodström på över 100 A för varje individuell krets – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv. – exponering för magnetfält Elektriska installationer med en elektrodström på över 100 A – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv. – exponering för magnetfält Elektriska installationer med en elektrodström på 100 A eller mindre – inklusive kablar, högspänningsbrytare, transformatorer osv. – exponering för magnetfält Generatorer och reservgeneratorer – vid arbete med dessa Växelriktare, inklusive i fotovoltaiska system Oisolerad luftledning med en spänning på upp till 100 kV eller en luftledning på upp till 150 kV ovanför arbetsplatsen – exponering för elektriska fält Oisolerad luftledning med en spänning på över 100 kV eller en luftledning på över 150 kV (1) ovanför arbetsplatsen – exponering för elektriska fält Oisolerade luftledningar med vilken spänning som helst – exponering för elektriska fält Underjordisk eller isolerad kabelkrets med vilken spänning som helst – exponering för elektriska fält Vindturbiner, vid arbete med dessa lätt industri Bågsvetsning, manuell (inklusive MAG-svetsning [metal inert gas], MAG-svetsning [metal active gas], gasvolframsvetsning/TIG- svetsning [tungsten inert gas]) då god praxis följs och kabeln inte kommer i kontakt med kroppsytan Batteriladdare, industriella Batteriladdare, stora för professionellt bruk Beläggnings- och målningsutrustning Kontrollutrustning som inte innehåller radiosändare Nej Nej Nej Nej Ja Nej Ja Ja Nej Nej Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej (1) För luftledningar på mer än 150 kV är styrkan på det elektriska fältet oftast, men inte alltid, lägre än den referensnivå som anges i rådets rekommendation 1999/519/EG. Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 25 Nej Nej Nej Nej Ja Nej Ja Ja Nej Nej Nej Nej Ja Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Ja Ja Ja Nej Ja Nej Ja Ja Nej Ja Ja Nej Ja Nej Nej Ja Ja Ja Ja Nej Nej 26 Utrustning för koronaytbehandling Dielektrisk uppvärmning Dielektrisk svetsning Utrustning för elektrostatisk målning Ugnar, ohmsk uppvärmning Limpistoler (bärbara) – vid förekomst på arbetsplatsen Limpistoler – vid användning Värmepistoler (bärbara) – vid förekomst på arbetsplatsen Värmepistoler – vid användning Hydrauliska ramper Induktionsuppvärmning System för induktionsuppvärmning, automatiska, felsökning och reparationer som utförs nära källan till det elektromagnetiska fältet Utrustning för induktionsförsegling Induktionslödning Maskinverktyg (t. ex.  pelarborrar, slipmaskiner, svarvar, fräsmaskiner, sågar) Magnetpulverprovning (för att upptäcka sprickor) Magnetiserare/avmagnetiserare, industriella (inklusive kassettraderare) Mätutrustning och mätinstrument som inte innehåller radiosändare Uppvärmning och torkning med mikrovågor inom trävaruindustrin (torkning, formning och limning av trä) Enheter för radiofrekvensplasma inklusive vakuumbeläggning och förstoftning Verktyg (elektriska, handhållna och som kan transporteras, t. ex. borrar, slipmaskiner, cirkelsågar och vinkelslipar) – vid användning Verktyg (elektriska, handhållna och som kan transporteras) – vid förekomst på arbetsplatsen Svetsningssystem, automatiska, felsökning och reparationer som utförs nära källan till det elektromagnetiska fältet Svetsning, manuell motståndssvetsning (punktsvetsning, sömsvetsning) Tung industri Elektrolys, industriell Ugnar, bågsmältning Ugnar, induktionssmältning (mindre ugnar har vanligtvis större tillgängliga fält än större ugnar) Byggarbete Byggutrustning (t. ex. cementblandare, vibratorer, lyftkranar osv. ) – vid arbete nära dessa Mikrovågstorkning, inom byggbranschen Medicinskt arbete Medicinsk utrustning som inte använder elektromagnetiska fält för diagnos eller behandling Medicinsk utrustning som använder elektromagnetiska fält för diagnos och behandling (t. ex. kortvågsdiatermi, transkraniell magnetstimulering) Nej Ja Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Nej Nej Ja Nej Ja Ja Nej Ja Ja Nej Nej Nej Ja Ja Ja Ja Nej Ja Nej Ja Nej Ja Ja Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Ja Nej Ja Nej Ja Ja Nej Ja Ja Nej Nej Ja Ja Ja Ja Ja Nej Ja Nej Ja Ja Ja Ja Ja Ja Nej Ja Nej Ja Nej Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Nej Ja Ja Ja Nej Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Nej Ja Icke-bindande vägledning till god praxis vid tillämpningen av direktiv 2013/35/EU Elektromagnetiska fält – Volym 1Transporter Motorfordon och fordonsfabriker – vid arbete nära startmotor, växelströmsgenerator, tändning Radar, flygkontrolltjänst, militär, väder och långdistans Tåg och spårvagnar, eldrivna Diverse Batteriladdare, induktiv koppling eller närhetskoppling Batteriladdare, icke-induktiv koppling avsedda för hushåll System och enheter för utsändning (radio och tv: LF, MF, HF, VHF, UHF) Utrustning som genererar statiska magnetfält > 0,5 millitesla, oavsett om de genereras elektriskt eller med permanentmagneter (t. ex. magnetiska chuckar, bord och rullband, lyftmagneter, magnetiska armar, namnskyltar, brickor) Utrustning utsläppt på EU:s marknad som anges uppfylla kraven i rådets rekommendation 1999/519/EG eller harmoniserade standarder för elektromagnetiska fält Hörlurar som genererar starka magnetfält Matlagningsutrustning med induktionsteknik, för professionell användning Icke-elektrisk utrustning av alla sorter utom sådan som innehåller permanentmagneter Bärbar utrustning (batteridriven) som inte innehåller radiofrekvenssändare Radioapparater, tvåvägs (t. ex.  walkie-talkie, fordonsradio) Sändare, batteridrivna Nej Ja Ja Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Avsnitt 1 – Alla arbetsgivare 27 Nej Ja Ja Nej Nej Ja Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Ja Ja Ja Ja Nej Ja Ja Nej Ja Ja Nej Nej Ja Ja OBS! (*) En bedömning ska göras av efterlevnaden av tillämpliga insatsnivåer eller gränsvärden för exponering (se kapitel 6). (**) En bedömning ska göras av efterlevnaden av referensnivåerna i rådets rekommendation (se avsnitt 5. 4. 1. 3 och bilaga E). (***) Lokal exponering av personer kan överstiga referensnivåerna i rådets rekommendation. Hänsyn måste tas till detta i riskbedömningen, som ska bygga på information från sjukvårdspersonalen med ansvar för inoperering av enheten och/eller påföljande vård (se avsnitt 5. 4. 1. 3 och bilaga E). 3. 2. 1 Arbetsuppgifter, utrustningstyper och arbetsplatser där särskilda bedömningar sannolikt är nödvändiga På arbetsplatser som innehåller eller ligger i närheten av utrustning som drivs med hög strömstyrka eller hög spänning kan det finnas områden med starka elektromagnetiska fält. Detta är också ofta fallet med utrustning som utformats i syfte att avge elektromagnetisk strålning med hög effekt. Sådana starka fält kan överstiga de insatsnivåer eller gränsvärden för exponering som anges i direktivet, eller kan medföra oacceptabla risker på grund av sina indirekta effekter. Kolumn 1 i tabell 3. 2 visar situationer som kan orsaka starka fält som vanligtvis kräver en särskild bedömning av elektromagnetiska fält. Tabellen sammanställdes mot bakgrund av befintliga mätningar som visar att fält i dessa situationer kan vara så starka att de närmar sig eller överstiger relevanta insatsnivåer. Ett ”Ja” i kolumn 1 innebär inte med säkerhet att det tillgängliga fältet överstiger ett gränsvärde för exponering. Det innebär snarare att man inte kan vara säker på att exponeringsgränsvärdet alltid kommer att efterlevas, med tanke på den variation som ofta förekommer på arbetsplatser. Därför bör en bedömning göras för varje arbetsplats. Det bör understrykas att tabell 3. 2 innehåller exempel på situationer som är vanligt förekommande på arbetsplatser. Den är inte en uttömmande förteckning, och annan specialutrustning eller ovanliga processer som inte har inkluderats kan förekomma. Förteckningen bör emellertid kunna fungera som en hjälp för arbetsgivare när det gäller att identifiera situationer som kan kräva mer detaljerade bedömningar. 28 3. 