Anteckningar om Piteå lappmark
G. B. Stael v. Holstein 


ANMÄRKNINGAR 
OM 
PITEÅ LAPPMARK 


1809 


ANMÄRKNINGAR 


OM 
PITEÅ LAPPMARK, 
UNDERDÅNIGT FÖRSLAG 


TILL 


LAPPMARKENS UPPODLING. 


ERNER 
STOCKHOLM, 
Tryckte hos CARL DELEN, 1809. 


Piteå Lappmarks belägenhet och 
Innehåll. 


Pena Lappmark är belägen emellan 65 
och 67 graders polhöjd och innehålier ef- 
ter Baron och Bergshådet Hrrmmeoins 
Karta 230 Qvadrat mil. I Landets N. V. 
del, Som gränsar emot Norrige, äro stora 
fjällberg utan skog, beväxte med Ren- 
mossa och Fiällbjörken (Betula nana); 
men 5 å 6 mnil itrån gränsen vidtager 
"Tall och Björkskog, hvarigenom orten 
hela vägen nedanföre kan bebos och od- 
Jas. Hrån Fjällbergen komma 3:ne stora 
Elfvar flytande genom Landet, af hvilken 
den ena utfaller vid Piteå Stad, den an- 
dra vid Skellefteå, och den I:dje vid U- 
meå Stad i Hafvet: dessutom äro här mån- 
82 större och mindre siöar och ström- 
drag, alla fiskrika. Emellan och omkring 
dessa Elfvar, Sjöar och Strömmar finnes 
öfverallt dels gräsbeväxta och dels till 
Angsmark tjenliga myror, som alla hafva 
affall och kunna utdikas. Grunden be- 
står både af lera och sandmylla, med mer 
och mindre tjock dy-jord efvanpå. Betet 


i skogarna är kraftigt, emedan marken 
merendels är bevext med blåbärsris och 


gräs-sorter. 


Aldsta Inbyggare och deras Lefnadssätt. 
Allt ifrån uråldriga tider har denna 
ort varit bebodd af Lappar, hvilka, efter 
Nasa Silfvergrufvors upptagande år 1635, 
först blefvo till sin lefnadsart och hus- 
hållning kände. Drottning CHRISTINA, 
som i flera år låt arbeta dessa gtufvor, 
drog under tiden en' nådig försorg om 
detta Folkslags undervisning i Christna 
Läran, med anläggning af kyrkor och Lä- 
rares tillsättande, hvilka sistnämde af Kro- 
nan ännu lönas, sedan Landet allt ifrån 
den tiden ej bunnit blifva så befolkadt, 
att det hvarken mäktat underhålla Kyr- 
kor eller Prester. Orsaken dertill är den, 
att Lappallmogen aldrig brukat eller od- 
lat någon jord, eller hafva någon bestän- 
dig bostad, utan flytta med sina Kåtor 
der de få bete åt sina Ren-hjordar, af 
hvilka större delen hafva sitt uppehälle: 
andre idka endast fiske, och de tattigare 
förtjena sig födan med vallgång och tig- 
geri; och derigenom har allt annat folk 
trott att denna ort vore allenast ett nä- 
ste för Lappar och odjur, hvilken fördom 
ännu hyses af dem, som ej haft tillfälle 
resa härigenom och se naturens tillbud. 
Högstbemälta Drottning lät fördela 
denna Lappmark i 2:ne Pastorater, nem- 


[Gå 


ligen Arjeploug och Arfvidsjaur. Den 
förra Socknens Invånare bestodo förledit 
år 1503 af 17 Svenska hushåll, som utgjor- 
de Personer - - - 200 


160 Lappska Hushåll = - 500 


700 
Arvidsjaur innehade 56 Svenska 
hushåll - - - - 3 
67 dito Lappska - - 


d10 


—L 2 s—— —! 

Tillsammans 1510 
menniskor, som bebo en så vidlyftig Land- 
sträcka, i hvilken 30 till 40,000 Invåna- 
re kunde rikligen föda sig. 


Silfververket upptagit. Nybyggen. 


Ett Bolag, som 1770 upptog å nvo 
Nasa Sillvergrufvor efter 111:års odesmål, 
begynte först tänka på Nybyggens anläg- 
gande under BergsFrälse frihet, enligt de- 
ras Privilegier, och hvarmed de kommo 
så vida, att 40 nu höra under Silfverver- 
ket, af hvilka 29 med Prestgårdens och 
Krono-nybyggen utgöra förenämde Sven- 
ska husbåll och Folknummer. Denna de- 
ras patriotism har varit berömlig, ehuru 
de deraf ej kunnat skörda minsta nytta, 
vidare än att de haft folk emot betalning 
att tillgå, emedan deras frihet, som dem 
blifvit beviljad ifrån 15 till 25 år, på en 
del ställen ännu fortfar, utan att man kan 
säga någon synnerlig odling vara skedd. 


AY ON 


8 


Huru Nybyggen tillkomma och utsynas. 


Så väl desse som de sederntera upp- 
tagne Nybvggen äro på följande sätt till- 
komne: Den som tänker avlägga ett Ny- 
bygge. tar omkring och ser sig före hvar- 
est wågra tillgäng iga slogställen finnas, 
att han må kunna berga 40, 50 å bo lass 
hö och derötver, ehuru dessa ställen lig- 
ga $ 3 ull och med i mil ifrån hvaran- 
nan. Derpå begäres hos Landshöldingen 
utsyning, som sedan förrättas al Länsmän 
och Fierdingsmän, hvilka nämna stället 
och värdera slogen till Lasstal, men ej 
med någon säkerhet omtala distansen 
emellan hvart ställe; vid nästa Härads- 
Ting löredrages synings-attesten, i hän- 
delse någon kunde göra anspråk på sam- 
ma slogar, och då allt allöper okleandradt, 
hänvises sökanden åter till Ortens Beitall- 
nivgshalvande, der han lår lösa immis- 
sions-bref, hvari utstakas Ifrihets åren samt 
att honom skall tilläggas 700 'Tunnland 
med ut- och inägor till I Hemman, och 
så vidare i proportion etter Hemmanets 
storlek han tänker upptaga, utan något 
afseende, att de utsynade slätter ligga 
långt utom den terrain Hemmanets ägor 
kunna intaga. 


Nybyggens Storlek och Frihetsår. 


Den Höga Lagstiftarens mening med 
1400 Tunnland till ett helt hemman och 
proportionaliter till de mindre, lär icke 


vara annan, än att den till en Nybyggare 
utsynade jorden bör vara belägen inom 
de anslagna Tunnlandens sammanhängan- 
de Area, hvarföre de tillsynade trakterne 
genast borde af Landtmätsre afmärtas och 
Nybyggaren tilläggas deraf så mycket, 
som ligger inom den Hemmansdels area 
han begär att framdeles skatta före, och 
ingen vara tillåtit att berga något utom 
de utsatta råmärken. lcke heller lär me- 
ningen vara, att sådant antal friletsår 
skall lemnas åt dem som int ga lörut gräs- 
bärande slåtter i det skick naturen till- 
danat dem efter Syndalloden, utan att till- 
lika utstaka det de inom trihetsårens för- 
lopp böra på hvart $:dels Hemman så upp- 
arbeta jorden; att de kunna föda ett visst 
antal kreatur, till ex. 10 klafbundna nöt, 
utom småkreatur, vid förlast af sin be- 
sittningsrätt, helst de nyttja samma slåt- 
ter utan vidare påkostnad än bergningen: 
och af sådan beskaffenhet äro merendels 
alla i denna Lappmark upptagna Nybyg- 
gen. Det enda besvär de gjort sig är, 
att de byggt hus, upptagit till åker I å i 
Tunnland mer och. mindre på höjden af 
Stenbackar hvarest ej kan växa säd, dels 
för den grunda jorden och dels för ky- 
lan ifrån de nedanföre belägna onppod- 
lade myror, samt bortröjt nägra Videbu- 
skar på slogen, hvilket allt de bort, på 
ett för sig fördelaktigare sätt, göra, om 
jorden varit deras egen, ännu mera då 


8 


de få tillträda och besitta den för intet; 
men för att uppmuatra folk till hosätt- 
ning, torde för dylika intagor 10 frihets- 
år vara tillräckliga. 

På detta sätt kan väl Lappmarken 
till någon del blifva befolkad, så länge 
sådaua lägenheter äro att tillgå, men al: 
drig odlad och så bebodd, som andra 
Rikeis Landsorter. 


Lappmarkens odlings-metod. 


Odling kallas det då man intager och 
förbättrar en af naturen till sig sjelf lem- 
nad ödeplats, som, i det skick han förut 
varit, hvarken kunnat bära säd eller gräs. 
Af sådan egenskap äro till större delen 
förenämde myror, hvaraf här finnes ett 
välsignadt ental, fast ännu ingen vetat 
sig deraf rätt begagna. Sättet att odla 
en myra till både åker och hårdvalls äng 
är lätt, emedan det består hufvudsakligast 
i dikning, som ej hindras hvarken af sten 
eller skog, och dikmullens utbredande öf- 
ver marken; men en fattig Nybyggare som, 
änskönt han bade kunskap härom, har 
ej styrka att odla sådana ställen; och de 
förmögnare hafva ej baft någon idé om möj- 
ligheten att här kunna föda och nära sig. 
Presterne, de enda Ståndspersoner i Lapp- 
marken, hafva väl bort vara de, som fö- 
regått Inbyggarne med exempel i odlings- 
vägen, men de äro likaså okunnige som 
för stora hushållare, att nedlägga någon 


förnuftig omkostnad på sin boställs jord, 
så länge de hafva frihet försvara och taga 
för sig slog 3 å 4 mil på ömse sidor om 
sin bostad, sedan Kongl. Maj:ts Bref och 
Nådiga Befallning till Landshöfdingen af 
den 14 Sept. 1752, att tilldela hvart Prest- 
bord ett helt Hemman, ännu ej gått i 
verkställighet, då de i den händelsen va- 
rit nödsakade hålla sig inom hemmanets 
rå och rör, och derest de icke så myc- 
ket foder der kunnat berga, som till de- 
ras vanliga Ladugårds underhållande tearf- 
vats, så hafva Sockneboerne bort under- 
hjelpa ' odlingen, och då hade Presthor- 
den ej allenast redan varit häfdade, utan 
ock flera Nybyggen anlagåe närmare kyr- 
korna, det Presterne hittills för ofvannänt- 
de orsaker förhindrat. Odling i Lapp- 
marken kan således icke få någon fram- 
gång annorlunda, än att någon bemedlad 
person intager en myra, och låter utdika 
och tillreda så stor del deraf som svarar 
emot 3 Hemmans inägor, till ena 50 Tunn- 
lend, då han snart blir varse med hvad 
omkostnad och tidsutdrägt det sker, in- 
nan jorden blir gräsbärande och någon 
del deraf tjenlig till åker; derefter byg- 
gas nödiga hus, och gården förses med 
åbo, som får t häst och så många krea- 
tur på inventarium, som af bergningen 
kunna födas, om han ej har några sjelf. 
Denna Abo lemnas så många frihets-år, 
som man skäligen boner åtgå, innan han 


hinner upptaga och på lika sätt odla an- 
dra 50 Tunaland på samma myra för en 
annan åbo, hvilken, sedan husen äro bygg- 
da, bosättes med i häst och samma in- 
ventarie boskap, som den förra emottagit. 
Den sednare åboen arbetar under sina 
Ffrihers år 30 Tuanland i beredskap åt den 
3.dje åboen, och så vidare hvar ifrån an- 
nan. Etter trihets årens förlopp böra desse 
åhoer utgöra till ägaren 1 Lis:pd Smör af 
hvarje ko årligen, helst man här räknar 
minst på 3 Lis:pd om året efter en ko, 
och förrätta koloingar el!ler andra körnin- 
går vintertiden, om de ligga under Silf- 
ververket, mot.en stadgad öfverenskom- 
men betalving. — Man vill ej beräkna me- 
ra än 2 lass hö öfver hulvud tagit efter 
'Tunnlandet, så kan en sådan åbo föda 
1 häst, 10 kor, utom ungnöt och minidra 
boskap af Getter och Får, samt hvart 
5:te år lemna en Oxe åt ägaren. Om nå- 
gon hade styrka att upptega 10 sådana 
egendomar på en gång, så hade han på 
circa 20 år 50 dylika hemman. En Krono- 
Nybyggare, som sjelf upptager och odlar 
sådan jord, förtjenar att ihågkommas med 
20 å 25 frihets-år. 

Som nu med Lappmarkens odling ec- 
gentligen bafves afseende på Boskaps-sköt- 
sel och afvel, så omtalas här icke något 
Åkerbruk, helst orten för närvarande är 
mycket besvärad af frost; att säden me- 
rendels måste afskäras innan den gått till 


II 


full mognad; men i en framtid sättes icke 
i tvifvelsmål, att ju klimetet blir i samma 
förhållande mildare, som myror och kärr, 
hvilka förorsaka frosten, hinna utdikas 
och odlas; och således behöfver en Ny- 
byggare eudast nyttja sin upptaga i Cir- 
kulations-bruk, så vida han kan af före: 
nämde boskap få gödsel till minst 2:ne 
Tunnland om året, som besås med korn, 
hvari inblandas 4 kannor Svedje- Råg på 
tunnan jemte några tjeuliga gräsfrön , då 
han tillika kan, om lyckan och väderle- 
ken är gynnande, få skörda en vacker 
ärsväxt af tofrågen. Evär klimatet fram- 
deles blifver märkligen och synligen för- 
bättradt, söker väl hvar och en att föröka 
sin åker och utsäde efter behofven. För 
öfrigt bör Nybyggaren befita sig om jord- 
pärons plantering, i sandbackar, som lig- 
ga mot solen, hvartill ej behölves mera 
än litet fårgödsel i hvar grop ban ned- 
sätter e't lordpäron, så växa de frodigt. 
Om han tillika sår roffö och på sängar 
utsätter plantorna, så växa de dubbelt 
fortare än eljest, i anseende till våra kor- 
ta somrar, hvarföre-kål och rötter ej hel- 
ler avancera mycket i sin växt; men 
deremot trilves blåkål här väl. Enär man 
nu tillägger ett godt fiske, som här finnes 
nästan i alla sjöar, så bör en sådan Abo 
ej lida någon nöd, helst han af skogen 
kan tillverka kol åt Silfververket, bränna 
tjära till afsalu och förfördiga Laggkä- 
ril m. m. 


Jag bar här antagit 50 Tunnland myr- 
jord till I Hemmans inägor, hvartill det 
får 300 Tunnland Utmark; men som vid 
de flesta redan anlagda Nybyggen finnas 
ganska stora och vidlyftiga ännu ovidrör- 
de myrtrakter, så böra de icke såsom ut- 
mark samma Nybyggen tilldelas, utan så- 
som tjenliga till odling åt andra Åboer, 
helst tillräcklig utmark ändå finnes, hvil- 
ket Landtmätare böra iakttaga när de 
rörlägga något Ilemman. 


Lappmarkens a fmätning. 


Om Lappmarken blefve med Kongl. 
Maj:ts och Kronans omkostnad almätt, 
och alla till odling tjenliga ställen på Kar- 
ta utlagde, så kunde man lätt finna om 
det vore tillgång på mera inägor till ett 
helt Hemman - än 200, och till Utmark 
1200 Tunnland, hvilket sednare i första 
påseendet tyckes vara öfverdrifvit, men 
i anseende till långa och kalla vintrar 
lär det väl behöfvas. 


Huru många Hemman kunna blifva i 
Piteå Lappmark, och Folkmängd? 


Då man af denna Lappmarks areala 
innehåll, afdrager 130 qvadrat Mil, för 
de, i anseende till Skogsbrist, obeboelige 
ansedda 6 mil inom Gränsen, der de me- 
sta Fjällbergen äro belägne, hvilka mot 
en liten skatt nyttjas af Lapparne, samt 
för sjöar och strömmar; så blir till Hem- 


mansindelning 100 qv. Mil öfrige, hvilka 
utgöra ett Tunnlandtal af 2,314,285, och 
i hela Hemman, elter 1400 Tunnland på 
hvardera, 1650. Till dessa Hemmans in- 
ägor belöpa etter ofvannämde beräknings- 
sätt 3350,000 Tunnländ; men det torde 
hända, att långt mera tjenlig jord finnes 
ibland en sådan mängd af ”Tunnland, att 
Hemmanen kunde blifva flera och utmar- 
ken deremot något minskas, det man i 
brist af Karta öfver Landet är oviss om. 
Men jag vill stadna vid 1650 hela Hem- 
man, som indelte till fjerdedelar, efter 
ett ordinärt hushåll dermed kan vara be- 
Jåtit; så blifver antalet 6600 fjerndels Man- 
tal, och då man minst antager 5 perso- 
ner öfver hufvud på hvart hushåll, så blefve 
Folkmängden i denna Lappmark 33,000 
personer, som vore svarande mot 4 Kyr- 
ko Socknar, Lapparne oberäknade. 


Lapparnes missnöje öfver uppodlingen. 

Lapparne se likväl icke med nöjda 
ögon att Landet blifver odladt, och der- 
före göra de Nybyggarne alla möjliga in- 
trång genom Renhjordarnes införande på 
deras inägor innan de blifva bergade, 
och efter bergningen låta de dem med 
sina horn förstöra höhässjor och stackar, 
som Nybyggarne af brist på Lador nöd- 
gas hafva ute till vintern m. m. öfver hvil- 
ket förfång klagomål blifvit hos Ortens 
Befallningshafvande anförde, och hvaröf- 


ver 3:ne särskilta "Resolutioner blifvit 
fällde: den första, al den 13 September 
1791, förbjuder Lapparne vid 33 A:drs vite 
jemte skadans ersättning, att göra Nybyg- 
garne något ohägn på sina ägor: den an- 
dra, af den 28 December 1795, ålägger 
Nybyggarne att med gärdesgård hägna 
sina slogar, som innehålla 4 skrindors af- 
kastning, och stänga omkring sina hö- 
hässjor om de vilja hafva dem för Ren- 
kreaturen friade; och om Lapparne göra 
sedan ohägn, skola de plikta 13 R:dr och 
så valla eina Renar, att de ej må göra 
någon skada på Ny byggarnes oinhägnade 
slåtter-Myror; men sedermera förledit år 
är den 3:dje Resolution fälld, som, i stäl- 
Jet för ett fördubbladt vite, ålägger Nybyg- 
garne stänga 4 alnars höga gärdesgårdar 
omkring sina höstackar och hässjor, hvar- 
öfver likväl å högre "ort ändring blifvit 
sökt. Att detta är ett okynne af Lapparne 
och sker af illska, är så mycket påtagli- 
gare, som Landet för närvarande ej är 
bebodt med mera än 73 Svenska hu-hå!l; 
men låt det blifva med 6600, så bestiger 
ändå deras utmark till nära 36 Qv. Mil, 
bvaröfver de hafva utrymme nog, att drif- 
va sina Renhjordar, utan att ofreda nå- 
gon Nybyggares inägor, och så mycket 
mindre nu, då Landsorten med så få hus- 
håll är bebodd. 

En laggild gärdesgård är i alla hän- 
seenden för en Ren, hvaraf följer, att 


15 


om en Nybyggare vill hafva sina ägor be- 
friade ifrån sådana gäster, kunde han med 
samma skäl framdeles blitva ålagd hålla 
4 alnars höga gärdesgårdar omkring alla 
sina ägor, hvilket vore lika så löjligt som 
lagstridigt, emedan en Lapp ej bör smick- 
ras mer än andra Rikets Inbyggare, som 
få lyda allmänna lagen; ty om en Get 
eller Får flöjer öfver laggild gärdesgård, 
får ägaren till kreaturet betala skadan. 


Hvad Lappmarkerne tillsammans kunna 
utgöra i Hemman och Folkmängd. 


Inom Svea Rike lyda 6 sådana Lapp- 
marker, hvilka efter Herr Baron och Bergs- 
Rådet HermeLinss Karta i det närma- 
ste innehålla som följer: 

Åsele Lappmark = 130 Qv. Mil. 
Umeå duo - 20 — 
Piteå dito - 230 — 
Luleå dito - 324 se 
'Torneådito - 340 — 
Kemi dito - 400, + 
Tillsammans 1600 Qv. Mil. 
Hälften häraf afeår för fjällbergeny sjöar 
och strömmar, då 830 qvadrat Mil blifva 
qvar, att indela till hemman. På hvarje 
gqvadrat Mil belöper 16; hela, som gör 
13,695, och således 54,750 tjerndels Man- 
tal, hvilka besatte med åboer minst kun- 
na beräknas till 5 personer på hvart hus- 
håll, så utgjorde de en Folkmängd af 


16 


275,900 menniskor, som här skulle kun- 
na bo och föda sig; men innehalver nu 
allenast 7000 Invånare med Lappar in- 
beräknade, efter Herr TUnELDs uppgift, 
hvaraf Lappallmogen ej utgör mera än 
4040 personer, som, änskönt Landet blir 
uppodladt, hafva ändå nog utrymme för 
sig i fjälltrakterne att vistas på. 


Hemmans-Anläggning för Kronans 
råkming. 

Om för Kongl. Maj:ts och Kronans 
räkning anlades samt på förr beskrifne 
sätt upparbetades 10 sådana fjerdedels 
Mantal i hvarje Lappmark, hvars Aboer 
under vissa fribets-år upptogo andra 10 
FHemmansdelar, och så hvar ifrån annan, 
för att få odlingen i gång; så skulle ett 
så högt exempel animera mycket annat 
folk att flytta hit upp och här söka sin 
bostad och utkomst, helst Klimatet är 
det sundaste man kan lefva uti. Så snart 
Åboerne å de först anlagda 10 Hemman 
fullgjort sina ålagda skyldigheter, kunde 
samma Hemman försäljas till Skatte, hvar- 
igenom Kronan torde i det närmaste få 
sin nedlagda kostnad ersatt, och så vi- 
dare med de öfriga. Igenom så enkla an- 
stalter skulle vår store Konung med nå- 
digt välbehag få erfara, att odlingen i 
Lappmarken avancerade med stora fram- 
steg, och att landet inom 50 år vore ö- 


kadt med 100,000 menniskor. Zz 
Elt 


1y 


Ett Konungens ombud i hvarje 
Lappmark. 


Men om ett så vigtiot ändamål skall 
kunna vinnas, och allt gå i sin lagliga 
ordning, torde vara nödigt, att en man 
i hvarje Lappmark på behaglig tid tillsat- 
tes under namn af LandtRåd eller hvad 
karakter som helst, hvilken hade hela od- 
lingen om händer, emedan en Landshöf. 
ding, som bor 40, 50 till 60 mil ifrån 
dessa vidsträckta länder, hvarken kan 
känna eller för andra göromål disponera 
så lång tid, för att årligen besigtiga Ny- 
byggarnes gjorda framsteg och ännu min- 
dre föreskritva dem den ordning hvaref- 
ter de böra fortsätta arbetet i anseende 
till läget och jordmånens beskaffenhet 
m. m. När en sådan man tillika tår den 
oinskränkta instruktion, att tillåta Ny- 
byggens anläggande, att efter jordens och 
arbetets mer och mindre besvärlighet ut- 
staka frihets-åren, och att af- och tillsätta 
Aboer på de ställen der de ej fullgöra 
sina skyldigheter, så undviker den, som 
här vill bosätta sig, en vidlyftig omgång 
och kostnad med långa resor till Lands 
Kansliet. Undersökningar vid HäradsTin- 
gen blifva sedan onödige, så vida pre- 
tentioner på Kronans allmänning hvarken 
kunna eller böra uppstå, när hvart Ny- 
bygge blir rörlagdt, och en Åbo icke får 
bruka några ägor utom Hemmaneis gränsor, 

2 


Lappmarken synes endast vara danad 
till Boskaps- skötsel och Bergs- 
handterinrg. 


Om den allvise Skaparen danat stör- 
re delen af Svea Rikes Provinser, att 
frambringa Säd och Frukt till menniskors 
föda, så synas dessa Lappiänder egentli- 
gen vara danade till. Boskaps-afvel och 
skötsel samt för Bergverk och Fabriker, 
emedan Mineral-Riket i synnerhet lennar 
ämnen till alla sorter hela och halfva Me-” 
taller "), af hvilkas förädling och tillgodo- 
görande uppkomma många näringsgrenar, 
hvarigenom Riket kan tillskyndas en o- 
ändlig vinst medelst exporternes förökan- 
de och införselns förminskande af sådane 
varor som här kunna tillverkas; men allt 
ligger ännu i sin linda till dess landet 
blifver odladt och befolkadt. Emedlertid 
nedlöras af de få Inbyggare här äro, 
till Piteå och Skellefteå, Talg, Hudar, 
Skinnvaror, Ull, Smör, Öst, insalted och 
torr Fisk, Fågel samt Tjära m. m., och 
hvad skulle man icke hafva att förvänta 
af dessa varor härifrån, när orten biir mera 
bebodd och odlad? 


Om Sjö-transport och Landsvågar i 
Piteå Lappmark. 
För transportens lättande af Ortens 
produkter, vore förmånligt om en Eif i 


+) Herr Natu. FJELLSTRÖNS Dissert. De cul= 
tura Mineralium in Lapponia 1770. 


Sö 


hvar Lappmatk kunde göras segelbar, 
men innan sådant, som ankommer på en 
längre tids utdrägt, låter sig göra, blif- 
ver högst nödvändigt, att anlägga Lands- 
vägar, hvilket det nu ringa antal af In- 
vånare ej, utan Kong! Maj:ts och Kro- 
nans biträde, kunnat åstadkomma, men 
väl sedermera underhålla. Allt intill 1658, 
då Nasa Sillververk under ofreden blef 
förstördt och upphrändt af Danskarne, var 
Landsväg genorn Piteå Lappmark så väl 
till Piteå Stad som till Skellefteå ifrån 
Siltververket, hvilka vägar, sedan orten 
endast beboddes af Lappar, ej blifvit un- 
derhållne, utan igenvexte med Skog. dock 
kunde den ena till Skelleiteå, med Kongl. 
Maj:ts Nådiga tillstånd, genom 8 veckors 
arbete på 2 eller 3 Somrar, af ett Kom- 
pani Vesterbottningar lätt vara istånd- 
satt, först till Arfvedsjanuers kyrka, och se- 
dan till Storafvaviken åt Arieploug. 


(J 
Bytesplatser och Post-Kontor. 


När Landet bhfver mera bebodt, lär 
nödvändigheten fordra anläggning af en 
Köping och PostKontor midti hvar Lapp- 
mark, att Invånarne på ett närmare håll 
än 30 mil må kuwvna lörbyta sina mot an- 
dra nödvändighets varor al Spannmål och 
Salt m. m., och der någon rörelse är, 
der kan man ej vara utan brefvexling, 
hvilken här vid Nasa Siltververk för när- 
varande måste underhåilas med 10 Rdr 


20 


utgift för hvart postbud ned till Skel!ef- 
teå, hvilket kunde genom Kong]. Mais 
Nådigste befallning till Landshöfdi g n 
lättas genom Krono-Nybyggare som förde 
honom opp och ned en gång i månaden. 


Kronans Inkomst af Lappmarken. 


Efter Herr TusELDs uppgift besti- 
ger Kronans Inkomst af Lappmarkerna 
ej högre än till 3490 Daler Silfvermynt, 
men deremot utgifterna till Prester och 
Skolmästare m.m. till 14,142 Dr. S:mt. 
vad blir det icke för en skillnad i In- 
komsterna, om en stadgad ränta af hvart 
fjerdedels hemman blifver 10 Lis:pd Smör, 
antingen ia natura eller efter markegån- 
gen, hvilken årligen ökas i samma mån 
som orten blir odlad, och när Landet 
blir . befolkadt, kunde i ofredstider en 
Armé af 6 till 10,000 Man skidlöpare upp- 
ställas mot våra närmaste grannar. Om 
vår allernådigste Konung lägger grunden 
till allt detta, som härflyter af dessa Län- 
ders upphjelpande, så blir det ett stor- 
verk, som kan sättas i jemförelse med 
de största Konungars som setat på Sven- 
ska Thronen. I Ryssland och Danmark 
utgöra Lapparne sin skatt i allahanda 
skogsdjurs skinn in natura; men här gif- 
va de allenast en liten skatt för friheten 
att beta vissa fjälltrakter. Månne det icke 
vore förmånligare, att hvar Lapp som 
hade Renar, gaf en hud efter en brun 


Ren (Ren-Oxe) in natura för hvar 100:de 
ten han innehade? Skatten blef då mång- 
dubblad, helst man förmodar öfver 15,000 
Renar linnas i Lappmarkerne, hvilket sam- 
ma Konungens Ombud kunde reglera, 
och fördela betesplatserna på Allmännin- 
garna Lapparne emellan, på det de ej 
må intaga några trakter som vore tjen- 
liga till odling. 


Olägenheter att Lapp-Allmogen ej 


kunna tala Svenska. 


Svenska Språket har efter Skolarnes 
anläggning och Lapparnes undervisning 
bordt på 60 å 70 år vara hos dem mera 
bekant än det verkligen är, emedan Skol- 
mästarnes skyldighet varit, att lära bar- 
nen så väl Lappska som Svenska ”), hvil- 
ket sednare tyckes blifvit uraktlåtit, så 
vida knappt en ibland 100:de kan tala 
Svenska, hvarföre de borde allvarligen 
tillhållas att lära dem Svenskan, och hvar- 
om de sjelfve nog mera skulle bellita sig, 
om de, som efter 1798 äro födde och hä- 
danefter födas, ej finge gifta sig förrän de 
kunde sin Christendom på Sverska; då be- 
höfde predikningar om 30 å 40 år här- 
efter ej hållas på annat Språk än Sven- 
ska; men nu hållas de på begge språken. 
En Domare, som ej kan Lappska, depen- 
derar helt och hållet af den, som tolkar 
parter och vittnens utsago, så att hela 


+) Ecclesiastique Verk sid. 399: 


Domslutet beror på Tolkarens ärlighet, 
hvilket är vådligt nog, då det blir lråga 
om ära och lif. Det kan icke vara svå- 
rare lör en Lapp ätt lära Svenska, än lör 
Finnarne i Näs, Mora och Ornsa Finn- 
marker i Dalarne, som alla kunna värt 
Språk, fast de tala sins emellan en bru- 
ten Finska. Dalkatrlen bibehåller ä!ven 
sitt gamla språk ivom sig, dock mycket 
bortblandadt, emot hvad det var då Dala- 
Lagen i 15:de seklet utgafs, men kan 
Likväl tala ten Svenska, och på samma 
sätt blifver förhållandet med Lappen i 
längden. Allt hvad denna Ort vidare 
rör, blifver väl vår nådige och högt upp- 
lyste Konung i underdånighet föredragit 
af dem, som blifva ombetrodde att hand- 
hafva odlingen i bvarje Lappmark. 


Adolpbsström den 27 September 1804. 


G. B. STA öL Vv. HOLSTEIN. 


Likheten med Originalet intygas af 


Lup. NEVBER 
Fåalt - Sekreterare. 


Usppå Herr Major GEorGc Bocisraus 
STAL VON HoLsTETINS begäran omintvg 
huru jag tonnit Piteå Lappmark, som hör 
under Nasa Fjälls Silfververk, tjenlig till od- 
ling eller icke, får jag härmed afgilfva mi- 
na tankar deröfver. Att jag med Allmän- 
heten älven varit at den fördom, att Lapp- 
marken vore alldeles otjenlig till odling, 
innan jag besökte nämde Lappmark, som 
skedde under min 10:åriga Direktörs-tid 
för samma Verk 2:ne gånger Sommartiden 
till Adolphströms Hytta och Nasa Fjälls 
Silfvergrufvor; men derefter bekom jag 
en motsatt öfvertygelse, emedan jordmå- 
nen der som annorstädes är tjenlig till 
odling, samt mer och mindre fruktgif- 
vande; detta styrkes af de många Nybyg- 
gare som blifvit anlagde och äro besut- 
ne, åtminstone voro de det under min 
tid. De stora kärr och måssar, som i 
denna Lappmark finnas, hafva mest fin 
sandblandad lera och en del grus till grund, 
allt tjenlig till odling för gräs- säds- och 
träd växter, hvilket sednare äfven är för 
Silfververket högst nödigt och nyttigt. 
Bolaget insåg fördelen af dessa kärrs od- 
ling och gjorde väl dermed början; men 
kunde ej fortsätta i stort för bristande 
medel i Kassan. Så länge kärr och. mås- 


sar äro i deras naturliga tillstånd, hysa 
de stark käla och syra, som hindra allt 
slags vext; genom utdikning försvinner 
detta hindret och genom odling bringas 
sådana Fält till fruktbarhet, som erfaren- 
heten besannat. Att jorden i Lappmar- 
ken icke är kraftlös, styrkes deraf, att 
Boskapen derstädes trilfves väl och kor 
gifva der kraftigare mjölk och smör, än 
någor annorstädes i Riket. Vid Adolph- 
ström, som är 7 mil nedanföre Nasaljälls 
Crufvor. produceras kryddgårdsvexter. U- 
tan applicerad [oljd påminner jag mig, att 
Hyttmästsren CARL LEsSTADIUS, som än 
torde lefva, utsådde på 70:talet vid A- 
dolphström en göppen VinterRåg och skör- 
dade deraf 20 kappar strid Säd. Detta 
nämnes ej i afseende att förhärliga jord- 
månen i Lappmarken, uten endast att 
styrka min ölvertygelse att den är odlings- 


bar, ehuru belägen uti kallt Iuftstreck, 
som ock genom odling blir mildradt. 


Göteborg den 18 November 1807. 


J, F. CARPELAN, 


Ånskönt Arjeplougs Socken i Piteå Lapp- 
mark torde inom sin ansenliga vidd in- 
nehålla flera sterila trakter än andra un- 
der Vesterbottens Län hörande Lappmarks 
Socknar, vore det dock, efter min öfver- 
tygelse, en orimlig tanke, att inga ytter- 
ligare uppodlings-försök skulle der löna 
mödan; fastmera synas der många ställen 
genom odling kunna blifva för åboer för- 
månligare än dei denna Socken anlagda 
Nybyggen, som jag sett under den tid jag 
der vistats; utom det, att äfven dessa, 
under skickliga och förfarna Landtbru- 
kares händer, skulle ansenligen kunna för- 
bättras. Att ju ganska många af de i Sock- 
nen befintliga och nästan oräkneliga my- 
ror och kärr skulle genom utdikning och 
odling kunna förvandlas till goda ängar, 
har jag så mycket mindre anledning att 
tvifla, som en god äng nära intill Skol- 
husen således tillkommit, i framl. Skol- 
mästaren Erik FJELLSTRÖMS tid, af en 
till beskalfenheten mycket sämre myra 
än ganska många af de ännu ouppodla- 
de, hvilkens låga läge äfven hindrat en 
fullkomlig utdikning. Att Åkerbruket, i 
dess nuvarande tillstånd i denna Socken, 
finnes mindre lönande, för den vanligen 
pog tidigt infallande kölden, hvarföre der 


oftast omogen säd inbergas, är en sak 
som, utan tvifvel, skulle åtminstone an- 
senligt afhjelpas, om de talrika kärren 
och myrorna blefve utdikade, och åker- 
bruket med erforderlig insigt, samt större 
drift och förmåga än härtills, idkadt. Ge- 
nom uppodling skulle således Socknen 
kunna vinna en ansenlig tillökning af In- 
byggare, hvilka af Akerbruk och Boskaps- 
skötsel skulle der kunna nära sig lika 
med många som bebo det nedra landet, 
neml. Vesterbotten. Att Potäters plantering 
der i Synnerhet lönar sig, känner jag af 
egna dermed gjorda försök. 

Detta är hvad jag om Arjeploug kun- 
nat intyga, efter den kännedom jag kun- 
nat vinna om denpa Socken, hvarest jag 
blifvit född och uppfödd, samt i längre 
tid förestått en Skolmästare-syssla. 

Löfåvger den 2 November 1807. 


Em. ÖHRLING. 
Prost och Kyrkoherde. 


(ENS) 


2 


Utdrag af Domboken, hållen å 
Laga Tinget med Arjeplougs 
Lappmarks Tingslag den 2 
Februari år 1808. 


g. 3. 


SD; 1 AR Välborne Herr GEORG 
BoGISLAUS STAÉL VON HOLSTEIN, ge- 
nom Hyttmästaren ABRAHAM CARLBERG, 
anhålla att få edligen låta afhöra vittnen 
till upplysande af jordmånen samt bottnen 
eller grunden i Myrorna så väl vid Ka- 
skers Nybygge, som vid Gus:afsfäldts och 
Nasafjälls Silfververk, för att utreda o- 
likhet i den Beskrifving, som på Kongl. 
Maj:ts Nådigste befallning efter Kongl. 
Möj:ts Befallningsbafvandes i Länet förord- 
nande, efter sistförflutna sommar verk- 
ställd besigtning,. Landskamereraren, Fält- 
kamereraren Välborne Herr GusTtarF E- 
SAJAS WINBLAD VON WALTER derom 
urgifvit; Inlemnades ett så lydande skrif- 
teligt .vittnesbetyg : 


Hos Majoren Vältorne Herr STAEÉL 
von HorLsTEin hafva undertecknade, til- 
lika med flera af våra Landsmän, förrättat 
arbete vid Kaskers Nybygge i Arjeplougs 
Socken och Piteå Lappmark, hvarest vi 
Under 1553 tamnars dikning igenom my- 
forna denne Sommar funnit jordmånen 


öfverst bestå af en svartaktig myrdy, och 
på de ställen vi efter 13 alnars djup kom- 
mit igenom densamma, har en fin sand- 
blandad lera vidtagit uti sjellva myrorne, 
meni afloppsdikena, som gå igenom sten- 
backar, har jordmånen bestått af grof 
sten och grus. Om stenbotten under den 
sandblandade leran på mer eller mindre 
diup vidtager, är oss alldeles obekant. 
Af sådan beskaffenhet äro äfven de utdi- 
kade myrorna vid Adolphsströms Silfver- 
verk. Dylika myrtrakter som desse haf- 
va vi odlat i vår hemort, på hvilka vi 
skördat både säd och gräs sedan myrdyn 
blifvit blandad med sand eller sandmylla 
och gödsel, hvilket allt vi på begäran in- 
tyga med edelig förpligtelse om sannfär- 
digheten häraf. Kasker d. 17 Okt. 1807. 


Back Bomärke. Per Jonsson Ling Bomärke. 
i Hjortnäs ANDERS. ERSSON 
i Torsberg 
och Leksands Socken i Dalarne. 


Som upplästes; hvarefter begärtes att 
de betyget undertecknade Dagsverkskarlar 
vid Adolphsströms och Gustafsfälts Silf- 
ververk måtte i förenämde; omständighe- 
ter få vittnesmål afgifva; men emedan of- 
vanberörde undersökning skett efter Kongl. 
Maj:ts Nådigste förordnande och det ä- 
skade vittnesförhöret skulle leda till klan- 
der å berörde Embetsmanna förrättning; 


29 


ty anser Härads-Rätten sig icke tillstän- 
digt, att Herr Majorens förenämde ansök- 
ning bifalla; som afsades. 

År och Dag förr skrefne. 

På Härads-Rättens Vägnar 


KGGACHR. DAHL. 


kr SETS IVA 70/7 


