Ett forn-svenskt legendarium, innehållande medeltids kloster-sagor om helgon, påfvar och kejsare ifrån det I:sta till det XII:de århundradet. Efter gamla handskrifter af George Stephens
This is a reproduction of a library book that was digitized 
by Google as part of an ongoing effort to preserve the 
information in books and make it universally accessible. 


Google books 


https://books.google.com 


Google 


Det här är en digital kopia av en bok som har bevarats i generationer på bibliotekens hyllor innan Google omsorgsfullt skannade in 
den. Det är en del av ett projekt för att göra all världens böcker möjliga att upptäcka på nätet. 


Den har överlevt så länge att upphovsrätten har utgått och boken har blivit allmän egendom. En bok i allmän egendom är en bok 
som aldrig har varit belagd med upphovsrätt eller vars skyddstid har löpt ut. Huruvida en bok har blivit allmän egendom eller inte 
varierar från land till land. Sådana böcker är portar till det förflutna och representerar ett överflöd av historia, kultur och kunskap 
som många gånger är svårt att upptäcka. 


Markeringar, noteringar och andra marginalanteckningar i den ursprungliga boken finns med i filen. Det är en påminnelse om bokens 
långa färd från förlaget till ett bibliotek och slutligen till dig. 


Riktlinjer för användning 


Google är stolt över att digitalisera böcker som har blivit allmän egendom i samarbete med bibliotek och göra dem tillgängliga för 
alla. Dessa böcker tillhör mänskligheten, och vi förvaltar bara kulturarvet. Men det här arbetet kostar mycket pengar, så för att vi 
ska kunna fortsätta att tillhandahålla denna resurs, har vi vidtagit åtgärder för att förhindra kommersiella företags missbruk. Vi har 
bland annat infört tekniska inskränkningar för automatiserade frågor. 


Vi ber dig även att: 


e Endast använda filerna utan ekonomisk vinning i åtanke 
Vi har tagit fram Google boksökning för att det ska användas av enskilda personer, och vi vill att du använder dessa filer för 
enskilt, ideellt bruk. 


e Avstå från automatiska frågor 
Skicka inte automatiska frågor av något slag till Googles system. Om du forskar i maskinöversättning, textigenkänning eller andra 
områden där det är intressant att få tillgång till stora mängder text, ta då kontakt med oss. Vi ser gärna att material som är 
allmän egendom används för dessa syften och kan kanske hjälpa till om du har ytterligare behov. 


e Bibehålla upphovsmärket 
Googles "vattenstämpel" som finns i varje fil är nödvändig för att informera allmänheten om det här projektet och att hjälpa 
dem att hitta ytterligare material på Google boksökning. Ta inte bort den. 


e Håll dig på rätt sida om lagen 
Oavsett vad du gör ska du komma ihåg att du bär ansvaret för att se till att det du gör är lagligt. Förutsätt inte att en bok har 
blivit allmän egendom i andra länder bara för att vi tror att den har blivit det för läsare i USA. Huruvida en bok skyddas av 
upphovsrätt skiljer sig åt från land till land, och vi kan inte ge dig några råd om det är tillåtet att använda en viss bok på ett 
särskilt sätt. Förutsätt inte att en bok går att använda på vilket sätt som helst var som helst i världen bara för att den dyker 
upp i Google boksökning. Skadeståndet för upphovsrättsbrott kan vara mycket högt. 


Om Google boksökning 


Googles mål är att ordna världens information och göra den användbar och tillgänglig överallt. Google boksökning hjälper läsare att 
upptäcka världens böcker och författare och förläggare att nå nya målgrupper. Du kan söka igenom all text i den här boken på webben 
på följande länk 


ECE 


ij bi 


SME 


teet AR 
4 : 
4 


WIN 


LÄ 
h 
4 


Hirta 


] 
Mu 


"<q ' 


TLL 


BERIT S LI 


törbeåttrkrr 


: rent 
- 2iisrelegr 34 37: Silrigiste 


Färegnis 45:e 


EEE 


-ypreråed sån 
a 


Bit SA orre 


i 
eid 
sr 


Ir dil ss 
str alt 
ee 


Sett ijlr 


bete lrit lekt år 


ÖT 


HR 
EE gata 
Hör ERE SHR 
rn arg fölelefads nte 
RR sr 


tta feten AG 
Hi rr 
+ IH 


KH 
| 


fr RE 


FEST ERT Lr Tra errt 

> SDERRORET Gt Ver glal arr 
: I8tt ILE 

öre 0 SSE 

Abe bt Ua edet trererer NI Re 


REON. 


å ARI 
Ia gr 2 bed 


SE 


HER j 
aa älgra liga 


REN nd "lybakl 


IH 


Er Fläkt er saa HO 


En na EE FEAR re Ages AR 3 
Hirittbirr + fu ;' 
FIRE FTSE 


24 32 oc 0 AR 
TI 3 


2 
PA 
oc 
= 
— 
FJ 
E 


cuass 839.5F'IO9 
Book I St 4 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Faovnsvernska. PAR 
. cö 


ETT FOÖRN-SVENSKT LEGENDARIUM, 


INNEHÅLLANDE 
MEDELTIDS KLOSTER-SAGOR 


OM 


HELGON, PÅFVAR oc: KEJSARE 


IFRÅN 


DET I:STA TILL DET XII:DE ÅRHUNDRADET. 


'Ö2 SS? | 
SSfter Gamla SFandskrifter 


4F 


GEORGE STEPHENS, zEso. 
TREDJE BANDET. 


egen 


STOCKHOLM, 1874. 
P. A. NORSTEDT & SÖNER, 
Kongl. Boktryckare. 


834.5 F169 i 
ISt+T 


FÖRORD. 


Den samling legender, som detta band innehåller, 
är ordnad af G. Stephens, men från trycket utgifven 
af F. A. Dahlgren. 

Begagnade handskrifter: 

1. Cod. 9 Benz. Pappershandskrift på Akade- 
miska Biblioteket i Upsala, liten qvart, utgörande 328 
blad. Handskriften har ursprungligen tillhört Vadstena 
klosters bibliotek, der hon egt sign. F v 10. Innehållet 
är: ”Sermones conscripti et collecti per fratrem Ericum 
Symonis”, allt på Latin med undantag af den i när- 
varande band (sid. 1—26) tryckta legenden om S. 
Anna. Denna codex kan antagas vara skrfven vid 
medlet af 1400-talet. Den omförmälde VWVadstena- 
munken Erik Simonsson (från Lommaryd) dog år 1464. 

2. Cod. Grenskolmensis på biblioteket i Linkö- 
ping, beskrifven i Fornskr. Sällsk. Saml., S. Patriks- 
sagan, sid. XLVII o. följ. Begagnad i detta band s. 
230 

3. Cod. A. 3 på Kongl. Biblioteket i Stockholm, 
beskrifven i F. S. S., Bonaventuras Betr., sid. IX— 
| S XKXV. Or denna handskrift finnas här aftryck sid. 
2 30—59. 

4. Cod. D. 3 på Kongl. Biblioteket i Stockholm, 
beskrifven i F. S. S., Flores och Blanzeflor, sid. XXIX. 
Efter denna codex äro här aftryckta sid. 60—564. 


1426659 


erp (7:33 ALVf Mr Mu 


IV 


s. Cod. XXXIX Kyl. på biblioteket i Linkö- 
ping, beskrifven i Legend. II: 1333. Derur äro här 
upptagna legenderna sid. 64, 154, 158, 262, 271, 276, 
321, 386, 390, 433, 443, 448, 452, 478 och 585. 
Dessa legender, utom den första (s. 64), finnas förut 
tryckta i Scriptores Suecici Medii Evi, pd J. E. 
Rietz, Vol. II, men felaktigt. 

6. Cod. Schirer von Waldheim N:o 104. Pap- 
pershandskrift på Kongl. Biblioteket i Stockholm, liten 
duodes, utgörande 43 blad. Kan anses vara skrifven 
omkring åren 1530—1540. Aftryckt här sid. 69— 
107. 

2. Cod. XCIZ.  Pappershandskrift på biblioteket 
i Linköping, liten qvart, bestående af 32 blad. Sy- 
nes vara från början af 1500-talet. Aftryckt i detta 
band sid. 108—1 53. 

8. Cod. A. 49 på Kongl. Biblioteket i Stock- 
holm, beskrifven i F. S. S., Bonaventuras Betr., sid. 
XXVIXXXV, och Hel. Bernhards Skr., sid. XIII. 
Derur äro här aftryckta legenderna sid. 197 och 237. 

9. Cod. A.9 på Kongl. Biblioteket i Stockholm, 
beskrifven i Hel. Bernhards Skr., sid. IX. Aftryck 
derur förekommer i närvarande band sid. 481. 

10. Cod. A..10 på Kongl. Biblioteket i Stock- 
holm, omnämnd i Legend. II: 1332. Ett aftryck 
derur finnes här sid. 497. 

11. Cod. A. 58 på Kongl. Bibhoteket i Stock- 
holm, omförmäld i Hel. Bernhards Skr., sid. X. Der- 
ifrån hemtadt är aftrycket sid. 519. 

12. Angående handskriften till legenden om Kon- 
ung Erik den helige se sid. 343 noten. 


se rn Ön 


Vv 


4 


ES 
v 
-. 


Ar 
[6 


SANKT ANNA-SAGAN. 


(Efter cod. 9 Benz. på Upsala Bibl.) 


De sancta anna 


J acobus de voragine sigher aff sancta anna, 
Anna marie modher, i blandh andra quinnor, 
hioltz hon oc war, aldra ärlighasta quinna, oc 
naar hon daglica badh sina böner til gudz, tha 
grät hon, oc sagdhe swa, O herra israels gudh 
starkaste, tu som weth al ting, förra än the 
warda, tu som alla lönligha thingå rantzsakare 
är, oc människionna hierta scodhar, tu herra 
himelins skapare, oc haffsens, oc herra ower all 
creatur, hör mina bön, som iak bidher, Jak 
dyrffues til, at fulkomlica hopas thina miscundh, 
Tha hon haffdhe swa daglica bidhit länge, tha 
stodh hon een dagh op aff sinom bönom, oc 
gik in i sin yrtagardh, som hon atte, när sino 
husom liggiande, oc fiol ater ther oppa siin knä, 
räkte op händirna til gudz, oc lyffte op öghon- 
en, oc badh mz gratande tarom, oc sagdhe, O 
herra gudh, tu som allom creaturom giffuer aff 
foster, diwrom, nötom, faglom, oc fiskom, oc 


”<madhkom, oc the glädhias aff sino foster, tik 
sd eensampnom takkar iak o herra gudh, for thz, 


a” 


” 
a 
"De me 


& 


at tu wilde swa skipa thz, at iak sculde ofruct- 
Legend. IM. 1 


bran 


0 


nd 
[Di] 


20 


Bl. 1, 
r. 


An 


1 


(——] 


2 S:t Anna-Sagan. 


samlighin wara oc vtan thina gaffuor wara Tu 
herra gudh, tu west mit hierta, oc hwat miin 
astundan haffuer warit, sidhan iak först kom i 
hionalagh, oc til thenna dagh, Jak kännis thz 
min käre herra, at haffdhe tu wilit giffua mik 
son, äller dotter, tha haffdhe iak thz barnet 
meent offra i mönstrit, til thina tiänist, Oc naar 
hon haffdhe swa sagt, tha syntis henne gudz 
ängil, mz store clarhet, oc badh hona ikke 
dröffuas, äller rädhas, oc sagdhe swa, Tu scalt 
ikke rädhas anna, som är gudbi alstingis täk, 
for thy, thit aff fostir thz radz nw, at thz scal 
wardha, oc hwat aff tik födhis, thz scal wardha 


- alle wärldinne til stort vndir, oc thz scal bliffua 


20 


25 


for vtan ända, Tha swaradhe hon, swa liffui 
min gudh, som födher iak son, äller dotter, thz 
scal iak offra i hans helgha mönstir, oc thz scal 
tiäna honum, i alla sina dagha, Tha sagdhe än- 
gelin til henna, Jak är gudz ängil, sändir til 
thiin aff honwn, at iak scal budha tik, oc kunn- 
ogha tik, at han haffuer hört thina böner, 
Gudh saa thina tara, oc scodhodhe miscunsamb- 
lica thina ofructsamlica blygdh, oc naar han 
haffdhe swa sagt, tha hwarff han bort, Tha wardh 
sancta anna gladh, aff ängilsens syn, oc hug- 
swalilse, oc gik ater heem i sit hws, oc gik in i 
husit, ther hon plägadhe liggia, mykit vndran- 
dis oppa thz hon haffdhe hört, oc seet, oc allan 


. then daghen oc nattena ther äpter, tha war hon 


30 


i sinom gudhelikom bönom, oc naar hon swa 
badh, syntis ather henne gabriel ängil, swa sig- 
iandis, tu ärlikin anna, gudz tiänasta quinna, 


8:t Anna-Sagan. 3 


gudh haffuer hört thina böner, oc thz tu haffuer 
bidhit, swa innirlica, oc tu scalt faa barn, oc 
thäs liwdh, scal gaa offuer alla wärldena, Oc 
thu anna, wälsignas ower alla andra quinnor, 
Jak budhar tik, at tu scalt födha ena dotter, 
oc hona scalt tu kalla maria, hon scal wardha 
vpfylt mz gudz nadh, oc offuer alla helgha 
quinnor, scal hon wardha wälsignadh, Tha sagdhe 
anna, wälsignadh wari gudh, som sinna tiänista 
quinno ödhmiwkt, oc astundan scodhadhe, oc 
scal iak the dotterna offra minom gudhi, som 
iak haffuer loffuat, oc iak scal siälff, wara hans 
eghin, som iak haffuer alla dagha warit, oc ey 
gcal the min dotter, nakorstadz slaa sit hofwdh 
nidher, for mina sculd, Tha wardh anna haffuande, 
oc födde jomfru, oc störste glädhi wardh allom 
frändom oc winom, oc allom grannom, oc allom 
them i landzändanom bodho, aff the barnzsöleno, 
Tha maria war triggia aara, oc hon war affwandh, 
at dya, Tha foor sancla anna, oc joachim henna 
fadhir, mz jomfrunne til iherusalem, oc offradhe 
sit offer ther, oc antwardhadhe jomfruna i mönst- 
rit, oc ther war hon badhe näther oc dagha, 
mz androm jomfrum, oc tiänte gudhi, Tha sancta 
anna antwardhadhe hona i mönstrit, tha vpfyltis 
sancta anna, mz them helgha anda, oc sagdhe 
swa, i alla ahöran, herra gudh, min oc aldra 
thinga skapare, han haffuer minz oppa siin oordh 
oc loffuan, oc haffuer sögt sit folk, mz helghe 
sökilse, oc wälsignadh wari tu dotter aff herran- 
om, for thy, aff tik scal wärlden faa lNiffsens 
fruct, oc sidhan hon haffdhe swa sagt, tha foor 


0 


rr 


5 


IS 


0 


on 


15 


20 


4 S:t Anna-Sagan. 


hon mz ioachim heem til siin, oc jomfrun bleff 
qwar, oc stälte sik swa, at alle vndradhe oppa 
henna wiisdom, höwidzskhet, oc gudhelikhet, oc 
hon war swa i sinne vmgango, at alle astundadhe 
wara när henne, oc ganzst triffuin war hon i 
allo godho, oc än togh at hon war ikke vtan 
triggia aara, tha war hon i gaange, maal, oc 
aathäffuom, som hon haffdhe warit aldrogh 
quinna, oc altiidh war hon i gudhelikom bönom, 
oc henna änlitte war swa hwit, som snyo, oc 
swa skinande, at man matte tända liws aff thy, 
oc idhkeligha sökte änglane hona, oc hwar dagh 
tha hugnadhe the hona, oc alle the som mz 
henne omgingo, tha kunno aldrigh wara ogladhi, 
än tha the mykin dröffuilse haffdho, for thy 
hon wiste allom radh sighia, säl wari hon, swa 
aarla hon böriadhe godh wara, AmeN 


Her äpter standa fagher iärtekne aff 
sancta anna jomfru marie modher 


Vsket och ljusen. 


Naar een fatigh quinna, war dödh, hwilkin 
mykit haffdhe älskat sancta anna, i sina dagha, 
oc bondin he»na war fatiger, swa at han haffdhe 
ey makt, at lata nakur liws brinna ower henna 


25 dödha, tha sörgdhe han ther om mykit, Än naar 


S:t Anna-Saogan. 5 


mässan sculde byrias, tha komo gangande twa 
quinnor, wäl skapta, oc wäl klädda, oc manga 
jomfrur mz them, oc the baaro alla liws mangh, 
oc loto sätia op liwsin, ower henna baar som 
dödh war, oc swa waro thera tweggia quinnonar 
änlite skinande, at liwsen tändos aff them, oc 
haar mannin thz saa, tha byriadhe han grata, 
aff rätte gladhi, Tha sagdhe annor quinnan til 
hans, hwi grater tu, tha sagdhe han, wisselica 
swa faäghin är iak, at min kona fik liws ower 
sik, oc swa mang, oc swa wänt fölge, oc storan 
hedher, at iak giter ey latit at grata, än gudh 
i himerike, löne idher idhan kerlek, Tha sagdhe 
quinnan, tu scalt wita, at iak heter suncta anna, 
oc thässen vnga hustrun, tu seer her när mik, 
thz är min dotter maria, Oc for then sculd, at 
thiin hustru tiänte mik, aff allo sina hierta, 
mädhan hon liifdhe, oc lät brinna liws i min 
hedher, än togh hon war fatigh, for then sculd 
kom iak oc min dotter hiit, oc lätom brinna 
liws ower henne dödho, oc henna siäl är nw i 
pinonne, än i dagh komber hon v henne, oc 
natwardhen scal hon äta mz oss i qwäld, i 
äwerdelico äro, Oc naar mässan war vte, tha 
waro badha the, oc al liwsin borto, Än naar 
folkit som när war, oc sagho liwsen, oc ikke 
quinnonar, äller jomfrunar, spordho han ath, 
hwar han fik swa marg oc wän liws, äller 
hwart the komo, Tha sagdhe han them alla 
sannindena, oc the lofuadhe alle gudh, jomfrw 
maria, oc sancta anna ÅA men 


5 


0 


20 


30 


BI. 3, 
r. 


6 S:t Anna-Sagan. 
& 2) LL Rå 
SNöjölnaren och Sv resten. 


Er, mölare widh een stadh, oc han plägadhe 
mykit hedhra sancta anno, än han haffdhe een 
ondan sidh mz thy, at han stal gerna aff mäld- 
ene, oc took mere tol, än honum bordhe, än 
tha han haffdhe thetta länge idhkat, oc ikke 
scriptadh sik ther fore, tha war han ganst fa- 
tiger, oc ä stal han thäs meer, oc hwar han 
lagde nidher thz han stal, tha han kom ather oc 

10 sculde thz taka, oc nöta, tha fan han ther incte, 

om sidhe tha war han siwker, oc han wiste ey 
annars, än han sculde tha dö, oc han tok rädhe- 
lica sörgia, om sino siäl, oc ikke tordhe han 
scripta sik, for the syndena, vtan idkelica badh 
15 han til sancta anna, at hon sculde hielpa hans 
släl, oc naar han swa laa, tha kom til hans 
sancta anna, i wänasta klädhabonadh, oc manga 
jomfrw mz henne, Tha sagdhe hon til hans, 
Scripta tik, tu scalt nw dö, tha swaradhe han, 
20 jak haffuer scriptat mik, tha sagdhe hon, ikke 
haffuer tu scriptat tik, for thz tu hawer swa 
opta stulit mäldena v säkkiomen, tha wardh 
han ganst ilda widher, oc sagdhe, hwa hafuer 
tik thz sagt, Tha sagdhe hon, iak saa thät sialff, 

25 ä swa opta tu thz giordhe, oc haffdhe ikke iak 

hulpit tik, tha ware tu lenga hängder, Jak är 

anna, maria modher, oc kom iak nw hiit, at 
hielpa tik, badhe til siäl oc Liff, om tu wil tik 

her fore scripta, Tha sagdhe han mz gratande 

BL 2, 30 tarom, Min kära frw, iak hafuer mäst stulit 
aff minom kirkio herra, som mik scal scripta, 


La 


S:t Anna-Sagan. 7 


oc thy törs iak ikke sigia honum thz, Tha sag- 
dhe hon, tu scalt witha thz, at alt thz tu stalt, 
oc bar bort oc gömde, thz lät iak genstan ater- 
bära i geen, oc läggia thz i sama säkkiana, oc 
thy fik hwatzske han, äller nakor annor nakan 
skadha, aff thinne styldh, for thy iak lat thz 
sama, oc änmykit i geen läggia, oc thy fan tu 
incte naar tu kom, oc thy math tu wäl scripta 
tik, for then onda wilian tu haffdhe, än 
ikke for nakon skadha, Oc är thz swa, at 
kirkio herran tha tu sigher honum thzta, wil 
ikke tro tik, at thz kom i geen som tu stal, tha 
sägh honum, at iak lat thz ater läggia i geen, 
än aldrig än, lagdhe han i geen, the xxx nobla- 
na som han stal v minom stukke, nw x aarom, 
oc naar tu sigher honum thzta, tha tror han tik, 
oc naar tu hafuer scriptat tik, tha scal tu wardha 
til räka, än wakta at tu aldrig optermeer stiäl, 
vtan tak thin rättå told oc ey meer, oc aff 
them delenom scal tu gerna gifua fatigho folke, 
i mit nampn, oc tik scal gotz nogh til räkkia 
mädhan tu lifuer, Mölaren giordhe som hon 
badh, Oc naar kirkio herran wilde ikke tro 
honum, at thz war i geen lagt, som han haffdhe 
stulit, tha sagdhe han, wisselica är thz ater- 
komit, än aldrig komo ater the xxx nobla i 
geen, som tu stal for x aarom, v hänna stokke, 
thz lat hon sigia tik, tha wardh presten ilda 
widh, oc löste aff mölaren, oc sidhan badh han, 
for sancta anna sculd mölaren, at han sculde 
ikke rögia honum, oc sagdhe sik wilia giffua 
honum ther til, alt halfft thz han atte, oc swa 


en 


15 


20 


25 


8 S:t Anna-Sagan. 


giordhe han, oc fraan then dagenom tiänte han 
sancta anno, oc alt thz han kunne affla aff wärldz 
gotz, thz wände han henne til hedhir, oc äro, 
oc mölaren hiolt thz sancta anna honum bödh, 
oc han fik nogh aff henna nadz wegna swa länge 
han liffdhe, badhe til Liff oc siäl, oc haffuer 
nw äro, mädh henne siälffue, for vtan ända 


AmeN 


ESnhan och SSkrifvaren. 
Naar een scriffuare haffdhe loffuat eenne 


änkio scriffua ena bön aff sancta anna ath henne, 
for päninga, oc stadhgat war [huru] manga 
päninga hon sculde honum giffua, Tha togh 
seriffuarenom aangra, at han sculde swa litit fore 
the scriptena taka, oc äpter onda aandans in- 
giwtilse, böriadhe han scriffua, the bönena, i 
swa smaa script, som han aldra smäst kunne, 
oc genstan fik han swa hart eth haldh, at han 
tänkte hafua sin dödh, oc naar han swa laa, 
tha kom til hans een aldra wänasta jomfrw, oc 
sagdhe, O arme stympare, wilt tu faa böther, 
tha scal tu ekke dröffua the änkiona, mz thinne 
fortrutlighe script, for twäggia handa sak sculd, 
fförst for thy, at hon är fatigh, oc minna 
modher sancta anno ödhmiwk tiänasta quinna, oc 
ther mz scal hon wara min syster, Oc sidhan 
scalt tu ikke swa smaat scriffua, for thy hon är 
aldrogh quinna, oc krankögdh, oc ikke githir 
hon swa smaat läsit, oc ther mz mindzskadhis 


8:t Anna-Sagan. 9 


minna modher hedher, oc saghe iak nödhug thz, 
for thy thz rördhe min hedher, oc thy gör som 
iak haffuer sagt, iak är maria gudz modher, iak 
wil halda thz iak haffuer tik sagt, Thetta teddis 
oc sagdhis honum i sömpnenom, oc widh thässen 
ordhen tha waknadhe han, oc togh til at scriffua 
bönena, mz störste täxt, oc naar han haffdhe 
swa giort, tha fik han genast böter, oc fik änk- 
ionne hona, oc togh enga päninga aff henne, 
vtan gaff henne hona, i sancta anno hedher, oc 
ther äpther ath allom them, som han badho 
sceriffua naghot, i sancta [maria] hedher, äller 
aff sancta anno, thz screff han wäl oc stort, oc 
togh enga päninga äller lön ther fore, vthan 
for giffuins giordhe han thz, i henna hedher, 
ä mädhan han lifdhe, 


Sr »— EC ND 
Qtskarena på DJ. Binnas afton. 


I Enom stadh som hether pragha, tha skedhe 
thz oppa sancta anna afftan, thät war oppa sancti 
iacobs dagh, at twe fiskara foro, allan daghen 
mz haffuom, j äluinne, som ginom stadhen löpir, 
äpter fiskom, oc the fingo enga, oc tha dröffdhis 
the mykit, at the haffdhe incte fangit, oc encte 
tionda sokna herranom, for helgha dagx brutit, 
for thy ther är sidher, at the som wilia, maagho 
fiskia om helgha dagha, än the sculu tha göra 
tionda aff fiskomen, som the faa, Än naar thesse 


hl 


0 


Nn 


0 


Bl. 8, 
r. 


10 S:t Anna-Sagan. 


fiskarene, haffdho ärffuadbhit fafängt allan 
daghen, oc langt oppa nattena, tha togho the 
tröttas, oc lagdho til landit widh sancta anno 
cappal, oc naar the sowo, oc hwilto sik i skip- 
ino, tha tykte them, som the sagho ena jomfrw 
staa vppe a landeno, klädda i waänasta scrudh, 
oc ena ärligasta quinno, sitiande när henne 
samuledis clädda, oc tykte them, som jomfrun 
sagdhe til thera swa, haffuin i nakra fiska sal- 
10 ighe, tha swaradhe the som them tykte, oc 

sagdho henne swa, allan gardagh, oc alt til thässa 

stund, haffuom wi ärffuadhat, oc wi fingom ey 

eeth been, tha sagdhe hon, her sither min kära 

modher sancta anna, oc thäs godha herrans, i 
15 gaar war högtiidh aff modher modher, oc henna 

högtidhis dagher, oc hälgdh är i morghan, thy 

at oppa thenna daghen tha doo hon, oc kor til 

äwinnelica äro, oc ware thz swa, at i wilden giffua 

fatigho folke, i henna hedhir, morghon widh 
20 henna cappal, aff idhrom fiskom, om i fingen 
nakra, tha wilde iak skipa swa, at i sculden faa 
fiska nogh, Tha sagdhe the, thz gerna wilia göra, 
om the fingo nakra fiska, Tha sagdhe hon, staan 
genstan op, oc taghin vt mz haffuomen, ther i 
nw ärin, oc ösen ä mädhan i wilin, ther widh 
waknadho the, oc hwar thera sagdho androm 
sin dröm, oc for then sculd, at them war badhom 
thz sama drömpt, oc for then sculd togho the 
badhe vt mz haffuomen, oc östo skipit fult, mz 
fiskom, ä mädhan the wildo, oc lagdho sidhat 
til landit, oc gaffuo om morganen fatigho folke, 
som vte for sancte anne cappal saato, thera ber- 


2 


e&R 


3 


S 


S:t Anna-Sagan. 11 


ning aff fiskom, oc ömninga haffdho the i geen, 
swa at the wordho rike män, aff the fiske fäng- 
eno, oc ther til, at iärteknit sculde thäs merke- 
licare wara, tha fingo the aldra handa fiska, 
i the resonne, oc mang the fiska slagh, som 5 
aldrig fingos ther förra, äller sidhan, Oc aff 
thesso iärtekneno, böriadtis i the konungx rikeno, 
at fiskara sculdo giffua, sancte anna een fisk, aff 
hwario fiske fånge, som the oc än gerna göra, 


AmeN 10 


&S. Ronna och &S. ERaterina. 


LElens köpmans dötir twa i sama stadhenom BN 
naar the gingo första reso til scripta tha satte 
scriptafadheren andre thera sancta anna til pa- 
tronam oc thz giorde han for thy at then jom- 15 
frun hon heet oc anna oc ther oppa sculde hon 
bätre minnas sinna patrona nampn Oc annar 
thera hon heet katerina oc henne satte han sancte 
katerine i sama matto Tha nakur aar waro fram 
lidhin tha togh the andra som anna heet mykit 20 
dröffuas aff thy hon saa faa fasta sancta anna 
apton oc mindre högtiidh haldas aff henne än 
aff sancte katerine oc togh fast awndas widh 
syster sina at hon sculde hafua fromaren pa- 
tfronam än hon än tha läth hon henne thz ikke 25 
vnderstanda hwat dröfuilse hon haffdhe oc engom 
androm tha sagdhe hon thz vtan swa haffdhe 


& 


10 


1 


[Ad 


20 


25 


30 


12 S:t Anna-Sagan. 


hon thz lönlica mz sik ena Ån oppa een sancta 
anna dagh naar hon war mykit dröffdh aff thy 
at henna högtiidh hiolzs ey swa wärdhelica som 
hon wilde tha togh hon tänkia mz sik swa Thz 
wäl ske ath hon hafuer ikke swa stora werdh- 
ughet i himerike som sancta katerin äller andra 
helgha jomfrwr oc thy hafuer hon ikke swa stora 
högtiidh som hon äller adhra her i iordherike 
Än om nattena ther äpter tykte henne i sömpn- 
enom som hon ware inne i eno storo palacio 
oc ther saato otaligha mange konunga riddare 
oc swena widh bordh oc otaligha frwr oc jom- 
frw[r] än i höxta sätena sat een frw kladh i 
werdhugasta scrudh oc een werdhugaste konunger 
han rätte oppa for alla widh bordhit saato Oc 
een ärlicasta jomfrw oc skäncte them oc naar 
the som aato haffdhe lofuat prisat oc ärat then 
konungen oc jomfruna for alla the glädhi oc 
äro the haffdho aff thera nadh tha takkadho 
the the ärlico frunne som sat i högxta säteno 
thz war sancta anna oc nighu henne sigiandis 
swa ära oc hedhir äwerdhelikin wari tik o 
werdhugh modher sancta anna oc tak aff allom 
gudz creaturom for thy at aff thins luiffs fruct 
haffuom wi alle glädhi hugnadh oc sötma waäl- 
signadh wari tu näst warom herra konungenom 
ihesu christo oc thinne dotter maria ofuer all 
creatur ther i himerike oc jordherike ärw oc 
naar jomfrunne som skäncte wordho nakra gaffuor 
sända tha gik hon fram thil sancta anna oc 
sagdhe min kärasta modher thässa gaffuor ärw 
mik aff minom winom oc tiänarom i iordherike 


S:t Anna-Sagan. 12 


sända oc som iak är wan wil iak them skipta 
mz tik for thy alle the mik hedhra the hedhra 
tik oc alle the tik hedhra the hedhra mik oc 
wäl är allom them som tik hafua til modher 
oc for patrona for thy the sculu wara mine 
brödher oc mina systra äwerdhelica i äronne 
oc her widh waknadhe jomfrun oc vndirstodh 
wäl thenna drömin oc takkadhe sancta anno aff 
allo hierta oc nögdhe henne wäl sidhan at hon 
haffdhe hona til patronam oc gaff sik i closter 
ther til at hon sculde thäs häldir gita henne 
tiänt til takka thz skedde arom äpter gudz byrdh 
tusanda tryhundradha oc oppa siwtionde aareno 
AmeN 


XC 3 » ” ” 
ES. inna jemföres med ett tra. 


LA he thesse helghe frwne sancta anna sigher 


een mästare som hether mathias aff leyandis i 


eenne sermone som han giordhe aff henne oc. 


hon byrias swa Goth trä gör godha fruct tha 
sigher han swa, Godha trät är frw sancta anna 
for thy thz bär the fructena godha jomfrw maria 
hwilkin sidhan bar aldra bätzsta fruct ihesum 
christum oc thy hwar som fructena wil lofua 
han scal oc prisa trät som hona bar oc högxt 
han som trät plantadhe swa oc alle the som wilia 
haffua aff nakors högx trä fruct the wardha 
räkkia sik op äpter henne oc bögia sik äpter 


10 


RAR 


15 


14 8:t Anna-Sagan. 


träsins höghet Swa är oc andelica hwar som 
syndoger är oc wil han hafua gudz nadh oc 
jomfrw marie hielp tha scal han ödhmiwka sik 
i sinom bönom oc bidhia til thz ärlica trät 
sancta anna at hon böghe nidher sina fruct til 
miscunsamhet oc syndogha manna helso oc sigia 
swa bögh nidher thina grena tu werdhugt oc 
högt trä thz är blidhka ihesum christum oc 
jomfrw mario mz thinne bön oc allo the helgha 
män aff tik födhas at the miscunna oss Oc 
framdelis i samw sermone sigher then sami 
mästaren swa Seen jomfrur änkior oc i som i 
hionalagh ärin thetta är modherin som idher 
scal ledha til nadhinna modher i geen jomfrw 
mario naar i ärin bort fraan henne gangne oc 
i syndinna stadhga kompne Ropa thy syndare 
til thässa frwna at hon hielpe tik i geen for 
thy swa som engin syndare kan koma til nadha 
vtan han hafuer marie hielp ther til Swa kan 
oc engin henna wenskap behalda äller täkkeligha 
henne tiäna vtan sancta anna henna modher 
bidher for honum for thy swa som maria är 
syndogx manzs hielp oc tröst til ihesum christum 
sin son Swa är oc sancta anna til mariam sinna 
dottir oc thy ära lofua oc prisa thässa modher 
om tu wilt gudz modher wenskap hafua Skodha 
oc see thässin frw är mykit wärdhugh at lofuas 
aff allom for thy hon bar the plantona i wärldena 
som wärlden wardh aterlöst mz oc for thz wari 


30 henne hedhir oc ära ä for vtan ända AmeN 


S:t Anna-Sagan. 15 


Oiskop Slemigins och Delåtet. 


REmigius heet een biscoper, hwilkin som mykit 
tiänte jomfru mario, oc tha han haffdhe warit 
eet aar biscoper, tha gik annat hans ögha vt, aff 
wärk, oc hängde vte a kinbeneno, oc sidhan 
war han nio aar ther äpter än biscoper, oc 
haffdhe ikke vtan eet ögha, Öppa the tionda 
aareno, tha wardh han ith sin ofwer sik drukkin, 
oc fiol i ont lifuerne, oc ther äpther haffdhe 
diäfwlin länge ärffuodhat, oc tha gath han 
främmiat sin wilia, Om morganin tha han wak- 
nadhe, oc wiste sik thetta haffua giort, tha 
böriadhe han til oc sörgia iämmirligha, oc öm- 
kadha sik ofuer sina siäl, oc gik in i sith böna 
hws, oc lät ather om sik, oc fiol a knä for 
jomfrw marie beläte, oc togh til at grata, oc 
badh hona bidhia for sik, oc miscunna sik, Tha 
togh belätit til at sputta at honwn, oc sagdhe, 
gak bort bowe, mik är incte om tik, oc wil iak 
ey höra tik, oc aldrigh meer sköta tik, vtan 
min modher anna bidher for tik, Tha gik han 
gratande bort fraan beläteno, oc ather i husit 
1 ena wraa, oc fiol a knä, oc badh mz gratande 
tarom, til frw sancta anno, oc sagdhe swa, Än 
togh iak haffuer tik incte til godho warit, oc 
enga äro giort tik, tha tror iak wäl til thiin, 
thy tu hafuer ena godha dotter, oc hona hafuer 
iak älskat, oc hedhrat for mina modher, oc hon 
mik for sin son, Än nw är hon mik wredh, oc 


20 


kördhe mik borth fraan sik, oc hon sputtadhe 30 


Pl. 5, 
r. 


co 


1 


[—] 


2 


S 


25 


30 


16 S:t Anna-Sagan. 


at mik, oc thz är ey vndir, thy iak hafuer swa 
skämmeligha mot henne' brutit, oc minne arma 
siäl nw, swa at iak, är wärdher äwinneligha 
skam, Än hon hafuer enga sculd, hon gör rät, 
for thy henne bör eenga orenlica tiänara hafua, 
mädhan hon är aldra reenlicasta jomfrw, Än 
hon sagdhe ith ordh, tha hon mik bort kördhe, 
oc ther tröste iak mik til, oc thz war swa, at 
wilde tu bidhia for mik, tha wilde hon miscunna 
mik, oc thy kära frw hielp mik armom man, 
mädhan thz staar nw alt til thiin, Jak gör nw 
som barnit plägha göra, tha thz hafuer brutit 
mote modherinne, oc weth at thz scal wardha 
baart, tha löpir thz til modher modherinna, oc 
bedhis hielp, oc hon hielper thy the sinneno, 
Gör oc swa tu min ärofullasta frw sancta anna, 
Jak wil tik til tiänist wara, i alla mina dagha, 
mik täkkis aff allo hierta tiäna tik, oc thinne 
släkt, oc thy giffuin ikke ofuer mik, iak wil 
gerna mik bätra, oc sidhan grät han swa, at 
ther war engin matta mädher, Oc tha han swa 
laa oc grät, tha ropadhe belätit til hans, oc 
sagdhe, Remigi min käre son, gak thil thinna 
kära modher hit, Tha han thetta hördhe, tha 
saa han til ryggia, hwat thz sculde wara, tha 
sagdhe honum belätit, ater som för, Tha stodh 
han op, oc gik fram til belatit, oc fiol a knä, 
Tha sagdhe belätit, war wäl komin, min 
modher anna, hon hafuer troligha bidhit for tik, 
oc wiselica iak ey maa, oc ey wil iak henne 
naghot neka, thy hon är mik een godh modher, 
oc swa som alle the som sik forbryta mz minom 


S:t Anna-Sagan. 17 


son, oc wilia sidhan sik bätra aff allo hierta, 
oc fly in til miin, tha hielper iak them, oc 
bidher iak for them, oc the faa nadhe oc glädhi 
ä for vtan ända, oc thera synde alla wardha 
them forgiffna, for mina bön sculd, Oc mykit 
glädz min son ther aff, at nakor hedhra mik, 
oc bidher til miin, oc fäghin höra han mina 
bön, Swa är oc om them, som mote mik bryta, 
fly the til minna modher sancta anna, hedhra 
hona oc ära, oc bidhia hona bidhia for sik, tha 
glädz iak ther aff mykit, oc tänke iak swa mz 
mik, mädbhan i troen wäl til henna, oc flyn til 
henna hielp, tha scal iak gerna höra thera bön, 
oc hielpa them mz allo hierta, for thy, iak nöt 
mina modher aat, at iak wardh gudz tiänasta 
quinna, hon war alstingx godh, oc thy giordhe 
hon mik dandis, oc godha, aff gudz nadh, Jak 
är wisselica mykit miscunsam, thy swa war 
modher for mik, oc iak släktas a hona, oc min 
son i thy, Hör hwat min modher giordhe mz 
tik, tha iak kördhe tik bort, oc tu byriadhe 
grata, oc bidhia ödhmiwklica til henna, tha rop- 
adhe hon til miin, oc sagdhe swa, dotter, tu 
see wäl oc höre, at han tror wäl til miin, thy 
kära dottir, miscunna honum for mina bön sculd, 
oc haff han äpter thenna daghen käran aff allo 
hierta, oc lät han aldrig dödhelica bryta motc 
tik, oc gudhi, gör mz honum swa, at alle sigia 
at honum widherfoor hedhir oc ära for mina 
sculd, Tha wardh iak fäghin, oc sagdhe iak, min 
kära modher, incte maa iak neka tik oc ey wil 

Legend. TI. 2 


0 


5 


20 


30 


em 


15 


20 


2 


en 


30 


18 S:t Anna-Sagan. 


iak, äpter thenna daghen scal iak wara honwn 
for modher, oc han scal wara thin troen tiänare, 
oc thy forgiffuer iak tik thz tu haffuer brutit 
mote mik, oc minom son, Nw sätir iak tik til 
minna modher, oc tu scalt henna tiänare wara, 
äptir thenna daghen, oc thy scal tu dicta hexna 
saang, oc lata han siongas offuer alt thit biscops 
döme, oppa henna dagh, Oc alla the äro tu 
kan, tha gör henne, ä mädhan tu liffuer, Tha 
swaradhe han mz gratande taarom, oc sagdhe 
thz gerna wilia göra, Tha sagdhe belätit, see 
op mz öghomen, tha saa han op, mz thy ena 
öghana som han haffdhe, Tha sagdhe jomfrwn, 
see op mz badhom öghomen, Tha swaradhe han, 
min kära iomfru, iak haffdhe aldrig i nio aar 
vtan eeth ögha, Tha sagdhe jomfrwn, Ey bör 
minne modher haffua eenögdhan tiänara, oc 
diectara, oc took genast öghat som i nio aar 
haffdhe hängt vte a kinbeneno, oc stak thz in, 
som thz sat för, oc sagdhe til hans, see nw op 
mz badhom öghomen»r, oc swa giordhe han, oc 
saa bätre mz thy öghana, än mz thy han haffdhe 
förra helbrigdha hafft, oc tha sagdhe jomfrun, 
far nw wäl minna modher tiänare, oc tiäna 
henne, iak scal tik thz wäl löna, Tha gik biscop- 
en til sinna clärka, oc sagdhe them alt thz 
honum war widherfarit, oc the waro gladhi, oc 
loffuadho alle frw swcta ammo, at thera herra 
haffdhe fangit syna syn i geen, Än biscoper 
hiolt thz han haffdhe lofuat, oc dietadhe saangin 
aff henne, oc han byrias swa, 


S:t Anna-Sagan. 19 


Anna patens introitus, 
ad gloriam post obitns, 
aduocatrix populi, 

mei salus oculi, 

tu reducis hominem, 
ad mariam virginem 


AmeN 


Rlerken som blef SD. Pnnas son. 


Ty war een clärkir, mykit älskande sancta 
anno, än tha han sculde dö, tha togh han mykit 
rädhas, hwat aff hans siäl sculde wardha, oc 
byriadhe grata, oc sagdhe, Miin ärofulla frw 
sanela anna miscunna mik, swa länge iak gath 
tha hedhradhe iak tik oc äradhe, oc hwat iak 
wiste tik koma til hedhir, thz forsumadhe iak 
encte, Jak hafuer oc engom wyrdhning giort, 
vtan tik min kära frw, 

wilt tu nw, 

oc gither tw, 

tha hielp mik nw, 

min kära frw, 
nw torff iak wäl widher, Tha han swa haffdhe 
sagt, tha kom gangande een jomfrw til hans 
säng, oc bleff standande, oc sagdhe honum, 
hurw gaar tik min käre brodher, och hwat är 
tik liwfft, Jak är thiin syster, mik bör göra 
hwat tik täkkis, Tha saa clärkin oppa hona, oc 


pre 


5 


Bl. 6, 


10 


15 


20 


25 


30 


20 8:t Anna-Sagarn. 


sagdhe, iak haffuer enga syster, thy iak war 
fadhers oc modhers enga barn, Tha sagdhe jom- 
frun, Jw wisselica, wi haffuom badhen ena 
modher, thy min modher är sancta anna, oc then 
sama är oc thiin modher, thy hon kalladha tik 
i dagh, for alla himerikis herscap sin son, oc 
sagdhe til miin, kära dotter witia nakot til min 
kära son, oc thin brodher, som nw ligger oc 
wentir dötzsens tima, oc hör til hwat honuwm 
lyster aat, oc skipa honum thz, oc tha hon 
haffdhe thetta sagt oc bidhit, tha war iak gen- 
stan redho oc fäghin gik iak hiith, oc wil iak 
thz gerna nw göra, Oc swa som hon haffdhe 
thetta sagt, tha kom farande een aldra wänasta 
frw, oc jomfrun gik mote henne, oc sagdhe, war 
wäl komin waar aldra kärasta modher anna, 
tha toghos the i händir badha, oc gingo fram 
til sänginna, tha sagdhe frwn, til jomfrunna 
oc eclärkin, hwat hafwin i badhen sytzskenä 
talat samar, Jomfrun sagdhe, Jak sagdhe at 
han war min brodher, oc hun tror mik ikke, 
ffrw sancta anna swaradhe, wisselica är har 
thin brodher, Thy hans dygdhelica gerninga, oc 
hans trolica tiänist, bewisa han wara min kära 
son, Tha wilde clärkin rätta sik op i sänginne, 
mz han hördhe oc saa, at hon war ther, oc 
wildhe thz hafua giort henne til wyrdhning, 
Tha sagdhe sancta anna, ligh qwar min käre 
son, oc mödh tik ikke meer for mina sculd, tu 
hafuer ärlica oc wäl möt tik i thina dagha for 
mina sculd, oc ther fore scal tu faa i dagh 
äwinnelica äro oc roo, oc som hon swa taladhe, 


8:t Anna-Bagan. 21 


tha kom ihesus christus farande, aller'blodhugher, 
oc bleff standande mällan jomfruna oc fruna, 
oc sagdhe til hans som laa, Min käre modher 
brodher, wilt tu nw mz oss, til äwinnelica äro 
som tik bör, war nw redho, Tha bar clärkin i 
at grata, oc sagdhe, min herra oc min gudh, 
tu hafuer nogh möt tik for mina sculd, thz synis 
wäl a thinon clädhabonadh, oc önkar mik nw 
saarlica, at tu sculde än nw mödha tik for mina 
esculd, for thy iak hafuer incte möt mik for tik, 
Tha sagdhe war herra, Min modher hon kom 
mik hiith, oc min modher kom for sina dygdhe- 
lica modher sculd, oc swa arom wi badhen komen 
hiit til thiin, oc föra tik til äwinnelica äro, for 
henna sculd, vc thy kalla thin scriptafadher til 
thiin, oc berät honum, hwat tu hafuer hört oc 
seet nw, ther til at människionar i wärldenne 
sculu witha, hwat iak oc min modher ärlica 
lönom them, som the wäl signadha rosena älska, 
oc hedhra, mina modhermodher sancta anno, oc 
tha tu hafuer thz giort, tha scalt tu mz oss til 
awinnelica äro, Tha lat ha» kalla sik scripto- 
fadherin, oc sagdhe honwn al stykke, oc tha thz 
war giort, tha sagdhe han allom, them ther när 
waro ahörande, sällir är iak, at iak naghot sin 
saa tik, min ärofulla frw sancta anna, wäl är 
mik, at iak thenna daghen sculde bidha, oc doo 
swa genstan, oc tha hördhis een röst, swa sigian- 
dis, gak vt siäl, gak vt diärflica, tu hafuer eet 
ärlikit fölghe, tha hördhis ängla saangir, oc ther 
war aldra ärlicasta lukt, swa at the som kranke 
waro, fingo alle hela bötir AmeN 


20 


25 


30 


10 


15 


20 


25 


30 


22 S:t Anna-Sagan. 


ÅS. RÅnna och ÖSnkans barn. 


Ern änkia war i room, hwilkin mykit tiärte 
sancte anno, oc thässen quinnan haffdhe tree 
döttir, oc engin thera war ower sex aara, tha 
togh hon fast wandas, aff thy hon wilde gerna 
wara widh kirkiona altiidh, oc hon fik ekke for 
barnomen, for thy hon räddis, at the sculdo 
nakot ilda fara, mz hon ware bortho, än om 
morghnana tha the sowo, tha war hon widh 
kirkiona, oc tiänte sancta anno, Ä hwart thz 
sin, hon kom heem fraan kirkionne om morgh- 
nana, tha fan hon barnen opstandin, klädh oc 
mät, Tha spordhe hon aat barnen, hwar them 
haffdhe op taghit, tha sagdho the, cen hustru 
hon wäkkir oss, oc bidher oss staa op, oc före[r] 
oss i waar klädhe, oc kännir oss läsa, oc gifucr 
oss äta, Tha tänkte modherin, at naghor henna 
grankona warce swa dandis, at hon swa giordhe, 
oc thetta stodh wäl ith aar swa, Tha hände thz 
een dagh, at hon sculde giffua dia, the minzsto 
dotterinne, tha wilde barnet ikke dia, for än 
thz haffdhe läsit aue maria, oc sidha» didhe 
thz, oc thz kunne ikke tala, än togh kunne thz 
läsa aue maria tha vndradhe modherin stor- 
ligha her aa, oc sagdhe til barnanna, som tala 
kunno, hwar haffuer känt barneno läsa, the 
sagdho, the hustrun som oss tagher op, oc 
klädher oss, hon haffuer sagt oss, at wi sculwn 
altiidh läsa, för än wi äthom, oc hon haffucer 
känt oss Aue mariona oc än noghat annat, 


S:t Anna-Sagan. 23 


tha sagdhe modherin, hwat är thz, Jomfruna 
swaradho, wi sculum oc falla a knä, for än wi 
äthom, oc sigia swa, Jomfrw maria modher 
sancta anna, miscunna tik ower wara modher, 
tha modherin thetta hördhe, tha sagdhe hon, 
hwilkin klädhe hafuer hon oppa, tha sagdhe 
barnen, hwit, oc hon är swa fagher, oc lather 
swa wäl om oss, oc klappar oss, ther äpter war 
modherin hema om morghnana, oc meente see 
hwat quinna thz wara sculde, oc tha kom hon 
incte, oc sidhan hon thz saa, tha gik hon ather 
til kirkio som för, oc genstan ather waktadhe 
quinnan barnen som för, Tha modherin thetta 
fan, tha spordhe hon aat jomfrunar, om the kände 
hona, om the fingo sec hona, Tha sagdho jomfrunar, 
iaa, Tha togh hon them wmz sik til kirkionna, 
then barnen som tala kunno, oc badh them wakta 
aat, i blandh almoghan, om the kunno wardha 
the quinnona warsse, oc tha the alla stadz bliga- 
dho, tha sagho the incte til henna, Än tha 
modherin gik, oc lagdhe sik for suncta anna 
beläte, som hon war wan liggia, Tha sagdho 
barnen, modher, här staar sama qumnan, oc 
teknadhe aat beläteno, tha togh modherin enga 
tro ther aa, oc forstodh ikke sik, vtan badh 
innerligha til gudz, oc sancta anna, hwar dagh 
for the quinnonwne, som them barnomen haffdhe 
swa mykin kerlek theet, Tha hände thz ther 
litit äpther, ath hon kom ena färdh fraan kirkio, 
oc fik see ena faghra quinna, sitia när simon 
dötrom, oc latha wäl om them, oc hon kände 
hona ikke, tha sagdhe änkian til henna, gudh oc 


branke 


0 


bn 


5 


20 


30 


24 S:t Anna-Sagan. 


 sancta anna löne tik thin kerlek, tw haffuer them 


10 


20 


as 
& 


30 


barnomen theet, Tha swaradhe hon, see iak är 
anna, som tu hafuer mykin hedher giort, oc 
mädhan iak saa thin kerlek storan wara til miin, 
tha wilde iak ey, at thin barn sculdo ilda fara, 
mädhan tu wast i minne tiänist, oc thy haffuer 
iak röktat them wäl, nw swa länge, at the kunna 
nw wäl wakta sik siälff, oc miin dottir maria, 
hon mena haffua them i sina tiänast, mädhan 
iak haffuer them nw swa wäl tyktat, oc them 
haffuer iak sat til henna, oc thy giff them i 
clostir, oc iak wil lösa thera prouento, oc skipa 
them thz the torffua widher, oc tha thz är giort, 
tha scalt tu in i mith clostir, i äwerdhelica äro, 
oc sidhan syntis hon bortho wara, Tha war änk- 
jan mykit gladh, oc gik strax bort i eet clostir, 
oc bödh barnin al thry ther in, tha swaradhes 
henne, wilt tu giffua hundradha ducata for thera 
prouento, tha taghom wi them gerna, Tha swar- 
adhe hon, thy thz ware än halffuo mera, ther 
finder iak wäl wägha til, än togh haffdhe hon 
ey een ducat, än sidher mceer, vtan hon tröste 
til sancta anna, sidhan badh hon innerlica altiidh 
til henna, at hon sculde lösa prouentona, Tha 


5 kom een dagh budh äpther henne, at hon sculde 


gaa til keysarin, oc tha hon kom til hans, ther 
han laa blinder, tha sagdhe han, j nat som iak 
laa oc soff, tha kom een wän frw, mz mangom 
jomfrwm til mik, oc sagdhe, käre wen wilt tu 
haffua thina syn i geen, som tu hafuer nw i tu 
aar mist, tha kalla tik eufrosinam änkio, som 
bygge widh sancti pädhers kirkio, oc thz iak 


S:t Anna-Sagan. 25 


anna hafuer henne lofuat, thz scalt tu betala a 
mina wäghna, oc tu scalt genstan faa thina syn 
i geen, oc ther waknadhe iak widh, oc thy sigh 
mik nw, om hon haffuer naghot tik sagt, Tha 
sagdhe hon keysarenom, hwilkin som heth ti- 
burcius, alt ärandit, Tha lät han a sama dagh, 
gffua the jomfrunar i closter, oc löste thera 
prouentor, oc tha som lyfftis i högmässonne ther 
1 clostreno, tha fik han sina syn i geen, oc 
liiffdhe sidhan mang aar sancta anno tiänare, 
Ån änkian som jomfrunnar modher war, hon gik 
geenstan the waro ingiffna, oc fiol a knä for 
suncta anna, beläte, oc takkadhe henne, mz grat- 
ande tarom, oc doo ther for henna fotom genstan, 
oc kom i henna closter, thz är äwinnelikin ära, 
som henne war loffuat, oc ther fore lofuadhe 
alle sancta anna Amen 


Den blinde Sbiddaren och hans SSusten. 


LV läsom aff enom riddara hwilken haffdhe 


swa mykin ögna wärk at läkiarena the ower- 


gaffuo han oc tha hans hustru thz saa tha togh hon « 


swa iämmerlica grata oc sörgia thät hon haffdhe 
äm onth som han tha hände thz ena nat at 
jomfru maria synts henne oc sagdhe hwat wilt 
tu mik giffua om iak läkir thins bonda öghan 
Tha swaradhe hon hurw kant tu thz ända mädhan 
the wisasta mestarana haffua han owergiffuit Tha 


26 S:t Anna-Sagan. 


sagdhe jomfrun engin i wärldene är ther til 
bätra mästare än iak Tha sagdhe quinnan hwat 
hether tu hon swaradhe iak hether maria Joa- 
chims oc anna dottir Tha sagdhe quinnan min 
kära frw hwat tu bedhis aff mik thz wil iak 
tik gerna giffua oc maa han faa siin öghon i 
geen oc iak miin Jomfrwn sagdhe Ena aue maria 
scal hwart idhra läsa swa länge ther i liffuin 
hwanr qwäl för än i sompnin oc liggia widher 
oc mz twem fingronm scal hwart idhra sin öghon 
saman läggia oc halda them swa länge saman 
som auce marian är läsin oc sidhan sigia swa O 
jomfrw maria tu som mins herra öghon samar 
lagdhe tha han dödher war oc laa i thino sköte 
i thit nampn tha lägger iak nw min öghon 
saman oc bidher tik om the sorgh tu tha haftdhe 
at tu nw miscunrna mik oc tha mik scnasta sinne 
miin öghon saman läggias thz är tha iak siälas 
Tha thessin quinnan haffdhe thetta sagt riddaren- 
om oc han thz första reso swa giort tha fik 
han genstan fulkompna bötir oc skadde honw» 
aldrigh i siin öghon maädbhan han lifdhe Samu- 
ledis gik hans hustru Än om sidhe tha han 
sculde dö tha syntis iomfrw maria staa när 
honum oc sagdhe tu hafuer opta bidhit mik at 
iak sculde misceuwnmmna tik then tiidh tik senasta 
sinne samar lagdhos thin öghon wisselica thy 
wil iak nw siälff saman läggia them, oc anama 
thina siäl swa giordhe oc hon oc siälin fik ecth 
goth herberghe AwmeN 


Ad composicionem oculorum in latino 


S:t Anna-Sagan. 27 


O virgo maria que domini mei ihesu christi 
oculos quando mortuus in sinu suo iacuit clau- 
sisti In nomwine tuo compono ian oculos eos 
Rogans te per dolorem illw. quen tune habuisti 
Quapropter nune miserearis mel & cum vlitima 
vice oculi mei me exspirante componuntur Amen 


Ytterligare järtecken om $8:t Anna. 


(Efter Cod. Greusholmensis på Linköpings bibl., beskrifven 
i Fornskr. Sällsk. Saml. häft. 2, sid. XLVII o. f.) 


Sbidmannens son 1 SRbngern. 


Y 
T Er war i wngeren en radman son i en stor 
stadh, hans foreldra wenner ok frändher systra 
ok bröder ware dödhe j pestilentia ok han beholth 
alth theris ärffue gotz huss ok gaardhe ok han 
war xx aar ganmall The ii) elemente ware 
honum j moth Som är wädher iordh eldh och 
watn, the wndher blästhe honwn hans spartak 
aff hans huss, tordönen ok liwngeldh brändhe 
hans ladher och alth hans fää j hääll, watneth 
flöth öffuer hans dyke ok ffordränkthe all hans 
aaker dök ok ffordärwadhe hans trää garde oppa 
thz systhä warth han swa fatigh ath han haffdhe 
imnthe ath äthä, hans hwss fulle nidh ok inghen 


10 


20) 


Sid. 97 


98 


09 


[3 


20 


25 


30 


28 8:t Anna-Bagan. 


giordhe honwm goth ffor thy han war wilsynnadh- 
er ok daarisk, ok fförtärdhe alth thz han hadhe, 
ok han wart mykit skyllogh ok inghen kundhe 
han bethale, swa wart han bedröffuadh, Gudh 
är mik j moth ok all iiij elemente hwadh skall 
iak oppa slaa, ok inghen tröstade honum, Thy 
togh han en staff j sinä handh gik ok wille 
wandra j främäde landh ffor en pelägrim, tha 
han kom ena milo pa wäghen, tha ffill han 
nidher aa sin knä och sagdhe O herre gud iak 
bidher tiik, är nagher helgen j hymerike som 
pläghe hoxswale the armä ok bedröffuadhe äre, 
lath them kopmmä mik till hielp, ok gräth ganske 
swara Saa kom sancte iacop gangande som en 
pelägriin han war hans apostiill ok honmwn tiänthe 
han gernä altidh, Han sagde tiil honwm Hwi 
gräther thw swa saarlika, Han sagde honum all 
sin nödh ok wisthe han ekke ath thz war sancte 
iacop, tha sagdhe sancte iacop tiill honum Hoffua 
ok äre sancte annä ok henne släkthe marie modher 
som är gudz moder Som war en ändhe tiil 
thz gambla testamenrt, ok een bygynilsä till thz 
nya, Hon hielpper alt folk [til] lyckona ok sorgfulth 
gör hon gladhe, the fatighe Rike, the siwka hel- 
brögdhe, Hon forsmar inghen, FHan sagdhe Hwru 
skall iak loffua hänne, Han swaradhe Hwar tiis- 
dagh skall tw läsa ij pater noster ok bränna 
eth liwss for henne altiid swa skär tigh gooth, 
han swaradhe hwj om tiisdaghen mere een andra 
dagha, han swarude oppa then dagh war hon födh 
ok dödhe om tiisdagen affthonen, han swaradhe 
hwat west tw thz, han swaradhe hwi skulle iak 


S:t Anna-Sagan. 29 


thz ekke witha, iach är henne dotther son ok 
hon är myn modher modher, och swa forswan 
sancte iacob, thz forwndradhe honum mykit han 
glik borth längre j landhit j sama rikit ok kom 
till en gwdeligh prest, han herbergade honum 
nagra stwndh, ok sporde presten aat om sancte 
anna släkthe, Tha fornampn han ath sancte iacop 
hans apostil war sancte anna dotther son, ok 
war then pälegrime som han thaladhe wiidher, 
Han lästhe ok tiänthe sancte anna well, ok soldhe 
sith sylbälthe om sin kape ok tygdhe Sancte 
anna altiidh eth wax liwss ok loth strax göra 
eth skönth sancte anna beläthe Ok lärde sielff 
maala sancte belätha ok thessa try nampn at 
staffua ihesus maria ok anna Andra script kunde 
han ey läre ok ey annar beläthä maala Hwar 
han kom tha screff han thessa try oppa wäghen 
ok hwar han kom badh han at the skulle sätthia 
theris liwss fore ok the som wille bränna theris 
liwss ther fore, ther skulle them lykkä skee, Thz 
hende sigh saa ath konunghen foor till then 
helgä graff och togh then presten mz sigh som 
then fatigh lagh tiill herberghe Ok presten togh 
honum mz sigh til en tiänere, then tiidh the 
kommo j marith Tha kom ther en stor stoorm, 
ath konunghen ropadhe paa alle the helgenä han 
kunde nämpna thz halp inthe Tha fioll sancte 
annes tiänere pa sin knä ok sagdhe, Hielp sancte 
anna sielff thridie, Swa pläghade han altiid säia 
ok lithen stundh epther tha wart waädrit stille 
Tha sporde konunghen honum hwath han lass, 
Han sagde alt iak bider thz er hielp sancte anna 


5 


100 


101 


102 


103 


nn 


10 


20 


= 


30 


30 S:t Anna-Sagan. 


sielff thridie Tha sagde konunghen Epther thz 
tw haffuer sancte anna swa kär Som oss halp aff 
thenne nödh, tha wil iak giffua tiik brödh oc 
cläde swa länghe tw liiffuer Thz annamadhe han 
ok takkadhe sanete anna, tha han hadhe gangit 
eth aar tilll konungx bordh, tha tykthe honum 
altiid tydhen wara forlangh, ok sagde altiidh 
wiidh sigh, O hwat siel[ff] hawen er godh ok giik 
saa in j kyrkin ok badh tiill sancte anna beläthe, 
Tha saat war herre i sancte anna sköth, käre 
wen thu giffuer myn modermodher altiidh eth 
liws ok mik inthä, tha sagdhe han iak er fatiigh 
tw matthe wäll göra mik riik wille tw, ware iak 
riik iak wille wäll tänkia oppa, war herre swara- 
dhe, tw gör swa wäl mothe myn modermoder 
iak wil ekke glömä tigh, han gik ok solde alt 
thz han hadhe swa at han giik barföth opps 
thz at han matthe komma eth liwss astadh fore 
war herre, Nw haffuer iak eth ok sancte Änna 
eth, hadhe nw myn moder eth, thz ware tha 
goth, tha sagde han j wardhe nw j mellan idher 
bäggå bytha thz bästhä j kunne iach haffuer nw 
ecke mecre, war herre sagdhe, swa sigher tw 
altiidh O hwatdh sielff hawan er godh giffuer 
tw mik, och minä modher inthä eghidh, swa wille 
wi tiigh inthä eghitd oiffua, Tha han thz hördhe, 
tha soldhe han kniff bälthä och pwngh ok alt thz 
han hadhe, ok baar iomffrv marie eth liwss, Tha 
sagde war herre nw nögher oss, gak j friidh wij 
wiliä ramä thin wiliä ighen Tha han gik wtaff 
kyrkiona tha kom een prest ok sagdhe, thu skall 
maala thin mode» sancte anna oppa theen wenstra 


S:t Anna-Sagan. 31 


sidhen oppa thz höghe tornet tha seer man henne 
offuer alth thzta landh Saa ware wj alle lofftagne 
ok all thenne stadh matthe hänne see ok äre, 
mz stackuth ordh han läth sigh göra ställinghä 
xxx fampna höghä ok maladhe ther sancte anne 
ok hennäs barn, ok screff ther offuan Hielp sancte 
anna sielff tridie tha bäläthit wart redhä och [han] 
wille stigha nider aff stiganom tha kom eth stort 
nordhan wäder ok blästhe nider stellingan, som 
han skulle falla, tha räkthe sancte anna honum 
sielff kapona ther bleff han widh hängände en 
j GQ) dagh ok stellingha worthe bort blästha 
Tha konunghen thz saa läth honum windhe nedh 
oc badh at han skwlle bidhia tiill gudh för hon- 
um thy ath han saa at sancta anna hadhe honunm 
kaäär iomffrv maria ok var herre thij ner han 
skulle falla tha ropadhe han, hielp sancta anna 
sielff triidie och full wäl halp hon honum Tha 
begaffwade konungh honum mz stort arffwe ok 
gotz ok gaff honunm gull ok sylff nogh, tha han 
hadhe hört ok sport hurw hans tingh beläligh 
ware tha han hadhe fanghit the peninga tha wille 
han aather faara heem tilll lande, ok giik 
först j kirkien ok sagde sancte anna M godhe 
netther, och takkade war herre iomffrv marie 
ok all then släkten Tha han skulle gaa wt aff 
kirkien tha ropade war herre epther honum ok 
sagde wen nögher tigh nw wäl nw haffuer tw 
naghot eghit, han swarade ia käre herre iak takker 


tigh och myn modher sancta anna, tha foor han : 


heem ok bethalede all sin geldh ok bygde eth 
cappell aff sith hwss j sancta anna äre, och 


| 


LS 
cc 


104 


103 


[ÖJ 


106 


15 


25 


107 30 


32 S:t Anna-Sagan. 


liiffde ther epther j siwtia aar wart borgemästher 
ok konungx raadh ok tiänthe sancte anna aff 
alt siith hiärtha, ok fore sancte anne skuldh togh 
har aller hustrv, ok han kom thz opp at kon- 
ungh läth sancte anna beläthe göre offuer alth 
siith Riike Tha thenne borghemästare skulle döö 
tha kom iomffrv maria tilll honwnr ok sagdhe 
käre brodher hurw gaar nw tigh, han swaradhe 
Jach haffuer inghen systher, formifrv maria swar- 

ade, År sancte anna thin moder tha ar iach 
thin syster, ok myn son ihesus christus er thin 
frände Han swaradhe estw maria ok ihesus chri- 
stus er tiith barn, hon sagde Jak er thin systher 
och thzta barn som er thin frände, thy tha loff- 
uadhe han iomfrv marie Jak takker tiigh gerna 
och thin modher ok tith käre barn thz j nw sa 
mykit omake idher och ath j mik arme syndhere 
icke forsmaa, O käre ihesus christus sagdhe han 
staat nw fast mz mik käre frendhe, O maria käre 
syster hielp nw wäl radhä O käre modher Sancte 
Anna kom nw sielff tredie oc help mik nw aff 
myr nödh, ok göm mik aff diäffwlen ok ffra 
heluit:s pinä Tha kom sancte Anne sielff tredie 
ok trösthe honum ok sagde käre son sörghe inthä, 
tw haffuer mik altiid äredh tw skalt fulluell faara, 
ok iak sigher tigh for santh, Alle the mik äre 
mz liwss almosä äller inz böner the skulle haffuc 
lykko badhe tiil liff och siäll och hon wysede 
oppa ihesus ok sagde see thztu barn er myn 
dotthers barn, han öpner hymmelen ok tiillykker 
heluithe fore them som mik tiänä Tha sagde 
han tiill ihesum christum J thin hendher befaller 


S:t Anna-Sagan. 33 


iak tigh myn andhe, war herre thalade, wel- 
signade er tilith Hiff och thin siäll äwerdelica 
Tha skildis siälin ffra liiffuedh ok ffoor strax 
tiil hymmerikis Riike Nw seen j swa hielppe 
sancte anna sinä tiänare tiill lycko j sin liiffs 
tiidh ok sisälin fframdelis tiill hymmerikis Riike 
Gudh haffue loff oc äre äwerdelicha AMEN 


SD rocopins af ST ngern. 


J wngern war en Riiddhersmans man han hadhe 
godh lycko, war mäktogh ok riik, och hadhe en 
son heeth procopius skön oc liwffwlek, then holth 
han aff eth barn tiill studium j prage oc ther 
stodh han j xij aar ok war en stoor mästare j 
the vij bokeliga konster Swa ath hans lyke ekke 
j prage war aff wiisheeth ok skönheth ok liwffw- 
lekhet meen herre ok försthä borgemästare ok 
radmen teslikis, ok meneghethen begäre altiid 
hawe honum när sigh, ther war oppa slotthet en 
höuitzsman ok haffde honum hiärtadh kär, och 
thaledhe honum swa när, ath han gaff ok fästhä 
honum sinä dotther, ok thz stodh i j GQ) aar för 
en bröllipit skulle wara ok ther mz förtörnade 
han sin fadher och moder ok alle sinä frändher 
Theslikis thz stora studium j praghe war ok alle 
the stora mästare hathade honum thy han offuer 
gaff andeligh thingh oc togh werdhlek En manadh 

Legend. III. | 3 


karna 


0 


mb 
[2] 


25 


108 


109 


110 


2 


on 


an 


[—) 


25 


3 


[—) 


84 S:t Anna-SBagan. 


for en bröllippit skulle wara tha dödhe hans 
fästä mödö, tha war han mykit bedröffuadh Tha 
gaff han honum the andra systher oc strax the 
ware fästä fik han then fallande sooth, tha wart 
hennes fadher storlika bedröffuadh, ok togh radh 
aff andra mästare the sagde aller plägher thz 
folk well at gaa som öffuer giffua andelig liiffuerna 
ok tage sigh werdzlighit, tha mannen thzta hörde 
Tha togh han sin dotther ighen ok wart honum 
swaara wreder, Tha wart procopius swaara be- 
dröuidh, thy han war offuer giffwen bade aff 
fränder ok främäde wenner Han skempde sigh 
swaara och togh en student mz sik then hans 
troo tiänäre war, ok giik lankt j skoghen ffran 
alt folk, ok bygde ther eth armete hwss, ther 
bodde han siw aar städis inne, hans tiänere köpthe 
honum bade bröd ok olio ok annädh hwat honum 
behöffdhe En tiidh om en dagh tha hadhe han 
inthe meere köpe fore, tha tygdhe han födhe 
tiill honum ok then mästaren procopius leedh 
stora nödh ok bedröffuade sigh dagh ok nath 
han hade hafft stoora werdogheeth ok lädh nw 
saa stoora armodh ok wille armod gernä for 
gudz skyldh liidhe, gaff alt offuer och badh nadh 
aff gudh, Oppa en tiidh han laagh och soff oppa 
sin straa säk, tha drömpde honum aff eth träa 
thz skulle skyle honum for ränghn ok spisa 
honum mz sin frvkt, ok thz forstodh han ecke 
ath thz trää war sancte anna, ok hadhe han ecke 
synnerlikä henne äradh meen tha han war en 
mästare j skolen tha arguere the oc disputere 
aff war herre ok iomffrv maria Tha sagde han 


ettor H 


81 Anna-Sagan. 35 


hurw man plägadhe säia, man skall altid nygå 
ok bwge thz trää som skyler menniskona för 
rängh ok skin aff hymmelen ok slökker menn- 
iskiona törst ok hwnger mz synne frwkt, swa 
menthe han at man skulle sancte anna äre, holkin 
som gaff oss sin dotther iomffrv marie oc gudh 
fadher gaff henne sin son, the äre altiid ware 
trösth och hielp the spyse oss bade tiill liiff [ok] 
siel altiidh, Ther epter wart sancta anna mykit 
mere äredh ok loffuadh aff folkit och hans ordh 
worde wall hördh, ok hwar man gaff honum 
räth, thzta hadhe han förgäthit meen sancta anna 
tänkte ther fwllelighä oppa, j then samma dagh 
han thzta drömth hadhe, tha kom en annär ar- 
methe tiill honum ok bad herberghe aff honum 
han swarade Iaa gernä Andeleek math wiil iak 
tig nogh giffua thii iach er fatigh, han sadhe 
ther nögher mik wäll aath, ok procopius sagdhe 
honum then skönistä lärdom aff then helga scrifft 
ther han nager tiidh hadhe hörth tiill förende, 
ok han fiik see hans böker ok sporde honwn 
hurw hans liiffwernä war for thy at han for 
napm ath han war een stor mästäre Swa sadhe 
armethen alt sith liffwernä ok sadhe at han hadhe 
inghen helghen oppa kallä ther han tröst ok 
hielp aff fanger, tha talade armethen loffua ok 
äre sancta anna iomffrv maria modher som är 
ihesus cehristus modher, swa skall tigh lycka 
skee till liiff ok siäll til äre ok gotz, tha sagde 
han ath wille thz gernä göre ok tänkthe oppa 
thz tråä sancta anna, Thz kom honum tha tiill 
synne, tha lärdhe han sin tiänere sancte anne 


Land 


20 


111 


112 


113 


LJ 


10 


dn 
LJ 


? 


AR 


30 


36 8:t Anna-Bagan. 


liiffwernä& ok hurv man skulle henne äre, ok the 
diäkne dikthade aff sancta anna thenne bön ok 
tiill iomffrv marie Maria mater dej mox succurre 
ej. Quj tuam felicem annam colit genitricem, 
thzta siwnghä the hwar dagh, ok er swa ath 
thydhe Iomffrv maria gudz modher kom tiill hielp 
snarth, then samma thiina helge modher hedrar ok 
ärar J stakkotom tiidh ther epther skulle hans 
läriwnghe graffua en brwn thy ther war lankt 
tilll watn ath bäre, tha fwnno the en hedhen 
man j iordhinne standhe öffuer ändhä, han hadhe 
eth halsbond aff gull ganske skönth oc kosthe- 
lighit, ther bare the theris mästare ok sagde 
Sancta anna wil tiigh wel hielpä, Thzta kom for 
konunghen, han kom tiith ok saa thz halsbondh 
ok gaff honum ther fore swa mykit gull ok syelff 
som han wille haffwä, Tha talade procopius tiill 
konunghen, käre herre tagher thz gull ok sielff 
ok lather ther aff sla peninga och mynthe gyllena 
ok oppa then enä sydhäna edher eghen skioll och 
then andra sidhene Sancta anna beläthe oppa 
thz sancta annes nampn maa wiith kommä och 
wordhä bekänth ok ärädh offuer alt idhert Riike 
thy hon är en troo nödh hielpare ther mik ok 
will hielpä wtaff alle nödh ok dröuilsse, kon- 
unghen sporde honum hurw hans liiffwernä war 
han sagde honum thz alt saman Tha sagde kon- 
unghen ath han wille wara honum tiill wilia ffor 
sancte anna skyllo Then förstä gull penin ther 
konunghen loth slaa then hengdhe drötninghen 
om hennes halss fore sancte annäs kerleek skull, 
Thz hendhe sigh swa ath hon fioll aff sin hästh 


822 Anna-Sagan. 7 


och hon war mz barn ok hadhe ecke mz barnidh 
halff gangit och föddhe barnidh Tha hon saa 
oppa then penin som sancte annes beläthe stodh 
oppa ok kysthe hon ok kalladhe oppa sancte 
anne Tha wart hon karsk oc helbrigde Ok 
barnidh fiik liiff, tha wart konunghen gladh ok 
reedh j skoghen ok togh mestaren procopius 
wth, och giorde honum tiill een archebiscop 
offuer alt thz Riike en mäktogh man, tha komme 
hans fadher ok modher ok alle hans wenner ok 
alle mästare och studentes nygde och bwgde 
honum ok bedis nadher, ok loth byggia eth 
Cappell j Sancte Anne äre, ok tiänthe gwdh ok 
the helga ffrwa sancte anne gudhelighe, Hoff ok 
äre ware sancte anne war käre modher ok patro- 
nä äwerdheligh AMEN 

Seer hwath gooth wederfardis honum j sith 
liiff wort han helbrögdha, J hiärtath gladh, 
Riiker j gotz, J ären trofasth, ärlek j staat ok 


fo 


5 


j siäle salek Ath han hether nw sanctus proco- 20 


pius ok giör stor miracula 


114 


Bl. 107, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


an 


1 


an 


20 


38 


OM SANKT JOACHIM. 


(Efter cod. A. 3 på Kongl. Bibl.) 


Rubrica Thzta äpther scriffna är wttakit 
aff thäs hälga herrans sancte ioachims hi- 
storia oc skal läsas först sancte anne dagh 
Oc thz wändhe war kära modher syster anna 
fikconis naar hon war priorissa gudhi til 
hedhers oc them ärofulla herranom til loff 
oc priis oc idher allom sinom kära systrom 
til andelikin hugnat 


Karista systra mz hwat hedher oc werdogha 
loffui os tilbör, at hedhra oc wphöghia ärofullasta 
iomfrunna marie fadher sancte ioachim, Hwilkit 
särlika nad oc enkannelikin fordel haffwer takit 
aff gudhi j thy, at han skulde födha the wäl- 
signadha dottrena, ther enkannelika oc särlika 
skulde bewaras aff alle synda smitta oc orenlig- 
het, O sälaste fadher ioachim, huilkin wärdogher 
war, at haffwa swa högelika dotther, hwilkin mz 
wndirsamlike oc osighelike matto, skulde födha aff 
sik, wtan manzlika tilhiälp, alla wärldenna skapara 
oc atirlösara O sälaste fadher ioachim, hwilkins 
häloghet oc owergangande liffwerne forskullade, 
at födha skolande dottrena gudz modher, skulde 


Om &8:t Joachim. 39 


fore budhas aff högxsta änglenom gabriele, oc 
sagdhe at henna nampn skulde kallas maria, Aff 
tässe foresagda nadh, magom wi clarlika wndir- 
standa thenna hälga herran sancte ioachim wara 
foreseddan, oc wtwaldan aff gudi aff äwerdelika 
wphoffue, at han skulde wardha gudz modhers 
fader Oc hans forskullan gudhi anamelik oc thäk, 
oc ämwäl for alla andra gambla forfädher, skulde 
warda begaffwadher mz thäs hälga anda nadh, 
Hwadhan aff maa synas, at huat som hälzst 
them werdogha herranom iomfru marie fadher 
görs til hedher oc loff, wtan twäkan anammar 
siälff iomfrwn thz, offrande thz sinom son Oc 
forwärffwande them ather synda forlatilse oc 
äronna rike Thenna wälsignada herran sancte 
ioachim, war wt föddir aff ärlike konunga släkt, 
oc aff hälgom patriarchum war hans äth oc ädhle 
wphoff Thy haffde han bätzsta oc ärlikasta liff- 
werne, .oc war fulkomplikast i dygdom mz alle 
stadughet oc idhn 

Sancte ioachims fädhernis land war galylea, 
oc han bodhe j enom stadh som kallas nazareth 
j huilkom stadh gudh giordhe wnderligh thing 
Thy at siälffwer gudh alla thinga skapare, war 
ther siälffwer likamlika oc wpfostradhis j simom 
hälga mandom, hwilkit ey prophetane tygdo, 
wtan foresagdho thz längdan swa skulde warda 
Nw som foresagdis, at sancte ioachim bodhe j 
stadhenom nazareth, mz sinne ärofulle hustru 
sancta anna, hwilkins liffwerne war enfalt for 
gudhi oc mannom, äpther thy thän ärofulle doctor 
sanctus ieronimus sagde Oc thy sannas thz aff 


Lod 


0 


Bl.107,v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


1 


Bl.108,r. 
8p. i. 20 


2 


3 


tr 


[—] 


Än 


[3] 


& 


40 | Om S:t Joachim. 


honom, thz war herra sigher aff iob patriarcha, 
at han war enfallir oc rätfärdogher, först war 
han enfallir om sina menlösa oc säfflighet, rät- 
färdogher om skälighhetena forwarilse, wisselika 
war sancte ioachim enfallir j thy, at han enghom 
skadadhe wtan altidh astundade androm til gagn 
wara, ffor hwilkit the hälga kirkia prisar han 
ey atenast wara enfallan for gudhi, wtan än 
ämwäl ostraffelikan for mannom ffor sina marg- 
falla oc osighelika mildhetz gärninga, oc häloghetz 
äptedöme, ther han allom bewiste mz sinne war- 
kunsamlighet Thy at engin war then fatigher 
ällir wäghfarande man, som nakontidh gik fatigher 
älla haffwanz lös mz thomom handom, fran ioa- 
chims oc anne hus, Nw äpther thz at wi haffwom 
prisat then hälga herran sancte ioachim, aff fore- 
sagdom dygdom Tha wiliom wi ey glöma the 
ärofullasta frwna sanctam annam, hwilkin j nadh 
oc dygdom, är ey olik sinom fälagha sancte 
ioachim, badhe j dygdhom oc nadhafulla ger- 
ningom, hwilkra hälga hionalagx samföghilse, 
gudh lat wardha mz swa store renlighet, at ey 
fanz tha renaren oc rätwisaren hionalagh j alle 
wärldinne, thy at the wildo aldrigh saman komma, 
vtan äpther laghomen Oc at affla barn til gudz 


hedher, än for thy at thzta hälgasta hionalaghit 


ioachim oc anna, waro gudhi kär Oc skinande 
mz alla dygdha fulkompnan, bliffwo the saman 
j xx aar barnlös, oc loffwadho om sidhe, at än 
gudhi thäktis giffwa them barn oc aff födha, 
Tha skuldo the thz offra i gudz mönsther at 
thiäna gudhi alla dagha 


Om &8:t Joachim. 41 


Nw än tha, at her äpther skriffwas j tässe 
bok, hwilkaledhis sancte ioachim war formenadh 
aff biscopenom mz flerom, offra a gudz altara 
Ey thy sidher wiliom wi oc nw ther aff amynn- 
ilse haffua, gudhi til hedhers Thz hände om 
ena stora höghtidh, at sancte ioachim redde sik 
widher at fara til iherusalem at offra sith offer 
Tha han kom j mönstrit mz flerom, wart biscopin 
som heet ysakar, honom warsse Oc forsmade 
han oc hans offer, spöriande han smälika sighiande, 
hwi dirffwis tbu ofruktsambir, oc barna lös man, 
at wara oc synas mz thino offre iblandh frukt- 
samma, wisselica swa som thu äst owerdogher 
at affla barn, swa är thit offer ey gudhi täkt 
äpther thy laghin sighia, At hwar en man oc 
qwinna, ther ey affla barn i israelis almogha, 
skal wara forbannadh, Än hwat skulom wi annat 
forstaa aff thenna laghanna forbannilse, wtan 
atenast manna obrygdilse Oc ey war thenna 
laghanna bannilse annat fordhom ) israel, wtan at 
then som ofruktsambir war, skulde lidha obrygd- 
ilse oc smälek oc hallas aff allom onyttelikin 
oc ofruktsamlikin, Nw tha ioachim war swa 
smälika bort kördher aff biscopenom, fran gudz 
altara, gik han tädhan mykit dröffdher oc sörgh- 
iande mz store blygdh Oc thok wäghin in j 
öknena, til sinna faåå hirda, oc wilde ey gaa hem 
til sin, at the skuldo honom ey obrygda som j 
mönstreno haffdho hört biscopsins ordh, Än 
sancte ioachim ledh all obrygdilse oc smälighet 
mz storo thulomode j thy at han war ofrukt- 
sambir, Tha gömdhe han sina menlösa oc räddis 


0 


Sp. 2. 


Bl.108,v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


2 


en 


(—) 


[> 


en 


42 Om 8:t Joachim. 


gudh j allom sinom gärningom Oc giorde gud 
sancte ioachim stora hugswalilse, nar han war j 
dröffwilsom, thy at han om wändhe forbannilse 
j Wwälsignilse, oc läth aff honom födhas the frukt, 
hwilka aff allom wphögdhis badhe j himerike oc 
iordherike Thentidh sancte ioachim war j ökn- 
inne när sinne hiordh, möddir oc tröttir aff 
storom dröffwilsom, syntis honom gudz ängil om 
en dagh, ther han war ensamin mz osigheliko 
sken oc clarhet Oc wppa thz at han skulde ey 
rädhas, älla dröffuas aff angilsins syn oc tilkomo, 
sagde han iak är gudz ängil gabriel sändir til 
tik, at kungöra tik, at thina böner oc almosor 
äru hördha j gudz asyn, Jak saa oc hördhe thinna 
ofruktsamlighetz obrygdilse, hwilkin tik ey rätto- 
lika motekastadis, Gudh är syndinna hämpnare, 
oc ey naturinna, oc formena gudh stundom na- 
turinna fruktsamlighet, at födha skolande barn, 
skuli thäs täkkare anamas mz gudz gaffua, Hwat 
ey sara thins ällis modher, naar hon war komen 
til niotionda aarit, affade oc födde sin son ysaac, 
mz hwilkom gudh loffwade hedhningommen wäl- 
signilse Rachel länge ofruktsam, afflade oc födde 
aff sik ioseph, hwilkin ther äpther war kalladher 
egypto landz herra, Hwar war starkare än samson, 
oc häloghare än samuel Oc bäggias thera mödher 
waro ofruktsamma Thro ioachim skälom, bätzst 
är want at wardha gudz nadha fostir länge bidhat, 
troo stadelika huat iak tik sigher, Anna thin 
hustru skal födha tik dotther Oc henna nampn 
skal kallas maria, tässin thin dotter swa som thu 
loffuadhe, skal hon aff sinom barndom offras j 


Om 8:t Joachim. 48 


gudz mönstir Oc för än hon wth gaar aff modher- 
liffwe, skal hon wpfyllas mz them hälga anda 
Thy skal hon ey wara j wmgänge, mz androm 
wärdzlikom iomfrum, wtan j gudz mönstir skal 
hon bliffwa, at enkte wrangt, skuli om henne 
tänkias älla sighias Oc swa som hon skal födhas 
aff ofruktsami modher, mz storom gudz iärteknom, 
swa skal hon mz större wndir, affla oc födha gudz 
son, altidh bliffwande iomfru Oc hans nampn skal 
kallas ihesus, thy at om han skal allom hedh- 
ningom wardha helsa Oc at thu skuli thro min 
ordh san wara, som iak tik sigher, skal thin 
hustru anna glädhias j thinne atirkommo, hwilkin 
nw haffwer warit mykit dröffdh aff thinne borto 
waru Oc skal hon möta tik j iherusalem, i them 
port som aurea hetir Naar ängillin haffdhe thzta 
sagt ioachim, flögh han tädhan oc til annam Oc 
budade henne samuledis glädhis tidhande, oc 
badh henne wtan dwalu gaa til iherusalem oc 
sagde henne ther skula finna sin bonda Oc sidhan 
wpfor ängilin til himerikis Oc sancta anna äpther 
ängilsins budh, gik til iherusalem oc mötte sinom 
bonda ioachim, j fornämpda portenom aurea Oc 
swa mz store glädhi oc hiärtans frögdh, kun- 
giordhe hwart andro ängilsins budhan om födha- 
skolande dottrena Sidhan gaffwo the sik til gude- 
lika böne, oc takkado gudhi aff allo hiärta Oc 
gingo sidhan hem til sin mz store glädhi, haff- 
uande alt sith hop til gudz miskundh, at ängil- 
sins loffwan skulde fulkompnas 

Ther äpther affladhe sancta anna oc födde 
dottir, gudhi täkka oc kära Oc äpther thy ängilin 


5 


25 


Bl.109, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


on 


S 


[9 
co 


2 


Rn 


30 


44 Om 8:t Joachim. 


haffde henne sakt oc budhit, kallade hon henna 
nampn mariam Naar thenna wälsignada iomfrwn 
war wand aff modher spena, oc hon war triggia 
aara, fördis hon til iherusalem aff fadher oc 
modher, oc the antwardadho henne j mönstrit, 
at thiäna gudhi mz androm iomfrum Oc sidhan 
fooro the hem til sin O herra gudh hwar kan 
fullelika tänkia älla besinna, huat glädhi oc frögd 
sancte ioachim, oc sancta anna the haffdho, naar 
the saagho sina dottir fäghersta oc hälgasta, 
ower alla manna döttir, aff huilke gudz son 
skulde afflas oc likama taka Oc är thz ämwaäl 
troande at the mz store glädhi, opta tänkto 
wppa ängilsins ordh, som han them sagde, aff 
thera dotther Oc wndirstodo ämwäl, at om henne 
skulde alla prophetana spaadom oc ordh ful- 
kompnas j thy, at gudh wilde taka mandom aff 
henne til mankönsins atherlösn Oc wisto the wäl 
at ingin matte inkomma, älla ingaa gynom hime- 
rikis port, for än gudz son haffdhe lidhit pynona 
oc dödhin Ö sälaste fadher ioachim, hwilkin 
wärdogher war, at haffwa swa ärlika oc höghelika 
dotter j iordherike, hwilka han nw seer oc skodh- 
ar j himerike, mz enne owergangande clarhetz 
fäghrindh, ythermeera än andre hälge forfädher 
O sälasta modher sancta anna, thu wast ey 
atenast owergangande j nadhena J thy at thu 
födde gudz modher, wtan ämwäl äst thu begaffwat 
mz särlike nad, ower alla andra hälga qwinnor 
oc mödher Thy at naar thinna hälga dottirs siäl, 
hälgadhis j thinom qwidh, oc tilfögdis likamenom, 
tha tilkom tik swa stor glädhi, oc frögdh at 


Om S:t Joachim. 45 


omögelikit är ath sighia Oc ey finnom wi nakra 
modher haffua burit j sinom qwidh, swa werd- 
ogha dotter som thu O sälasta modher sancta 
anna wisselika maghom wi oc sannelika sighia 
O thu alra sälasta oc werdogasta iomfru maria 5 
ioachims oc anna dotter Thu bar j thinom iomfru- 
lika inälffwom thän mäktogha herran, huilkin 
enghin creatura kan nakontidh begripa Oc aff 
thinom qwidh framgik änglana glädhi, alla männ- 
iskio liff Oc alla hälga manna lön oc krona 10 


Bl.109,v. 
Sp. 1. 


Bl.108,v. 


Sp. $ 


& 


Bl.108,r. 
Sp. 1. 


1 


(—) 


20 


46 


MARTA-SAGAN. 


Den heliga jungfruns aflelse-fest. 


(Efter cod. A. 8 på Kongl. Bibl.) 


Rubrica Thzta är aff iomfrw marie concep- 
cionis högtidh, huruledhis oc ffor hwat sak 
hon wart aff gudz wenom besynnerliga wp- 
taghin mz wndhersamom oc storom iärteknom 
som her äpter skal sighias 


J them tima naar the hälga cristna thro wägxste 
oc vtwiddis, haffwer gudz son som är wäghin, 
sanhetin oc liffuit vppinbarat oc kungiort, i 
thässom nästa framlidhna tima, sinom enkanneliga 
throna oc godhom winom, mangh lönligh thing, 
hwilkint j the hälgo kirkio wpbyrian oc vphoft, 
waaro lönt oc okwnnogh, Hwar fore wille then 
hälge ande, iomfru marie afflinga dagh, huilkin 
langan tima haffdhe okunnogher warit, nw j 
skipadom oc foreseedom tima vppinbara, At han 
aff godhom cristnom människiom, skulde mz hedher 
oc högtidh wärdzskyldelika hallas Thy at mädhan 
swa är, at waar andelica modher, the hälga kirkia, 
hallir högtidh aff androm henna högtidom som 
är henna födzla Oc färdh til hymbla wilde then 


Maria-Sagan. 47 


hälge ande mz gudz ängle, kungöra cristnom 
människiom iomfru marie afflinga dagh, hwilkin 
afling swa som sanctus ieronimus sigher, war 
kungiort sancto ioachim oc sancte anne, Naar 
ängillin them budhade, henne wara affia skolande, 
Thy war oc wäl höffwelikit oc wärdzskylloght, 
at hon skulde vppinbaras oc kungöras, androm 
godhom oc gudelikom människiom mz gudz ängle, 
äpther thy som her äpther skal sighias Thz hände 
at konungin aff danmark fik spöria, at konungin 
aff ängland som kalladis exaldrus war dödher, 
Hwilkin konungh exaldrum, en hertoghe mykit 
mäktogher, haffdhe litit for hans dödh owirwnnit 
i stridh Thy wilde konungin aff danmark, örlögha 
oc stridha mot foresagda hertogha, ther kalladis 
gwillisinus mz the akt, at naar han haffde 
ho[nom] owirwnnit, matte han til wälla sigh 
ängland til danmarkx krono, oc samföghia swa 
badhin rikin wndher sith wald Thentidh hertoghin 
thz forstodh, faradhe honom storlika for kon- 
ungenom oc räddis mykit Thy wart honom til 
raadha at wt sända en gudelikin fornumstoghan 
oc ärlikan abota, elsinum aat nampne, til konungin 
aff danmark, At han mz sinne wänlike dagh- 
tingan, oc gudelike fortalan, skulde wändha 
konungxsins akt oc vpsaat til godho Oc biudha 
fridh oc sämio maällan them, hwilkit ärinde, for- 
nämpde elsinus abote gudhi thäkkir, oc kär allom 
godhom människiom til sigh anamade Oc foor 


rår 


5 


til danmark, hwar han aff gudz nadh, wart aff 30 


konungenom alzstingx kärlika wnfangin Oc kon- 
ungin fik swa storan twkka oc godhwilia til 


Sp. 2. 


Bl.103,v. 
Söp. 1. 


Sp. 2. 


en 


1 


[—4 


2 


30 


48 Maria-Sagan. 


honom, at han gaff honom godhwiliogh swar, oc 
stadfästo vppa alt thz han honom badh oc astund- 
adhe Thentidh gudz wen abote elsinus, haffdhe 
sith ärendhe swa wäl oc wenlika mz konungenom 
ändat, äpther allom sinom wilia, gik han til 
skips mz sino fölghe, hemfarandis til änglandh, 
oc naar the waaro kompne wp wppa rwmma 
haffwit, fingo the starkasta genbör Oc ther mz 
en stikkasta storm, swa at the wiste sik enkte 
forestaa wtan dödhin, Oc j thässom liffs waadha 
oc största nödh, ropadhe abotin oc alle the a 
skipino waro, til alzsmäktoghan gudh, mz alle 
gudelighet sighiandis, O deus clementissime, pater 
misericordie, respice nos piissime, de sede glorie 
tue ete Thz är swa mykit sakt, O mildaste 
gudh miskunninna fadher, see til os thu aldra 
mildaste, aff thinna äro säte Thu som makt oc 
budh haffwir ower watnit oc waädhrit, giff oss 
lwnghn O herra gudh aldra thinga skapare, thera 
hugswalare som wille fara, Oc thera helsa ther 
til thik thrösta, leedh os j tässe skipnödh stadde 
ärom til godha oc rätta hampn Öc hör os nw 
mildelika som ödhmiuklika til tik ropom Tha 
the swa ropadho oc gräto til wan herra, til stodh 
them än större wadhe, thy at the wordho warse 
haff trullom j haffwino, aff hwilkom the fingo 
största fasa och rädde, swa som the skuldo gaa 
til dödhin Thy ropadho the alle mz innarsta 
hiärta aff alle makt, til miskunninna modher 
iomfru mariam swa sighiandis, O maria dei cella, 
placa mare maris stella ete Thz är swa mykit 
sakt O maria gudz lönlikin kammare, blidhka oc 


Maria-Sagan. 49 


lwnkt gör haffwit, thu haffsins stiärna bidh thin 
son for os, at ey om kwl slaa os haffsins bölia, 
oc starke storm, O iomfru maria solinna liws 
thu hiälper allom som a tik kalla, ledh os til 
rätta oc godha hampn for thina mildhet Naar 
the alle haffdo endräktelika swa ropat, oc ödh- 
myuklika bidhit, syntis gudz ängil kläddher oc 
pryddher j biscops skrud, standande i haffwino 
mällan twa bölior widh skipit, Hwilkin abotin 
elsinus seandhe, trodhe han honom thit wara 
kommande sik til hiälpa vppa gudz wäghna Oc 
sagde widher sigh enan, Ad dominum cum tri- 
bularer clamaui et exaudiuit me Thz tydher swa 
Thentidh iak dröffdis ropade iak til gudh, oc 
han bönhörde mik Än aängillin seande thäs godha 
abotans gudelighet oc staduga tro taladhe han 
til honom, allom a hörande a skipino waaro, 
swa at the alle ther wppa wndradho Oc sagdhe 
O abote elsine stat wp oc tala wider mik Jak 
är gudz ängil sändher til tik At iak skuli kun- 
göra tik ärofulla iomfrunna marie afflingh Oc 
tror thu minom ordhom tha skalt thu frälsas 
aff thässom närwarande wadha oc nödh Oc thu 
skalt komma behallin oc helbrygda hem, huilkom 
aboten swarade ämsköt, mz redhobonom bhogh 
sik wilia gärna göra alt thz han honom budhi 
Tha sagde ängillin, loffua at thu wilt aldra gude- 
likast wptagha oc j hedher halla, ärofulla iom- 
frwna marie concepcionis högtidh aarlika, Aboten 
swarade, Naar älla huat tidh skal thässin högtidh 
. allir hälgd hallas Ängillin sagde Sexto idus 
Legend. III. 4 


10 
15 "Sp 
20 
25 
30 


Sp. 2. 


Bl.104,v. 
Sp. 1. 


SoS 


Sn 
st 


20 


2 


on 


30 


50 Maria-Sagan. 


decembris Thz är attande daghin j decembri 
maanadh skalt thu tässa högtidh halla Oc androm 
hona kungöra, tha spordhe abotin huat officium 
allir sangh skal haffwas j tässe högtidh, Ängillin 
swaradhe Thän sangh som siongx i ärofulla iom- 
frunne marie födzslo, siongis swa, at ther som 
staar natiuitas, ther sighis concepcio j tässe hög- 
tidh alt ther til en annor skipan wardher giord 
om thässa hälgdh oc högtidh aff the hälgo kirkio 
Naar thenne gudelike aboten haffdhe hört tässin 
ängilsins ordh sagde han O herra ihesu christe 
iak loffuar tik oc ärar, hwilkin som wärdoghas 
mik thin owerdoga thiänara sökia, mz thinom 
hälga ängle, oc thinna werdogasta modhers afflinga 
dagh wppinbara huilka högtidh iak loffwar oc 
mik til biudher O herra ihesu christe wördhelika 
oc gudelica halla wppa attonda daghin j decembri 
maanadh swa länge iak liffwer Oc änmwäl allom 
androm ther til raadhande oc bidhiande, the 
högtidhena äwerdelika i hedher halla Oc sidhan 
han haffde thzta loffuat, hwarff ängillen aff hans 
asyn, oc han fik klart wädher oc en godhan bör 
ffor hwilkit han loffwade gudh sighiande, Domine 
deus virtutum quis tibi ete Thz är, o herra 
dygdhinna gudh, huar är thin like, thu äst mäkt- 
ogher ower hafsins makt, oc thin sannhet är 
kringhom tik Thu herras ower haffsins makt, at 
thäs ower matta flodher mildar thu oc blidkar, 
äpther thz siglde foresagde abote, mz standande 
seghil, oc snarasta bör hem til änglandh Oc 
fulkomplika fulfölgde oc hiölt alt thz han haffdhe 


änglenom loffwat, om forskriffna iomfru marie 


Maria-Bagan. 51 


concepcionis högtidh swa länge han liffdhe Ey 
atenast j sino clostre wtan ämwäl wtuiddhe han 
the samma iomfru marie högtidh, ower alt äng- 
landh, äwerdelica i hedher hallaskolandes wara. 
Frögdhis thy nw all werldin, oc loffwis gudz son 
j sinna ärofulla modhers afflinga tima Thy at aff 
henne wpran allom helsa, for then skuld bör os 
mz alle glädhi, oc wärdzskylloghom hedher wp 
höghia oc ära, thenna iomfru marie concepcionis 
högtidh, mädhan henna wälsignade son ihesus 
christus, haffwer thenna högtidh mz sinom ängle 


swa wndirsamliga kungiort Ey atenast j tässo . 


foreskriffno miraculo, wtan ämwäl mz mangom 
androm iärteknom, aff hwilkom her äpther skulu 
naghor sighias 


Den hafwande bbedissan. 


Aft enne abbatissa 


Tr war en ärlikin, oc wälbyrdogh abbatissa, 
wt födh aff höghtidelikom föräldrom Oc thy mykit 
ärlikare, war hon aff sinom gudelikom renliffnat, 
oc höffwidzskom sidhom, stranglika hallande sina 
reglo, oc hälga forfädhra skipan, oc the gudz 
iomfrwr oc brudher, som hon haffdhe wndir 
sinne gömo, hiölt hon til stranga reghlo gömmo, 
forewarande them, at the skuldo bryta sina loff- 
wan, oc clostirs lypte, hon war idhkelikin j 


20 


Sp. 2. 


Bl.105,r. 
Sp. 1. 


Sn 


2 


S 


? 


ER 


30 


52 HMaria-Sagan. 


waku, fasto oc gudelikom bönom, fflyande gerna 
fafängha talan Oc war altidh j gudelike skodhan, 
hon lät oc göra eth höghtidelikit cappel, j iomfru 
marie hedher, hwar hon idhkelika tiänte gudhi 
dagh oc nat Oc alt thz lustelikit war j wärldi»ne, 
thz forsmaade hon, oc aktadhe enkte wtan hime- 
rikis gladhi Thenna ärlika frwn christi brudh, 
bran swa storlika j them hälga anda, At hon j 
godhom gärningom oc höffuidzskom sidhom, gik 
högt ower alla andra gudz thiänisto qwinnor, 
som waro j henna clostre, Än gamble owinin 
som är diaäffwllin, seande gudz thiänisto qwinno 
oc brudh, swa manlika framgaa til himerikis 
rike, lagdhe alla akt, oc win vppa, huru han 
skulde henne aff dygdhinna högdh i syndhinna 
dyup nidherkasta Oc kom thz mz sinne ondzsko 
swa til wägha at hon fiöl j skörhetinna synd, 
oc affladhe barn mz enom sinom thiänara, ther 
henne altidh war daghlika när oc hemelikin 
Ther äpther truthmadhe henna liff, oc waxste 
som andra qwinnor plägha, nar the wardha mz 
frukt, swa at systrana wndirstodho aff wissom 
teknom, henne haffuande wara Oc thz rykthet 
gik swa widha, at thz kom om sidhe for biscopen, 
aff hwilko han mykit dröffdis Thy at thz samma 
closther war wndir hans styrls, Hwar fore sände 
han budh til clostrit oc sagde sik wilia komma 
a nämpdom dagh, at ranzsaka oc wt letha huru 
ther om j rätte sannindh warc, Tha abbatissan 
thz hördhe, wart hon osighelika bedröffd, oc 
rädh, thy at hon wiste sigh j sanno saka wara, 
Oc at jngen likamlikin hiälp kunne henne or- 


Maria-Sagan. 538 


säkta, thy wände hon sik til iomfru mariam gudz 
modher, säthiande alt sith hopp oc tröst til 
henna stora miskundh, än tha at hon war synd- 
ogh, Oc gik ja j thz samma warfru capel, ther 
hon for plägadhe thiäna iomffru marie, bidhiande 
henne innerlika mz mangom taarom, at hon matte 
fräls wardha oc fri, aff alle skam oc blygdh som 
henne tha tilstodh, loffwande sik stadhelika staa 
j sinne reghlo, oc godhom gärningom wty dödhin, 
ytherlikare sidhan än nakontidh för, än iomfru 
maria wilde henne j swa store nödh hiälpa, Ån 
naar abbatissan haffdhe swa bidhit, war gudz 
modher the signadha iomfrwn ekke seen, at 
hjälpa sinne syndoghe thiänisto qwinno, hon 
kom mz myklom ängla skara, oc j thy sompnade 
abbatissan Oc warfru sagde til henna See her är 
iak miskunninna modher, Jak hördhe thina böne 
Oc wndirstodh thina loffwan, oc iak weth wäl 
hwat thu astundar, thin bön är hördh när 
mik Än thz skalt thu mik stadeliga loffwa, 
at thu alla thina liffs dagha hedhra oc ära 
mina afflinga högtidh Oc wtwidh hona thz mästa 
thu forma mz ordhom oc gärningom, oc weth 
for wisso at bade thu oc alle the henne hedhra, 
skulu faa owerstoppa lön j gudz rike Naar 
abbatissan hördhe tässin ordh, wart hon ower- 
matto gladh Oc mz blidho änlite sagde hon til 
warfru O min aldra kärista fru oc modher, huru 
gärna iak är redhoboen mz diwpasta ödhmiwkt 
oc godhwilia, fulkompna thin wilia, om thu wilt 
mik syndirsko frälsa, aff thässe store blygdh Jak 
är j komer Oc genstan bödh warfru enom aff 


for 


5 


30 


Bl.105,v. 
8 


p. 1. 


Sp. 2. 


54 Maria-Sagan. 


änglomen, som ther när henne waro, at han 
skulde skilia abbatissonna widher barnit, henne 
wtan allan wärk Oc barneno wtan liffs wadha, 
hwilkit ängillin oc genstan giordhe Oc bärande 


5 barnit til warfru, sagde han See gudz modher 


1 


[—) 


20 


2 


[Sad 


30 


her är pilten, hwat skal iak aff honom göra, Hon 
swarade föör han til then ärmetan, som iak tik 
sigher Thy at han älskar min son oc mik, bidh 
han anama pilten vppa mina wägna Oc wpfostra 
han til thäs han wardher siw aara, Hwilkit än- 
gillen oc giordhe, oc sidhan wpfoor iomfrw maria 
til himerikis, oc syntis abbatissonne ey meer 
Ther äpther waknade hon aff andelikom sömpne, 
oc kände sigh alzstingx skilda wara widher thwnga 
byrdhe Oc sin qwidh oc inälffwe, wtan allan wärk 
badhe wtan oc innan, Aff hwilko hon fik osighelika 
frögdh oc glädhi, takkande gudz modher for alla 
nadhe Än innan thäs kom biscopin mz sinom 
klärkom Oc in. gangande j clostrit, sändhe han 
äpter conuentonne at sampnas j capitulo Oc nar 
systrana haffdho klagat wppa abbatissona for 
biscopin, bödh han henne thit kalla at swara for 
sigh, Än hon tröste sik alt widher warfru hiälp, 
oc tröste sik fullelika til henna Oc gik orädh 
in for biscopin, oc allom them ther sampnadhe 
waro Oc sidhan bödh han sinom klärkom, taka 
henne lönlika ower ena sidha, oc pröwa än hon 
ware sak älleghis ey, hwilkit the oc giordho, 
förandis henne aff allom klädhom Oc kunno ey 
finna minzsta tekn a henna liffwe, at hon haffwande 
ware Tha biscopin thz kördhe, trodhe han klärk- 
ana wara legdha mz päningom at the skuldo 


AA 


Maria-Sagan. 55 


sannindena dölia Oc ranzsakade henne siälffwer, 
oc fik ther-jngen skäl til meer än andre, ffor 
hwilkit han oc alle hans klärka loffwadho gudh, 
at swa ärligh oc wälboren iomfru, skulle wn- 
komma swa skämelika wandfrägdh Oc the fingo 
alle blygdh oc othak, som the hedherlika frwna 
haffdho beryktat, badhe wtan clostir oc innan 
Ån wppa thz, at thzta stora iärteknit, skulde 
ey j glömsko älla oskönioghet komma, gik abbat- 
issan til biscopin lönlika j scriptamaalom, oc 
widher gik for honom alla sannindh huru ärandet 
war, Oc huru iomfru maria haffdhe henne frälst, 
oc bwdhit at hon skulde hedhra oc ära henna 
afflinga dagh oc högtidh, tha biscopin haffdhe 
thz alt forstandit, kom han all thing j godho 
matto, swa at henna conuentz systra älskadho 
hona oc j kärlek haffdho Oc thzta iärtekne wart 
om sidhe allom vppinbart gudhi til hedher oc 
iomfru marie, Sidhan sände biscopin twa klärka 
til ärmetan, at for höra om barnit Oc ärmetin 
kungiordhe thz klärkomen, at thwe wnge män, 
haffdho en dagh eth späth swenbarn til honom 
fört, oc a warfru wäghna honom thz antwardhat, 
Ån äpthe siw aar thok biscopin barnit til sik 
Oc wpfostradhe thz mz kännedom oc gudelikom 
sidhom oc hände swa at äpther biskopin dödhan, 
naar piltin war til aara komen wart han biscopir 
j samma stadhenom 


5 


Bl.106,r. 
Sp. 1. 


56 — Maria-Sagan. 


Den Orunknade ERaniken. 


U:; finnom oc j flerom iärteknom, at iomfru 
marie är mykit thäkt at hedhra oc ära henna 
afflingh, som pröffwas maa j äptherscripnom mi- 
raculis Thz war en kaniker han älskade mykit 
gudz modher Oc sangh gärna henna ottosangh 
oc tidher Ther bar diäffwllin affwndh widh, oc 
ägghiade honom mz sinne ondzsko, at han synd- 
adhe mz eens giffs manz hustru Ena nath naar 
10 kanikin haffde warit när qwinnonne, satte han 

sik wt j en baat, oc wilde roo hem til sin Oc 

widher at han roodhe tänkte han vppa iomfru 

mariam Oc böriadhe siongha henna ottosangh, 

tha han sangh inuitatorium, Aue maria gracia 
15 plena, kommo otaligh tusandh diaffla Oc sänkto 
han mz baathenom nidher til grwnda, huar 
kroppen laa dödher, oc siälina fördo the til 
pinona, som han haffdhe mz syndinne forthiänt, 
Thridhia daghin näst äpther, kom miskunninna 
modher iomfru maria, til thän stadh ther siälin 
j pintis Öc haffde mz sik otalikin mogha hälgra 
manna, oc sagdhe til orena andana, for hwat 
sak plaghin j mins thiänara siäl orätwislika The 
swaradho for thy at hon war fwnnen j warom 
2 gärningom, oc thy tilbör os henne behalla, war- 

ffru swaradhe mädhan j sighin at siälin höre 

them til, j hwilkins gärningh äller thiänist hon 

war fwnnen, Tha hörir hon mik rätteligha til, 

thy at hon warande i likamenom, sangh min 
30 ottasangh, naar j henne gripin Thy ärin j brut- 


An 


2 


(—] 


Maria-Sagan. 57 


like mote mik, oc tha iomfrun haffdhe thzta sakt, 
flyddo diäfflane alle sin wägh Oc hon läth siälena 
atirkomma til likaman, oc taghande dödha klärkin 
om armen, wpreste hon han, badhe aff likamans 
dödh oc siälinna Sidhan bödh ärofulla gudz 
modher watneno staa swa som en mwr, A höghra 
hand oc winstro, til thäs at klärkin kom a törth 
landh, wt aff haffsins grwndh, hwadhan han gik 
törrom fotom heel oc helbrygda til hliff oc sial, 
thakkandis gudz modher aff innarsta hiärta Oc 
mz store frögd oc glädhi fiöl har nidher for 
henna föther oc sagdhe O min aldra kärista frw 
oc thäkkasta iomfru hwath skal iak tik athergalla, 
ffor thina stora godhgärninga thu haffwir mik 
syndara bewist, iomfru maria swaradhe, Thz 
bedhis iak aff tik at thu wakta tik for syndhinne 
Oc mz alle gudelighet älska oc vphögh mina 


fana 


0 


afflinga högtidh, som kombir sexto idus decembris : 


Thz är attonde daghin j decembri Oc predika 
the högtidhena allom wara hedraskolande Oc nar 
iomfrun haffde thzta sagth wpfoor hon ämbrat 
til himerikis honom a seandhe, Än caniken war 
ekke osköniogher aat warfru nadhom, wtan takk- 
ade gudhi oc henne Oc wart en hälager ärmete, 
oc wppinbaradhe allom thzta iärtekne Oc älskade 
gudz modhers iomfrw marie concepcionis högtidh 


ä mädhan han liffdhe 


Bp. 3. 


ot 


2 


S 


2 
RR 


30 


58 Maria-Sagan. 


EDjeknen och hans Ord. 


Ty händhe oc i them thima ther konungh 
karolus aff franka rike styrdhe, at thz war en 
wngher studens aff wälbornom foräldrom wt 
kommen Han älskade iomfrw maria, swa at han 
enghin dagh forsumade, at läsa ällir siongha 
henna tidher, han fik om sidhe kärlek til enna 
faghra oc karska iomfrw Oc wilde mz frändha 
oc wina raadhe taka henne sik til hustrw Thän 
wnge swen fulkompnadhe sina astwndan, oc fäste 
iomfruna äpther kirkionna laghom Oc a bryllops 
daghenom nar the waro wigdh, oc brudha mässan 
war wte, kom honom j hugh at han thän daghin 
haffdhe gudz modhers tidher, hwarte läsit älla 
swngit Oc badh sina brudh heem fara fram före, 
mz sino fölghe, oc siälffwer bleff han ensambir 
qwar i kirkionne Öc standande widher altarit, 
böriadhe han at läsa warfru tidher Oc nar han 
kom til the antiphonam j nonena pulchra es et 
decora Syntis honom iomfrw maria, oc twe ängla 
leddo hona mällan sin en a höghra sidho Oc 
annar a Wwinstro, oc sagdhe til hans maädhan iak 
är swa fagher oc wän, hwi tagher thu tik andra 
brudh än mik, hwat ey är iak fäghre än hon, 
ällir tykkir tik mik ey wara aldra wänasta ol[c] 
resoghasta, Han swarade O min aldra fäghersta 
iomfru, thin fägrindh hon gaar ower sool oc 
maana Oc alla thenna wärldinna fägrindh Thy 
at thu äst wphögdh owir alla ängla chora, huat 
är thin wili at iak skuli göra, jomfrwn swaradhe 


— Mm ——— 0 mve— 3 FRESK 


Maria-Sagan. 59 


wilt thu thina likamlika brudh, som thu haffwer 
tik nw tilbwnadit owergiffwa for min kärlek skuld, 
Tha skal iak wara thin brudh j himerike äwerde- 
lika, Oc bidher iak tik at thu hedhra oc ära 
mina concepcionis högtidh aarlika, wppa attonda 
daghin decembri maanadh Oc wtwidh the samma 
mina högtidh thz mästa thu formaa, oc weth 
for wissa, at thu äpther thzta liffwit skalt faa 
äronna krona j mins engha sons ihesu christi 
rike Oc tässom ordhom swa sagdom, syntis gudz 
modher ey längher Oc diäknen owir gaff sina 
brudh oc bryllöps glädhi Oc thok sik en lönlikin 
wägh, oc kom om sidhe til eth abota closther, 
hwar han ingik oc thiänte gudhi nath oc dagh 
Oc forgath aldrigh iomfru maria kärlek hon haffdhe 
honom giorth, oc thz han haffdhe henne loffwat, 
Än for thy at the signada iomfrun är, aff sinne 
naturlike ädhlahet fwl mz trofastasta kärlek Swa 
at hon aldrigh forglömir minzsta thiänist, ther 
henne warder giort, wilde hon oc wphöghia thenna 
sin thiänara ey atenast j himerike, wtan än ämwäl 
j thässo liffwe, Thy at ey lankt ther äpther, wart 
han aff iomfru marie tilskyndan, waldher til 
patriarcha j enom stadh, ther hether aquilia hwar 
han wphögde, äradhe oc prisade foresagdha henna 
concepcionis högtidh Oc prädikade allom henne 
högtidelika halla badhe androm oc sik ä mädhan 
han liffdhe Thy är thän ey sandher iomfru marie 
älskare, som tässa höghtidh ey hedhrar oc wp- 
högher 


dad 


0 


30 


Bl.107,r. 
Sp. 1. 


60 Maria-Sagan. 


Ytterligare järtecken om jungfru Maria. 


Den omvände Puder och Djefvulen. 


(Efter cod. D. 3 på Kongl. Bibl.) 


8Sid.634 Ty war en Jwdhe i tyske landh och war en 
doctor j jödhelag i thz gamble testemente och 
war en wnger man aff xxx aar och hade en wngh 
hustrv och märkthe han ath crisne menniskior 
giorde iomffrv maria storth loff och äre, tha 
sporde han the crisne aath hwath iomffrv thz 
war, Tha sagdhe the honum thz er en jomffryN.. 
oc modher och then worth Jhesus christus aff 
10 föddher, ther epter gik han och lass i Jödiske 
prophetene tha fan han i ysaias böker och huath 
han talede En iomffrv skulde födde ith barn ok 
bliffwe thogh iomffrv och thz barn skuldhe 
hetha emanuell then store gud tha tenkthe 
15 han oppa ath thz skulde wara maria och 
laa pa sin sängh ok talade tiill syn hustrv the 
crisne the holle sa mykit aff maria ok hon 
glör swo mang tekn och miracule ath mik 
wndrar och the sige sa mykit aff henne ath 
20 hon hiälper människan aff nödh jag tror thz er 
then iomffrv som sa mykit staar scriuidh i then 
gamble propheten ok i moyses böker ther aff 
messias skulde födas, hustrvin swarade honwn 
käre man then sköne maria ther the crisnä swa 


25 mykit aff thale, Hon er swo godh at hon hielper 


RA 


Maria-Sagan. 61 


badhe hedningga och jödhä och alle the oppa 
hänne kalle han swarade hwadh [weelsth 
thw thz, hon sagde swo opte [wij jlödhena 
skulle föde barn tha rope wij oppa henne 
och sigie käre maria modher christi Hielp swa 
hielper hon oss eller bliffue wij dödhe, och 
wij quinnor haffue thz lönligh mz oss men nar 
wij haffue wara nödh for wnnidh och fongi 
barn tha widersige wij henne ighen ok twa wor 
mwn ther wij henne nempdhe mz, ok soppe worth 
huss aff hennes nampn och hurw offthe wij henne 
forsma thogh hielper hon oss andre ariidh ighen 
swo stor er hennes godhet och barmhertighet, 
han thaledhe aff huath släkthe är hon, Hon 
swarade Joachim heth hennes fadher j bethele- 
heem och anne heth hännes modher zacharias 
dotther aff Jödha släcthe och ihesus christus the 
crisnis gud är henne son hwilken wij Jödhe i 
hel sloghe tha iordhen skalff tha stenone reffnadhe 
och tha solen misthä sith skyn, tha sade han 
tiill henne hwadh tror thu wille wij och tiäne 
henne oppa thz ath wij saalek bliffue meen iagh 
aff tik hört hawer Ath hon swo dygdefull är, 
ok är thz tik tiill wile tha wille wij henne tiäne, 
ja sagde hon käre bonde Jagh henne hade gernä 
tiänth lenge Jagh torde tik ther inthe aff sighä mz 
stakkith ordh the gaffwe öffuer alth theris godz 
och lathe sigh crisnä och han gaff sig iomffrw 
marie i woldh Som kallas karmel[lite] och thiänthe 
Jomffrvy marie full well Och hon gaff sigh in i 
eth liwst klösther och tiänthe gudh, thz skedde 
oppa en kyndermesso dagh alth folk gingo mz 


0 


pre 


5 


rd 


5 


635 


636 


637 


en 


ma 
(34 


20 


? 


& 


30 


62 Maria-Sagen. 


liwss tilll kirkio ath hedra och äre iomffrv marie, 
och han hörde ath högtidhen heth purificacio, 
som kalles iomffrv maries klarheth Tha tykthe 
honum swo ath diäffwlen sköth honum i hogh 
ath maria skulle icke jomffrv wara thy at war 
hon jomffrv, hwar fore skulle hon sik klar göre, 
likorwiss som then quinnä aff man barn hade, 
han giik borth och sporde en then öppirste 
docther ther om och han wnderuisthe honum 
thz mz the helge scrifft i thz gamble testhemente 
och mz prophetene som han thz wol forstodh 
Swa loth han sigh nöghe, och giik at spacera, 
och kom i hwgh hwi han swo twyuelactigh war, 
tha kom han i trä garden, ther saa han diäffwlen 
sta och han sporde hoo esthu han swarade Jagh 
er dieffwlen, han sagde huadh wil thu her, han 
swarade Jagh staar och seer oppa thigh, thu 
lääss marie thydher thu matthe heller bliffuith 
j jödha laghen, han sporde dieffwlen kenner thu 
maria ia sade han skulle jagh ikke henne ey 
kenne, hymmel och iordh och heluitis grwndh 
känne henne och göre henne stor äre, tha sadhe 
brodären Jag maner tik dieffwll mz then öpperstha 
gudh, then som haffuer skaffth lööff och gräss 
och alth werdz regement sigh mik om maria er 
en iomffrw och modher tha swarade diäffwlen 
thu formaner mik swo högth Jagh ma thigh 
ekke ney seya, jagh siger tigh hon er swo ren- 
lykt at aller kom hennes lyke pa iordhen thy 
hon war modher och iomffrv then thiid hon 
warth och war mz then helghe cristh, Ja sagde 
han iak maner nw tigh framdelis Sigh mik hwar 


Maria-Sagan. 68 


mz iagh ma allerbest tiene henne mz thz henne 
anameligit är, mz stakkit bön henne ath loffwe, 
Diefwlen sade inthe er henne anammeliger än 
mer om henne iomffrvdom formaner, han swarade 
sik mik eth ordh ther aff ath jagh kundhe sie 
ath hon worde loffuat Dieffwlen swarade sigh 
mik för hwadh hwitest är oppa jordhen bade 
aff warmpt och kalt han swarade thz er snio 
och melk ja sade diäffulen swo skal thu syie 
oppa thin knä O clemens maria Ö thu gode troo 
maria när thu clemens staffuer tiill rygge swa 
haffuer thu swa mälth till eth jerteghen thz 
maria hwit och er war ren som snio och hwit 
som milc thiil hennes hiärthe och liiff öffuer 
alle quinnor paa jorderike tha fioll broderen 
oppa sin knä och badh nade aff maria och 
dykthede thesse werss aff maria 

Maria wirgo mater clemens 

Succurre mihi rogo gemens 

Ne stem confusus tristis tremens 

JEnim me vexat hostis demens 
Thz er swo mykit thydhe maria mildhe modher 
jagh bidher sukkande kom mik tiill hielp, oppa 
thz jag ekke star tiill skam dröffwelek oc bew- 
erne när mik oppa stridher figendhe som, er 
dieffwlen, tha diäffwlen thzta hörde thalede han 
See nw skal jagh fly wthan myna tack hadhe 
jagh thzta tigh ey lärth tha hadhe thu icke mik 
swo snarth borth driffuidh, Thy thz ordh cle- 
mens jagh tik lärdhe ok thz som thw sätthe 
ther till, thy fordriffue well alle the dieffwle i 
heluithe äre Än sidhen mik ene aff marken och 


0 


ad 


5 


20 


30 


638 


639 


[a] 


64 Maria-Sagan. 


dieffwlen flydde strax borth och sadhe, jagh 
haffuer giorth mik eth ryss tiill myn eyghin 
rygh och roppade thz mz högisthe rösth, then 
thiid han thz hörde tha fioll han oppa sin knä 
Ok bedis aff iomffrv maria nade och thiänthe 
henne alla sina daghe och i hans ytersth thyme 
lass han thesse for skreffne werss, maria virgo 
mater clemens Ok maria kom sielff tiill hielp och 
frälsthe honum fra diäffulen ok halp -honum tiill 
ewerdeligh glädhe thz same forwäruä oss iomffrv 
maria aff sin kiäre modher sancta Anne Amen 


AMEN 


Stiddaren och CV angfrun. 


(Efter Cod. XXXIX Kyl. på Linköpings bibl.) 


aff exne hälge iomffru som heth maria 


E, riker riddare mykyt nampnfrägher aff sith 
hoffwärk oc mandbhom til stridh, oc spärbräkingh, 
han hiölt hionelagx stadhga faffänghan likkawal 
war han mykyt bekymbrandhis i qwinzlikom 
kärlek, i brabancia war han wäghfarandes til 
en stadh hwar han skulle ridha dwsth ällar 
bruka spärbräkingh, Tha han kom til eth casteel, 
fik han se i wlälghenom, ena wänasto pigho, aff 
huilkas karskhet han wart gripin i sith hiärta, 
Oc sagdhe til sin thiänara, som honom war 
hemeliken, löp snarlika oc oppspör the pikonnas 
fadher oc modher, sighiandis them, om the wilia 


Maria-Sagan. 65 


läna mik sina dotter ena nat, tha wil iak them 
giffua fäm libras gul, Oc dottrenne til prydilse 
eth par klädhe aff thz bästa, huilket iak nw 
sändher henne mz tik, tiänaren fulkompnadhe 
thz honom budhit war, oc pighan äpther sins 
fadhers bodh oc radh, äpther fölgdhe tiänaren, 
fördh i thz samma par klädhe som henne sändhes, 
tiänaren ledhe henne hemelika jn i riddarans 
camar, hwar the atho oc drwkko, oc gingho 
badhen til enna sängh, Oc nar pighan förnam 
at riddaren wille henne kränkia, tha begynnadhe 
hon bitterlika sokka oc gratha, rädhandis sins 
iomffrudoms förspillan, mz owerwald, oc war the 
natten en lögherdax nath, Tha sag[d]he ridd- 
aren O min kärasta, hwat är tith nampn, hwi 
grather thu swa bitherlika för mina skuld hwi 
taker thu mik som fiandha, oc ekke som ween, 
hwi älskar thu ekke mik, thin fadher sändhe 
tik til mith waldh, oc iak älskar tik som mina 
kärasta, Tha swaradhe pighan mz skälffwandes 
röst sighiandis iak kallas maria aath nampne, 
iak maa wärdskyldhelika gratha oc sörghia, 
bättre ware mik döö än skämelika liffwa, mz 
mins iomffrudoms skadha oc fördärff, mäst för 
thy at iak loffuat haffuer iomffru maria min 
jomffrulika renlek, Jak kan bokstaffua, oc hafdhe 
iak för langan tidh, warit i closter, än iak war- 
kwnnadhe minom fatikka fadher, oc wille iak 
honom hiälpa i sinom fatikdom, warffru tidher 
lärdhe iak aff enom fatiko presth, som boo opp- 
sidhes ther min fadher är, widh tässen pighonnas 

Legend. TI. 5 


30 


Sp. 2. 


1 


2 


en 


0 


[> 


en 


66 Maria-Sagan. 


ordh nidherstegh then hälge andhe i riddarans 
hogh oc hiärta, wtsläkkiandhis i honom allan 
olofflikan kötzsens losta, oc all ondh begaärilse, 
Oc sagdhe riddaren til iomffrunna, Thzta är 
iomffru marie nath, oc thu kallas maria, som 
tydher haffsens stiärna, för thz hälga nampnet 
maria, oc tässa nattennas wärdoghet, oc för tith 
hälga lyffthe skuld, tha loffwar iak tik fridh oc 
tryghet, aff the föreaktadhe gärnigh, thy at all 
orenliken rörilse til tik, ärw wtsläkte i mik, oc 
i mik dödhgadhe, oc som thu sagdhe tik haffua 
akt at thiäna gudhi bliffuandes iomffru til dödhen, 
Jak taker gudh til withne, at iak skal tik ther 
til fadherlika hiälpa, jomffrun trodhe hans ordhom, 
takkandhes gudhi lönlika i sith hiärta, oc bleff 
the nattena tryggelika soffwandis när riddarans 
sidho, Om morghonen i gryninghenne, lät ridd- 
aren sätia henne oppa prydhan häst, oc thiänarene 
fördho henne lönlika borth, oc siälffwer riddaren 
kom snarlika äpther them oc fördhe henne i 
nästa closter, antwardandhes henne abbatisse, 
loffuandhes henne oc alle conuentonne, wndher 
swornan edh at om han leffua matte, tha wille 
han wara theras clostre til godho, swa at the 
skullo gudhi takka oc honom, oc arlika loffuadhe 
han sökia iomffrwna mz gönst oc gaffwar, swa 
länghen han liffde, oc styrkia clostrit mz rika 
gaffwor, Oc om daghen näst äpther, foor han 
til stadhen, hwar the pläghade bruka äpther 
landz sidhwänio dwst ällar spärbräkingh, oc 
händhe at han bleff dödher oc iordhader, Tha 
iomffrun fik thz för sant spöria, wart hon sör- 


Maria-Sagan. 67 


iandhes oc gratandhes, oc gik til iomffru maria 
beläthe, antwardandhes henne riddarans siäl mz 
store gudelikhet abbatissan nar hon fulkomlika 
förstodh, riddaran wara dödhan, begynnadhe hon 
klagha oppa dödha riddaran, sighiandis honom 5 
haffua mz falskhet trughat the iomffrwna jn i 
theras closter, wtan prowento oc gaffwor, tha 
wart iomffrun än mera bedröffdh, oc mz grat- 
andhes tharom gik hon til iomffru marie, bidh- 
iandhes henne ödhmyuklika oc jnnerlika aff alt 10 PL34r 
sith hiärta at hon matte faa nakra aldra minzsta 
oppenbarilse, om riddarans siäl, oc hennas stadhga, 
Tha oppenbaradhe iomffru maria sik siälffwe 
iomffrwnne sighiandis, Min kära dotter, spar 
thinom graat, oc spaar thinne sorgh, iak är ihesu 15 
modher maria, thin hogswalirska, Thu skalt wetha, 

at iämsköt som ridaren fran tik gik, huilken thw 
älskar in christo, Oc kom til stadhen hwar han 
öffwadhe sit hoffwaärk, i fförsta tilganghen störte 
han dödher oc iordhades ther sammastadz, än 20 
för thz at han fördrogh syndhena, för min hedher 
skuldh oc gaff tik fridh, Oc gaff tik märkelika 
gaffwor för mina skul tha fik han sannan angher 
för sina syndher för dödhen i sith ytersta, oc 
wart wärdogher förskulla äwerdelikit liff, Oc thy 25 
skalt thu gaa til abbatissam oppa mina wäghbna, 
sighiandhis at hon snarlika fari til stadhen ther 
riddaren doo, oc är jordhadher, oc taki hans 
lik, oc före i sin kyrkiogardh, at han thäs bäther: 
deelaktogher wardher klärkannas böner som göras 30 
för andhra kroppa ther hwilandes, Oc thzta skal 
wara tik för wartekn, at iak ihesu modher maria 


Sp. 2. 


An 


20 


25 


30 


68 Maria-Sagan. 


haffuer mz tik talat, Thu skal finna ena skinandes 
roos, wtan oppa hans grifft, huilkens root wt- 
gang nidher haffuer i iordhenne aff mwnne, som 
iordadher är, Tha iomffrun hört haffde ordhen 
aff hymerikes drotnigh, wart hon mykyt gladh, 
Oc gik til abbatissam, kwngörandes henne, hwat 
hymerikes sändabudh, iomffru maria henne bwdath 
haffde, abbatissan hiölt hennas ordh wara skrymp- 
than, flärdh oc ondha fwndh, oc eghen dikt, oc 
snybdhe iomffrunne, Tha flydhe iomffrun annan- 
tidh til miskundhenna modher mariam gratandhis, 
oc bidhiandhis huxswalan i sin dröffuilse Oc 
synthes henne tha hymerikis drotnigh iomffru 
maria sighiandis henne som för, oc lägh min dotter 
tässen ordhen ther til, kära modher abbatissa, 
hymerikis drotnigh, ihesu christi modher maria, 
lather sighia idher, at i haffuen ena lönlika syndh 
oskrifftadha, som idher bör skriffta, oc tagha 
both oc bättra mz angher oc gratandhe tarom, 
oc näffsa, oc sidhan barföt mz idhart conuent, 
gaa tith hon bödh, mz eth renth hiärta, oc 
redhaboen gangh, oc föra mz idher thän dödha 
kroppen, syndena sagdhe iomffrun lönlika, abbat- 
issan nar hon haffde hört sadana ordh, widher- 
kändes hon syndena i sith samwet, oc giordhe 
sin skrifftamaal, anamandhes ödhmyuklika wärd- 
zskyllogha both, Oc foor sidhan til stadhen som 
förelagdher war, oc fan sant wartekn aff rosenne 
som oppran aff riddarans mwn, oc opptok hans 
dödha likama, förandhes han wördhelika til sith 
closter, som aff iomffru maria budhit war, oc 


lordhade han högtidhelika mz tilbörlikom hedher, 


Maria-Sagan. 69 


Oc iomffrun bleff sidhan stadhelika i clostrit, 

gudhi trolika tiänandhis näther oc dagha i alzs- 

kona dygdhelikom gärninggom byggandis sik 
hedherlikasta säthe, i hymerikis äwerdelike äro, =<PLI4v 
mz sin älskelika brudhgomma herranom ihesu 5 
christo, huilkom loff oc ära wari äwerdelika Amen 


Om Christi pina. 
(Efter Cod. Schärer på Kongl. Bibl.) 


Him menniskia som ydkelica skodar oc =<BLra,r. 
tenckär vars herre ihesu christi dödh oc pyno, : 
Hon kombär alrigh i äwerdeliga pyno, Oc guds 
pyna tänckilse rensar menniskiona aff allom synom 
syndom, oc inthe är, som swa rensar sielina 
aff syndom sasom gudz pino tenckilse, Oc 
mannen varder oskylloger for gudy sasom han 
haffde alrig syndat, haffde han en giort otaliga 
dödelica synder, bade hoor oc man draap, Swa 
mykyt maa han varkwnna gudy oc dröffwas i 
hans pino, at honum forlatas alla hans syndär, 
oc honum giifz gudligan reddoga, oc honum ökis 
gudz kerlek, Oc gud vär honum aff allan wadha, 20 
bade tiil liiffit oc til sielena, Oc hwar som ijnnelica 

elskar oc tenckär gudz pino, Han faar jomfrv 

marie vinskap, oc henne ögon gaa alrig aff the 
menniskione, som idkelica tenckär gudz pijno. 

Oc hurw mykyt mera, nagor tenckär eller älskar 25 B1.3 v. 


frado 


0 


barn 


5 


Bl. 8, r. 


(3) 


1 


[—] 


20 


25 


30 


70 Maria-8agaa. 


hennes sons pyno, Swa mykyt mera elskar 1om- 
frw maria the menniskiona, Oc ty huar som wiil 
fwlkompnelica rensas aff allom synom syndom, 
tencke gudz pyno, och hwar som wil wara riiker 
i dygdom, han skode gudz pyno, Öc then som 
wyll grwndelica vndersta gudz ord, tencke gudz 
pyno, Oc then som wiil haffwa en ärafwl siger, 
öffuir sijna owener diefflana, han skode gudz 
pyno, Oc wil naagor fwllelica hwgnas i hans 
moothe gangh, tencke gudz pino, Oc wil man 
haffwa en gudeligin omgengilse her i werlina 
skode gudz pino, wil man ydkelica röras tiil 
anger oc ydrwga for syna synder, tencke oppo 
gudz pino. Wiil man wtgiwta söta taaror i syna 
bönir til gud tencke gudz pino, Wil man hethe 
luga optendas i gudlikom tanckom til gudy 
tencke ynneliga aa gudz pyno, Item wil man 
bliiffwa stadwger oc framhalloger i godho, tencke 
gudz pino, wil man opfyllas i sielina fwlstoppe- 
lica, mz andeligin hwgnad, oc tagas i andelig 
beskodiilse, oc nytya the lönliga gudz andeligin 
tiogh, Som äre millan gudh, oc ena gudlica 
siel, tha skodhe idkelica gudz pyno, Item wil 
man döö säl til syna siel, aff tessa werlina, oc 
äwerdeliiga styra oc radha mz gud i himmertke, 
effter tzta liiffwith, Tha öffwe sigh i ihesu christi 
död och pyna idkeligin tenckilse, Huilkin gud 
fader sende ty hiit i verlina, at han skwlle giiffwa 
allom fwlkompnelighetzsins effterdömilse, At alla 
the honum fölia i ödhmiwkt oc pyna samt liiff- 
werne for gudz kerleek oc syna sijnder, thom 
skal han leda til äwerdelica glädy i hymmeriike 


Maria-Sagan. 71 


mz sigh, Item aff ihesu christi pijna idkeligin 
tenckilse, kombär menniskione, xij handa gangn 
eller fructer, Then första är omwendilse til gud, 
oc franwendilse i fraa syndene, Then andra, at 
gud for sina pina wil göra ena syndoga oc lasta- 
fulla menniskio, goda oc dygdafwlla, Then trijdie, 
at gud wil göra een äwigh friid, i millan gud 
fader, oc the menniskiona, som tencker hans 
pino, Fierde är, at all dröffuilse som komma, 
thom liidär hon oc bär thom lättheliiga, Fämte 
är, at the menniskio hon faar wetha gudz vilia, 
hwad honum mera teckts, Sätthe är, at gud wil 
giffwa the menniskione, enkannelica gudlighet, 
oc ther med höra hennes böön, Oc tha nagor 
är tor aff gudlighet, oc flijr han til christi pino, 
tha faar han ginstan söta gudlighet, Sywnde, at 
gudh scriffwar the menniskione, i syna hender, 
tiil at hielpa henne, i allom hennes dröffuilsom 
j föterna til at staa oc bliiffwa med henne, j 
hiertat, at han skal icke glöma henne, vtan viil 
oc vnner henne alt goth, Öttende är, at ihesu 
christi pina tenckilse, öffuirgar alla andra godha 
gerninga, Ty at ihesu christi pijna iidkeliigin 
tenckilse, hon är mannenom bäträ, en han fastade 
eth aar, til vatn och bröd, oc flengde sig huar 
dagh tiil bloodz, eller hon laase en helan saltare, 
Nyonde er, at för guds pina tenckilse, gud- 
lica, Tha far menniskian, aff gudy större naad, 
en al then helghä kirkia baade for henne, 
Tijonda är, at iidkeligin oc gudligin ihesu christi 
pino tenckilse, er mannenom helsasammeligare, 
en at jomfrv maria, med all gudz helgon, bade 


30 


Bl. 3, v. 


BL 4, r. 


Bl. 6, r. 


An 


1 


[—) 


1 


ER 


25 


792 Maria-Sagan. 


for the menniskiona, Elloffte är, at menniskian 
som glömskelica oc ogwdliiga haffuer liffwat allan 
sin alder, om hon gudlica tenckär vars herre ihesu 
christi dödh oc pyno, forskullar hon swa mykyt 
som then som icke haffde, swa stora gudlighet 
til christi pyno, oc haffde tha liikawel, tienth 
gudy, i annor guds, tienisth, aff syn vngdom, 
Tollffte är, at then som dagliiga oc iidkelica 
tencker vars herre pina gudlica, honum wil gud 
sielffuer hwgna oc glädia i hans siels ytersta 
vtgang oc ther mz effter dödin, giiffwa honum 
mz sig äwerdeligin lön i hymmerike, Amen, Oc 
tz som alra bäst är, oc mesth astundandes aff 
allom, är tzta, Åt vars herre ihesu christi död, 
oc pina gudligin tenckilse, Hon alstingis aff 
steckär oc vth planar, lengxzta, oc bytterliigasta 
skerseldz pina, som nogon liida skwlle for sina 
synder, emwel, i M aar, alt til thes han hade 
bethalad mynsta skerffwen, Then omskipter gud, i 
stackogastha oc lettastha thenna heems bätringh, &c 


De femton ställen der GQShristus hdit. 


pther thz ath war herre ihesus christus war 
opfaren til himbla, tha liiffde iomfrv maria fåmton 
aar epther honum, oc j the fempton aaren sökta 
hon femptom städher, i huilkom henne älskelike 
son tolde ryghelike pynor, thz giorde hon e eth syn 
hwar dagh mz alle störstä ödhmiwkth och kärlek, 
och tenktä granlike, thz som giordis i huariom 


Maria-Sagan. 13 


stadhenom, ty skulle hwar gudelikin maäniskia, 
gerna sökia tom andelica, mz iomfrv maria medh- 
an hon kan, ey licamlica, oc tenkia pgudelica 
mz alla aathwakth tz som waar söthe herre 
ibesus christus tolde i hwariom stadenom, och 
lathe sigh tykkia som hon waare när stadh, och 
saghe all tingh mz wnderstandilsena öghon, oc 
takka gudj innerlica, for syn stora kärlek 


F örsta stadhin var, ther som war herre aath 
nathwordin, mz synom discipulis, i tessom stadh- 
enom saato alla apostlanå kryngh om eeth bordh, 
och iohannes sath nesth war herre än too han 
war ynxther, tha baars fram paaska lambith, 
för tom wäl stekth, hwilkit var herre ihesus 
christus som var, tz sama obesmittade lambith, 
togh och skaar tz swnder, i stykke oc skiptä 
thz gladelica mz apostolis, och störkte tom adh 
ätha, och the aato än thz saank, tom ey glade- 
lika ty ath the reddis mista sin mestare Nw 
widher the aato, tha looth war herre vppenbar- 
lica vndherstaa, huath som til tidhendis var, oc 
huath han meentä oc i blandh annor tyngh 
sagde han Aff alla hiertha aastundade iak ath 
ätha thzta paaska lambit mz ider for än iak tol 
dödhin, än een aff ider skal mik förrada tessin 
ordin gingo in i thera hiärta, oc ginom stwngo 
tom som eth hwasth swärdh, oc wendo aather 
adh ätha, oc aa wittes sigh inbördis, swa som 
huar haffde mistanka til annan, oc huar wilde 
sigh wrsäkia tha sporde iohannes aath wan herra 
Som sancte pedher haffde honom bidith, oc io- 


Bl. 5, v. 


ös 


Bl. 6, r. 


30 Bl. 6, v. 


Bl. 7, r. 


Bl. 7, v. 


&n 


20 


2 


en 


30 


74 Maria-Sagan. 


hannes sagde, herre hoo är then som tik skal 
förradha, oc war herre sagde thz honum heme- 
lica, tha warth han illa widher och tyktä 
honum som eeth brynnande swärdh gyk gynom 
hans hiärtha, widh thz ordit, och Iwthe sigh til 
wars herre brysth ok sompnade ther aa, oc 
sagde sancte pedher ther intä aff, for ty haffde 
han thz wisth han haffde fore slitidh then for- 
radharen swnder, mz sinom tannom, nw sidhan 
the haffdo ätyth, tha stodh war herre opp fraan 
bordeno, genstan stodho oc apostlana vp tha gik 
han mz them, j een annan stadh nidher bäther 
j huseno, oc ther loth han tom sithia alla oc tith 
bödh han bära vatn, sidhan lagde [han] aff sigh 
clädhin, oc giordadhe sigh mz eno linno clädhe, 
han looth wathnith i ena steen mwllögh, mz 
huilka han wilde twa sancte pedhers föther, tha 
warth han vnderlica widher, oc tyktä thz ey 
höffwelikit wara, tha sagde war herre honum, 
twaar ey iak tik taa ffaar thu ey loth mz mik, 
tha loot sancte pedher segia sigh, oc baadh wan 
herra twa, hender oc föther, oc hoffwdh, her 
maa thu mykit vndra oppa gudz stora ödhmiwkth, 
ath ärona konunger bögher oc Iwther staar til 
iorddinna for fyskarena föther, han staar Iwther 
aa synom knäm, for tom sittiandem twaar oc 
torkar them mz synom egnom handom, oc kysser 
allas thera föther, än tz gaar ower ödhmiwktena, 
ath han gör thz synom förradhare sama tiänistena 
Sidhan war herre hafdhe twaghit theris föther, 
tha gyk var herre aather ath sytia, oc störktä 
apostolos oc lärde them, säghiande, iak gaff 


Marta-Sagan. 75 


ider epther dömilsä ath swa som iak giorde swa 
göryn oc j, sidhan wilde han ath gambla laghen 
skulde ändas, och theris offer, oc nya laghen 
skulde börias, tha togh han brödit, ok oplyptä 
syn öghon til syn ffadher, oc wigde syns licama 
sacramenthum, oc gaff tz synom kenneswenom, 
oc sagde thzta är myn licame, huilken som scal 
anthwardas j dödhin for idher, sama leedz togh 
han wineth oc sagde thzta är myn blodh, som 
skal wth giwtas for ider, thzta giorde war herre 
til syna pina ok kärlex aamynnilsä O herre gud, 
huath stoor kärlek thzta war, sannelica inta 
werdughare, kärare, sötare, oc nyttelighare kunde 
han oss anthwarda, ok aatherlösa än sigh siälff- 
wan til maath oc födho Nw sidhan war herre 
haffde ttetta giorth, tha sagde han til iudam 
proditorem Thz thu haffwer tenkth ath göra gör 
thz snarlica, oc then vsle mannen stodh gynstan 
opp oc gik til presta höffdingan, thz är til by- 
 scoppen, huilkom han haffde saalth van herra 
om odhinsdagyn for trätyghe peninga, oc bedis 
aff honum folk til ath fanga van herra Nw her 
i myllan giorde han for synom apostolis, ena 
liwffua predican ffaghra aff allom hiärtans kärlek 
oc apostlanä stodho sorghiande, oc nider lutande 
syn huffwdh, gratande oc sukkande, mz ffulle 


Bl. 8, r. 


25 Bl. 8, v. 


sorgh oc widermödho, aff allom dröffwilsom, oc 


i thz ythersta, sagde war herre til tom, for ty 
ath iak idher ttetta sagdhe, opfyltä sorghin 
idhert hiärta, sidhan sagde war herre til apostlana 
Staar opp ok gangin hedhan 'O huath stoor 
rädoghe kom j thera hiärta, ty ath the wistä ey 


76 Maria-Sagan. 


huarth the skulde ganga, oc ää war thz thera 
mästa rädhdogha ath han skulde skilias widher 
tom, oc ää medhan the gingo aath wäghenom, 
tha taladhe var herre vidher them, oc sidhan 


5 gik han mz tom i een örta gaardh 


Bl. 9, r. 
1 


[—] 


ÅNäre stadhen var widh olya bärgit ther togh 
war herre ihesus, mz sigh, three apostla, petrum, 
iacobum, iohannem, oc gik noghoth lytet fraa 
tom, til oliueti bärgh, swa som eth litet steen 
kast oc ffwl aa syn knä mz alla största ödh- 
miwkth, oc badh innerlica til syn helgra ffadh[e]r 
sighiande O fadher all tingh ärw tik möghelikin, 


jak bidher tik, tagh ffraa mik thenna kalkin ok 


1 


[3.4 


Bl. 9, v. 25 


bittherlica pino, tho lyko wäl warde thin wili 
oc ey men Sidhan gyk var herre til syna apostla, 
oc fan them soffwande, taa opwektä han tom, 
ok badh tom bidhia ok gyk än annan tiidh, oc 
swa tridhie syn til syna böner Oc i treem 
stadhom badh han, ok huan stadhin skylde aath 
eeth lythet steen kasth, ffraa androm Nw tha 
var herre gyk annath syn ok tridhi syn, oc badh 
sama bönena, tha lagde han ää thz til sägiande 
O räthwise fadher, medhan thu swa stadhfäste, 
ath iak skal endelica död, oc thola korsins pina 
for mankönith, tha warde thin wili än iak ant- 
wardar tik, myna aldra kärista moder, oc myna 
älskelica kenneswena, huilka iak her til gömde, 
medhan iak war mz tom, myn helghe ffadher 
göm oc bewara tom ffraa ondo Oc swa lenge 


30 han swa innerlica badh, tha flöth aff hans licama, 


hans dyra blodh om allan licamen, swa som 


Maria-Sagoan. T7 


swetther nidher aa iordena Ö sötä gud i huath 
stora dröffwilsä oc änxlan, hans helga siäl 
war tha stadh, i ty warkunna honum aff alla 
hiertha, nw ää medhan war herre swa innerlica 
badh, tha stodh engelyn när honum, oc tröstå 
han, ok sagde heel oc sääl myn herre gud ihesu 
christe, tyn bön och thin blodhogha sweth, offrade 
iak thinom ffadher i allo himerikis herskaps 
aasyn, oc wi ffwllom alle ödhmiwkligha til böna, 
oc badhom ath han skulle owersee tässo pynonna 
Oc ffadhrin swarade swa, myn älskelica son, 
ihesus, weeth wäl ath mankönsyns aatherlösn, 
huilke wi storlica aastunda, kan thz ey warda 
wthan blodhsyns wthgiwtilsä, oc ty om han wil 
sielina helso, tha til bör honum ath döö for 
them, huath haffwer thu tenkth ath göra, tha 
swarade var herre ihesus ängelänom, ok sagde, 
själina helso wil iak endelica wittha, ok ty wil 
iak heller döö at sielinna som fadhren scapade, 
epther syth belätä, skulo aatherlösas än ath ey 
döö, oc siälana förtappas oc ty warde myn fad- 
ers wile, sidhan anthwardade war herre synom 
helga ffadher sigh, oc allo himerikis herscapi, 
ok stodh taa opp tridhi syn aff synom bönonm, 
ok warth aller waather aff blodenom, ther han 
swittis, oc strök swetthin aff anlitena, oc aff 
twade blodhin, j strömenom som ther war när 
Sidhan gyk han til apostlana oc sagde them 
Soffwen nw oc hwilen ider, oc the soffwo gen- 
stan Nogra stwndh ok war herre vakade offwer 
them, tha nalkadhis iudas förradhare, then arma 
stymparen helffwitis hundin, kom mz allom iudha 


BL 10, r. 


tare 


5 


20 Bl. 10, v. 


25 


Bl. 11. r. 


en 


Bl. 11, v. 2 


2 


3 


[DA 


0 


en 


S 


78 ' Maria-Sagan. 


moghan, mz blossom, lyktom, och swärdom mz 
spiwtom, oc androm waaknom, tha sagde war 
herrä apostolis, i haffwen nogh soffwith Seer han 
nalkas nw, som mik scal förradha, standom opp 
oc gaam, oc var herre gyk moth synom owenom, 
ty han wilde mz godh wilia, toola pino oc dödh 
for mäniskiona skuldh 


Tania stadhin war yrtagardin, som kallas 
yessemani, her kom iudas gangande for tom skalk- 
omyn, ok gyk fram oc kystä wan herre oc 
sagde, heel mestare Ö thu rättä snödhe förradare, 
tyn herre oc gudh twade lytet for thina snödha 
oc forbannade fföther, oc gaff tik syn wälsighn- 
adha licama, ok [thu] gör moth honom som een 
skalk oc slämmer förradare Sidhan sprungo iud- 
erner ffram oc fangade wan herre Tha sagde 
han til them Swa som til en röffw[alra gar i wth 
moth mik, mz swerdom och spiwtom, ath gripa 
mik daghlica war iak i mönstridh mz ider, oc 
lärde idher oc tha hullen i mik ey Sidhan foro 
the snödha jwdhernär grymmelica oc osaktelica 
mz warom herra, somme haardrogho han, somma 
slogho han mz spiwtom, oc stangom, somma 
slogho han til iordena, oc somma bakbundo han, 
som han haffde warit een tiwff eller een ylger=- 
ningx man, som ey mottä sigh ath wärya Tha 
warkunnade han än synom apostlom, oc sagde 
laatyn myna kenniswena borth gaa, oc göryn 
them intä onth Taa flydde apostoli oc foro alle 
willeraadhe O herre gud huath storan reddoghe 
oc sorgh the tha fingo O huadh nödhoghe the 


Maria-Sagan. 79 


skildis widh han O huru the sorgde, swkkande, 
oc gritw som ffadherlööss barn, ther mysth haffdo 
allan syn hugnat, oc ää öktis thera sorgh täss 
meera, ath the saago syn mestara oc syn herra 
swa omildelica oc ffulica draghas, tha loppo the 
in i ierusalem til iomfrv maria, grytw oc sagdo, 
ath hennis son oc thera mesttare var fangin, 
ok bwndin, oc wistä ey huath aff hanom giördis 
O huat haardelica iomfrv maria hiärtha gaffs 
widher tessin tidhendin O huath sorgh hon fyk 
i syth hierta, swa ath förmottä hon ey tala, tha 
gyk hon än som hon gath, tyth som hon fan 
syn son, om nathena, skoda nw mäniskia tyn 
herra ok gudh hwrw han osaktelica ryktis, oc 
leddis oc häddis, aff tem ffwla skalkomyn ffraa 
strömenom, oc opp til ierusalem baakbwndin, 
oc kaapa löös ok kyortillen aath snördher, som 
the pläga göra skembda gästom, oc barhoffdher, 
oc gik aller krompyn aff ty han war mödher, 
oc aff ty ath the haffde rykth han oc osaktelica 
mz honum ffarith Swa leddis han i annas hws, 
ther war han sputtadher gabbadher oc hedher 
Ther warth han slagin widh syth wälsignade 
anlitä, oc kynbeen, for ty ath han swaradhe ey 
anne tha han sporde honom aff hans lärdom oc 
aff hans kenneswenom Sidhan ledis war herre 
baak bundin in til caypham 


F yärde stadhin war byskop cayphas hws, tith 
ledis var herre bakbundin, oc presenteradhis 
byscoppenom, oc iwdhahöffdingomen, ther the 
waaro samansankade, i cayphas huse, frögdadhe 


Rd 


0 


20 


2 


vw 


5 


0 


Bl. 18, r. 


Bl. 12, v. 


Bl. 18, r. 


Bl. 18, v. 15 


Bl. 14, r. 


2 


3 


eS 


80 Maria-Bagan. 


sik oc gladdis som leonedh naar thz haffwer 
fangith bradenna som thz wil haffwa, ther for- 
söktä the oc ransakade han, oc pröffwadhe oc 
baaro mangh fals witne mot honum, the hädde 
han margha leedz, the dömdhin til dödhin, oc 
sputtadhe i hans helgha anlita oc bundo han om 
hans änlitä, oc öghon, oc slogho han aa hans 
hals, the pustadhe han widh kynbenyn, och 
sagde, criste, spaa til hoo tik slogh, ok haar- 
drogho, somma plukkadhe aff honum skäggith, 
oc swa giordo the honum smälik, oc obryzxilsä, 
j fyra handha motta, i ty the bwndo han som 
een röffware, the slogho han söm en faana, oc 
armasta dukka, the hedde han som een skemda 
gästh, the besputhade han, som een spythelskan 
man, oc war herrä ledh alth thztä twlomodhlica, 
ty skoda han i allom tässom dröffwilsom gran- 
lica, oc warkunna honum j tolkom dröfwilsom 
som honum giordis, nw i thzta synnith, tha stodh 
iomfrv maria wth for dörryn, oc wilde gerna 
ingaa til syn son, än taa warth hon borth skuttyn, 
aff them snödha iudhomyn, oc kom ey til hans, 
wthan stodh wth för dörryn alla nattena, ok gräth 
iämmerlica, ok hörde hon hwrw han war pustadher, 
om sidher gingo the största höffdingane borth, och 
lytw sätia wan herra ihesum j ena mörka stwffw, 
som ther vnder huseno war, oc maa än synas 
hoo som ther haffwer waryth, ther bundo the 
han widh ena Steen stodh oc til meera bewar- 
ilsä, tha lytw the ther aather bliffwa waänkt 
folk, som mz spoth, gab, mz bannom oc haadwit- 
ilsom ordwm, ty scode hurv the diärffwa, oc 


Maria-Sagan. 81 


snödhe männyna lastadhe han oc straffadhe oc 
huat smälek the talade til honum oc sagdo trodhe 
tw tik wara bätre oc wisare än wora höffdinga 
ärw, tolkyn war thin daarskaper, tw skulle ey 
haffwa tordz latha tyn mwnd opp motä tom, hwi 
var thu swa dyärffwär, än thin wisdomber synes 
nw, tw staar nw som tik oc thinom likom höff- 
widz, wthan iäff är tw werder dödhin, oc han 
skal thu hafwa, oc swa haadhwite the han, bade 
mz ordwm oc gerningom, alla nattena huar epther 
annan, scoda nw wan herra, hurw han blighe- 
lica nidher slaar huffwdith, oc tigher twlu- 
modelica, til alth thz honum til taladhis, ty 
warkunna honum storlica, oc nym wara tholugh 
Sua stod han bwndin widh stodena, alt til tees 
dagher waar, arla om morghonen komo jiudha 
höffdingana the fremsto aff folkena tymlica til 
cayphe hwss oc lithu wan herra ihesum bindas, 
hendher aather om baken, oc sagde til honum 
thu röffware, kom mz oss kom til dödhin, j dagh 
skal thin ondzska oc tyna snödha mz ferdher 
tagha een ända, nw seer man tyn wisdom, oc 
swa ledhe the han tedhan, oc til pilatum, ok 
han fölgde tom, swa som then ther brwdzlikin 
war, än han war too lykowäl thz meenlösa 
lambet, än then tith hans modher iomfrv maria 
ssagh han swa smälica ledhas, skiwtas, oc dragas, 
aa gatwne, oc hans anlitä war allth besputtath 
tha opffyltis henne hierta mz osighelica sorgh, 
oc gräth iämerlica, oc wilde gerna gaa til honum, 
oc tagha han i syn fampn, än tha wart hon 

Legend. IL 6 


Bl. 14, v. 


20 Bl. 15, r. 


Bl. 15, v. 


Rn 


82 Maria-Sagan; 


aather skuthin aff iudomen oc smaälica bort 
rykth ffraan synom kärom son, tha som giordis 
moderne, ökade mykit wars herre sorgh ok 
dröwilse swa ath sielyn oc licamen monde nestan 
haffde aath skildz Swaa leddis han til pylatum, 
oc moghen saman sankad:s kringh om han, swa 
som om een tiwff eller röffware ther dömas 
skulle til dödhin, ty scoda oc tenk thz granlica 
i thino hierta 


10 Fiämthe stadhen war raadh husyth, ther stodh 


Bl. 16, r. 


BL 16, v. 25 


30 


han bakbwnadin for pylato, ok iudherner kärde 
mangh tingh aa hanom mz lygn ok baaro ffals 
wetnä moth honum Somma sagdo ath han haffde 
för bwdit kesarens skath Somma witnade ath 
han sagde wilia slaa nider mönstrith Somma 
sagdo ath han wilde wara thera konunger, oc 
somma sagdo ath han haffde ffarith oc omvänth 
alth folkit aff galilea land ok androm landh, 
thzta oc mangh androm tolkyn witnade the som 
hwffwdh liwghare plegha, oc mykit annath kerdo 
the aa honum Än war herre wmbar thz gerna, 
ok leedh allan smäleek Scoda tyn konungh oc 
herra, hurw han staar bakbunden, for pylato, 
mz bleko anlite, mz tystom mwndh oc mz taara 
ffwllom öghon och hörde twlomodhelica thera 
falska käre maal, än pylatus wiste wäl ath iudh- 
ane haffdo grypith han, for affwndh skuldh 


VTI locus 


Natte stadin war konunger herodis hws, tyth 
ledis war herre baakbundin, oc hereodes gladdis 


Maria-Ssgaan. 83 


aff ty ath han fyk see wan herre, och wilde gerna 
see for vnder skuldh nogoth aff tom iärteknom, 
som han haffde hörth at war herre giorde, oc 
sporde wan herta om mangh tingh, än war herre 
stodh for honum som eth lamb, oc swarade hon- 
um intä, wthan slogh nidher öghonyn tha för- 
smadhe herodes wan herra oc holth wan herra 
for en daara oc til haadh ok aatlöghe oc fördhe 
hax i eeth hwith cläde som han haffde warith 
een daare än han ombaar thz alt mz största 
twlomodh Sidhan sendis han aather til pylatum 
Scodha nw van herra mzdhan han ledis aather 
oc fram fraa enom oc til androm hurw han gaar 
nidher sygiande blyghelica mz anlitena oc lydher 
thera roop ok skryan ok thera mycla haadh oc 
smälek Scodha oc hans moder mariam oc andra 
hans wenir som fölgde honum epther mz myclom 
graat oc osighelicom nw tha the haffdo leeth 
hax aather til pylatum tha fulfölgde the snöde 
iudhane syn falska kära maal mz mycla dirffwe 
än for ty ath pylatus fan inga dödz saak mz 
honom tha wilde han giffwan lösan, och sagde, 
iak scal nepsan oc lata han quittan, swa bödh 
han tha gemnstan flengia han Sidhan fördis war 
herre aff cledhom oc bandz widh stodhena, 
stoldzer oc fagher oc bligher, som propheten 
sigher, her acal thu lenge duälias, oc scoda wel 
granlica hans widhermödho, oc varkunna honum 
aff alla thina hiärtha 


Niwnde stadhin war ther, war herre hastelica 
oc grymmeliea war nyder rykther til iordena, 


BL17, r. 


10 


BL 17, v. 


30 Bl. 18, r. 


en 


BL 18, v. 


Bl.19, r. 25 


84 Maria-Sagan. 


oc huffwdith stöttis swa hardelica ath tenderna 
löstnade vidher Sidhan stodh han op, ok förde 
sigh siälffwer aff klädhomen, oc aller hans helga 
licame war skälffwande aff frosth ok stodh aller 
naken som han war födher aff iomfrv maria och 
ther syna nekth oc blydh for allom almoghanon 
Sidhan bundo the han haardelika om henderna 
widh stodhina wthan alla miskundh Sidhan flengdis 
ok sarghadhis aller hans helga licame swa iäm- 
erlica ath ryffven syntis, huar blanadher lagdis 
ower blanath, ryffw ower ryffw, oc saar ower 
saar, swa tiokth ath at öffwersth aff hans hiässa 
ok nidhersth til hans taa war intä heelth eller 
osargath aa allan hans helga licama swa ath 
bade the som flengde han tröttig oc the som 
ssagho oppa leddis widh Oc hans helga blodh 
flöth wth aff allom hans lymmom oc lidhamothom 
nydher aa iordena, ok trodhadhis vndher thera 
fföther, som flengdo oc oppa stodhena, som har 
war flengder widher, oc synes än blodzens tekn, 
huath monde hans sorghaffwldz moder iomfrv 
maria aathaffwas, medhan [han] swa iämerlica 
sarghadis wisselica widh :thz första slaghith, som 
han war slagin mz gyslomen, tha ffwl bon nyder 
til iordena, ok daanadhe oc lagh som hon waare 
dödh O herre gudh huath sorgh oc dröffwils& 
hon tolde i syno hiärta, wisselica tha gik sorgena 
swärdh gynom henne hiärta Tha war herrä war 
löster ffraan stodena, tha ledhe the han oc 
drogho han swa naknan ok flengdan om huseth, 
oc letade epther hans cledher, som kastadh waro 
kring om huseth, aller swa eth som annat, oc 


Maria-Sagan. 85 


ää& huarth han gyk, tha syntis epther honom 
blodhsyns ffooth spor ok iordin syntis all be- 
guthin mz blodh, oc mz synom kiortil strök 
han blodhin aff synom öghon oc tha han wilde 
föra sigh aather i clädhen, taa ropade the 
omilde män ok sagde til pylatum, herre han 
giorde sigh til konungh, clädhom ok kronom 
honum som een konungh 


vili locus 


Åttonde stadhin war stolyn, ther han sath oppa 
nar han kröntis, her giordis warom herra stoor 
smäleker oc obrygdilsä j fyra handha motta, 
fforsth i ty ath the förde han i eth röth cläde, 
honum til smälek i eth purpvra cläde gamalth, 
honum til aathlöghe, annath syn i ty, at the 
sätthe oppa hans hwffwdh ena torna crona, oc 
tryktä hona swa hardelika gynom hans hwffwth, 
swa ath hans öghon, öron, näsa, oc mwndh, 
opfyltes mz blodh, oc war aller blodhoger om 
syt anlit&, oc sätthe ena rör i hans handh for 
konunxs spira, honum til smälek oc haadhwitilse 
Tridhie motta giorde the honom smälek, i ty 
ath the gingo ffram, oc fwllo oppa knä for 
honum oc helsadhe han mz stora haade oc sagdo 
til honum, heel thu iudha konunger, som the 
wilde sighia, thu wilde wara konunger, oc thu 
haffwer ey tess makt J fierde motta giorde the 
honum smälik, i ty ath the gyngo ffram, til 
skyptis, oc slogho wan herra vidh kynbenen, swa 
ath the all swlnade, oc sputtade i hans helgha 
oc faghra ok äraffulla anlitä, oc syntes som een 


0 


Bl. 19, v. 


Bl. 20, r. 


BL 20, v. 


Bl. 21, r. 


BL321, v. 


en 


[—] 


15 


86 Maria-Sagan. 


spythälsker man, oc [een] thera rykte rörena aff 
hans handh, oc slogh han i hans torna kronadhe 
huffwth, swa ath han ffwl aather aawogher nidher 
aa iordena Sidhan ledis var herre wth af raadh- 
huseno, mz torneronane ok purpura cledena, 
önkelighin ok aller blodhogher, ledis wt til the 
arma stimparane, iudhomyn, tha ropadhe the ok 
sagdho til pylatum, tag borth han, oc hengh 
han oppa korsyt wi gittom ey lenger lidhith 
han Sidan dömdis var herre aff them vsla dom- 
arenom pylato til korsyns dödh Sidhan ledis 
war herre aather jn oc the förde wth han aff 
purpura celedeno, ok stodh nakin for tom, til 
tess honum gaffs loff ffara in i syn eghin clädhe 
Tha gyk var herre aller sarghadher, blodugher, 
oc nakin, oc hemptadhe saman syn clade aff 
gulffweno som kastade wora hyth oc tyth i hus- 
eno huarth fraa andro oc förde sigh i them 
som han haffde warith alla fwlasta skam oc en 
köpther träl, ty scodha nw wan herra granlica oc 
see huath blygdh han lidher ffor tom forbannadh- 
om iudhom ok varkunna honum innerlica aff 
alla thino hierta Sidhan han war in faryn i syn 
clädhe, tha leede the han wth aff stadenom, ath 
dödhin skulde ey lenger dröghias ok lagde oppa 
hans helga aaxlar korsyth, som war bade langth 
storth oc twnkth ok han bar tz aa synom helga 
axlom mz stora widermödho Scodha nw thin gud 
oc herra mz huath widermödho han gaar Ilwtha 
oc krumpyn gyk han vnder korseno wanmektoger 
ok meghin löss aff fasto oc waku oc aff ärffwodhe 
oc aff stora pino som han leedh tilforende 


Maria-Sagan. 87 


oc warkunna honum ok vndra oppa hans stora 
ödhmiwkt ok twlomodh ok fölgh honum oc bär 
mz honum korseth oc tik skal tykia som tw ware 
när stad oc saghe alth huath honum widerföre 


IN yonde stadhen war gatan ther han gik wth 
om stadhin tha han baar korsith mz stora wider- 
mödho tith han skulle korsfästas ther war han 
skutthin oc draghin ok smälica ledher offwer the 
langa gatuna som en ogerningx man oc mykin 
moghe trengdis kring om han ok gingo epther 
honum som epter en tiwff som ledhis til galghan 
somma giorde, leek ok haadh aff honum Somma 
kastade träk i hans öghon Somma slogho han 
widh kynbenen oc aa halsyn Tha gyk iomfrv 
maria epther honum mz sorgh fwlla hiertha som 
hon waare dödh oc greeth iämerlika oc margha 
andra gudelika quinnor gingo mz henne alla 
gratande oc for ty ath iomfrv maria kunde ey 
nalkas honum for mykla moghanom tha gik hon 
raskligha mz sancto iohanne oc quinnomen som 
henng fölgde een gynare weg ath hon skulle 
koma ffram for moganom oc swa nalkas honuwm, 
Oc tha hon möthe honum i weghenom wthan 
portyn oc saagh honum swa trötthan oc mäghin 
lösan vndher korseno tha varth hon halff dödh 
aff sorg ok geath ey talath eth ordh til honum 
oc ey war herre til henne Swa skyndadhe the 
fram mz honum the som han ledho Sidhan var 
herre kom lythet fram bäther tha wende han sigh 


om til quinnoner som gritw oc sagde til them 30 


J ierusalems döttber graather ey offwer mik 


Bl. 32, r. 


Bl. 22, Vv. 


Bl.33, r. 40 


Bl. 33, v. 


Rn 


20 


2 


An 


RAR 


88 Maria-Sagan. 


wthan offwer idher siälffwa oc ower ider barn ty 
then dagh skal koma i huilkom skal sighias Säla 


ärw i ofructsama quinnor som ey födhe barn 


oc the spynar som ey sögde Tha skulu the sighia 
berghomyn störtyn ower 008 ok skylin oss Nw 
leddis oc twa röffwara mz warom herra til störrä 
smälek oc giordis honuwm större smälek än röffwa- 
romen for ty ath the litw wan herra bära syth 
kors som ey giördis röffwaromen ok huarth thz 
fath war herre gyk thz fyltis mz wars herra 
blodh 


Tar stadhen war ther som war herre fwl 
nidher wndi korsith tha han havde än bäther 
ffram gangit oc war swa lamber ok tröther oc 
mäghinlöss aff ty ath blodhin war hanom for- 
löpin tha orkade han ey lenger bära korsyth tha 
ffwl han fram stupa vnder korsyth oppa anlitet 
moth Sten gatwna swa ath näsa oc mundh blöde 
ok hans helga tender losnade Tha nödhgade the 
snöda iudhane swa hastelica en man som heeth 
symon mz honom bära körsith ok ledhe han swa 
til stadhen caluarie thz är then ffwla ok orena 
galghin som ylgernyngx men dräpas i 


Åilopthe stadhin war bergith ther war herre 
kors fästis i tessom stadenom tolde han marg- 
ffallelica pinor ok haadhwitilse Somlica ryktä 
aff honum torn kronona mz beskligheth ok somma 
förde han aff cledhomen ok stodh nakin for 
allom almoghanom ok tha ypnadhis saaren oc 


Maria-Sagan. 89 


wärkin wider tz ath clädhin ryktis borth som 
skorpnat wora widh saaren Tha dröffdis modren 
iomfrv maria ower alla motta ok blygdis ath 
hon saagh han swa alztinx naknan tha gyk en 
fram oc banth eth cläde nydhan om kryngh 
hans lender Sidhan opreste the korseth ok fästhe 
thz i bergith mz starkom wigiom ath thz skulle 
staa stadhukt ok ey nider ffalla Sidhan gyorde 
the ena stälningh aff brädhom kring om then 
delyn aff korseno som wars herre föther skulde 
fästas widh ath the mottå wara standande oppa 
medhan the korsfestä van herra Sidhan ledhe 
the han oppa stälnyngena mz stora haadhe 
oc obrygdilse oc war herre giorde alth thz the 
wilde Tha rektaå han ffraan sigh syn helga arm 
mz godhwilia oc lagde försth höghra handena 
til korsyth tha ffästa the grymma diäfflana ok 
hälffwitis bödelana hans handh staarklica til 
korsyth mz en iärn spyk tha räktå ey winstra 
handin til bwruna oppa korseth war Taa bundo 
the eth reep om handena oc the som nidre 
stodhg drogho swa ok wthando hona swa ath alla 
synor när motte swnder slitas til tess ath hon 
räkte til bwruna som borrath war til forande for 
spykomen ok swa festä the annan spyken gynom 
wenstra handena slogho oc festo honum tyl kors- 
eth Sidhan bwndo the reep om fötherna oc 
drogho swa hardelica ath hwar lydhen skildis 
fraan annan tha han war swa wtander tha festå 
the fötherna til korsyth then venstra ower then 
höghra mz twem spykom oc widh thz första 
slagith som slogxzx taa gaffs iomfrv maria hiertha 


25 


Bl. 34, r. 


B1. 24, v. 


Bl.36, r. 


BL 25, v. 


5 


90 Marvia-Sagan. 


swa hardelica wider ath öghonän mörktis oc 
henderna skwiffw oc ffwl nider til iordena oc 
daanadhbe oc laagh som hon wore dödh oc gath 
ey oppseeth aff rätta hiärtans sorg oc besklighet 
for än henne käriste son war mz alla kors fästher 
Sidhan krönta the han annath syn mz torn kron- 
ane oc the sätthe henne oppa hans hwffwth ok 
nidher trykte hona oppa hans helghasta huffwdh 
oc nidhertryktä henne myth aa anlitet ok swa 
fasth stak krönan hans helga hwfwdh ath badhe 
öghon ok öron näsa och mwndh oc anlita op- 
fyltis mz blodh swa ath intä syntis wthan alth 
bloder Tha thzta war giorth tha stighw the nidher 
och togho borth stälningena ok korssith bleff 
quarth ensampnth ok war herre hengde aa kors- 
eno ok all hans been motthe telyas ok engen 
syn lym gath han rörth for store pino vthan 
huffwthet ok spikano vphullo allan licamans 
twngnath ok tolde han bitterlikastän wärk oc 
swidha ok twingadis meera än noghor kan sighia 
eller tenkia han henger ok i blandh thz fwla 
sälskapith som ärw tuaa röffwara oc i tom fwla 
stadenom som är galghen ok spara the honum 
ey än i tolka nödh wthan börya aather göra 
leek oc haadh aff honum Somma sagdo see thu 
som niderslaar gudz mönster ok atherbygher thz 
j tre dagha Somma sagde andra giorde han 
heela ok sigh siälfwan gyther han ey heelan 
giorth Oc sagdo marg annor smälighin ordh 
ok prestane höffdinga ropade oc sagdo är han 
guds son tha ffary nidher aff korsena oc wy 
trom honum Sidhan stodh hans moder iomfrv 


Maria-Sagaw. 91 


maria wider korsidh ffwl mz sorgh ok gräth swa 
iämerlica ath henne hiärtha motta brysta oc [heller] 
haffde hon bliffwit dödh mz honum aa korseno 
än lenger liffwat ok alle the pinor som henne 
son leedh til licamen, tom leedh hon alla saman 
til syna siel, än ingen gitther ffwl sakt aff 
thera widher mödho swa modhren som sonnen ok 
änxladis ok badh aff alla hiärtha til fadhren for 
honum, sighiande ffader ok äwerdelikin gudh, om 
tik tekkis ath myn son skulle korsfästas ty är 
tyma ath iak honum aatherbedhis aff tik vtan 
thu seer i huath änxlan hans siäl är nw ty 
bidher iak tik ath thu lynna hans pino om 
tik tekkis ffadher iak antwardar tik myn son 
samwledz badh oc sonnen ffadhren for henne 
ok talade tysteligha sighiandis Min ffadher thu 
seer hurw myn moder hon pinas thz skullde iak 
korsfästas, oc ey hon är her mz mik aa korsseno 
thz är nogh myn kors fästilså oc myn pina som 
bär alla werldena synder hon förskullade intä 
tolk:t oc thu seer henne allan daghin swa önke- 
lica wara mödha hene antwardar iak tik gör 
henne sorgh lethare, ok waar iohannes mz waar 
frv widh korsyth oc manga andra maria magda- 
lena oc andra hennes systra maria iacobi oc 
maria salome ok andra filere quinnor, som stor- 
lica grytw ower gudz pino oc iomfrv maria dröff- 
wilse än war herre war ey ffafenger iamwel heng- 
iande aa korseno, til tess han gaff vp syn helg- 
asta anda wtan ropade ok sagde siw ordh som 
scriffwath staar i lästinna thz forsta war tha the 
kors fästä han taa badh han for syna korsfästara 


5 


0 


5 


Bl.26, nr. 


Bl. 26, v. 


Bl.27, r. 


[a 


BL 27, v. 15 


Bl. 38, r. 


92 Moris-Bagon. 


mz gratande taarom til syn ffader oc sagde 
ffader fforlaat tom thz the göra, for ty the witta 
ey huath the göra Thz andra ordit taa sagde 
han til röffwaren, sannelica sigher iak tik, i dagh 
skal thu wara mz mik i paradiis, Thz tridhie 
ordith talade han til syna modher, tha han saagh 
til henne mz gratande rösth, quinna see thin son 
Oc til iohannem, see thina moder Som han wilde 
swa sighia Jak kan ey wara när tik, vthan 
thin systerson iohannes, han skal wara tik for 
son, ok tik til hughswalilse Thz ffiärde ordith 
sagde han til syn helga ffadher, mz ropande 
ok gratande rösth, Myn gudh myn gud hwi 
haffwer thu mik forlatyth Thz femte ordyth 
sagde han, Mik torster, som han wilde syghia 
Jak aastwndar aff alla hiärtha mäniskiona aather- 
lösn ok helsa Tha blandadhe the omilda maän- 
nena ätikio oc galla oc gaffwo honum drykka 
Sätte ordit war thz nar han sagde Thz är fwl- 
kompnath som han wilde sighia Alth thz som 
scriffwath är aff mik thz är ffwlkompnath Tha 
sagde ffadhren til hans, kom myn älskeligha son, 
thu haffwer alth wel ffwlkompnath oc giorth, 
iak wil ath thu skal ey lenger mödhas kom i 
myth sköth, oc iak scal tagha tik i myn fampn 
Sidhan togh han wendha öghonen, som the 
plegha göra som pinas i dödzlomen, oc wende 
tom om .kringh, stwndom op oc stundom nider 
ok kastade huffwdhit, stwndom hiith ok stwndom 
tith, aa ömpsa wegna, ok synän oc alla krapther 
wanskadhis, ok dödzins wärker gyk in til hiärt- 
ath, swa ath thz mottä bristä aff otalikom wärk 


Maria-Sagan. 938 


ok pino Tha skolwo alla hans helga lymy ther 
widher, tha ropade han i dödzlomen mz stora 
rösth ok graatande thaarom til ffadren oc sagde 
til ffadren siwnde ordit ffadher i thina hender 
anthwardar iak [min] anda O swa bleeff war herre 
dödher tha seegh hans hwffwdh nidher aa brysten, 
ok hans helgha mwndh fyltig op mz blodh, 
twngan war all blodhog näsan war ffalnath ok 
saman ffallyn, hans kynben waaro inswnkin til 
tenderna, hans öghon wora omwenda i huffwdith, 
hans haar oc skegh war alth blodhoth, ok anlitet 
war bliknath oc blanadh ok alth blodhokth hans 
ryff syntis swa ath the mottå tälyas hans bwker 
war inswnken til rygen ok wädhskan war all 
borth torkath i honum oc syntis som han ey 
haffde inälffwa i sigh oc aller hans helga licame 
waar aller blaar oc blodhuger oc bort tranadher 
O maäniskia see nw hwru thin herre henger 
önkelikin dödher aa korseno for tik graath hans 
dödh mz iomfrv maria som swa iämerlica gräth 
tha henne son gaff opp syn helga andha swa at 
hon wistä intä til sigh wthan fwl nidher til iord- 
ena ok danadhe ok lagh som hon ware dödh 
hendenär wistnadhe anlitet blyknadhe twngan 
tystnade öghonen mörktis öronen hörde intä 
Visselica tha gyk sorghenä& swärdh gynom henne 
hiärta Sidhan war herre var dödher, tha gyk 
aller moghen borth än iomfrv maria bedröfdista 
modhren oc henne fölghe blyffw aater oc sättho 
sigh nider widh korsyth ath see syn älskelica 
herra swa hengiande aa korseno myllan twa röff- 


Bl. 28, v. 


Bl. 29, r. 


Rn 


Bl. 29, v. 10 


1 


Bl. 30, r. 95 


94 Meria-Began. 


wara swa naknan ok pyntan dödhan ok swa aff 
allom förlatnan Tha sagho the komma manga 
wengta män aff stadenom til tom som skulle 
swnder brytha laaren aff them som korsfesto 
waara ok draapa them Tha ypnadhis iomfrv 
maria sorgh, ok war myktt rädh ok wiste ey 
huath hon skulde göra wthan sagde til syn son 
Min sötastäå son hwi koma tesse aather huat 
wilia the tik meera göra huath ey draapo the 
tik Son myn jak tenktaå tom wara mätta aff 
tik än iak seer the hatha tik än dödhan, myn 
käre son ey weeth iak huath iak scal göra vthanr 
her skal iak staa när thina korse, när thinom 
fotorm Jak bidher tyn ffader ath han göre tom 
tik blidhan ok iak wil göra huath iak gitter 
Tha the wänkta man komo fram oc saagho ath 
röffwaräna the liffdho, tha swnderbrwthu the 
theris laar ok draapo tom, ok togho tom nidher 
oc kastadha tom pnider i ena groop, tha the 
komo til wan herra, tha rädis modhren ath the 
skulde oc swa göra henne son, ok mödis hon 
innerlica aff hiärtans sorgh, ok ffwl aa knä, ok 
lagde henderna i kors wisth for brysthet, oe 
taladhe til them oc sagde, käre bröder iak 
bidher ider for gudz skuldh ath i wilden mik ey 
meera mödha i mynom aldra kaärista son Jak 
är hans aldra bedröfdasta moder, oc j within 
wäl käre brödher, ath aldre giorde iak ider imeen 
eller oräth, oe om än han syntis wara idher i 
moth, tha draapin i han Oe iak förlather ider 
thz aff alla hiärtha then oräth oc alth thzr i 
moth giordin i myn sons dödh ok göryn thenna 


Maria-Bagan. 95 
miskundena mz mik, ath i ey brythen swnder 
hans been, ath iak maghe ffaa lycaman lägia 
heelan j graffwena, thz hiälper ider entä, ath i 
brythen sunder hans been ok i see nw wäl ath 
han är nw döder, än iohannes oc magdalena ok 
iomfrv [maria] Systrar stodo aa kne mz henne ok 
grytw alle saman sarlika, än en högfärdwgher 
riddare oc omilder som heeth longinus, for- 
smadhe thera graath ok bönör, stöthe opp mz 
spiwteno mz alla makt, ok stak gynom wars 
herre sidho, ok in gynom hans hiertha swa ffast, 
ath spiwtet haffde när gangith gynom wenstra 
sidhona, ok ther flöth wth blodh ok vatn, tha 
gik sorghena swärdh gynom iomfrv maria siäl, 
ok tyktä henne swa som hon var gynom stungin 
i syth hiärtha, tha hon saagh syn kära son 
stingas ginom hiärtath, for ty han var swa som 
henne eghit hiärtha, tha fwl hon nidher swa 
som dödh i handhomen theris, ok maria magda- 
lena, oc henne systrar, tha stodh iohannes 
opp moth tom aller ffwller mz sorgh ok sagde 
O snödha ok omilla men, hwi gören i swa omilla 
gernynga, huath ey seer i, ath ha» är dödher, 
huath wilin i iamwel dräpa hans moder, gaar 
hedhan wi iordum han wäl Tha gingo the vsla 
stimparanna, helwitis hunda Ther epther fikxz 
iomfrv maria gynstan aather widher ok stodh 
opp swa som hon waknade af dödzins sompn 
ok sporde om the haffdo nogoth meera giorth 
henne älskeligha son Taa sagdo the ath the haffdo 
honum inta annath giorth än for hon swkkadhe 
och sagde aff alla hiärtha ok saagh sin son awa 


Bl. 30, v. 


Bl. 31, r. 


Bl. $1, v. 


Bl. 82, r. 


10 


15 


96 Maria-Sagan. 


iämerlica sarghadhin ok mödhan ok mödhis hon 
aff dödzins sorgh Sidhan sätte the sigh ather 
alla nidher widh korsyth ok vista ey huadh the 
skulde göra the formotte ey nidher tagha licam- 
en ok iorda han ty ath the haffdo ey makteno 
eller ankosth ther til ok ey tordo the borth gaa 
ok lata licamen quarran hängia aa korseno oc 
ey matte the ther lenger qwar bliffwa for ty 
thz ledh aat qwällenom oc natthen stodh tom 
förre O herre gud i huath stora nödh ok vanda 
iomfrv maria war stad oc henne fölgiä Sidhan 
kom iosep oc nicodemus gangande aff stadenom 
til tom ok haffde andra mz sigh som baaro an- 
kosten mz huilkom the wilde nidertagha licamen 
aff korseno ok baaro the mz sigh wäl hundrade 
skaal pund mirram oc aloes at the skulde ther 
mz smöria hans licama oc iorda han tha the komo 
fram til korsedh tha ffwllo the a knää, oc stodo 
ena stundh longa oc gritw mz iomfrv maria tha 
sagde hon til them i göryn wäl ath i mynnes 
oppa ider mestare ty ath han älskade ider myktt 
gud löne ider thz for idhan kärlek ok hiälp iak 
wiste ey huat iak skulde göra eller aath haffwas 
Tha sagdo the wy sörgiom aff alla wora hiärta 
aff ty som honum är giort gerna haffdom wi 
honum ffrälzsth aff swa storan oräth om än wy 
haffdim förmaat än atenast magom wi göra gudj 
oc warom mestare tessa lislaa tiänistena Sidhan 
stodho the opp ok redho sigh til ath tagha han 
nidher aff korseno Sidhan räktä the opp stigha 
aath baadom armomen aa korseno ok iosep for 
opp aa then stighanom som stodh widh höghra 


AA 


Maria-Sagan. 97 


weghenom, ok widerfrestadhe ath draga wth 
spiken aff the handena än han kunde ey wäl 
ath koma ty ath spikane waro longa oc tiokka 
ok sath spiken mykit ffaster i korseno wthan 
han crysten oc kom mykit fasth widh hend- 
erna aa warom herra Taa spiken war wth dragh- 
in tha teknadhe iohannes hemelica til iosep 
oc badh han räkia sigh spiken swa ath war ffrv 
skulde ey see han ther epther drogh nicodemus 
then andra spiken aff winstra handena oc fyk 
han iohanni samaleedz Sidhan for nicodemus 
nidher oc foor swa opp aa enom androm stigha 
ok togh wth spikana aff fotomen medhan iosep 
holt licamen Sidhan spikana wora wthdragna tha 
for iosep saktelica nidher ok iomfrv maria togh 
han myth om liffweth ok iosep om hwffwdhit 
ok nichodemus om föterner ok swa baaro the 
han lytith ffraa korseno ok lagde han nidher aa 
iordina mz storom graath ok sorgh 


Tora stadhin war ther som iomfrv maria 
haffde syn son dödhan j sino skötä ok skodadhe 
han mz hiärtans bäskheth och sagde O myn kär- 
istu son huath haffwer [thu] tom giorth hwi haffwa 
the tik swa storlica hatath än maria magdalena 
war äg widher fötherna när huilkom hon fyk 
nadena oc miskundena The andra stodho kringh 
om han oc alla gritw bäsklica ower honum 
Sidhan ath nattena leedh ok qwaällin nalkadhis 
tha badh iosep warfrv ath hon skulde laatha 
swepa honum ok iorda han än hon gath ey latet 

Legend. IL. 7 


5 BL 89, v. 


fd 


5 


20 Bl.33, r. 


30 


Bl. 83, v. 


en 


Bl. 34, r. 20 


2 


AR 


han ffraa sigh ok sagde til tom Myna kära wenir 
tagher ey swa braath myn son aff mik wore thz 
möghelikit ath i iordadhin mik mz honum thz 
aastundade iak gerna hon greet ok fältä taara 
vthan lysa widh at hon skodhadhe saaren ok 
vndernär badhe j sidhone ok i handomen hon 
skodhadhe och hwffwdith oc anlitet ok torn kronane 
stynger skägg:t wth plukath oc anlitet alth smitt- 
ath aff blodhenom aff therä förbannade spöthe 
ok aff grat Swa scodade hon all saren i hans 
licama ok wilde lenge see syn son oc aff the 
önkelica synena kunde hon ey mättas än for ty 
ath fasth ledh aath qwellenom tha sagde sancte 
iohannes til war ffrv Modher wi skwlum scona 
losep oc nichodemo lather swepa han oc iorda 
hans licama ty ath for langa dwalw magha 
iudaner ffaa tilfälle ath göra tom nogoth 
meen Tha lyde warffrv iohanni oc welsignadhe 
syn son ok takadhe honum ok looth tom swepa 
han i eth granth klede än hon bhbolth altidh 
huffwdith i syno skötä oc maria magdalena 
ffötherna ok naar the komo nider til laaren ok 
skynnobenen när fothomyn tha sagde maria mag- 
dalena iak bidher ider ath i lather mik swepa 
fötherna när huilkom iak fyk miskundh oc the 
vntä henne thz naar hon hwith ffötherna ok 
saagh tom sarghade oc gynom slagna stork- 
nade oc blodughe taa greth hon iämerlica ower 
alla motta oc twade hans [föther] mz synom 


30 taarom gärna haffde hon döth widh syns herra 


fföther Sidhan torkade hon tom mz alla gude- 
ligheth ok kystä tom ok sweptä oc redhe tom 


Maria-8agan. 99 


trolica til thz bästa ther hon kunde ok förmatthe 
Sidhan the haffde swept han ok maria magda- 
lena fötherna tha sagde the til varffrv som the 
willa swa sigia ath hon skulde latha lydha sigh 
ok the böriadhe alla saman aather ath grathsa 
oc tha hon saagh ath hon kunde ey lenger be- 
holla han tha lagde hon syt anlitä ower sonsyns 
anlitä ok sagde mz graatande öghon Myn aldra 
käristä son i myna skötä haffwer iak tik dödhan 
thu är dräpin mz ffwlasta dödh swa bittherlica 
wtan saak ty iak weth at thu aldre syndadhe 
Son myn nw är waar saatha wnganga aath skyldh 
Jak wardär nw skilias wider tik iak thin be- 
dröffda modher skal nw iordha tik än huarth 
skal iak sidhan gaa hwa skal iak bliffwa Son 
myn hwru förmaar iak liffwa vtan tik ty iord- 
adhis iak gerna mz tik oc mädhan iak gytther 
ey mz licamenom tha iordas iak när tik mz 
myna siäl hona anthwardar jak tik henne lather 
jak tik her ather son myn huath änxlaffwler 
oc sörghelikin thenna aathskilnadhin är ok aa 
medhan hon swa haffde sigh tha twade hon hans 
anlite mz synom taarom ok torkade thz sidhan 
oc kystä hans mwndh oc öghon ok gaff sigh 
alla wyn om ath swepa hwffudith i eno sudario 
Sidhan signade hon han och alla stodho aa knäm 
ok badho til hans ok kystä hans föther oc sidh- 
an togho the han oc baaro til graffwena war 
ffrv holth hwffwdith och magdalena fötherna oc 
the andra baaro j midhio ok lagde [han] i graff- 
wena mz alla wördhningh 


ta 


0 


30 


Bl. 34, v. 


Bl. 35, r. 


10 


Bl. 36, r. 20 


25 


30 


100 Maria-8Sagan. 


Trögt stadhin war ther som war herre 
lagdis i graffwena tha som han war iordadher 
tha ffwl iomfrv maria oc the mz henne waro aa 
syn knä mz stora swkan ok önkelighan graath 
ok modren welsignade han oc omfämde ok kystä 
O huath gärna hon haffde tha iordaz mz hon- 
um än the lagde en storan steen oppa graffwena 
Sidhan sagde iosep til warffrv myn kära ffrv 
bidher iak ider for gudz skuld ok for thins 
sons ok myns mestare elskogha ath thu gaar 
heem mz mik j myth hws for ty iak weeth 
ath thu haffwer ey siälff egith hws ok alth tz 
iak egher thz är tyth samaledz sagde oc nico- 
demus O huath warkunnan ok önkan thzta war 
ath werldena ffrv oc hymerikis drötningh haffde 
ey huar hon mottä legya sith hwffwdh vnder 
tha negh hon them ödhmiwkliga oc takade them 
oc sagde sigh wara anthwardadhe iohanni Sidh- 
an baadho the iohannem om thz sama ok han 
sagdhe sigh wilia gaa mz henne til syons bärgh 
i thz huseth som war herre aath natwordyn i 
om quällen mz sinom discipulis oc ther wara 
när henne tha nighw the warfrv ok bado syna 
böner widh graffwena oc gingo aather i stadhin 
än warffrv ok henne fölgyä som lästen sigher 
bliffw quar sytiande widh graffwena ok grytw 
ower syn herra Nw tha aath natthena leedh 
sagde sancte iohannes til war ffrv thz är ey 
höffwelikit ath bliffwa her aff lenge eller koma 
seenth om nätther tidh in i stadhin ty om ider 
täkis kära modher gaam hädhan tha stodh iom- 


Maria-8agan. 1 0 1 


frv maria opp ok fwl aa syn knä widh graffwena 

ok wmfämdhe ok wälsignade henne ok sagde 

myn aldra kärista son iak maagh ey länger 
dwälias när tik iak anthwardar tik thinom 
ffadher ok saagh opp mz öghonen til hymelen 5 BL36,v. 
oc sagdhe mz gratande thaarom ok alla hiärta 
Äwerdelikyn ffadher iak anthwardar tik myn son 
ok myna siäl huilka iak lather her qwarra när 
honum Oc sidhan gingo the tädhan oc naar the 
komo til korseth tha saghde hon her huiltis 
myn son her är hans dyra ok werdugha blodh 
alla giorde samaledz ok hon war the första som 
badh til korseth Sidhan aää mädhan the gyngo 
aath weghenom til stadhen tha wendä hon sigh 
opta om oc saagh opta aather epther sigh än 15 

nar the komo tyth som the fingo ey see graff- 

wena ok korseth tha wendhe hon sigh om oc 

negh tyth ok ffwl aa knä oc badh syna böner 

oc alla giorde samaledz mz gratande öghon tha = Bi.s3tr 
the nalkadhis stadenom tha sätte the henne til 20 

som ena änkia oc gingo for henne ok warffrv 

gik myllan sancto iohanni oc sancta maria mag- 

dalena nar the komo in j stadhen tha badh mag- 

dalena ath warfrv skulde gaa heem mz henne 

ok kom sköth sigh til iohannem Sidhan komo 25 

the til henne iomfrvr och gode quinnor ok wilde 
hoghswala henne ok alla grytw mz henne ok the 

gode män som henne saagho sagde wisselica stoor 
orätther giordis i dagh aff warom höffdingom 

moth tesse frynä son ok gud giorde for hans 30 
skuldh stoor vnderlikin iertekn Then tidh hon = Br3v 
kom til husedh tha negh hon ok takade quinn- 


J 
[—) 


B'!. 38, r. 


Bl. 38, V. 


15 


102 Maria-Sagen. 


omen som henne fölgde tha byriade the alle 
ath gratha Sidhan gik varfrv in i huset oc mag- 
dalena oc iomfrv maria Systrar oc iohannes badh 
quinnoner gaa heem och takade tom oc lyktä 
aather dörena tha sagh warffrv kring om huseth 
oc sagde Min aldra kärista son nw seer iak tik 
ey her O iohannes huar är myn son o magda- 
lena huar är thin mästare som swa älskade tik 
O myna systra huar är idher son oc all wor 
gladj ok all var sötme Sidhan böriade hon tala 
ok the hörde om the pynor som henne son haffde 
lidith ok räknade tom mz gratande taarom ok 
mz hiärtans besklighet tha om sidher badh sanctus 
iohannes ath hon skulde venda ather ath grata 
oc sörgia ey swa saarlica oc togh til at hugna 
hona thz mesta han gath Om lögherdaghin 
gaato the in j huseno oc dören var stengdh om 
tom varffrv oc iohannes ok theres fölghe waro 
all mödh oc sörgiande som the ther ffadhren 
haffde mysth oc waro all mödh aff graatenom 
oc ey myktit talande wthan ssaato alla saman 
tänkiande oc saagh huarth thera oppa annan 
meghin löss oc wistä ey huadh the skulde aath 
haffwas widher ath the swa saato tha bwltadhis 
aa dörryn tha gaffwos the alla saman wider oc 
varo alla saman rädha tha gyk sanctus iohannes 
til dörren oc saagh aat huar ther war oc kendis 
widh sancte pedher tha badh warffrv lata han 
in än petrus gyk in blyghelica mz sukkan oc 
storan grath ok tha byrgiade the alla til ath 
gratha oc talade om syn herra tha sagde pedher 
Jak blyghiäs oc skämmis i mik siälffwom ath 


iak skal tala eller synas for ider eller for noghan 
godhom manne ty ath iak foredhe oc nekade 
myn herre som mik swa myktit älskadhe Sama- 
ledz sagde oc flere gritw oc slogho sigh mz 
handomen for brysthet oc aawitho sigh siälffwa 
ath the forlytho Taa sagde varffrv var gode 
mestare for ffraa oss oc wi atherliffwom swa 
som ffaderlöss barn än iak hoppas stadelica oc 
weeth for wisso ath wi ffaa han sköth ather ok 
wittom thz ath myn son är godhwilioger wäl- 
signadher wary han mykit älskade han ider ty 
torffwen i ey tweka om at han glömer ey ider 
gerna forlather han alla saak oc alth thz honum 
är i motä giorth oc i haffde ey förmaath at 
hiälpa honum än tho ath i haffden bliffwit stand- 
ande mz honum ty skule j ey swa dröfwas Taa 
sagde sancte pedher sannelica thz är som j sigher 
ty ath iak som saagh intä vthan byginilsen iak 
warth swa redher i cayphe hws ath iak nepligha 
trode mik skula gyttith vndhkomyth ok nekade 
jak han oc ey myntis mik ordyn mz huilkom 
han före sagde thz iak skulde honum neka for 
än han sagh oppa mik tha sagde han tom hwar 
han nekade honum oc mykit annat som var herre 
fore sagde j natwardenom aff syno pina oc swa 
talade the syna myllan aff hans pino ok huath 
han giorde i nathwardenom ok swa ledh then 
daghin fram O huath grannelica iomfrv maria 
waktadhe aath ty som tha taladis om henne son 
oc vidher the talade om han sagde hon wäl- 
signadher vary myn son oc swa waro the allan 
then daghin i stora widermödho öc wista ey 


15 Bl.39, r. 


30 Bl. 39, v. 


RR 


BL 40, r. 


BL 40, v. 95 


104 Maria-Sagan. 


huath the skulde göra wtan tröstå sigh ther 
widher at the talade gudz ordh oc sagde aff 
hans godh gernynga oc warffrv war mykit sörg- 
iande i hoghenom än tha haffde hon ffwlkomit 
hopp oc war viss a syns sons opstandilsä oc i 
henne ensampna aatherbleff tron om then lögher- 
daghin oc ty eghnas lögherdaghin iomfrv maria 
til Sidan om quällen epther thz ath sol bergath 
war ok ey loffliket war ath ärffwodhath gyk 
maria magdalena oc en maria warfrv syster til 
en wars herra godh wen oc köptä dyr crydde 
aff honum til ath göra smörilse aff oc han ffyk 
tom gerna thz the wilde haffwa oc the wthualde 
thz bästa the kunde ffynna Sidhan gingo the 
tith som warffrv ok apostlana wora oc ther reddo 
the til smörilsen mz taarom ok swkkan oc gude- 
lighet Sidhan the haffdo giorth smörilsen bliffw 
the quarra the nathena oc tetta är lögherdaxens 
tänkilse aff warffrv Nw skal thu ok tänkia huath 
war herre ihesus giorde i thenna dagh ty ath 
genstan han var dödher ffor ban nidher til hel- 
ffwitis til the helga forffädherna oc bleff ther 
mz tom ok the vora tha i ärona ty ath wars 
herre syn är ffwlkomynr ära O huath storlica 
han bewistä tom syn kärlek oc syna ödhmiwkt 
i ty ath han siälffwer niderffor til helffwitis oc 
stodh ther mz tom alth til swnnedaghin til tess 
ath daghadhis ok i hans til qwemd ffröghdade 
the sigh forffädrane oc wordo oppfylta mz osäg- 
lica glädj ther stodho the for honum oc hedhra- 
dhe han mz loffsangh ffulkomit arla om morg- 
anen kom var herre ihesus til graffwena mz 


Maria-Sagan. 105 


tom hederlica ängla moghanom ath athertagha 
syn helga licama oc tha han opstodh oc ffram 
gik aff graffwena mz syna eghna makth tha gik 


sancta maria magdalena oc badha warffrv systrar 


maria iacobi oc maria salome til graffwena mz 
dyrom smörilsom oc wilde smörya han 


Pionsnds stadhin war ther som war herre ihe- 
sus oppenbarade sigh syna modher nw medhan 
the waro widh graffwena tha bleff iomfrv maria 
qwar i huseno all möd oc tröth oc stodh aa 
synom gudlica bönom oc sagde O mildaste oc 
varkundsamasta gud ffadher thu weth at myn 
son är döder myllan twa röffwara var han kors 
fäster oc iak lagde han dödhan i graffwena mz 
mynom handom än thu är mektoger ffaa mik 
han heelbrygdoghan aather iak bider tik for tz 
gudelica waldh ath thu ffaa mik han aather myn 
käriste son hwi dwäls thu swa lenge thu sagde 
tridhie daghin skal iak opp staa ty at medan i 
dagh är tridhi daghin stath opp myn ära oc 
kom til mik aather ower alth thz som är aastwnd- 
ar iak ath see tik thu är myth enda hop oc 
myn ära ty myn elskelica son kom til tyna moder 
Nw widh ath bon swa innerlica badh oc taarana 
rwano aff hiärtans sötma kom gynstan war herre 
ihesus til henne i hwitom clädhom clar oc skyn- 
ande i syno änlitä blidher oc gladher stolzär oc 
äraffwller oc sagde til henne heel hälgh fföderska 
Tha sagde hon är thu myn son ihesus oc ffwl 
aa knä oc badh til hans Samaledz ffwl oc han 
aa knä oc sagde myn kära moder thz är iak 


BL 41, r. 


20 BL 41,v. 


30 


Bl. 48, r. 


en 


10 


15 


Bl. 48, v. 


2 


SS 


25 


Bl. 43, r. 30 


106 Maria-Sagan. 


Jak stodh opp aff dödha oc är nw her när tik 
tha stodho the opp oc hon omfempde han mz 
alla hiärtans kärlek oc glädj ok lagde syn anlita 
saman huarth widh annath mz brynnandä kär- 
lek Sidhan skodadhe hon granlica han i anlitet 
oc i handomyn ok i fotomen oc om allan licam- 
en Taa spordä hon om aller wärker var bortha 
oc fran gangyn tha sagde han myn kärista moder 
aller wärker oc pina oc dödh oc widermödha 
haffwer iak for wnnyth oc allre skal iak kenna 
ther nogoth til Jomfrv maria swaradhe wel- 
signader wari tyn ffader som tik gaff mik aather 
Loffwat oc ärat warde hans helga nampn for 
vthan enda Swa talade the syna myllan gladis 
oc frögdadhis i paaska högtidhena oc sagde aff 
huilka ledis han frälzstä syth folk aff halffwita 
i the tree daghana Nw ä medhan thztha skede 
tha gyngo maria magdalena oc warffrv systrar til 
graffwena mz smörilsomen oc nar the komo wthom 
stadhin tha myntis the oppa syns mestare pynor 
i tom stadenom som nogoth maärkelikit giordis 
motä honum ther staddis the nogra stundh ok 
ffullo aa knä gratande ok swkande oc kysta 
iordena oc sagdo her möttom wi honum tha 
han baar korssyth her omvände han sigh til 
quinnoner som grytw her ffwl han nider vnder 
korsyth her rykte the han oc skuttu ath han 
skulde rasklica gaa her förde the han naknan 
aff cledhomen her kors feste the han her ffwllo 
the paa syn knä mz gratande taarom oc kystä 
korsyt som än war blodukt aff blodhenom Sidh- 
an stodho the opp oc gingo til grafwena oc 


Maria-Sagan. 107 


widher the gingo tha sagdo the huar skal lypta 
stenen aff graffwena tha sagho the ath stenyn 
war borta aff graffwena oc gudz ängla saato 
oppa honum oc sagde til tom rädhins ey j lethin 
epther ihesum nazarenum som korsfäster war oc 
opp stodh aff dödha oc är ey her her är stadhin 
the lagde honum i gaar och sighin hans apostlom 
ath han gyk til galileam ther skuli ffaa see han 


Pöröd stadhin var bergit som kallas olyueti 
ther stodh han then tiidh han bödh syna käre 
modher oc synom apostlom licarmlica godha nat 
oc sigher sanctus ambrosius ath han giorde try 
tingh i the sama berghena for än han widher 
tom skildis fforsth war tz ath han kystäå tom 
huan thera kärliga oc liwfflica mz syn welsignade 
mwndh annat var tz ath han helsade tom oc 
bödh tom allom goda nath Tridj war tz at han 
hoff vpp syna helgha hender oc gaff tom syn 
wälsignilse ther epther war han optaghin til 
hymbla i ena hwita sky Sidhan apostlana sagho 
han oplyptas i hymelen tha ffwllo the stupa 
nider til iordena oc lagdo sigh til gudelica böner 
Nw sitther han aa gudz ffaders höghra handh 
styrer oc radher mz honum ää for vtan enda amen 
Deo patri sit perpetuus honor et gloria tingat 
oss ath komande oc ther bliffwande mz licame 
oc siäl tz vnne oss allom cristnom mäniskiom 


gud ffader son ok then helga ande AMEN 


Bl. 43, v. 


Bl. 1, rr. 


Bl. 1, v. 


2 


en 


SS 


108 


OM SANET KATARINA. 


(Efter Cod. XCI på Linköpings bibl. Början fattas.) 


&S. Katarinas svar till de femtio Vise. 


han skall endhelegha wara aff twem antighe gwdh 
eller man, tha maa han i noghraa mattho wara 
annath thera gwdh eller man thz er honom o- 
möghelikith Jomfrwn swaradhe honom och sagdhe 
mik tykker well saa ath forthy i welin ykke 
tro thz som sägx thy gören j thz meth idhra 
behendhoghet ath en deell thaghin i till edher 
och troen ath thz er santh, och thz som er 
fwlth och heelth i sygh, thz slaan i om kwll 
och mänen saa ath forthy ath han er gwdh, 
thaa kan han ikke wara man, saa som alwoldh- 
oghen gwdh waare nogwth omöghelikith, ath 
han som aff synne gwddhoms makth skoop all 
tingh aff alsingho han kundhe ey wara man eller 
thagha oppa sygh mandoms natwr han som förra 
war osynleghin, han matthe wardha synleghin, 
och han som förra war opinleghin han matthe 
wardha pineleghin och dödheleghin, och er thz 
saa ath tw wylth wetha alla sanningh om thetta 
sama ärendhith, tha skalth thw kastha borth 
then falska wiisdom som tik daarer och swyker, 
och thw skalth wardha nyr kenesuen och thaa 
thw nymber kenna och wnderstanda gwdz woldh 


25 och makth i skapadhom tinghom wthan till, tha 


S:t Katarina. 109 


maa thw sydhan nymma tro oppa gwdh, hwath 
thw maa ey wndhra oppa gwdz waldh och makt 
forty han er then same som samanfögher lyk- 
ama och syell, han giffwer dödhom liff och blindh- 
om öghon, och halthom gangh och han rensser 
spytälsska och gör sywka hylbregdho, och thz 
gör han ey meth galran eller boklighom konsthom 
wthan aff synne gwddhoms makt, och gyther 
thw ey trot ath gwdh er tolkith mektogher göra 
thaa spörs forä i blandh crisna menniskior som 
aa han tro, och thw skalth befinna for fulla 
sanningh ath tolkin iärtekne och wnderligha gher- 
ningha äro optha gyordh j hans helgha nampn, 
waare han ikke gwdh tha kundhe han ey giffua 
dödom lyff, ware han och ikke man, tha kunde 
[han] ekke thola dödh som en annor dödhelykin 
man, och thy kan pröffwas ath christus han er 
then same som er gwdh j synom helgha lykama 
tha toldhe han dödh och pino, war han man 
och ey gwdh hwro kundhe han forwinna dödhin 
och standha op aff dödha han er then samy som 
er sandher man, och j synom helgha gwddom 
thaa foruan han allan dödh och pino, forty ath 
han er christus gwdz son han som ekke kundhe 
lydha dödh och pino j synom gwddom, han loth 
sigh pina och dräpa till syn lekama och syn 
mandom som han oppa sigh togh en thaa han 
war odödhelikin i synom gwddom, och thenna 
samy ihesus christus gwdz son tha han war 
dräpin till syn lekama och till syn mandom, 
thagh stoodh han op aff dödha, forty han tapp- 
adhe alla syna odhödheligheth som han haffdhe 


20 Bl. 2, r. 


30 


Bl. 2, v. 


10 


15 


110 8:t Katarina. 


aa sin; gwdhoms weghna en tha ath han loth 
sigh pijna och dräpa aa sins mandhoms weghna, 
och ther meth maa man pröffwa ath dödhin 
drap ikke christum wthan christus draap dödhin 
meth thy ath han syelffwer gwdh wildhe thola 
dödh och pino, och er thz saa ath tw twäkar 
än ogh wyl ey tro thz iak tik sägher thaa waktha 
aath och hör the orena andhana som bigghia j 
edhra afgwdha [the] ärw dyäfflia som j dyrken j 
gwdhz stadh the räddhas och skelffwa för gwdz 
nampn, och neka ey thz ath ihesus christus han 
er gwdz son och gwdh, och en tha ath thz er 
thom aa moth tha wederkennass the ath han er 
thera gwdh, wylin i ikke tro warom ordhom tha 
maghin j tro edhrom egnom gwdhom, wilen j 
ikke ther meth tro thaa haffwen i thess mera 
blijgdh och skam ath i neken han wara edher 
skapara och gwdh som dyäfflane i heluethe 
wydherkennas wara sin gwdh och sin herra 


&S. Catarina fortsatter sit swar. 


[N |. ma thw säghia och tenkia meth tigh 
ath iak haffwer inghen bäthrää skuldh skell för 
mik en iak stadfesther myna tro meth dyaffla 
withnom, tetta gör iak ey forthy ath jhesus 
christus torfthe thz wedher ath han skall haffwa 
wytnisbyrdh aff dysffom, wthan iak gör thz 
forthy ath i skulen wnderstaa och wetha ath 


S:t Katarina. 1 1 1 


dyäffolin nödghas ath han skall bära synom 
gwdh wytne och skäll, ath säghia santh synom 
gwdhi hedher hwadh han helldher will eller ey, 
och iak wndbhrar storlika ther aa, ath thw som 
er saa stoor en mesthere thw twäker ther om 
ath ihesus christus han er sandher gwdh och 
sander man forty thw wästh thz well, ath edhra 
eghna böker bära honom withne ath han er gwdh 
och edhra böker the thala och säghia aff hans 
kors hwlikith i haldhin for spoth och haadh, och 
thz wil iak bewissa meth try epterdömilsse som 
standha j edhra eghna böker, försth er thz ath 
then store mestheren plato som j haldhen for 
wissastha mestheren j thessom ordhom han thalar 
om ihesum christum och hans woldh och makth 
thaa thalar han ther om ihesu christi korss tekn 
Annath er thz ath wisa quinnan BSibilla hon 
thalar i synne book om hans helgha nampn och 
om hans wärdhogha natwr, och om hanss gwd- 
dhom och kors enkanelika scriffwer hon aff hon- 
om ) eth wers och sägher, ssaa heel er then 
gwdin som skaall op henghias aa thz högha trädh 
och her maa thw see och höra ath badhe plato 
och sibilla the widerkennas han wara gwdh och 
man plato sägher ath han er [af] manna natwr, 
sibilla sägher han wara heellan och sslan for- 


thy hon pröffuadhe och ==" > oc | sinna 
prophetia ath Fe ov > haffdhe 
gwd" Tr oa bee 0 Winna 

uvch pino 


Spa korsseno, tettha 
sy Förl ath thw skalth nogwdh 


0 


5 


Bl. 3, r. 


Bl. 3, v. 


BL 4, r. 


Bl. 4, v. 


[> 


112 8:t Katarina. 


epterfölghia thera kennedhom forthy thz war 
thöm wnth aff gwdhi, ath the thaladho saman 
wiisdom saa som drömandhe och soffwandhe, 
forthy ath hedninghia the äro ikke wärdhoghe 
ath smaka och wetha aff gwdhe noghor the tingh 
som hendha skwlo forty iak will bewissa, och en 
thaa the äro falske och fara i allom synom 
kennedhom willa, togh kan her pröffwas ath 
ydhre eghna mesthere the bära thess withne i 
synom bokom, ath ihesus christus han er gwdh 
och sandher gwdz son och her haffwer iak tik 
lithith sakth aff möklo, wilth thw ikke tro thz 
thw meth öromen hörer och sär j iärteknom 
oppenbaarlika meth öghomen thaa maa thw tro 
dyäfflomen som widerkennas han wara gwdh 
mooth allan syn welia, och wilthw ikke tro 
thöm thaa mathw tro tynom eghnom mestherom 
och mathw ey döma myk for thz iak stadh- 
festher myna wissa och tro meth dyäfflomen som 


20 j dyrken for edhra gwdha iak matthe well stad- 


25 


festha myna tro meth the helgha scriffth som 
saman er sath aff thom helgha andha, iak for- 
matthe och stadfestha hona meth hundradha 
lärtegknom och wnderlikom gerninghom wthan 
mik tikker thz wara alla fäghersta och ärlegha- 
stha sygher, ath iak windher tigh meth thynom 
eghnom kenedhom See och skodha iak haffwer 


ey annat. ». .: >" balloha tro, är thz saa 
ath edhr: wc to ooo océh 
thaa hör Äg a | 

och haffwa : 

thaa läthe mik thz see Kurnuv .. 3 


8:t Katarina. 113 


syälffwe thaa thala thw aa thera weghna och 
iak will tigh swara aa gwdz weghna 


Ö Dr 5 (ON TÅ o | 
SWästarenas gensvar till SÖ ERalarina. 


[Tha mestheren haffdhe tettha hört thaa 
swaradhe han och sagdhe är thz saa ath gwdh 
han gyorde tolkin iärtekna som thw myk sägher 
tha han war i iordrike i synom mandhome hwy 
skuldhe han tha lydha dödh ok pino aa korss- 
eno, eller hwy skulde han laätha sigh syälffwer 
dräpa som mektogher war giffwa andhrom liff 
heller hwro kundhe han wara andhrom godher 
som sygh syelffuan war onder och hwro kundhe 
han» frälssa alla andra som ykke haffdhe makth 
ath frelssa sigh syälffuan 


85. Katarinas slutliga svar till SWästarena. 


[J döden swaradhe till mestherans ordh och 
sagdhe är thz saa ath thw tenker meth tigh thz 
i thino hyertha ath han toldhe korssins dödh 
i synne gwddoms natwr, thaa farthw storlika 
wildher, forthy gwdh han er opynleghin thy skall 
thw wetha ath han loth sigh pina till sin man- 

Legend. II. 8 


-b 


Bl. 8, re. 


114 81 Katerina. 


dhom som han oppa sigh toogh och ey till sin 
gwddbom, forthy ath gwdh han er oppenbarlikin 
och han er fry och frälss aff alle pino, saa 
ath han kan ey pinass och ey fanghas eller 
haldbhas och thy wan ihesus christus sygher 
aff diäflom i synom mandhom som han oppa 
sigh toogh och saa war han korsfesther till sin 
mandhom, och ey till sin gwddhom, ath saa 
som han war man som sindhede och bröth bwd- 
2 ordhith oppa träno, ssaa war och han som syndh- 
ena bäthradhe och sigh loth korsfestha wiidh 
träith och oppa thz ath sindhen som mannyn 
haffdhe gyorth och samandraghit skuldhe for- 
lathas, tha wildhe syälffwer gwdh wardha man, 
15 gwdh han war mektogher ath nidhersla disäffolen 
meth enom sinom engil, och motthe thaghit mann- 
yn w hans handhom än han haffdhe thz wylidh, 
wthan han gör all tingh meth storom skälom, 
och thi wilde han i tolka sama mottho wynna 
20 diäffwolin som diaäffolin wan mannyn, och han 
som mannyn wan och nyder bögdhe wndher sith 
woldh han skulde och winnas i ghen aff mann- 
enom 


DD femtio QWästare antaga kristna tro. 


BL 5, v. 25 [Th iomfrwn haffdhe thaladh thenna for- 
nemdha ordhen som nw äro sagdh och annor 
tolkin flera, tha warth mestheren och alle han[s] 
kempa wnderlika wydher och wistho ey hwadh 


8:t Katarina. 113 


the wildo henne swara, the dröffdis och blyg- 
dhos oppenbarlika aff gwdhz digdh, och tigdho 
som dumba, och inbyrdis tha sagh then ene 
oppa then andhra, tha warth keyseren wrädher 
och meth stora och bitherlegha ilska thaladhe 
han till thera och sagdhe o i arme dhaara och 
ouäkthe men hwy ärin i saa dwffne i idhrom 
syrnom och i staan och thighin som andhra 
dumba läthin i göra skam aff idher ath en quinna 
skall edher forwynna som i haffdhen misth ba- 
dhe makth och mäghen thz [wore] nogh och 
meer en nogh edher till bligdh och skam ath 
1 quinnor och en flere kundo meth synom ordh- 
om en aff idher forwinna, thetta er skam och 
mera en skam ath 1 mesthere som wth woldhe 
äro och hinghat kalladhe aff frömandha landh- 
om the lätha sigh aff änne fläthia pigho for- 
winna och ey henne swara till eth mynstha ordh 
tha swaradhe en aff thom dyärffwastha och wys- 
astha mestherom som theras höuisman war han 
thaladhe för thom alla och swaradhe keyserenom 
och sagdhe, herra keysere thw skalth thz wetha 
ath alle the mesthera i östhra ryke äro, the 
bära os thz till witne ath till thenna dagh fans 
inghin then mestherå som waar like war i ordhom 
eller i bokeleghom konsthom, forthy ath hwlikin 
som moth os tordhe dispothera han warth gen- 
sthan forwunnyn och gik aff meth skam, än om 
thessa Jomfrwna er alth annor skell forthy ath 
thaa iak skall säghia santh tha är thz enghin 
manslighin andhe som thalar i henne hwro thz 
till komber, ghinom hona thalar en helgher 


Bl. 6, r. 


BL 8, v. 


Bl. 1, r. 


2 


Lå 


116 8:t Katarina. 


andhe och aff hans digdh tha wndhrom wy saa 
storlika oppa hennes ordh, ath wy hwarke thorom 
eller kunnom nogwth thala om thenna sama ihesu 
christo som hon sägher wara sin herra forthy 
ath saa braath som hon togh till ath predika 
for oss aff ihesu christi nampn och aff hans 
gwddhoms makth och aff hans werdogha kors 
tha gaffos alla wara inälffwer waar hyertha the 
darradho och skolffwo och all waar sinne the 
wndradho oppa henne ordh och thy skall thw 
wetha o keysere ath wy wiliom nw ikke lengher 
fläthia tigh eller daara wthan wy kennoms thz 
oppinbarlika for tigh ath wthan [thw] gör os 
mera wisso och höghra bewisningh oppa the 
gwdherna som wy haffuom her till dyrkath tha 
weliom wy alle omwendhas till christum forthy 
wy throm thz stadhelika i waro hiertha ath han 
är gwdh och sandher gwdz son, aff hwlkom wy 
haffwom saa mikit goth hörth som tessen iom- 
frwn haffwer wth aff sakth 


F$ PD n ” (e : 
SWästarena brännas. — DJ, Katarina mot- 


står Rejsar Sbaxentii både lockelse och hot. 


[Tentan keysärin thetta hördhe tha warth 
han hasthogher och ghalin och mykith wrädher 
och i synne wrädhe tha bödh han op tendha mith 
i stadhin eth brennandhe baall, och bödh ath alle 
mesthere skuldho bindhas om hendher och föther, 
och kasthas oppa baalidh och thaa the leddhos 
till eldhin ther the skwldho brenna tha thaladhe 


82 Katarina. 117 


en thera till then andhra och sagdhe o keysere 
brödher och ärleghe kompana hwadh er thz wy 
görom mädhan gwdh meth sine store myskundh 
haffwer sigh forbarmath wth offwer os, och waar 
willa som wy haffwom lenghe wthi waridh, och 
haffwer kallath os till synne nadh, ath wy skul- 
om en koma thil the helgha tro oppa thz ythersta, 
och nymma kenna hans helgha nampn, foren 
wy hädhan aff wärdhinne komom och lydhom, 
hwy skindhom wy os ikke for en wy dööm ath 
thagha til os thz helgha kors och the helgha 
döpilsse, tha han haffdhe thetta sakth thaa badho 
the alle meth ene rösth the helgha iomfrwna 
sancta katherina ath the mottho faa the helgha 
döpilsse tha swaradhe gwdz wth woldha brvdh 
och sagdhe saa o i starkastha gwdz ryddhara 
standhen starke i edhra tro och rädhens inthe 
och haffwen ingha qwidha for edhrom döpilssom 
forty i skulen döpas i edhrom eghnom blodh 
och thenna eldhin som edher skall pina och 
brenna, han skall op tendha thens helgha andha 
eldh i edro hyertha tha iomfrwn haffde tettha 
sakth, tha komo keysarens thiänere och epther 
thy som keyseren bödh, thaa bundho the thom 
widh hendher och föther och kasthade thom 
mith i brennandhe eldhin och ther pinthos the 
for the helgha tro, och foro sydhan til sin wel- 
signadha herra ihesum christum och thom til 
mera hedher och äro tha kronadis the meth 
martheres krono, trättandhe daghin i nowembri 
och gyordhe gwdh meth thom stoor iärteknä, 
forthy ath thera klädhe waro hwarke swidin eller 


20 


Bl. 7, v. 


Bl. 8, r. 


Bl. 8, v. 


en 


118 84 Katarina. 


brendh, och ey war eth haar brenth aff thera 
hwffwdh, och thera enlythe war röth och faghert 
som en wänastha roos, saa ath the waro likare 
i sino enlithe äne soffwandha menniskio en dödha, 
och for thz iärteknith skwidh thaa omwendis 
manghe som thz saagho till ihesum christum 
och togho widh the helgha tro och thera helgha 
likame, thom togho crisne men och iordhadhe 
thom lönlegha om netther tidh Tha tettha war 
gyorth som förra war sakth, och keysaren saagh 
ath han kundhe inthe winna aff iomfrwne meth 
trwgh eller hötilsse forthy hon stodh stark i 
synne tro, thaa fresthadhe han hona, om han 
kundhe hona omwendha till ath dyrka aff gwdha 
meth söthom ordhom thy thaladhe ha» till henne 
och sagdhe o ärlegha iomfrw thw esth saa fagher 
och täk i thino anlithe ath thw ware well wärdh 
ath wara en keyserinna, iak wildhe ath thw wil- 
dhe aktha och skötha i thino hiertha, ath thw 
ey änasth forsmar wara pgwdha, wthan iem- 
well sägher thw ath the äro dyafflla och swyka 
och daara alla som thom dyrka och hedhra 
och senkia thom nidher till heluetis pina thy 
saagha iak gherna ath thw wendhe i ghen aff 
tolkom ordhom, och giordhe ey warom gwdhom 
tolka skam forthy ath iak rädhis ath saa mykith 
mera som the haffwa tholomodh offwer tigh och 
welia ey hemnas, saa mykit wardhe the hardhare 
offwer tigh thaa the hempnas mädhan thw 
wendher ey ighen aff thera smälek thy radher iak 
tigh ath thw offra warom gwdhom, och iak will 
gherna ghöra tik then hedher ath thw skalth 


8:24 Katarina. 119 


wara the fremstha i mynom palatio nesth käysar- 
innan, och all ärendhe i rikeno the skulo skipas 
epther tinom wilia, och the som thw sägher wara 
werdogha the skulo hedhras och framhallas i 
keyserens gaardh, och the som thw sägher wara 
owerdogha thom skall ske ther lithin hedher, 
thw skall mektogh wara och inthagha i mith rike 
hwem thw wilth och wthe likkia hwem tigh 
tekkis thw skall mektogh wara i käyserens gardh 
ath skiptha och säthia till embethis men, och 
hwem tik tikkis och aff sätia, keysarinnan och 
thw i skwlin lika wara baadha i mektogheth och 
lika wellogha hon skall inghen fordell foor tik 
haffwa, wthan thz ena thz hon maa meth mik 
ligghia i sengh forthi hon er myn lagh gijffth 
hustrv, i lykamlika walle och rikesins ärendhe 
thaa skalthw wara en mädlare och en forsthinna 
ey all enasth wil iak göra tik then hedren som 
nw er sakth wthen iamwell wil iak latha op- 
ressa ena stwdh mith i stadhenom, och oppa the 
studhenä& skall staa tith belethe, och alle the i 
stadhenom äro skulo falla oppa syn knää for 
thz beletith, och hwar som ikke faldher oppa 
gin knää han skall wardha saker som then som 
brwthe mothe keyserenom, och inghen skaall 
wara saa brwtlikin, ath faldher han aa sin knäsä 
ödmywkeligha for thetta beletith och bedbhis 
naadher, han skaal faa myna miskwndh iak kan 
tigh äy störra äro göra, wthen iak läther böghia 
tik eth mönsther aff dyra stena marmorstheen 
inne när sielffom ghwdhenom, tha keysarin haff- 
dhe tettha sakth, thogh iomfrwn till ath lee, hon 


5 


25 


BL 9, r. 


Bl. 9, v. 


Bl. 10. r. 


[3] 


30 


120 8:24 Katarina. 


gwaradhe och sagdhe o hwath stoor hedher och 
fordheell iak thaa faar, tha alle skulo helssa 
myk och falla a knä for mith belethe o hwath 
stor högtidh iak faar, iak haffwer her till waridh 
köth och blodh och nw skall iak wardha gwll, 
thz waare mera en noogh ath iak wordhe aff 
silffwer thz er formykin högtidh ath iak skall 
wardha klaarth gwll, iak rädhis storlika ath gwl- 
smydhe och myntharä the faa dela och trättha 
om mik, then ene sägher iak wägher mykith 
och er mykith wärdh then andhre sägher mik 
wägha lithith och sägher mik wara lithith 
wärdha ty tikker mik wara bäthre raadh ath 
thw läth helldher göra mith belethe aff andhrom 
malmom ey saa dyrom, eller aff marmorsteen 
iak haffwer nogh högtijdh alth lykwell ath alle 
skulo nigha mik och falla aa knä for mik, waare 
thz ok saa ath thw kundhe läthe göra mik eth 
belethe lyk wiidh mik epther thy som tw 
sägher i allom lydhamothom, tha spör iak tigh 
om eth tingh, som iak wyll endhelika witha aff 
tigh om thz en er möghelikith, iak spör tik till 
hwar wilthw taghaa liff och andha som thw 
skall säthia i the ledhamoth eller hwro wilth 
thw wedher qwäkia thöm, och giffwa thom makth 
ath the kunno see meth öghomen ok göra syna 
gherningh meth allom andhrom lydhamothom 
saa ath the haffwa skäall och sinnä, och kunno 
see och höra och aatskilya hwar thom helssar 
eller ey helsser kunno the ey thetta göra thaa 
er saa gwth ath thw läther göra oppa mith bel- 
ethe eth aapynio hwffwdh som eth iomfrw en- 


8:t Katarina. 121 


lithe nw maa thw säghia saa, ath ther er ekke 
fafenkth eller enkthe, ath alle the som gangha 
fraam om thz beletith the mynnas oppa mith 
nampn och säghia saa mik till hedher, thz er 
the ärligha iomfrwn katherina som öffwer gaff 
sin gwdh, och fyk tolkin lön ok äro i ghen som 
i maaghin her see thz war sigh en hedher ath 
jak skuldhe wardha hwaria barne till ordha 
waädhe och ath lyghe, hwadh hedher haffdhe iak 
ther aff, ath folkith for thin räddogha skuldh 
follo aa knä for myth belethe, och foglaa i himel- 
enom som inthe rädhas for tigh the säthia sigh 
oppa myth hwffwdh och göra oreenth i myth 
enlethe, eller hwadh mondhe lithin baarn och 
smaa piltha göra mik till hedher the som inthe 
for tigh rädhas och inthe wnderstodho hwadh 
thw haffdhe bwdith eller hwadh menar thw eller 
pröffwer hwaadh hundhane mondho göra the 
blygdhos ey ath göra odygdh for mynom öghom 
o keysara hwadh er thz thw menar, tenker thw 
ath iak skuldhe for tolkith draffwell och flätia 
skwldh kaetha myna tro och neka myn gwdh 
och mynom herra ihesu christo, ath dyrka thin 
dyäffwlskap och thinna affgwda Jak spör tigh 
keysare är thz saa ath thetta beletith wardher 
opsaath i mynom daghom, wilthw mik thz för- 
loffwa ath mik skall thes bäther ghaa i handh 
eller iak skall thes lengher liffwa, eller iak skall 
wardha nogwth thes rikare är thz saa ath thz 
wardher ikke opsath för en epther myn dödh, 
iak spör tigh till ath thz belethit haffwer makth 
ath göma myn lekama ath madkane skulu ey 


25 


Bl. 10, v. 


Bl. 11, r. 


Bi. 11, v. 


1992 82 Katerina. 


slitha han tha iak er dödh, eller en thz haffwer 
makth ath göma myn likama orotnan i iordhinne 
saa lenghe han skaall opsetha for dhomyn, eller 
hwadh saligheth förmaga thz beletith ath giffwa 
mik till mynne syäll eller skall thz beletith 
bliffwa j hymerike och faa äwaärdhelikith [liff] 
meth helghom mannom, wänth i ghen ath fara 
meth tolke fläthia forthy thz er stoor syndh 
tolkith tenkia och än heldher thala, och mik 
tikker tik wara en storan dhaara forthij thw 
eruodher ther om thw haffwer inthe aff ihesus 
christus han haffwer tagith mik till syn brwdh, 
och honom haffwer iak giffwith myna tro saa 
stadhelica ath oss kan inghin aath skilia han er 
myn ära myn hedher, han er myn kärleker han 
er myn hedher och söthme, han är myn kaär- 
astha älskogher iak er entidh honom giffuin thi 
skall thw wetha for fulla wiissa ath hwarke meth 
lokkan eller trwghan hwarke meth sötha eller 
swra skall thw mik noghen tydh koma till ath 
neka honom, tha swaradhe keysaren maxentius 
och sagdhe, iak haffdhe tenkth for thin wngh- 
dhom skwidh ath raadha tik tith eghit bestha 
om thw haffde welith lydha mik och forthi ath 
iak seer ath thw ey enasth i thino fortrwthno 
hiertha forsmaar allan then hedher som iak tik 
bywdher, wthen en iemwell thw forsmaar tith 
eghit liiff och thina eghna helsso, thy skall iak 
thagha oppa tik noghwth bäther och see till en 
iak kan göra tik noghwth ödmywkare, och 
säthia tik noghwt bäther til rettha thw skalth 
offraa warom gwdhom nw eller dräpas meth 


8:11 Katarina. 1928 


hardhastha dödh thaa swaradhe katerina, Maädhan 
som himerskis konungher ihesus christus myn 
herra, han offradhe sik entiidh a korssena gwdh 
fadher i himerike for myna skwidh thy waare 
mik thz nw stoor glädhi ath iak motthe offras 
honom nw ighen, o arme keysare tik tikker ath 
thw haffwer storan hedher ther aff ath thw haff- 
wer makth ok waldh offwer mik och andhra gwdz 
tiänere, thz skaall then thime koma raskare ath 
diäffwolin i helwethe han skall faa makth och 
woldh offwer tik ighen, och the pinor som thw 
gör ihesu christi thiänerom nw en litzlan thima 
thz skaall geldhas tik ighen & for wthan endha, 
och iak er mynom herra ihesu christo & saa 
mykith täkkare kärare och bäthre, ath iak lidher 
for hans skwldh hardha pino än litzslan thima, 
tenker thw thz ath iak skall änsamyn dömas ok 
dräppas meth thinom orettha doom ney thz skall 
ey ske ath iak skall änsamyn koma för myn 
herra ihesum christum forthi her er en stoor 
skarä i thinom palatio som mik skall fölghia till 
myn herra ihesum christum, och the skulo liffwa 
meth honom syk till store frögdh och glädbi & 
for wthan endha 


&S. Katarina pinas och kastas i fångahuset. 


tha iomfrwn haffdhe swaradh keyserenom 
thenna forscreffna ordhen tha warth han ghalin 
och wreder, och i synne ilssko thaa bödh han 


10 


Bl. 189, r. 


Bl. 13, v. 


Bl. 13, r. 


RR 


25 


30 


124 83 Katarina. 


synom tiänerom thagha handh oppa iomfrwnne och 
bath thom ath the skuldo föra henne aff allom 
klädhom och flenghia henne meth bly knappom 
och ther nästh kastha henne i mörka stuffona 
och tha hon skulde tinghat ledhas tha sagde 
hon dyerfflika till then omildha keyseren, iak 
wil gherna meth godhan wilia ath myk flenghia 
latha och slaa och gladhelika wil iak till mörka 
stuffona ghaa, för hans skwlidh som allan syn 
lekama leth flenghia, och hwdh strika for myn 
skwldh, och thz skalth thw weta for fulla wisso 
ath meth thi mörker som thw mik i kasther 
thaa rädz mik äwerdhelikit lyws, och thw skalth 
faa mörker forwthen endha, tha iomfrwn haffdhe 
tetta sakth tha komo kesarens thiänare och gior- 
dho som thom war bwdhit, the fördho henne 
wth aff allom klädhom, och flenghdo henne 
klena lekama allan meth iärn limom, tha somme 
trötthos och orkadhe ikke meer, tha ghingho 
andhre fram, som the flengdo henne alla stark- 
asth tha lwffwade hon och takkadhe gwdhe, tha 
spordhe keysaren henne till om hon wildhe sygh 
latha säghia. och ghöra thz har bödh och han 
wildhe wendha ighen ath pina henne, tha trösthe 
hon bäther sik ensamyn en hon trösthe keser- 
anom och allom hans bödhelom, som henne 
flengde, och hon swaradhe honom och sagdhe, 
o thw armaste och skemmelighasthe hwndher 
gör mik alla the pino som tith harmelika hiertha 
ken noghen tidh tenkia, iak wil gherna lydha 
och thola alla pino for hans kärlek skwidh 
som sigh wilde wärdhogha mik aather lössa meth. 


8:t Katarina. 125 


synne pino, tha thenna pinan hor er endhath, 
tha skal then time koma ath thw skalth faa see 
mik i himerikis äro meth helghom mannom, och 
thw skalth kastas i äwerdhelika pino, och ther 
skalth thw haffwa badhe werk ok wee, för thz 
thw nw gör mik och allom andhrom ihesu christi 
thiänarom, ther nesth kasthadis iomfrwn i mörka 
stoffuona och epther som kesaren bödh tha sweltis 
hon ther inne i xii dhagha saa ath inghen gaff 
henne hwarke math eller drikka, wndher störstha 
hemdh tha war feorbwdith ath inthe lyws aff 
himelin skwildhe in till henne koma, hon skwldhe 
inthe annadh see, en tiokka mörkith thaa hon 
war stadh i tolkom dröffwilsom thaa glömdhe 
gwdh ey synne thiänistha quinna forthi han 
sendhe til henne syna helgha enghla the som 
henne tröstho och hwgswaladho, ok the ynne 
lysthe mörka stuffona meth osäghelikin klaar 
heeth soo ath wekterene the som laagho wthan 
for mörka stuffonna och wakthade henne, thee 
wordho alle reddhe och wordho wndherlighe 
wedher i syno hiertha aff the klaar hethene, 
the wildho gherna thalla om thz iärtekne, the 
haffdho seeth och tordho ey for kesarans gröm- 
heth och wredhe stora 


Drottningens och Porphirii samtal. 


innan thes ath sancta katerina laa i mörka 
stoffuona tha hendhe thz saa ath kesaren max- 


Bl. 13, v. 


126 8:t Katerina. 


entius for noghra ärendhe skwldh for ythersst 
bort i sith rike ok mädhan som han bortho 
war, tha fyk kesarinnan wethe then hardha 
domyn som kesaren haffdhe giffwith offwer the 
helgha iomfrwna sancta katherina, och hwro meth 
starkom ordhom the wiissa mestherane haffdhe 
dispotherath meth the mildhasto iomfrwne, och 
hwro the omwendis till the helghaa tro, och 
hwro the lotho sigh pina och dräpa for the 
helgha tro, och hwro henna hwsbondhe kesaren 
han warth ghrömber och wreder for thz ath 
mestherane lotho sigh omwendha, och hwro 
thenna iomfrwn warth flengdh meth bly knapporr, 
for thr ath hon wildhe ikke offra till hans aff- 
gwdom och hwro hon war meen löss, och wthan 
sak kastadh j mörka stuffuona, och skwlde ther 
swelthas i xii dagha wthen maath och drik, tha 
kesarinnan fik thetta höra horo kesaren haffdhe 
omildelika gyorth widh the helgha iomfrwna, 
tha dröffdis hon stoorligha i syno hiertha for 
thy hon war natwrlegha dandis och goodh, en 
tha ath hon war hedhen thy togh hon till ath 
änxslas och sörghbia öffwer the spädha iomfrwna, 
och tenkte oppaa i syno hijertha hwro hon 
motthe faa see henne anlithi och thala widh 
henne saa ath kesaren finghe thz ey wetha, tha 
hon gik syk en och ensamyn aather och fram i 
syno palatio och tenkte her oppa tha mötthe 
henne aff offorthenkto kesarens höffwiisman then 
som stoodh for käysarens folk en mykit ärleghin 
man welbordogher baadhe wiiss och snillder i 
allom wärslikom tinghom troen och dhannis i 


- 


8: Katarina. 127 


allom lönlikom raadhom, och hax heeth por- 
pherius honom kalladhe kesarinnan lönlika till 
syn, haffde meth honom raadh och loth honom 
wndherstaa syn welia, och badh honom ther om, 
ath han i noghra mottho meth lokkan och meth 
söthom ordhom kundhe tha skipa ath the som 
mörke stufforna wakthadhe wilde thz wnna meth 
synom godh wilia, ath hon motte koma in i 
mörka stuffuona och ath see och thala widh iom- 
frwna och i blandh annor oordh tha thaladhe 
hon till porpherium och sagde, thw skalth wetha 
godhe porpheri ath iak haffwer kualdh meth 
wnderlikom drömom och oppa the drömana haff- 
wer iak mykin tanka j myno hyertha, forthy 
iak weth ey hwath the tekna oonth eller goth, 
för en iak seer hwadh endha the thagha, mik 
drömdhe saa i nath, ath the sama iomfrwn som 
wy badhen om thalom, iak saa henne i emo 
hwsse sythia, och kringh om henne war een 
skön och osägheliken klaar heeth, och kringh 
om hezne saatho monghe men alle klädde meth 
hwithom klädhom och thera anlithe waar sea 
skinardhe och klaarth ath iak formotthe ykke 
see thera anlithe, och thaa hon fyk see mik, 
thaa badh hon mik ghaa fram till sigh, och tha 
iak haffde thz gyorth, tha togh hon ena gwl 
krono aff enss thera haandh som kringhom henne 
saatho, the kronona thaa setthe hon oppa mith 
hwffwdh och sagdhe, weth thz ghodha kesarinna 
ath thessa kronan hon är tik sendh aff hime- 
rikis ryke, aff mynom herra ibesu christo, och 
aff thessom dröme är myth hiertha saa wp lysth 


DL 10, v. 


Bl. 16, r. 


8 


128 8:t Katarina. 


i manghom tankom, ath iak gäther ey soffwith 
ingha nath, och iak kan ey faa hwila i öghna 
blyk saa mykith asthundher mith hiertha ath 
see the iomfrwna thy bedher iak tigh käre por- 
pherii ath thw fin the wägha ath iak matthe 
thala vydh henne och see, tha swaradhe porpher- 
ius och sagdhe, godha frw kesarinna thz er 
allom oppenbaarth ath tik bör bijwda och radha 
offwer mik ä som thw wilth och mik bör 
lydha och göra hwath thw bywder, thy skalth 
thw thz for sannyngh wetha, ath iak är redho 
boin ath göra alth thz thw wilth om tetta sama 
ärendhit, än thaa ath iak well weth, ath iak 
faar kesarens wredhe wthen alla myskundh om 
han foor thetta wetha, thz er nogh santh ath 
kesaren han haffwer noogh hardhelike och ghröme- 
lika gyorth wydh the iomfrvna som wy om 
thalom, forthy iak war ther när thaa han loth 
saman kalla alla wiisastha mesthera aff wärssins 
enda och bath thom dispothera meth henne och 
loffwadhe thom stora gaffwer, om en the kundho 
henne wynna, och thaa the saman komo thaa 
kundho ey eth stykke winna aff henne wthan 
the lotho sigh gensthan omwendha och kendhos 
oppenbaarlika ath han war thera gwdh, then 
same som the iomfrwn prädhikadhe aff, och thy 
warth kesaren wrädher, och badh kastha the 
mestherana alla oppa en brennandhe äldh, i 
äldhennom gyordis meth thom eth storth iär- 
tekne forthy iak saagh medh mynom ögbom ath 
the waro dödhe, thaa war ey eth haar brenth 
aff thera hwffwdh, och ey en traadh aff thera 


8:t Katarina. 129 


kladhom, och forthy kennis iak for tyk, o kes- 
arinna ath fraan then dagh iak saagh thz hijer- 
tekne tha festis henne ordh i myno hiertha, meth 
hwlkom hon wara gwdha straffwadhe saa inner- 
lika, ath allan then gwdh wy görom waara gwdha 
thz reknar iak wara dyäffwoll och fläthia, och 
ware ey thz ena ath war lagh stygghis saa 
mykith widh thera krisna tro, som the göra 
thaa wara iak raskelika wendher till henne, saa 


ath iak wildhe dyrka ihesum christum och hedhra, : 


och forthy ath wy haffwom baadhen en welia, 
tha är oss inthe bäthre raadh [än] ath wy mwth- 
om och lokkom thom som wakta mörke stuff- 
uona, ath wy motthom koma in till iomfrwna, 
ath the loffwa oss thz i ghodhe tro ath inghen 
finghe thz witha, och gensthan wthan all dwala 
tha gyk porpherius till thom som wakthadho 
mörko stoffonna och meth synom gaffwom och 
söthom ordhom thaa lokkadhe han thom och 
thee sagdhe gherna welia ghöra alth thz han 
beddhis 


Drottningen och Norphirius besöka fångafjuset. 


[Forsta thiman om natthena tha gingho the 
baadhin kesarinnan och porpherius till mörka 
stuffuona, tha the komo in thaa war mörkestuffwan 
fwll meth osägheliken klaar heeth och skeen 
oppa alla sydher thaa the fingho thz see, tha 


Legend. TI. 9 


20 


BL 16, v. 


Bl. 17, r. 


Bl. 11, v. 


2 


3 


en 


en 


[Aj 


&S 


130 8:t Katarina. 


wortho the wnderlika wedher och fullo nydher 
till iordhene, och gensthan the waro nyder fallyn 
tha kendho the saa godha och dyra Iwkth i 
sinom näsum ath the wedher qwektis all aff the 
dyra luktena tha thaladhe the ärligha iomfrwn 
sancta katerina till them ok sagdhe, standhen 
op och rädhens ikke forthy myn herra ihesus 
christus han haffwer edher kalladh och wth 
wolth til ärona krono tha the stodho op tha 
fingho the see ath iomfrwn saath oppa eth är- 
lighit säthe och gwdhz engil läkthe henne saar 
och hennes wndher och smordhe meth aldra 
dyrastha smörilsse, och heeltis i samo stundh 
saa ath the fingho gensthan baadhe hwld och 
skin, och henne lekama varth saa fagher ok 
hwither, ther saagho the nokra gambla ärligha 
men sythia kringh om hona, och thera änlithe 
waaro osäghilika klaar och skinandhe, och aff 
enom thera togh the helgha iomfrwn ena krono 
skinandhe som eth klaarastha gwll, och the 
kronona satthe hon oppaa kesarinnona hwffwdh 
och sagdhe saa till the gambla herligha som 
saatho alth kringh om hona, thz er myns herra 
ihesu christi drotningh som iak haffwer lenghe 
asthundat och bydhit ath hon skall faa rydder- 
lika krono meth edher och mik sigh till äro for 
wthen endha, och thenna ryddharen som i sen 
her standha han skall wara i blandh meth oss 
och han skall räknas i waan skara tha swaradhe 
the gamblo ärlighe mennene och sagdho saa o 
ihesu christi dyrastha och finastha pärlla forthy 
ath thw rädhis ikke mörka stuffona och henna 


8:t Katarina. 131 


ondha lIwkth lydha och thola for thins herra 
ihesu christi skwlidh, thy haffwer han bönhörth 
tik for tessen som her äro, och ther meth er 
tigh giffuith och wnth aff thinom herra ihesu 
christo ath thw skalth wara bönhördh för allom 
them som thw will bidhia, och thessen som tigh 
haffwa sökth och withiath i thinom dröffwilssom 
the skwlo werdha räknath i thyn ärwodis lön, 
och the skwlo for thinom öghom lätha sigh pina 
och dräpa och skulo faa martheris krono i hime- 
rikes äro, och saa braath som thera pina hon 
är endhath, thaa skall thyn odhöfdellike brwd- 
gumme ihesus cristus tagha tik i gynom liffsens 
porth ther skalth thw höra then sötha orgholekin 
och skall see then faghra iomfrw skaran som i 
blandh rossor och lylior sigh frögdha och gladhia 
och epther fölghia thy menlössa lambeno ihesu 
christo ää hwarth thz gangher etc 


Fia ; ; Se rdr vC | 
CS, EKalarinas tal Gill Drottningen. 


tha thetta war taladh som nw är sakt thaa 
wendhe iomfrwn sancta katherina sigh till käysar- 
ennane hwgxadhe henne och sagdhe o kesarinna 
stath nw stark i thino hiärtha forthy thw skall 
genstan innan thrij dagha fara hädhen aff wärdh- 
inne till thin gwdh och till thinom herra, rädz 
ikke för nokra pino som tigh föra staar i lytith 
öghna blyk forthi ath alla the pinor som thw 
kan thola och lidha i thessom litla thimanom 


Bl. 18, r. 


Bl. 18, v. 1 


2 


en 


[3] 


132 8:t Katarina. 


the äro ey lika mothe the stora ärone som thw 
skall faa till löna, rädz ey offwer giffua thin 
brwdhgumma som är en dyaäffwllikin man, forthi 
han är en kesare en lithlan thima, och hans 
woldh faar en raskare endha i dagh är han en 
kesare och en herra i synne högfärdh ok i sinne 
makth om morghon eller offwermorghon skulo 
paddher och ormmar slytha hans krop, rädz 
ikke skilias fraan then dödelika konunghin thw 
skall faa ighen tik till brwdgumma then odödhe- 
lika konunghin ihesum christum som tigh skall 
giffwa the lön som aldhre forghanghas, och äro 
the som aldhre skall endhas 


&S. SRatarinas tal tll Borphirins. 


tha iomfrvn sancta katherina haffdbe taladh 
thenna forscrifna ordh, forthi ath porpherius 
han war en stoor herra och höffwis man for 
allo keyserans folka och haffdhe maangbha ryke- 
doma thy [spordhe] han sancta katherina till 
hwadh lönom han skwilde faa för sin skadha, om 
en han wardhe iesv christi riddhare och striddhe 
for hans skwldh tha swaradhe iomfrwn och 
sagdhe, thw weeth thz well myn godhe por- 
phirius ath hwar en dödhelikin man han är ey 
saa mektogher ey saa riker och ey saa helbrigdo 
och ey kan han sigh saa well thagha till waara, 
ath han skiptis iw stundhom om kringh aff sinom 
rettha staggha, see och skwdha meth tigh hwro 


8:t Kalarina. 133 


stekkith menniskio liff thz är, godz och päningha 
som menniskian saman dragher meth stora erff- 
wodhe i mangh aar och langhan thima thz for- 
ghangher raskelika i en thima och i eth öghna 
blyk, hwath är thz som alle kära, wthan ath all 
tingh äro forgengelikin see och skodha meth 
tigh ath landh och städher the äro mykith nepparaå 
och werrå nw en the waaro för nokrom aarom 
tha the waro ny bigdhe, och fborthi ath thw 
spör myk till hwadh lönom ihesus christus skall 
giffwa sinom tiänerom som för hans skwldh offwer 
giffwa tessen forghenghelika tinghin tha ma thw 
tettha merkia meth tigh ath mädhan saa stor 
moon tikkis wara om thessen tinghin her nydre 
oppa iordhena som: raskeligha skwlo forghangas 
hwro stoor mon och hwro mykin mon thaa ware 
om the tingh som i himerike äro som aldhre 
forganghas wthen blyffwa skulo for wthen endha, 
thenna werdh hon är som en fulasta mörkastuffua 
alla the som i henne koma the skulo dö ok 
dräpas himertkis rike skulo the faa som for gwdz 
skuld offwergiiffua werdhena thz er saa ärlighyn 
en stadh han ey weder torff nogwth lyws sooll 
eller mana, ther er inghin dröffuilse inghen mothe 
gangh i[n|ghen oroligheth ther [är] äwerdelikin 
frögdh glädhe och saligheth for wthen endha, 
och wilthw nw ändhelika wetha hwath saligheth 
i himerike är, tha maa iak tigh thz säghia meth 
faa ordh himerike är then stadher som ther är 
alth goth och inthe onth tha maa thw spöria 
mik till hwath goth ther är iak swarer tigh och 
sägher ath menniskio öghon aldre sogh henne 


BL 19, r. 


ge 


5 


30 Bl. 19, v. 


Bl. 20, r. 


[OJ 


15 


2 


ÖOt 


1384 81 Katerina. 


öron aldre hördho, och inthe hierta kan thz till 
fullo tenkia hwadh stora äro gwdh haffwer synom 
wänom giffuith som honom älska thesse äro och 
galigheth astundhade then ryke mannyn som 
scripthen aff sägher som thbaladhe widh sigh ena 
i syna hiertha och sagdhe, o myn kärasta gwdh 
hwro lengha skall myn syäll som torstber och 
astundher koma till thyn wara i thesse mörke 
stuffuo saa som är myn sindoghe kropper, hwro 
lenghe skall then timyn rekkia ath iak skall 
wara i then dödhelika lekaman thetta är thz 
ärligha fädherna landhit ath hwar än menniskia 
ma astundha och önskia forti ther är inghen 
sokkan eller grather ther är ey rop eller kry, 
ther är ey sorgh eller dröffuilsse och tha menn- 
iskian faar thenna ärona tha werdher hon meth 
til syna syäll, och alth thz iak haffwer nw sakth 
aff himerikis ära thz är mekta litith framföre 
thz som är i retta sanningh saa skalth thw faa 
röna om thw bliffwer stadhelikin i thinne cristhe- 
lika tro alth wth i endhan 


Sorphirit tal till SViddarcna, — 


ES. EKatarinas dom. 


tha sancta katerina haffdhe taladh thenna 
fornemdha ordhin aff himerikis äro tha gläddis 
drötninghin och porpherius stoorlika i sino 
hiärtha och ther nästh gingho tbe ather w mörka 


8:1 Katarina. 135 


stuffuona och stadghado thz i sino hiärtha, ath 
the wildhe gherna lydha och thola for iesv 
christi nampn skuldh alla the pinor som then 
omildhe kesaren wildhe thom göra, tha the komo 
w mörka stuffuona, tha spordho alle i kesarens 
gaardh waro hwar annan, hwar som porpherius 
eller drötninghin haffdhe waridh the sama natth- 
ena tha suarade porphirius och sagdhe hwar iak 
haffwer waridh i nath ther torff thw ey epther 
spöria, eth är thz iak will edher säghia thz skall 
wara edher till storan froma, om i willin lydha 
och sätha mynom ordhom i thetta sin, forthi 
thi iak haffwer i nath baffth ena helgha wako 
nath, meth thi mik är i nath oppenbaradher 
hiffsins wägher och myn gwdh och myn skapare 
han är mik i nath wisther, och är thz saa ath i 
wilin bliffua när mik och glädhias meth mik 
thaa skulin i offwergiffua then förbannadha aff- 
gwdhin som wy haffuom dyrkath och älskath 
till thenna dagh, och i skulin dyrka och hedhra 
en sannan gwdh som idher ok althingh haffwer 
skapadh, och ther meth skulin i tro oppa hans 
son ihesum christum honom skulin i dyrka och 
hedra forthi han är sandher gwdh och sandher 
herra öffwer all the tingh i wärdhinne äro, och 
all the som oppa han tro the skulo faa ewinne- 
ligha saligh heth, och the som ey wilia tro oppa 
han the faa ewinnelika fördömilsse och thenna 
same almectogher gwdh som os haffwer saa 
lenghe tolth i wara willo han haffwer sigh nw 
oppenbaradh och kunnoghan gyorth meth thessa 
helgha iomfrvna sancta katerina som kesaren 


ad 


0 


15 Bl.90, v. 


Bl. 21, r. 


Bl. 21, v. 


5 


- 
Rn 


30 


136 8:t Katarina. 


maxencius haffwer kastath i mörka stuffuona 
thennå sama forscripna ordhen thom taladhe 
porphirius för ii” ryddhare som waaro the fremsthe 
som waaro i käsarins gaardhe, och the aff sadis 
ghenstan affgwdha dyrkan, och lothe sigh om- 
wendha till ihesum christum Jnnan thes ath 
thetta thaladis tha gömdis the helgha iomfrwn 
sancta katherina i mörka stuffuona epther thy 
som kesaren haffdhe bidhit, och forthby ath kes- 
aren bödh wndher högxsta bwdh atb henne 
skuldhe inghin giffua ätha eller drikka i the xii 
daghana hon ther inne lagh, then same gwdhin 
som matadhe danielem prophetam i leona kwlana 
han föddhes ok the menlössa iomfrwna ther hon 
lagh forthi han sendhe henne math och födha 
offwan aff himelenom meth enne hwitha dwffuo, 
och tha the tolff daghane waro wthe thaa thed:is 
henne ihesus christus meth enom storom engla 
skara och enom storom iomfrw skara, och han 
taladhe till henne och sagdhe, o myn kärastha 
dotther nw maa thw see och skoda thin gwdh 
och thin herra for hwilkins nampn thw gik i 
thenna strydhena, Stath nw stadelika i thino 
hiertha och rädz ikke fortbi iak är meth tigh 
och iak wil tigh aldre offwer giffua eller for- 
laatha och with thz for fulla wisso ath monghe 
men skulo tro oppa myk for thina skwlidh och 
tha han haffdhe thenna ordhen sakt tha opfoor 
han i ghen i himelin, och iomfrwn stodh och 
saagh op i högth epthe honom saa lenghe som 
hon kundhe, tha kesaren haffde ändhat syn 
ärendhe bortho i rykeno, tha kom han i ghen 


S:t Katerina. 137 


till stadhin alexandriam ok nästha daghin ther 
epther, tha sattis han oppa sin domstooll och 
alle hans mesthere ok högxsta raadhgiffuerär 
the kalladis saman till hans, tha the waro alle 
saman komne, tha tbaladhe kesaren till thera 
som ther om kringh stodho, och sagdhe ledhen 
fram för os the fortrwtna pighona, och wy wel- 
iom see och höra en wy kunnom nödgha henne 
meth hwngher och swälth till ath dyrka wara 
gwdha, och ther nesth leddis iomfrwn wth w 
mörka stuffuona in for kesarens domstooll, tha 
hon stodh for honom och han saa henna anlithe 
wara fagherth och skinandhe, och han menthe 
ath hon skuldhe wara i syno anlythe twinghat 
och wtsmäktath aff longha fastho, tha fyk han 
stora misthanka i syno hiertha och tenkthe meth 
sigh ath noghwr haffdhe henne giffuith lönlika 
ätha i moth hans bwdhe, och i syne ilsko och 
wrädhe bödh han thagha hand oppa thom som 
haffdhe waktat mörka stuffuona och bath thom 
pinas och plaghas saa lenghe ath the wildho 
gherna säghia hwar henne haffdhe giffuith ätha, 
the pinthos menlösse for henna skuldh wthen 
saak thaa nödghadis iomfrwn till ath oppenbara 
thz hon haffdhe gherna dwlth meth mannenom 
thi suaradhe hon och sagdhe, o kesare thw som 
haffwer saa stora äro och wärdogheth fram förå 
alla andre men thz stodhe tigh bäther ath thw 
pinte och plaghadhe the som sake äro och brwt- 
like, och lothe thom oplaghadha wara som 
inghen broth haffwa, thy ma thz oppenbarlika 
synas ath thw är owerdhogher ath sythia i then 


10 


15 


Bl. 38, r. 


Bi. 22, v. 


In 


20 


25 


138 8:t Katarina. 


stadh thw syther, thy skal thw wethe for fulla 
vissa ath inghen liffuandis menniskia gaff mik 
ätha eller drikka sydhan iak kom i thenna mörka 
stuffuona wthan then en gwdh som ey öffwer- 
giffwer syna ryddhare tha the lyda och tola för 
hans skuldh hungher ok dröffuilsse, han aff synne 
wärdogheth haffwer myk senth badhe math och 
födho offwan aff himelenom meth synom helgha 
ängil han är myn gwdh och myn älskere han 
är myn ghömere och myn andhe brwdhgumme 


&. SKatarinas ståndaklighet. 


ther nästh wendhe kesaren sigh om kringh 
till them som stodho när, oppa thz ath ey 
skuldhe märkias hans grömheth och omildheth 
för them som brwtlike waro, tha loth han som 
hoxom önkadhis öffwer the iomfrwna, thi thal- 
adhe han söth ordh meth falsko hiärtha j henna 
näruaro och sagdhe, myk önkar offwer thenna 
pighone meth thy hon är födh aff konungha 
släkt ok aff ärligho folke, och hon är saa kusin 
i syna hiärtha meth kokkell och trwldom ath 
hon ey änasth forsmaar ath dyrka och hedhra 
wara odhödelika gwdha wthan iämwell hon 
hädher och spotther thom meth synom ordhom, 
och sägher thom wara dyäffwlskap och orena 
andha, och sägher ath the gekke och daara alla 
thom oppa thom tro sydhan wendhe han sigh 
till syälffwa iomfrwna och sagdhe iak wildhe 
tigh mykit| helder raadha och hiälppa en iak 


8:t Katarina. 139 


wildhe tik dräpa och fordherua, thy raadhom 
wy tik ath thw sägher os thin wilia hwro thw 
haffwer tik betenkth om thith bestha, mädhan thw 
haffwer haffth saa langhen dagbh, forthy thw skall 
nw wilia eth aff thwem, hwath helder thw wilth 
offra warom gwdhom och behaldha tith lyff, 
eller iak skall pina thin lekama meth haardhastha 
dödh, tha swaradhe sancta katerina och sagdhe, 
iak wnskar gherna liiffwith oppa thz iak motthe 
faa ihesum christum thz sama liiffuidh tho rädhis 
iak ey ath dö for hans skwidh, wthan iak 
astundher meth godhom wylia for hans skuldh dö 
forthy iak är thes wyss ath lyder iak dödh och 
pino för hans skuldh thaa faar iak ewinnelikith 
liiff, forthy lather tw myn lekama pina och 
saargha, tha giffwer myn herra ihesus christus 
mik för thenna dödelika lekaman en odödhelikan 
likama ighen nw haffwer thw öffwer myk makth, 
och iak weeth ath iak skall ioo natwrlika dö, 
öffwer myna syäll haffwer thw ingha makt wthan 
thw wilth lywgha tik ther till forthy saa braath 
som thw haffwer myn lykama dräpith tha skall 
myn syäll fry och fräls saa snarth som then 
snarasthe fogill flygha op till himerikis till syn 
gwdh meth aldhra största frögdh och glädhe, 
thy sägher iak tik omildhe kesare thenk oppa 
alla the pinor som thw kan op finna i thino onska 
fullo hyärtha och leth thom koma, forthy myn 
herra ihesus christus han kallar myk och honom 
astundher iak ey ath offra nöth eller faar, wthen 
mith eghit köth och myth eghit blodh, förthy 
har offradhe syk syälffuan gwdh fadher i hime- 


aand 


0 


Bl. 33, r. 


Bl. 33, v. 


140 8:t Katarina. 


rike for myna skuldh, thz skalth thw wetha for 
fulla sannyndh ath innan en stakkuthen thima 
skall koma gwdz hemdh öffwer tik forthy ihesus 
cristus skall op wäkkia än starkan kempa mothe 
tijk, som motbhe tik stridha skall om the helgha 
tro, och han skall hemnas gwdz oreth, och meth 
syno swärdhe skall han aff huggha tik tith hwff- 
wth och tin sindhoghe blodher han offras thin- 
om gwdhom diäfflenom i heluethe til eth for- 
Bl.34, r. 10 bannath offer, tha skall thw wetha ath wildhe 
thw lydha och sätha myno raadhä, och wildhe 
offwer giffwa thina affgwdha, och meth gwdhe- 
liko hiärta thagha wydh the helgha tro, en 
motte thw wnkoma then hardha domyn som 
15 tigh offwer standher forthy gwdz miskund hon 

är en offwer tik 


en 


&. Ralarina och SEolket. 


[Ta iomfrwn haffde sakth thenna ordhen 

tha warth kesaren wrädher och grömber som 
20 eth leon, och togh snärkias och saman bitha 
synom thannom och i syna ilsko thaladhe han 
fortrvthin ordh, och sagde saa, hwro lenghe 
skulom wy thetta lydha och thola, ath thesson 
kättban skall göra warom gwdhom saa stora 
forsmälsse, thz är bäther gyorth ath wy slythom 
allan hennes lykama i stikke swndher then ena 
lymyn fraan then andra och tha torffua ikke 


? 


en 


8:t Katarina. 141 


andhra cristna menniskior tagha sigh trösth och 
dyrffwe aff henne, ath göra spoth och haadh 
aff waarom gwdhom, alle the som nw wilia 
hemnas gwdhana oreth the ganghe fram och 
thaghe handh oppa thesse trvll kättone och 
martzlen hona och pinen saa lengha hon ändher 
sith liff meth grömasta dödh, och thaa skall 
hon faa see hwath hyälp hon haffwer aff synom 
gwdh som hor rosaar saa mykith aff, tha hon 
leddis till pinona tha komo saman the som önk- 
adhe syk offwer henne fägrindh ath saa fagher 
än iomfrw skuldhe aff lyffwas meth saa skam- 
melikom dödh, och the raddho henne ath hon 
skuldhe wara kesarenom lydogh heller en saa 
fortappa sith wngha lijff och sagdho, o wänastha 
iomfrw fagher och skinandhe som en sooll hwath 
ilhärsko är i thino hiärtha, ath thw som är födh 
aff konungha släkt och tik bywss wärdhinna 
hedher, rykedoma och ära, och thw meth 
godhom wilia asthunder heldher död en liffua, o 
iomfrv thw esth well wärdh ath wara en keysar- 
anna tenk oppa ath thw esth nw i thinom 
wnghdhom, som eth wänastha blomsther, for- 
tappa ikke tolkin fagher leek meth tolkom ondh- 
om dödh och skemmelighan, the ärligha iom- 
frwn suaradhe thom i ghen och sagdhe, lathin 
aff idhrom fauiska grath och ogwdelikom man- 
ilssom, och önkin idher oppa myn wnghdom 
inthe eller myn iomfrv fägringh forthi ath myn 
lykame som idher synis blomstrandhe och fagher 
han är lyker eth wiisnadh tre forthi saa braath 
som siälin eller andhin gaar w honom, tha är 


0 


Bl. 24, v. 


Bl. 25, r. 


Bl 298, v. 


[34] 


25 


142 8:14 Katarina. 


lekamen ghensthan wiissin och dödher och all 
hans fägringh är förtappath, orma och paddhor 
skulo honom slytha, och han skall wardha muldh 
och aska som han war försth thaghin wth aff, 
haffuen inghin sorgh eller graath for mynom 
dödh forthi ath thenna dödhin som mik nw föra 
staar han skall ikke wara myn ytherstä ändhe, 
han skall wara myn affgangher till äwinleghit 
liiff han skall dräpa myk till ath lidha dröff- 
wilsse och wsaldh, iak skall for thenna dödhin 
skuldh opsthandha till ävinnelikin äro, Sörghin 
och grathen öffwer idher Siälffua forthi i torffwen 
ey epther idhan döödh hoppas till liff eller äro, 
idher staar inthe annadh föråa en ewinnelikin 
fordömilsse, tha iomfrwn haffdhe sakth thenna 
ordhen, tha fingho somlike storan angher och 
idhrogha i syno hiärtha aff henna ordhom, och 
the drogho sigh lönlyka fraan affgwdha dyrkan 
och fraan kesarens omghangho, en tha the tor- 
dhos thz ikke oppenbaarlika wara bekendhe for 
kesarens reddogha skuldh, thy tigdho the quarre 
lönlika widher sigh ena saa lenghe till thes the 
mottho faa see och skodha hwath endhalikth 
iomfrwn finghe meth synne pino 


SL inobjulen. — SVäddningen. 


[Ta iomfrwn skuldhe pinas thaa kom fram 
en man som heeth chwrsates som fogthe war i 
stadhenom a keserans wäghna ok han war en 


8:t Katarina. 143 


diäwlsslikin man, han opwäkthe keysaren meth 
synom ordhom till äne nya ilsko mothe iom- 
frvne och gyordhe keysaren badhe gryman och 
wrädhan mykit mär en han förra war han badh 
tom legghia pino oppa pino och thaladhe smä- 
ligha till keysaran och sagde o thw store 
weldhoghe kesarä tykker tigh ykke blygdh och 
skam wara ath en quinna skall haldha tigh 
meth manghom ordhom waktha aath huath iak 
tyk sägher, tessen pighan katherina hon sagh 
ingha pino en som nogwth är faseleghin och 
rädhelykin aff sijgh thy är thz ey wndher ath 
hon försmar offra warom gwdhom, iak radher 
tigh keysare ath thw bywdher oppa wndher 
högxsta bwdh och högxstha hemndh ath innan 
thessen try dighnen motthe bygghias fyra hijwll 
epther mynom synnom som iak dykther och 
giffwer the sama hywlin, the skulo innan och 
wthan alth om kringh oppa alla sydher wara 
beslaghin meth hwassom tagghom, och axolen 
och naffuan a hywlemen the skulo wara beslagbhin 
innan och wthen mz hwassom spykom, och iärn 
saaghom, och tha the hywlen äro saa till rädh 
som iak haffwer nw sakth, tha säth hona oppe 
iämthe hywlomen ath hon maa see och skudba 
hwro the löpa om kringh op och nydher som 
the kunno snarasth och thaa hon faar höra hwro 
the iärn tagghane gnysla syk inbördhis tha the 
möthas, tha maa hon faa en räddogha i sith 
hyärtha, och ther aff maa hon böghias till ath 
dyrka wara gwda wil hon och inghaledhis ther 
meth lätha sigh winna tha lath henne gensthan 


BJ). 26, r. 


0 


5 


25 Bl. 26, v. 


Bl. 27, r. 


[Sa] 


25 


3 


S 


144 8:t Katarina. 


kasta myth oppa thz hywla wärkith thaa maa 
henne lykame aller syndher skäras i twsandha 
stykke aff the hwassa iärn tanghomen, och thaa 
magho alle som dyrka christum see och witha 
ath the saagho aldre tolka pino, gensthan som 
thenna fulaa radgiffueren haffdhe thetta sakth 
tha bödh thenna omildhe keijsaren wthan alla 
dwalo ath göra thz sma wirkith, och alth thz 
kesaren bödh för iomfrwna wärstha thz waaro 
alle hedninghia meth alle aatwakth redhobone 
ath göra och fulkomna, tha thrydhia daghin 
kom tha bödh kesaren lätha lidha ath hywlith 
wordhe redho ok badh kasta iomfrvna ther mith 
wthij om hon stodhe nogwth mothe kesarins 
wilia, och ther meth bödh han ath hywlin skuldo 
wendhas om kryngh som the kundhe snarasth 
löpa hwarth moothe annath, och saa motthe 
henne spädha likama aldher slitas syndher i 
stykker, och andhra cristna menniskior the mottho 
thes mera rädhas for slykan gröman dödh, Alth 
thz som thenna omijldhe kesarin bödh thz ful- 
komnadho hans tyänera, hywlin the baros fram 
in for radhwssith och ther opresthes the saa 
grim och saa hwas, ath alle the som saagho thz 
hywla wirkith the gaaffuos ther wiidh ok thom 
fasadhe i thera hyärtha wiidh saa grimth eth 
wirke, ensamen iomfrwn sancta katerina hon 
rädd:g ingha pino forthy henne hiärtha war saa 
stadfesth i waarom herra ihesu christo, ath hona 
kundhe inghin winna ey meth godho ok ey meth 
ondho, och the sama hiwlin the waaro saa gyordh 
ath thw och thw gingho saman mothe thom 


8:t Katarina. 145 


andhra, saa ath thaa thw gingho op tha gingho 
thw nyder och myth i the hywlin tha skulde 
hon kastas the helgha iomfrwn och ther synder 
skäras aff them hwassa iärnomen all i styker och 
hennes Lliff skuldhe endhas meth enom wslom 
dödh, tha iomfrwn leddhis fram ok skuldhe 
kastas oppa hywlin tha lipthe hon op syn öghon 
till bimelin och bath till syn gwdh lönlika i 
sino hiärtha, och sagdhe o alzwollogher gwdh 
thw som altijdh hiälper allom thom som a tik 
kalla i sinne nödh och synom dröffuilssom, wärd- 
ogha tyk ath höra myna bön som nw kallar a 
tik i mynne nödh, giff och wn mik ath thz 
hywla wirkith som op rästh är till myna pino 
ath thz matthe aath skilias och syndher slaas 
[aff] lywngheldh, och alla the som sta her om 
kringh the maagho see thyna gwddhoms makth, 
och matthe hedbra och ära tith nampn som 
welsighnath är for wthen endha, thw westh thz 
well myn käre herra ath iak bider ey thenna 
bönena forthi ath iak rädhis för nokre pino, 
forthy iak astundher meth lenktandhe hiärtha 
ath lidha och tola ä hwadh dödh iak skall, thill 
thes ath iak matthe raskeligha koma till tik, och 
motthe faa see ok skodha thith helgha enlythe, 
iak bidher thenna bönena förthy ath the som 
for myna skuldh skulo tro oppa tith helgha 
nampn the mottho saa mykith starkare trösta 
oppa thina hiälp, och saa mykit stadhelykare 
wider kennas tith helgha nampn, för en iom- 
frwn haffdbe liktath tlenna ordh tha kom gwdz 


Legend. II. 10 


Bl. 38, r. 


BL 28, v. 


An 


25 


146 8:t Katarina. 


ängil aff himelenom och slogh thz hiwla wyrkith 
meth eno blaasandhe wädher flagho alth i stykke 
synder saa hastheligha ath the stykken som [flö- 
gho] wth aff hywla wirkeno the slogho i häll 
ilij” hädninghia som ther om kringh stodo tha 
thetta war skeeth tha fingho hedninghane sorgh 
och graath och oppenbarlika skam, ihesu christi 
tiänare som a han troddhe the fingho stora frögdh 
och glädhe i sith hyärtha, och keysaren han war 
ginom dröffuadher saa ath han skaar synom 
thannom i rätthan harme och wisthe ey hwadh 
han wildhe göra 


Drottningen bekänner CÖpristus. 


[The ärligha kesarinnan hon stodh i blandh 
andhra och hon saagh och skodhadhe gwdz opp- 
enbarä och wnderligha gerningha och stora rät- 
uiso, hwro han hemdhis öffwer syna ouyne, och 
hon som lenghe haffdhe dolth sith hiärtha och 
lönth syna gudligheth for sins bondha räddogha 
skwldh hon gyk nw oppinbarligha fram mothe 
thom ondha keyserenom och straffuadhe han 
och sagdhe Ö thw armasthe man hwro lenghe 
wilthw stridha mothe gwdhe, o wsle man hwadh 
galnisko är saa mykith i thino forbannadha 
hyärtha ath thw skalth wara saa grimber och 
saa ghalin mothe thinom äghnom skapara tenker 
thw ath thz hendhis tik noghen tydh till godho 
thz thw stridher moth gwdhi och moth allom 


S:t Katarina. 147 


hans tiänarom, See och skudha än meth tik hwad 
&wdh han giorde nw gensthan for thinom öghom 

j thessa stora gherninghena, och ther aff maa thw 
kunna tenkia meth tik hwro mektogher och hwro 
weldogher cristna manna gwdh han är, och hwro 5 
han skall tik fordöma, mädhan han war saa 
mektogher ath han meth enne wäder flagho nw 

i dagh drap i heell sa mangh twsandh folk och 
thaa tetta hyärteknith gyordhis tha hendhe thz 
saa, ath manghe hedninghia i blandh thom som 10 
ther waro saman komne tha the sagho gwdz 
wnderligha gherningha tha omwendhes the till 
wan herra ihesum christum och ropadho oppen- 
barlika och sagdho Sanneligha sanneligha cristna 
manna gwdh han är en stoor gwdh, och fraan 15 
thenna daghenom tha kennomps wy ath wy ärom 
hans] tiänare, for thi thina gwdha the äro ey 
annadh [än] fanytta affgwdha the som h[wjaske 
sigh eller andhrom kunno wara till godha 


Drottningens marbkyrdöd. — EV orphirius 20 


jordar henne. 


[Ta kesaren fyk thetta höra tha warth han 
fuldher meth bitherligho ilssko och wrädher aa 
moth thom, och aldremesth tha ilskadis han 
moth drötninghene och i synom harme thal- 25 
adhe han till henne och sagdhe, o thw dröt- 
ningh hwath är thz thw sägher hwy thalar tbw 
tolkin ordh som thw sagdhe ey longho sydhan 


Bl. 29, r. 


148 8:t Katarina. 


haffwer thw latith tigh swyka och dhara eller 
esthw trilth aff cristnom mannom och komith 
till thera tro saa ath thw haffwer offwergiffuith 
wara gwdha alzmektogha som well weth, ath wy 
5 haffuom all wara makth och äro wth aff, thzta 
maa myk wara sorgh och dröffuilsse, ath iak 
Bl.s9,v. gom alla andhra haffwer nödghat och trwghath 
till ath dyrka och hedhra wara gwdha iak skall 
nw fina i mynom dörom och hwssom tolkin for- 
10 giftilsse och forrädhilsse, A myn eghin hustrv 
och endha senghelagha hon är nw smittath meth 
wantro so hon som alle andre är iak saa ghalin 
och daarotther ath iak för quinno kärlek skuldh 
lather mik daara och fläthia saa ath iak hemnas 
15 ykke then smälekin som iak nw sär ghöras war- 
om gwdom hwath kome ther annath aff en thz 
ath alla quinnor som äro i romera kesare dhöme 
the togho epther dömilsse aff tessa quinnona, 
och the fraan wendhe syna äghna men ath the 
20 skulo ikke dyrke waara gwdha, och ther meth 
mottho the omwendha alth warth ryke till the 
draffuils trone som kallas cristna tro thy swär 
iak o keysarimna om myna mektogha gwdha, 
ath lather thw ikke raskeligha aff thinom daar- 
25 skap och willo och offrar wara gwdha, iak skall 
lotha huffuodhith aff tigh huggha och swa 
thin dödha kroph latha kastha wth oppa mark- 
ena for fugla och dywr som han skulo slytha, 
och iak sägher tigh meer tw skalth ey glaädhias 
BL.30o, r. 30 ther aff ath thw skalth faa en raskan dödh eller 
raskan endha iak skall laätha tik saa lenghe 
mardzsla ath iak skall latha slitha thina spina 


8:t Katarina. 149 


aff thino brysthe, ther nästh böd then omildhe 
kesaren sinom bödhlom och fula tiänerom ath 
the skuldho thagha handh aa drötninghena, och 
ath the skuldo henna spänar rykkia aff henna 
brysthe meth hwassom iärn lenkiom tha hon 
till stadhin ledhis ther hon skuldhe pinas tha 
saagh hon oppa sanctam katerinam och thaladhe 
till henne och sagdhe O thw ärafullastha iomfrw 
ihesu christi bydh for myk till myn herra ihes- 
um christum for hwlkins kärlegh skwidh iak 
in giik i thenna starka stridhena ath han wile 
tröstha och sterkia mik i myth hiärtha thaa iak 
skall pinas, ath myn lekame som sywker och 
kranker är till alth goth, ath han skuli ey nödgha 
myna syäll till ath wanskas och foruardha i 
mynne pino som mik före staar, ath iak skuli 
ey the kronona tappa som gwdh haffwer loffuath 
thom rijddharom som stridha för hans skuldh 
som thw haffwer mik sakth, tha suaradhe henne 
the dyra sancta katerina och sagdhe, o thw är- 
ligha drotningh war manlighin och stadugh i 
thino hiärtha och i thinom gerninghom ok rädz 
inthe, forthy gwdh skall i dagh göra meth tigh 
eth ärlighit bythe, han skall giffwa tik i dalg] 
för thetta forghenghelika rykith eth rike i ghen 
som aldre skall forghanghas, for thin brwdgumma 
som är en dödelighin man skall thw faa ighen 
en odödhelighan brwdghumma, för thessa pino 
tik före staar skall thw faa i ghen äwerdeligha 
roo och hwila, for then dödhin som thw tooll 
en lithin thima skall thw faa i ghen eth nyth 
Liff for wthan endha, aff thessom ordhom warth 


5 


150 SA Katarina. 


thenna ärligha keysarinnan saa stark och trösth 
i sino hiärtha ath hon ropadhe syälffuiliandis 
op bödlana som hona skuldhe pina ath the 
skuldho skindha sigh, ath göra thz som thom 
5 war bwdhit, tha togho kesarins tiänera handh 
oppa henne och ledho hona wth w stadhenom 
och tha hon kom w stadhin tha kasthadhe 
bödlane huassa iärn kroka i henne brysth, och 
ther meth slitho the badha henna spinar aff 
10 henne till största wärk och pino, och tha tettha 
war gyorth tha huggho the aff henne sith wärdh- 
ogha huffwdh och warth hon en helgher martir, 
och for aff thenna wärdhinnä til martiris krona 
till sin brwdghumma ihesum christum, och tettha 
15 skedhe oppa en odensdagh som war tridhia 
daghin och tijwghendhe i nouembri maanadh, om 
natthena epther ath hon war dräpin tha togh 
B.3t,r. — porphirius nokra meth sigh aff synom enkanne- 
ligha thiänerom the han troddhe well oppa som 
20 ikke honom beropadhe, och lagdhe henna likama 
1 graff lönligha och iordhadhe henne meth dyrom 
örthom och welluktandhe kriddhom 


ES orphirii tal till ERejsaren. 


Arla om morghonyn gensthan epther at 

25 drötninghin war iordhat, thaa spordis epther 
hwarth likamyn henne war komyn eller hwar 
honom haffdhe borth thaghit, och then tidh por- 
phirius saagh ath kesaren loth gripa en före och 


8:t Kalarina. 151 


annan epther som han skuldhade för the sama 
sakena tha gik [han] gherligha fram för keseren 
suaradhe och sagdhe o kesare hwy lather tw 
pina och plagha meenlössa men the som inghin 
broth haffwa thw skalth thom heller wäria och 
osaka, om en thw wisthe saa mikit gwth aff 
natwrana veghna forthy thin eghin natwr sägher 
thz tik ath man skall ingha dödha menniskio 
kastha wth for fugla och dywr, thy esth thw 
galin meth allo som synis oppenbarligha forthi 
thw gäther thz ey wnth ath man maa dödha 
kroppin iordha, iak spör tik till en thw weth 
noghwt thz folk i alle wärdhinne saa grimth ath 
the haffua giffuith wth saa hardhen dhom och 
griumman som thw haffwer wth giffuitb, ath man 
maa ikke iordhe dödha kroppa i iordh och muldh 
som han är aff komyn för en iak gäther thz 
syth ath thw dräper thom som menlössa äro för 
the iordningh, iak kennis oppenbarlika myk haffua 
thz giorth gör aff mik h[wljadh thw wilth iak 
ladhe henne i graff moth thinom wilia, thz mon 
wara sigh en sak iak wildhe ath thw mik en- 
samyn före thogho och alla andra lössa giffua, 
forthy iak är wisselika then samy som henne 
iordhadhe ihesu christi martir, och kennis iak 
"mik oppenbarlika dyrka ihesum christum 


QPVaxentii raseri, 


LT]. thenna grömme keseren fyk thetta höra 
tha warth han sarghadher i syno hiärtha meth 


5 


20 


Bl. 31, r. 


BL 83, r. 


& 


1 


Rn 


20 


25 


152 8:t Katarina. 


enne nye wndh i synom stora harme som han 
drak i syno hiärtha, tha gath han ikke gratith 
wthan togh till ath tywtha op i bögth som han 
war ghalin, saa ath han[s] twth motthe höras och 
spörias kringhom alth rykit och thaladhe widh 
sik ena ok sagdhe ooo iak maa wel säghia ath 
iak är wsall och armber öffwer alla the men i 
wärdhinne äro hwy mondhe [iak] noghin tidh 
födhas till tolke wssall[het] för thy mik mynskas 
och fortagis all myn ära, meth thy porphirius war 
myn ändha roo och hwylla, och myn endhe 
hugnader i mynom dröffuilssom han war myn 
endha hielp och bar allan myn twngha, iak kan 
ey förstandha meth hwadh dyaäffwlskap han är 
mik forraadhin, for thy han försmaar nw dyrka 
och hedhra myna gwdha och han haffwer nw 
taghit sygh för en gwdh then sama ihesum som 
cristna men i galnisko dyrka och hedhra och 
thetta är han som en ghalin man oppenbarlika 
för allom bekendher, som iak kan pröffua är 
thz wisth och santh wthan all thwäkan thz han 
haffwer suykit och fraan wenth wara hustro 
drötninghina fraan warom gwdhom ath hon 
skuldhe ikke thom dijrka, och the ärligha quinn- 
ona haffwer inghin forradhit annar en han, och 
en tha ath tetthe är en obekelikin skadhe, ath 
han haffwer forradhit myna hustrv, tha tikth[is] 
mik ath iak haffdhe ey halffua s[orgh] om en 
han wildhe ather wendha [fraan siin] galnisko 


BL.3g,v. 30 och wildhe dyrka wara [gwdha swa som] han 


förrö gyordhe, och wildhe stadoger bliffua i 


8:t Katarina. 153 


warom wenskap, motthe tetthe ske tha wildhe 
iak honom alla broth forlatha 


EBorphirii riddares slåndaktighet. 


LT], kesaren haffde sakth thenna forscripna 
ordhen tha bödh han kalla alla the riddhera och 
welborna men som porphirius haffde wndher sigh 
aa hans wäghna, och tha the komo in för kes- 
aren tha kalladhe han thom alla öffwer ena 
sydho, och sagdhe thom hwro porphirius war 
om Wwendher och tha han haffdhe sakth sin ordh 
epther synom eghnom wilia, tha ropadho the 
alle meth enne rösth och kendis oppenbarlika 
ath the troddho oppa ihesum christum, och 
sagdhe hwarke dödh eller pina skulde skilia 
thom fran ihesu christi tro och ey fran thera 
kära herra porphirium, tha tenkte then gröme 
kesaren ath han skulde somlika saa lenghe pina 
ath the skuldho gherna neke the helgha tro, 
thy bödh han thom ledha öffwer ena sydha, 
och bath thom hardlika plagha och pina, och 
then tidh porphirius saa ath the skuldho ledhas 
tith som the skuldo [pinas tha räddis han stor- 
lika i sino hfliärtha] — — — — — — — — 


(Slutet saknas.) 


0 


Bl. 30, v. 


B1.31, r. 
Sp. 1. 


on 


1 


2 


en 


(—] 


154 


OM SANKT THEKLA. 


(Efter Cod. XXXIX Kyl. på Linköpings bibl.) 


Thzta är aff the wärdhoge iomfrunne sancta 
tecla hon är wändh aff tysko 


anta tecla tha hon än war heedhen, war 
hon troloffuat manne, som kalladhes camirus 
byggandis i stadhen yconium, til thän stadhen 
kom sanctus paulus appostolus, at predika cristna 
tro, oc nar han kom i eth stort hws oc begynna- 
dhe predika, Tha saat iomffru tecla i sith hws, 
hwilket opsidhes bygdh war thy andro, i eth 
windhöga i tree dagha, hörandhes sancti pauli 
predikan, som rördhe först oc främst om ihesu 
christi tro, oc iblandh annor ordh, lärdhe han 
hwat ärleket oc största dygdher ren iomffru- 
domber haffuer jnbära, oc nar iomffru tecla 
badhe hört haffde som war cristen troo, oc 
iomffrudomsens ädhlahet, stadhfäste hon i sit 
hjärta stadhelika wilia bliiffwa widher the tw 
som är san cristen tro oc iomffrulika clarhet, oc 
ther äpther gaff hon sik allaledhes oc idhkelika 
til sancti pauli predikan Nakra dagha för än 
thzta händhe oc at sanctus paulus kom til 
stadhen yconium, Tha haffde sanctus tytus sancti 
pauli känneswen warit i stadhen yconio, oc wt- 


8:1 Thekla. 155 


teknat sancti pauli skapnath och skipilse badhe 
til hans kropp, oc iämwäl hans änlite för folket, 
sighiandes honom wara en stakkottan man, oc 
manliket änlite, i öghonen, oc öghna braam, 
terliken skipilse mz mattelikom nidherhängiandis 
näsom, oc aldher fuldher mz thäs hälga andhas 
nadh Nw för thenskuldh, at tecla haffde sik 
wndhergiffuit sancti pauli kännedom, tha klagha- 
dhe hennas modbher höghelika för stadzsens dom- 
ara ower sina dotter teclam oc sanctum paulum 
oc wordho thy badhen gripen oc draghin för 
domaren sanctus paulus oc tecla Oc sagdhe modh- 
ren för domaren, O herra domare tässen min 
dotter försma sin brudghomma, oc haffuer sik 
wndhergiffuit tässom fråmadha manne, Oc i 
samma stundh wart sanctus paulus borthdriffuin 
smäleka, oc ey wtan stor hwg oc slagh, oc tecla 
wart kastat oppa en brännande eeldh, än hon 
mz gudz hiälp gik wt aff ellen oskadh oc osar- 
ghat, oc i the matto skaddhe henne enkte, oc 
äpther fölgdhe hon sanctum paulum, som til 
gudh för henne badh, oc kommo the til stadhen 
som kallas anthiochia, hwar tecla wart oppa nya 
förklagath, för samma saak, hwarföre hon wart 
mykyt försmadh oc wart draghin för domaren 
som en misgärniggis qwina, oc daghen ther näst 
äpther wart hon kastat i leona kwla, hwar tw 
grymmasta leon waro badhe köns hon oc han, 
oc nar leonen willo henne enkte onth göra, tha 
kastadhes hon för grymmasta byörna, Oc fram- 
delis för mangh annor dywr wart hon förekastat, 
oc bleff altidh osargat heel oc helbrigdha Ther 


amd 


0 


8p. 2. 


BI. 31, v. 
8p. 1. 


(CA) 


2 


en 


156 8:t Thekla. 


äpther wart hon wt kastat för grym oc gräse- 
liken dywr, som byggia i watnet, oc tha hon 
sat bwndhin i watnet sagdhe hon mz opplyfftom 
öghom i hymmelen, J nampn fadhers, sons, oc 
thäs hälga anda, wari mik thzta watnet en källa 
ällar brwn, til min döpilse, oc tha ordhen waro 
sagdh, tha i samma stwndh bliffwo all the gräse- 
lika dywren, som i thz watnet waro dödh, oc 
bälga iomffrun gik aff watnet oskadh Nakra 
dagha ther äpther wart hälga iomffrun tecla wt 
kastat för nakor enkanneliken grymmasta dywr, 
huilken henne skullo söndher slitha oc dödhga, 
Tha tilkommo ther nakra warkwnsamlika hedher- 
lika qwinnor, hwilka sik wndherstodho om dywr- 
annas natwrliken skepilse, oc giordho dyyr smör- 
ilse aff wälloktandis yrther, oc kastadho i blandh 
dywren, oc iämsköt som dywren kändho wäl- 
lokthena, bliffw the äpther sinne natwrlike skip- 
ilse soffwandhes, oc wanmaktoghe i sinne stranghe 
grymhet, Oc swa bleff iomffrun frii oc fräls aff 
them wadhanom, mz cristi dygdh, Sidhan sank- 
adhe the tilhopa mangha starka oxa oppa tranggan 
platz oc skikkadho iomffruna midhwakt i them 
oc bwndho widh theras been elbrinnandes iärn, 
oppa thz at oxane skullo wredhgas jnbyrdhes oc 
tradha iomffruna til dödhen, än the brinnandhe 
iärnen brändho bandhen, oc sidhan kolnadho the 
oc fullo borth, oc oxsano bliffwo widh sina späkt, 
oc iomffrun bleff oskadh oc loffwans gudh Fin- 
dher man oc skriffuat, at hedniggane giordho 
eth iärn halster, oc bindandhes iomffruna oppa 
halstret, oc lagdho starkan eldh ther wndher tha 


8:t Thekla. 157 


aff gudz nadh brändhos bandhen oc iomffrun 
bleff oskadh oc gudh loffwandhes Ther äpther 
wandhradhe hälga iomffrun mz sancto paulo til 
en annan stadh, oc wille hon haffua oppa sik 
takit manna klädhe, oc äpther fölgth appostolon, 
än sanctus paulus wille thz ekke tilstädhia, wtan 
klädhe henne oc wigdhe i renliffwis abitum, oc 
swa wandhrade hon i gän til stadhen yconium 
bwar hon war födh, oc ther fan bon sin brudh- 
gomma dödhan, än modhren bleff i sinne blindh- 
het, Oc sancta tecla wart före sat oc förman 
för manghom renliffwis iomffrum, huilka hon 
styrdhe til hymerikis wäghen, mz hälokt liffuerne 
oc gudelikom kännedom, oc ther äpther kalladhe 
gudh hennas siäl til sik i äwerdeliket liff, Til 
huilket gudh alzmäktogher lathe os komma för 
sancte tecle bön skuldh 


Sp. 2. 


5 


Bl.48, r. 


Sp. 1. 


Sp. 2. 


2 


(AJ 


SS 


158 


OM SANKT SERVACIUS. 


(Efter Cod. XXXIX Kyl.) 


Här äpther star skriffwat thäs hälga herrans 
sancti seruasii hälga liffwerne huilken biskopper 
war i twngria oc han är wars herra när skylle 


frändhe 
[6 : .$ 
Ö. SServacii barndom. 


Tian älskelike hälge herran sanctus ser- 
uacius haffde ena modher hon heet memelia, oc 
war sancta elyzabetz dotter, the som är ihesu 
christi modhers fränka, Thy at sancta anna iom- 
ffru maria modher, haffde ena syster som kall- 
adhes ysmeria, huilken aff sik födde dotter som 
kallades elyzabeth, oc hon war memelia modher 
oc memelia bondhe heet emyn, Tässen thu som 
är emyn oc memelia, waro twa säla människior, 
oc gudh bewiste them sina nadher, sändandhes 
til them sin hälga ängil gabrielem, huilken til 
them taladhe sighiandes, frögdhens oc glädhins 
i gudhi, thy at i skolen födha eth hälokt barn, 
oc thz skolen i kalla seruacium, the wordho ba- 
dhen mykyt gladh, Ther äpther wart sanctus 
geruasius födher i thz landh som kallas armenia, 


S:t Servacius. 159 


i thz landet waro oc hans fadher oc hans modher 
födh, oc war sanctus seruasius ihesu christi frändhe, 
Nw thentidh sanctus seruacius föddher war, be- 


gynnadhe han snarlika thz som dygdeliket war, 


thz är at han ekke tok födho aff sinna modhers 
,bryst, meer än entidh, ällar ena reso om daghen, 
i nakre matto äpther föliandes sanctum nicho- 
laum, huilken töswar i hwarie wikw tok sina 
födho ena reso som war om odhens daghen oc 
fredaghen, än sanctus seruacius fastadhe alla 
daghana i wikwnne, aff huilko hans föraldhra 
fadher oc modher mykyt gladdos, oc hoppadhos 
til gudh at thz skulle fulkomnas i thera son, 
som gudz ängil them kwngiort haffde, oc lätho 
thy snarlika barnet gangha til skola, tha thz 
thertil beqwämt war, at lära konster oc dygdher 
oc barnet war oc mykyt begärandes at lära 
dygdher oc hälghet, aff alt sit hiärta, oc war 
barnet natwrlika milt oc renlifflekit, sidwkt, en- 
fallokt oc ödhmywkt, wiist oc twlwkt, rätfärdokt 
oc blywkt, oc i allom dygdhom fulkommet swa 
at mz thz barnet war enghen dygdh för gäthen, 
thz tiänthe gudhi sent oc arla gömandhes gudz 
budhbordh, oc späkte sin krop mz fasto oc waku, 
knäfallom oc gudelikom bönom, för nötandhes 
kropsens krafft oc makt, gudhi til loff oc äro, 
ey latandhes nakon thima onyttelika fram gangha, 
sik siälffwom ällar sinom iämcristne 


Sp. 2. 


[>] 


25 


160 81 Servacius. 


83. SServacins blifver biskop i CÖungria. 


Ther äpther kom sanctus seruacius til iheru- 
salem, oc wart prester, oc i them timanom war 
biskopsdömet som kallas twngria, wtan biskop, 
huilket biskopsdöme är liggandes i tysko landhe, 
oc tha oppenbaradhe sik gudz ängil sancto ser- 
uacio synlika oc sagdhe honom thu skalt gaa 
til thz biskopsdömet twngria, oc ther skalt thu 
wara huffwdh oc förman, Tha stodh sanctus 
seruacius opp oc gik tiith, oc nar han ther kom, 
tha waro ther samlade flere biskoppa oc prester 
mz myklom almogha oppa samma daghen wil- 
iandes wälia biskopp, Oc är wetandhe at sanctus 
valentinus war biskoper i twngria för än sanctus 
seruacius tiith kom, oc aff gudz jnskiwtilsom 
gik han i domkyrkiona lithet för än han doo oc 
lagdhe sin biskops skrwdh som war kröklan oc 
ringhen oppa warffrw altara, bywdandes wndher 
högxzta ban, at enghen människia skulle dyrffwas 
röra ällar bort taka then ringhen ällar kryklona 
aff altaret för än gudhi täktes ther til nakon 
enkannelika sändha oc til wälia oc saa lagho 
ther tbe tinghen orördh i vij aar oppa altaret, til 
thäs at then hälge herran sanctus seruasius ther 
kom, Oc iämsköt han ther kommen war, tha gik 
han til kyrkionna loffwandes gudh oc som san- 
ctus seruacius war kommen i kyrkiona, mötte 
ther honom gudz ängil, oc tok snarlika ringhen 
oc kröklona, aff jomffru maria altara, oc gaff 


30 them strax sancto seruacio, klädhandes han i 


8:t Servacius. 161 


biskops skrud oc ledhe han honom jnsätiandes 
honom oppa biskops stol, oc nar swa giort war 
syntes ey mer ängillen Nw kwnne ey then hälga 
herran tyska twngho, ällar tyst maal, tha begaff- 
wadhe honom millaste herran ihesus aff sinne 
marghfalle nadh, at hwan tidh han talade ällar 
predicadhe om andeliken tingh, tha förstodho 
alle hans ordh oc maal, än nar han taladhe om 
förgänghliken tinghb, tha kwnne honom enghen 
wndhersta, oc thy nödhgadhes han haffwa en 
tolk, huilken hans ordh wt thydha skulle för 
almoghan, Thenne häloghe herran sanctus ser- 
uacius haffde oc swa storan kärlek til ihesu 
christi likama, at han ey nakon lekamlekin maat 
tok til sik then daghen han mässadhe, ällar 
anamadhe ihesu christi likama sacrament, 


Den remnade ultarstenen. 


Entidh kom sanctus seruacius til en stadh som 
hether menthze, ther war en hälogher biskopper 
som heet anctor, tässom hälga biskoppenom war 
sancti seruasii tilkomma mykyt frögdheliken oc 
kär, oc thy manadhe han sanctum seruacium 
mykyt wördhelika, oc wenlika, oc badh honom 
lässa ena mässo i sancti staffans kyrkio, oc war 
ther en skön sten oppa altaret i samma kyrkionne, 
huilken sten war riffnadher i twa delar, oc eth 
stykke nidherfallet oc war thz almoghanom stor- 


Legend. IL. 11 


20 


Bl. 49, r. 
p. 1. 


25 8 


Sp. 2. 


en 


15 


? 


2 


S 


cn 


162 8:14 Bervacius. 


lika leet oc sörghelikit, Öc nar sanctus seruacius 
ther mässadhe mz store gudelikhet, oc nar han 
saa stenen, at han war fördärffwadher, tha strök 
han mz sin hälga fingher oppa stenbrotteth, oc 
wart stenen heel, allaledhes som han til förandha 
war Nar sanctus anctor then hälge mannen saa 
thz stora iärteknet, tha loffwadhe han högelika 
gudh, oc takkadhe sancto seruacio gudz tiänara 
för the stora nadhe gudh mz honom giort haffde, 
tha sagdhe sanctus seruacius til biskopp anctor, 
Gudh haffuer thzta iärteknet giort för thina skuld, 
oc swa wille sanctus seruacius til räkna the 
ärona them biskoppenom oc ekke sik siälffwom, 
än tho at the nadhen war sannelika aff gudhi 
sancto seruicio giffuin, Synes oc sancti seruicii 
häloghet i thy, at nar the människior som qwaldos 
aff orena andan, aatho aff thän mathen som 
lagdher war oppa then stenen, tha nödhgades 
han wt gaa, oc the wordho qwitte, oc täslikes 
then mathen som optokx aff bordhet äpther mal- 
tidh, war krankom människiom til enkannelika 
helso, Oc watnet som ran ower hans hälga 
händher, tha han them twättade, giordhe kranka 
människior hela, täslikes nar nakor sywk männ- 
iskia rördhe hans klädhe, ällar tok oppa hans 
händher, tha wart hon qwith sinom sywkdom, 


S:t Servacius. 163 


RR && » rn . : 
&. SServacius fördvifves från Öungria 
och begifver sig Hill kom. 


Mangh annor tolken gudeliken tekn giordhe 
then hälge herran sanctus seruacius, tha likka- 
wäl matte hans häloghet honom enkte hiälpa 
för hans fiandhom, wtan hatadho han för hans 
hälga liffwerne, wt driffwandes han mot alle rät- 
wiso aff sit biskops döme, huilket then hälge 
herran gladhelika ledh mz största twlomodhe, 
loffwandes oc ärandhes gudh, aff alt hiärta, 
Ther äpther tok sanctus seruacius nakra clärkkar 
mz sik, oc bleff jnne i eth closter som hether 
mastrikt, somlike kalla thz malstrikt liggiandes 
hart widh stadhen, Oc ther wart honom aff 
gudhi oppenbarat at biskoppsdömet twngria skulle 
aff hedniggom fördärffwas oc fördriffwas, hwar 
han tilföranda baffde warit biskopper oc täslikes 
the andra landh oc städher ther näst waro ligg- 
iandes, aff huilko sanctus seruacius wart myk- 
yt sörghiandes, oc wändhe sin wägh, oc gik 
strax til room för the sakena skuld, oc nar han 
kom til rom, wordho alla romara klokkor sik 
siälffua ringiandis i hans tilgwämdh Öc om iom- 
ffru maria bebudilsa dagh, huilken wi kallom 
anunciacionis, war sanctus seruacius bidhiandis 
sina gudelika böner i sanctorum petri et pauli 
kyrkio, alffwarlika oc jnnerlika ropandhes til 
gudh om nadh oc miskundh ower sit folk som 
honom fördriffwit haffde aff sith biskopsdöme, 


sa 


0 


mori 
ww 


oc badh sanctum petrum oc paulum, at the för- 30 


[AJ 


ph 
& 


25 


164 S:t Servaciuws. 


wärffua willen aff gudhi, at han miskundhsamlika 
wärdoghas fran wändha sina wredhe aff thz 
folket oc them näst liggiandes landhom, oc badh 
han i allom thimor, dagh oc nath, enkte gang- 
andhes aff kyrkionne, tha fik han see herran 
ihesum christum oc hans wälsignadha modher 
mariam sitiandes oppa twa stolar, oc saa han 
om them standa häloga ängla mz all hälgon oc 
hörde han them bidhia för all biskopsdömen, än 
för hans biskopsdöme badh enghen, aff huilko 
sanctus seruasius mykyt dröffdes, oc ropadhe jn- 
nerlika til sanctum petrum oc paulum, aff them 
begärandes, at the willen trolika bidhia för hans 
biskopsdöme, Tha swaradhe honom sanctus petrus 
owerlyut sighiandes swa, Alt tiith landh oc alt 
tiith folk haffwer förthiänt höxsta konungxsens 
wredhe, oc the ärw ekke wärdoghe at wnffa 
högxsta konungxsens nadher, oc ther oppa haffua 
the högxta förste som i hymerike ärw stadhfäst 
mz sin dom, at gudz wredhe skal ower them 
gaa, oc för thy bidh enkte för them, Än gudh 
haffwer hört thina böner för biskopsdömet i 
mastricht, än thu liffwer ther ey länghe i thz 
biskopsdömet, thy at thu skalt snarlika tilkomma 
thz äwerdelika liffwet i hymerike, ther äpther 
gaff sanctus petrus sancto seruacio en nykil 
giordhan aff silffwer, mz try kors til eth war 
tekne, ällar eth wist tekn, at han matte opp 
läsa porthen til äwerdeliket liff allom som hans 


30 hiälp begära, oc her mz syntes ey meer sanctus 


petrus 


S:t Servacius. 165 


&. BServacins gripes, men befrias genom 


ett underverk. 


Ther äpther gik sanctus seruacius til sith gambla 
biskopsdöme twngriam, oc oppa wäghen wart 
han gripin aff hedhninggommen, oc ledher til eth 
fangha hws, ther sagho the som han fangat haffdo 
eth stort oc skönt lyws, huilkit aff sik gaff eth 
sken ower sanctum seruacium, Tha fördho hedh- 
nigane han til öwersta höffdingan som ther i 
landet war, oc för allan menogha almoghan, oc 
tha sanctus seruacius för them kom, tha wart 
hans änlite om wänt, swa at han syntes them 
wara som en brännande ängil, Oc för thz stora 
wndher oc enkannelika teknet, tha laat härtogh- 
en sik döpa oc sik wndher giffwandes cristne 
tro oc aff sancto seruacio wart han döpther 


Felsokållan. nig Örnen. 


Ther äpther wille then häloghe herran sanctus 
seruacius skyndha sin wägh til sit biskopsdöme, 
twngria, oc i them wäghenom wart han swarlika 
törstogher oc kwnne ey finna watn i nakon stadh, 
tha giordhe han eth kors mz sinne högre handh 
oppa törra iordhena, oc i samme stwndh op- 
sprak ther en clarasta källa, oc iämbrat kom 
ther gudz ängil, förandhes helso oc helbrigde- 


8p. 2. 


-n 


0 


ad 


5 


LJ) 


0 


25 


Bl. 50, r. 
Sp. 1. 


en 


en 


20 


2 


en 


166 8:t Bervacins. 


likhet aff alzskona krankdom, allom som drwkko 
aff thz watnet, människiom oc alzskona dywrom, 
Oc enkannelika fördhe ängillen sancto seruacio 
en skönan nap, thz är eth drykkekar, aff silffwer 
ällar gull giort, oc ther aff drak han siälffwer 
Oppa entidh wart then hälge herran wandrandis 
i langhom wägh, oc wart han mykyt trötter oc 
mödher oc sömpnogher aff kroppsens twnghet 
oc nödhgades han sik nidher läggia oppa iordh- 
ena i sol skenet, oc wart ther sompnandhes, oc 
som han laa soffwandes, kom en foghol, thz war 
en örn flyghandhe ower han, honom wiliandes 
wärna mothe solennas brändagha mz enom 
wingha, mz thän andra winghan tilfläktande han 
wädhret, honom til swalka, tha kommo mangha 
människior tiith, wiliandes see thz stora wndher, 


än sanctus seruacius opwaknadhe oc örnen bort 
hwarff 


CQ ES A k ä one & . 
(OS O. SJervacins kommer åter till CTSungria. 
ESans 000. 


Thär äpther kom thän hälge herran til sinna 
domkyrkio twngriam oc kwngiordhe nakrom 
sinom enkannelikom wenom, at plaghan skulle 
gaa ower landhet, oc at the skullo döö, oc 
sagdhe them, hwat alzmäktogher gudh haffde 
honom kwngiort, oc at han för the sakena gik 
til rom för them jnnerlika bidhiandis gudh för 


8:t Servacius. 167 


thera helso, oc lärdhe han them taka both oc 
bättringh för sin broth, oc tha skullo the wnfa 
förlatilse för theras syndher, Än the förhärda- 
dhos i sinne onzsko, ey wiliandes äpther fölia 
hans radhom oc helsamma kännedom, tha gik 
sanctus seruacius i kirkiona, oc sagdhe ther 
mässo, oc kom gudz ängil til honom, kwngör- 
andis honom sins liffs ändha, Tha badh sanctus 
seruasius sina böner til gudh sighiandis O kär- 
aste gudh, oc herra ihesu christe, them thu haffwer 
mik befalt, them giffwer iak tik igän, tik jnner- 
lika bidhiande, at thu för mina ödhmyuka bön 
skuld för barma tik oc miskunna theras siälom, 
oc ther mz skildes han fran them, oc tok mz 
sik thz drykke kareth, huilket honom ängellen 
fördhe, oc then nykellen som sanctus petrus 
honom gaff, mz mangha andra hälgadomor, oc 
bar alt thzta mz sik til mastricht, hwar the än 
bewaras oc wärdelika gömas til thenna när 
warandes dagh, Oc bleff then hälga herran 
stakkottan thima ther äpther dödher, hwilandes 
i gudhi, oc hans siäl fördhes aff hälgom änglom, 
til äwerdelikit liff, oc änglane kommo aff hym- 
elen förandes eth stort ärleket silkes lakan 
huilket the lagdho oppa hans hälga kropp, oc 
ther wti wart sanctus seruacius swepther, som 
jan i eth wärdokt skrin, Oc thzta sagho oppen- 
barlika alle the ther när stadde waro, oc sagho 
the ther ena brännande stodh sällar pelara, 
nidher kommandes aff hymelen, gönom hela 
taket, oc bleff standandes oppa sancti seruacii 
graff, oc bleff ther standandes fran afftansangx 


Bp. 3. 


Bl. 50, v. 
Sp. 1. 


An 


20 


2 


ot 


168 82 Servacius. 


tidh oc ower nattena, alt til thäs som dagh 
randen syntes opp gaa, huilket owenen som är 
dyäffwllen mykyt hatadhe, oc bröth thy diaff- 
wllen nidher en deel aff taket, huilket brot 
enghen kan för bättra, ällar i gän byggia, Oc 
mz swadana iärtekne äradhe gudh sin thiänara 
sanctum seruatium, fför then skuld, at gönom 
thz brotthet nidher faldher idkelika snyö oc räghn, 
ther komber oc idkelika krankt folk til hans graff, 
huilket fram haldz, oc bliffwer til wärldennas 
ändha, thy at sanctus seruacius haffwer för waärff- 
wat mz gudhi oc för thiänt, at haa som hälstz 
söker hans graff, bedhandes hiälp aff honom, 
tha skal honom giffwas aff gudhi, hwat honom 
1 likamlike matto widhertorffteliket är, oc the 
som kranke ärw oc sökia hans graff, the skulw 
wnffa sina helso, oc ther mz förwärffua stora 
gudz nadher 


ÖVärtecken vid hans graf. 


Naar sanctus seruacius war dödher oc hans 
likame bars i kyrkiona, tha kom eth stort lyws, 
ällar sken aff hymmellen, opplysandhes alla kyrk- 
iona, oc bleff standandes i tre thima, oppa 
huilket mangha människior ther när warandhes 
storlika wndradho Ther äpther kommo ther vij 
kranka människior, oc satto sik nidher widh 
sancti seruacii graff, honom jnnerlika bidhiandes 


at han wili them förwarffua aff gudhi, at the 


82 Bervacius. 169 


matten wnffa sina helso igän, hwar aff sinom 
krankdom, huilket oc hände, oc tha wordho 
the alle mykyt gladhe, loffwandes gudh mz höghe 
röst, oc then häloga herran sanctum seruacium, 
Oc nar thzta stora iärteknet kwngiort wart ower 
landet tha sökto til hans graff mangh Mm folk 
hoppandes wnffa gudz nadh för hans hälga böner 
skuld, oc wordho alle mykyt hogxswalade aff 
hans häloghet 


QSungria förharjas af fhedningarne. 


J them timanom kom konunghen aff wngaren mz 
mangh M folk, oc the waro alle hedhnigga, jn 
1 thz landhet twngria, hwar sanctus seruacius 
war wt driffwin orätwisleka aff seth biskopsdöme, 
oc then konunghen nidherstörte alla städher oc 
förbrändhe landet dräpandhes folket, allaledhes 
som sanctus seruacius haffde them föresakt, oc 
besatte landet mz store makt, Nakre aff the 
cristna bespisadhe sina städher, oc stodho til 
wärn moth the hedhningga i mangha dagha, oc 
haffdo the sik wäl förwärnat mothe hedhnigg- 
omen, oc haffdho the ekke fördriffwit, aft 
huilko the förskullado gudz wredhe, som gudz 
ängil haffde före sakt sancto seruacio, oc för 
the saak skuld wordho alle owerwnne, fangadhe 
oc slaghne, oc thera städher opbrändhe til 
grwndhen, thy at gudz hämdh matte ändeleka 
ower them gaa, Ther äpther foro hedhniggana 


[SS 


5 


Sp. 2. 


BL 51, r. 
Sp. 1. 


an 


10 


2 


em 


170 84 Borvacius. 


bätter jn i landet, oc lätho ekke aff sinne grym- 
het, för än alla städher, oc iämwäl gudz hws oc 
kyrkior waro nidherslagna oc förbrändha, Oc 
fördärffuadho andhra städher ther näst liggiande, 
widh riineth, saa hether the flodhen, alla maäkt- 
ogha städher ödhelagdho the, oc tässa städher 
som är, Mentze, colne, withzeborgh, stratzeborgh, 
basel, oc flere andra städher, oc biskopsdöme, 
badhe stor oc smaa, oc kwnne enghen leffwa, 
wtan strax dräpas ällar fanghas, wtan nakra faa 
människior, hwilka sik lönlika skylto i sten rön 
ällar i bärghomen O herra gudh i hymerike, 
hwru mangha människior, oc hwru mangha är- 
leka städher, matto wngaälla then ena stadhen 
twngriam, swa nywtba oc manghe goth aat 
enom som gudbhi täkkes 


Staden Qbainz intages. 


Ther äpther kommo hedhnigane för then stadhen 
mentze, mz störste makt oc krafft, oc lagho 
länghe för then stadhen mentz, oc kwnno ey 
likkawal winna stadhen, oc willo fara fran 
stadhen, wändandhes til sin heem, Än märk her 
hwru gudz hämdh är mykyt stark Thy at stad- 
zsens mwra i mentz fyöllo nidher aff sik siälffwon, 
oc tha jngingo hedhnigane i stadhen, oc för- 
brändho alt nidher i grwndhen, oc alla the 
kyrkior som i then stadhen waro, wndhan taghne 
sancti stephani kyrkio som bleff bestanden, oc 


82 Bervacius. 171 


i the kyrkionne förmatto the enkte skadha, thy 
at sanctus stephanus förwärnadhe thz aff gudhi, 
Oc the hedhnigane sagdbo siälffwe, at them 
syntes en man, huilken mönstret beskärmadhe, 
oc swa nödhgados the dragha thädhan 


QWastricht skonas. 


Nw maa man maärkia eth stort iärtekne, at än 
tha at ther waro swa mangha hedhninga likka- 
wäl kommo the ekke swa när mastricht, at the 
matto see then stadhen, thy at then hälge herran 
sanctus seruacius beskermade stadhen, i huilkom 
hans hälge likame war sik hwilandes ällar ligg- 
iandes, oc naar folket som näst bodho ther widh 
mastricht, kommo til stadhen, oc hedhningane 
waro thädhan draghne, oc the som leffwandes 
bliffw kwngiordho them thz stora fördärff oc 
skadha som i landet skedhe ower folket, oc 
iämwaäl barnen, huilken dräpen waro, oc mykla 
rikedoma som waro borth fördba, tha wart eth 
stort skryan ällar ropp i almoghanom, thzta 
hördhes, oc tha the hördho at mastrikt bleff 
oskat, tha förstodho the wäl at stadhen haffde 
thz nwtit för sancti seruasii häloghet skuldh, oc 
folket sambladhe sik som pilegrima plägha, oc 
gingho msz store gudelikhet, oc wmz korssens 
teknom til hans graff oc loffuandhes gudh oc 
sanctum seruacium ther före, oc thzta hände 
om sancti seruacii affton, oc nar som solen 


Sp. 2. 


un 


en 


172 82 Bervacius. 


bärghades samma qwällen lät gudh see hans stora 
häloghet, thy at hymelen oppnadhes ower sancti 
seruacii graff, oc eth clarasta lyws skeen, op- 
lysandes alt mönstret, oc folket wart clarleka 
seandhes alla nattena, til thäs daghen oppran, 
tha loffwadho oc äradho alt herran gudh oc 
sanctum seruacium, för hans marghfalla hälog- 
het, oc thz stora iärteknet 


Den valluktande grenen. 


Entidh om ena nath, tha kor prästene gingho 
til ottesanghen, oc nakre borghara gingho mz 
them, oc iämwäl the som tiänist oc ämbethe 
haffdo i mönstret, tha händhe them gangha til 
then stadhen, ther sancti seruacii sängh stodh, ther 
fwnno the liggandhes oppa sänghenne en skönan 
dyrleka loktandes qwist, ällar gröna gren, huilk- 
ens liknilse finnas ekke när os, tha fraghado 
borgarene koor herrana haa then war som thän 
dyra qwisten ällar grenena tiith baar, the swar- 
adho sighiandis sik enkte ther aff wetha, wtan 
thz sag[d]ho the, at the läsa gudelika böner, idhke- 
lika ther om bidhiandis, at the matten ther wisso 
oppa wnffa, oc kan enghen thän finnas, som os 
ther om wissa kan göra, än om sidhe kwnno 
the wndhersta, at thän sötmen oc dyra lokten 
wtgingho aff hans häloghet, oc hälgadomor, som 
ther begraffna waro, oc at gudz ängil haffde 
tiith förth then wälloktande quisten ällar qwasten, 


S:t Sorvacius. 173 


oc wart folket her aff storleka glat högelika loff- 
uandes oc takkandes aldzmäktoghom gudhi, oc 
them hälga herranom sanctum seruacium 


ESnngria biskopsdome förlagges till Sastricht. 


J them timanom som sanctus seruacius än liff- 
wandes war, oc war än biskopper i twngria, tha 
sloo stormen oc watnet aff enom mäktoghom 
syöd ther när liggiandhes aff huilkom sydd folket 
haffde sina nytto oc widhertorfft, än äpther hälga 
biskopsens dödh, oc tha hedhniggana haffdho 
nidher stört stadhen tha wart then syön mykyt 
störra, oc för dreff stadhen til eth tekn, at the 
1 stadhen bygdho haffdo storlika syndat moth 
hälga biskoppen Oc för sadana saak skuld 
lagdhe then högxste höffdinghen huilken oppa 
then tidh styrandes war i then landz ändhan 
twngria biskopsdöme til malstrikt, them hälga 
herranom sancto seruacio til loff oc äro, huilkens 
hälgadoma ther huilas, oc thän tolffte biskoppen 
som äpther sanctum seruacium kom i malstrikt 
opbygdbe honom til hedher oc wördhnig eth 
skönasta mönster, huilket än i thenna närwar- 
andhes dagh är ther standandes 


0 


5 


Sp. 2. 


Bl. 52, r. 
Sp. 1. 


or 


174 St Bervacius. 


Såfängt försök alt åter uppbygga staden E ungria. 


Ther äpther kom en biskop som kalladhes 
gudhdolff, han warkwnnadhe sik ganzska mykyt 
ower then stadhen twngria, huilken tha war alla- 
ledhes ödhe oc fordhom skedhe i thän stadhen 
för människionna wndher, oc menthe än opp- 
byggia then stadhen twngria, gudhi til loff oc 
äro, än tha tänkte han enkte at gudh alzmäkt- 
ogher haffde bansat stadhen, thy ther stodh än 
I hws, 1 huilko sanctus seruacius haffdhe siälffwer 
jnnebygdh, oc hedhniggana, the som fordhom 
waro ther matto ey thy hwseno nakot skadha, 
oc för then skul wille han latha oppbyggia 
stadhen i gän, oc nar tymber männene sällar 
mwramästarene begynnadhe at byggia, tha kommo 
ther swa mangh wildywr at arbetes folket wordho 
när alle dräpne, oc somlike löpande wnflydho, 
Oc nar biskoppen thz saa, tha förfäradhe han 
sik swa mykyt, at han naplika kwnne andhas 
oc swa bleff thän stadhenr obygdher äwerdelika, 
thy at then biskoppen kwnne wäl första at thz 
war ekke gudz wili 


Rarl den stores strid mot fedningarne. 


J them timanom nar then mäktoghe kesaren 


25 karolus magnus war styrandes, tha hände at 


hedhninggane slogho mz store makt jn oppa the 


S:t Servacius. 175 


cristna, oc nar karolus magnus fik thz wetha 
tha war thz honom ganzska olyofft, för cristna 
människior skuld, oc the hälga troo, oc samladhe 
han en storan här aff cristno folke, sik til hiälp, 
oc drogh mothe the hedhninga, manandes the 
cristna, at the trolika skullo ropa til gudh, oc 
manlika stridha, för hymerikes rike, oc nar the 
twa härane samman kommo til hopa, tha fingho 
the cristne först storan skadha, thy at hedh- 
ningane waro flere än the cristne, hwilket them 
ceristno tykto illa wara, oc ropadho the trolika 
til herran gudh jnnerlika bidhiandes at han 
wärdoghis wilia them komma til hiälp, oc swa 
stridho the en dagh jn til nattenrna Annan 
daghen näst äpthe begynnadhe the stridha oppa 
nyt oc händhe thzta oppa sancti seruasii dagh 
tha ropadhe konungh karl magnus trolika til 
sanctum seruacium, at han honom til hiälp 
komme, oc förwärffwa aff gudhi, at han matte 
the hedhnigga owerwinna, tha wart the stridhen 
swa stor, at the wodho i blodet op til sporana, 
oc iämsköt som konungen ropadhe til sanctum 
geruacium, tha saa han änglana komma sik til 
hiälp i stridenne, oc tha borthslogos hedhniggane, 
oc the cristne wnno sigher, Tha wordho alle 
gladhe takkandes gudhi oc sancto seruacio, för 
thera nadh oc hiälp, oc karl konungher förbätt- 
radhe sancti seruacii mönster mykyt storlika 


[ 


0 


fd 


5 


20 


Sp. 2. 


BI. 52, v. 
8p. 1. 


on 


(— 


2 


cc 


25 


3 


S 


176 82 Bervacius. 
KAY S CO DE) ”' Je 
&S, SServacii lekamen upphöjes. — Värtecken. 


Äpther mangh förlidhin aar war en gudeliken 
biskop ther i landet, huilkom i sömpnen oppen- 
barat wart aff sancto seruacio, at hans been skwllo 
opphögias cristnom människiom til hwgnat, oc 
nar thenna gudelike biskoppen opp waknadhe 
aff sömpnen, tha foor han til biskoppen aff mas- 
trikt, kungörandhes honom thz han hört haffde 
i sin sömpn, tha wart biskoppen aff mastrikt 
mykyt gladher, oc sagdhe til then andra bi- 
skoppen som til honom kom, wi wiliom badhe 
bidhia til gudh at han wili os thz än entidh 
kwngöra, oc wi wiliom os skriffta, oc wäl til 
redha mz läsnigh oc fasto, oc andre godhe öff- 
nigh, at wi mattom wärdoghe wardha til at 
hantera oc ophögia then hälga herran, oc thzta 
giordho the badhe, Tha kom en röst sighiandis 
til them, J skolen wtan alla twäkan witha at i 
skolen min likama optaka aff iordhenne, Oc 
iämbrat begynnadhe the twa biskoppa graffwa, 
oc tha groffwo the ey länghe, oc fwnno ena 
sköna graff, aff brädhe giordha, aff huilke oppgik 
skönasta wällokt oc i the träkistonne fwnno the 
sancti seruacii hälgadomor, huilka han mz sik 
fördhe aff sin stadh twngria, oc wordho alle 
mykyt gladhe menandes sik haffua oppfwnnith 
sancti seruacii lekama, Oc nar the oppläto kist- 
ona, tha war kistan toom, thy at sanctus mwn- 
olphus biskopper haffde foordhom för tarffleka 
sakar skuld lönlika wndhan gömt oc lönlika lakt 
sancti seruacil lekama oppa en annan stadh, 


8 Servacius. 177 


allar annat rwm, oc thz wisto ekke the godha 
herra oc biskoppa, Oc thy wordho the mykyt 
bedröffde, oc sörgiandes oc klagandhis sik sigh- 
randis sik haffwa förtappat sin hwgnat, tröst 


oc glädhi, tha bödh biskopp heymbrekt clärk- 


omen, oc iämwäl almoghanom, at fasta oc bidhia 
til gudh, at han werdoghas them giffwa eth tekn, 
hwar the matten then hälga lekamen finna, 
huilket the oc mz alle gudelikhet giordho, Oc 
händhe tridbi nattena ther äpther widh then 
thima nar hanen gaal, at the groffwo oc fwnno 
rättan stadhen, hwar hälga biskoppen war lagdher, 
Oc nar the opptoko första stenen, tha kom ther 
ärliken oc dyrasta lokt, huilka enghen människia 
1 wärldenne haffde nakon tidh känt lokta, oc 
fwnno the eth kors liggiandes oppa sancti ser- 
uacii bryst huilket kors iomffru maria ihesu 
christi modher bwrith haffde för siit waälsig- 
nadha bryst, i them thimanom hon her oppa 
iordherike liffdhe, oc sanctus lucas, iomffru maria 
cappelan haffuer giort thz korsset, iomffru maria 


til eth aminilsa tekn til the biterlika pino som 


b 


) 


hennas käraste son ledh herran ihesus christus, 
The fwnno oc then nykyllen som sanctus petrus 
fördhe honom aff hymerike, oc the biskopps 
kryklo, som ängillen honor: gaff, tha han wal- 
dher wart til biskop, Oc thz purpura klaädhet, 
huilkit honom änglana fördho aff hymelen nar 
han dödher war, oc ther mz honom owertäkto, 
Oc thz drykkekaret som ängilen honom fördhe 
aff hymelen, oc all the klädhe, mz huilkom han 
swepther war, tha toko biskoppane klädhet aff 


Legend. HMI. 12 


20 


5 


3 


30 


Sp. 2. 


Bl. 53, r. 
Sp. 1. 


10 


15 


2 


tt 


178 Sd Servacius. 


hans likama, Oc hans äroffulla änlete war skin- 
andes som solen, oc mento alle at han war Liff- 
uandhes oc grätho aff mykle hiärtans glädhi, 
nidher fallandes oppa sin knä sighiandis, O 
käraste fadher oc hälgaste herra äst thu än 
liffwandes, ällar äst thw dödher, oppenbara thz 
för os, oc wt gak aff graffwenne, oc i them 
ordhomen borth hwarff skenet aff hans änlete, 
swa at man matte se hans wänasta bara änlete, 
oc ther äpther toko the hans likama opp aff 
iordhennc, swa skönan oc helan som han war 
nidher lagdher i the graffwena, oc lätho honom 
göras eth ärleket skrin, aff silffuer, oc förgylt, 
oc lagdho then hälga lekaman ther i mz store 
aatwakt oc gudelikhet Nar konungh karl magnus 
hördhe, at sancti seruacii lekame war ophögdher 
wart han mykyt hiärtelika gladher oc näst äpther- 
kommande paska foor han til mastrikt, mz myklo 
folke, Oc oppa paska affton wndher afftansangen 
widh högha altaret, i konungxsens asyn, wart en 
krompen qwinna helbrigdha aff sinne soot, oc 
en spetälsker wart reen, Öc en man som war 
krwkotter oppa ryggen, wart iämpn skepadher 
oc slätter oppa sin kropp, tässen try iärtekne 
skedhe oppa en thima, oc the tre människior 
wordho alzstingx hele aff sin krankdom Widh 
samma tidhen kom en wethlös man i mönstrit 
skriiandes oc beth oc sloo folket, oc enghen 
wiste sik wara frian ällar tryggan för honom, 
tha badho the för honom til sanctum seruacium, 
oc i samme stwndh wart han helbrigdha, all 
thenna iärtekne saa konunghen, oc wart mykyt 


St Servacius. 179 


gladher, oc iämwaäl aldher almoghen som ther 
när war gladdes oc loffuandes gudh oc honom 
takkandes mz störste jnnerlikhet 


SJedningarnes försök alt bränna templet 
| SWastrickt. 


Äpther thän tidhen som konungh karolus magnus 
war dödher, tha kommo hedhniggana ather som 
kallas lothoringia, oc brändho oc nidher slogho 
landet mz owerwälle, Oc fingho the samma 
hedhnigga höra at i stadhen mastrikt waro store 
rikedoma i mönstrit hwar sanctus seruacius war, 
oc foro thy hasteleka tiith, wiliandes wt taka 
förnämdha rikedoma aff mönstret, Oc nar the 
nalkadhos kyrkio dörenne, tha mötte eth stark- 
asta wädher oc wrok them til ryggia som the 
haffdo warit halmstra, än tha wildo fiandana 
thz lithet akta, wtan naar the sagho at the 
kwnno ey jnkomma aat dörenne, tha mentho the 
komma gönom taket, oc samman bundho stegha 
widh stegha, oc stighu opp, stikkandes eellen 
oppa mönstrit, än tha sloo elzsens lwghi them 
i gän wndher öghonen oc wordho somlike opp- 
brändhe oppa steghomen, somlike nidher wnndho 
sik mz linor aff kyrkio taket, somlike widher- 
loddo kyrkyo takino som the haffdo warit bundhne 
ällar bikadhe widh taket, oc kwnno ther enga- 
ledhes aff komma, oc täslikes kwnno the [ey] 


0 


15 Sp. 2 


20 


Bl. 53, v. 
Sp. 1. 


& 


180 8 Servacius. 


bränna mönstret, ällar göra skadha oppa kyrk- 
ionas äghadelar, Oc tha the fiandana thz sagho, 
kom ower them en stor rädoghe, oc wordho för- 
färadhe, ropandhes til cristna manna gudh bidh- 
iandes honom förlata them thera syndher, oc 
loffwadho pgudhi at the aldrigh i nakon tidh 
willo ällar skullo göra nakon skadha oppa san- 
cti seruacii äghodelar, oc swa wordho the lösaa, 
oc hastelikan oc snart thädan foro, Oc tha bleff 
sanctus seruacius, mz alt thz honom tilhörde, 
wälbewarat mz3 godhom fridh, huilket troandes 
är aff allom människiom 


o— re  - — 


ER i 
5 SS ervacii ben föras från Sastricht, 


men ålertagas. 


J them thimanom war en härtoghe i lantte sassen, 
thz är thz landet som kallas sassen, then härtogh- 
en heet henrik, han haffde sanctum seruacium 
ganzska käran, tiänandhes honom mz store gude- 
likhet oc hiölt honom i störste wärdoghet, oc ma 
hans hiälp owerwan han alla sina fianda, ther 
äpther fik härtog hendrik i sit wald sancti ser- 
uacii biskops kryklo oc hans biskops stool, huilket 
han haffdhe i store wördhnig, oc läth i sancti 
seruacii hedher oc wördhnig byggia eth skönt 
mönster, i hwilko janelyktos gudelika nwnnor, 


. gudhi tiänandes oc iomfru marie, oc sancto ser- 


uacio, dagh oc nat mz alle aatwakt Ey lankt 


ört Bervacius. 181 


ther äpther wart härtog henrik waldher til en 
romara konung, oc baar han romerska krono ma 
store äro, alt til sin dödh Tha haffde kesar 
henrik en son äpther sik, oc han heet otthe, 
han war en dygdeliken man, oc fromber, oc 
tiänthe han mykyt sancto seruacio, oc han astwnd- 
ade mykyt at wardha romersker konungher 
äpther sin fadher, än romarska herrana oc andre 
stodho honom mykyt i moot, ekke wiliandes 
honom ther til haffua, tha händhe aff sancti 
seruasii mz hiälp, at han twingadhe the rom- 
erska herrana, swa at han wart en römsk kon- 
ungh, hwat häldher thz them liofft ällar olyofft 
war, tha hans modher thz saa, tha wndherstod 
hon wäl, at the äran kom honom til för sancti 
seruacii häloghet skuld som oc tilföranda hans 
fadher, Oc badh tha modhren jnnerleka kon- 
unghen, at han wille tilhiälpa, at sancti seruacii 
hälgadoma matten föras i theras landh, som war 
lapthe sassen, huilket kesaren oc giordhe, lat- 
andhes taka sancti seruacii skriin mz alla hälga- 
doma fran mastrikt, thy at enghen förmatte 
honom -thz förmena, än thy at klärkomen oc 
almoghanom war thz imoth, oc mykyt sik klagh- 
ado oc bitterlika grätho, at theras herra swa 
borth kom, them til skadha, oc swa kommo 
the hälgadomor i lantte sessen Oc aff theras til 
kommo wordho mangh iärtekne ther i landhet, 
Thy at alla kranka människior som kommo til 


hälgadomonor mz gudelikhet, the wordho alle : 


helbrigdho mz gudz nadh, tha wordho alle ther 
i landhet mykyt gladhe, oc opfylte mz store frögdh, 


ag 


6 


Sp. 9. 


Bl. M, r. 
8p. 1. 10 


15 


20 


25 


182 S1 Servacius. 


oc giordho sancto seruacio stora högtidh, Oc i 
samme högtidh kommo nakre kyndoghe män aff 
mastrikt i mönstret, hwar the aff sassän hedhra- 
de hälgadomana, oc nar folket mäst twnght 
war i sömpnen aff mödho, tha waro the männene 
aff mastrikt wakande, oc togho sancti seruacii 
skrin mz allom hälgadomom, förandes thz tädhan 
mz sik, Oc tha the aff sassen thz förnwmmo, 
tha förfäradhos the mykyt, hastandes sik äpther 
them, Än tha waro männene aff mastrikt swa 
fiärran ällar lankt wndhan komne, at the aff 
sassen kwnno them enkte fangha til ryggia, Swa 
kommo mastrikx män hem til siin, mz mykle 
frögdh, oc frögdados alle the i stadhen waro, 
mötandhes sinom kärasta herra mz flytandes 
tharom, aff kärlek oc glädhi, oc aff store gude- 
likhet, oc loffsangh, oc strax skedhe ther mang 
oc gudeliken iärtekne, tha opptändho sik siälff 
lywsen i kyrkionne, blindhe fingho sina syn, Oc 
the döffwe wordho hörandes, oc hwat hälst 
krankom människiom tiith kommo bedandhes 
hiälp aff honom, tha wordho the hele oc frälste 
aff sinne soot at krankdom, oc her aff wart 
ther i stadhen stor frögdh oc mykyn glaädhi, oc 
iämwaäl i alt landet, ther näst om liggiande, Oc 
ther äpther haffdo klärkanar mz borgaromen the 
hälgadomor i största wördhnig oc äro, them 
gömandes mz skrinet, trolika oc atwaktelika mz 
alle gudelikhet 


84 Servacius. 183 


Sertigen af (Öoblenz tillvallar sig QWastrickt. 


Äpther than tidhen wart engen konungher wal- 
dher, thy at sidhan kesar otte war dödher, tha 
bleff römska riket langan thima wtan förstand- 
ara oc höffwidz man, aff huilko mykyn orätter 
oc owerwald skedhe fatikkom änkiom, wärn- 
lösom barnom, oc iämwaäl the hälge kirkio oc 
andelikom personis Oc i them thimanom opp- 
reste sik härtogen aff stadhen som kallas coff- 
lencia widh rineth moth sancti seruacii folk oc 
hans kyrkios jngäldh oc klärkana i mastrikt, 
sigiandhis sik haffua laghliken rät ower stadhen 
mz landhet oc sancti seruacii äghodelar, ower 
huilket klärkane oc folket ropadho tilbidhiandes 
hämdh ower härtoghan, än han spordhe enkte 
äpther theras roop oc klaghan, wtan bleff hardher 
oc obögheliken i sinne orätwiso, entidh tha här- 
toghen saat gladher widh siit bordh, tha hals 
örgdhe honom owenen diäffwllen, oc alla them 
som ther när honom satho, oc nar the andhre 
herrana thzta hördho oc sagho, wordho the 
ganzska mykyt förfärade, latandes honom haffwa 
sith arff wtan alla tak 


” , RCON (6 $: s a 
VPärteckuet ' &S. SServacii vingård. 


Nakot äpther thzta iärteknet war skeet, tha waro 
nakre wngha pilta om natta thima jn stigne i 
sancti seruacii wingardh, wiliandhes brytha nakor 


Sp. 2. 


Bl. 54, v. 
Spy. 1. 


wintr&, ällar winbär, tha kom en gammal herra 
oc sagdhe til them, lathe iak idher idhran barn- 
dhom ekke athnywta tässa idhra gärningh, Tha 
wordhe idher ekke fördraghit, thz i min wiinbär 
haffwen aff brwtit, än tha lather iak idher ey 
hädhan gaa, för än idhre wener oc frändher 
skolo idher her finna, tha wordho the barnen 
ganzska förfäradh, oc haffdo gärna wndan flyt, 
än the kwnno ekke, thy at them tykte at the 
waro bwndhne, Tha sökte fadher oc modher 
äpther barnen gratandes oc sik klaghandes för 
allom, oc wisto ekke at the waro i then win- 
gardhen, tha gingho the hädhan oc fwnno them 
ther, oc spordho the barnen til hwru mz them 
hänt war, tha swaradho barnen sighiandis, at en 
skön aldrogher man kom til os mykyt wredher 
oc bedröffdhe os sighiandes at wi mattom her 
bliffua, tha tykte os strax at wi warom bwndhne, 
tha wndherstod folket, at sanctus seruacius haffde 
ther warit, oc badho alle til sanctum seruacium 
at barnen matten lös wardha, huilket oc gen- 
stan händhe 


GS. CServacius hindrar QPastrichts 
befästande. 


2 J them thimanom war en härtoghe, haffwandes 


nakra äghodela i mastrikt, oc thensamme härtogh- 
en aktadhe göra en ringmwr kringh om stadhen, 
mz storom graffwom, för större tryghet skuldh, 


Ba Bervacius. 188 


oc nar han haffde nakra dagha äptherfölkt sin 
wilia, oppenbaradhe sik honom sanctus seruacius 
i sömpnen sighiandhis, hwat är thz at thu tik 
bekymbrar mz then stadhen, wiliandhes honom 
begraffua oc om mwra, ther driffwer enghen nödh 
til, thy at gudh bewara oc wärnar wäl stadhen, 
oc lather honom ekke fördärffuas, wtan om swa 
är at människior mz sina syndher honom för- 
därffua, oc her mz waknadhe härtoghen oc läth 
ey meer byggia graffwena ällar mwra om then 
stadhen 


GVärteknel med purpurkladet. 


Oppa en dagh gik thäs härtogans frw ällar hustru 
mz andra frwr i sancti seruacii sömpn hws ällar 
slapa kammar, wiliandes see oc skodha hwat i 
then kamaren war, tha saa hon eth skönasta 
purpura clädhe, huilket henne wälbehagadhe, oc 
tok thz bort mz ower waldh, oc bödh ther aff 
göra sik klädhe, kapo ällar kiortil, Ther äpther 
oppa en sancti seruacii högtidhis dagh kom the 
samma härtoginnan til sancti seruacii mönster, 
mz mangha andra riddaras frughor, haffuandis 
oppa sik thz klädhet som hon lät skära aff för- 
nämdha pwrpura stykket, oc manghe riddara 
äpther fölgdho, oc leddo henne til mönstrit, oc 
mässan begynnadhes genstan, oc tha wart the 
frwn letzse widh gudz tiänist, tykkiandes tidha- 
gärdhena wara alt offlangha, oc bleff snarleka 


| omed 


NM 


5 


Sp. 2. 


186 S2 Bervacius. 


sompnandes, oc nar hon soff, syntes henne en 
gräåseliken man komma til sik takandhes thz 
klädhet fran henne mz wredhe oc onzsko huilket 
hon sik skära loth aff förnämdha purpura, Tha 
ropadhe hon trem sinnom mz höghe röst sigh- 
iandis O sancti seruaci, alzmaktogx gudz tiän- 
are hiälp mik, tha förfäradhes alt folket som i 
kirkionne war, löpandes til henna, oc härtoghen 
kom oc til henna, spöriandes hwat henne skadde, 
19 äpther thz at hon ropadhe swa. hökt Tha swar- 
adhe hon sighiandis O O wee är mik, nar iak 
nakra litla stwndh sitith haffde i gudz tidha- 
gärdh tha wart iak ledzse, tykkiandes gudz 
tiänist wara mykyt langha, tha saa iak iämsköt 
15 then hälga herran sanctum seruacium för min 
”>r  öghon widh högha altarit sitiandis oppa en för- 
gyltan stool tha wille iak haffua bökt min knä 
för hans föther, oc i samma stwndh kom en 
gräseliken man, takandhes mik i hareth, oc drogh 
20 mik starkleka oc sloo mik mz köpellen, at iak 
när dödh war oc drogh aff mik klädhit, oc haff- 
wer han nw ther före ower mik hämpnath, Naar 
hon haffde alt thzta sakt, tha loffwadhe alt folket 
oc äradhe gudh, takkandes sancto seruacio för 
25 saadana iärtekne, oc härtoghen gaff stora gaffwor 
til mönstret, för thz purpura klädhet huilket 
hans hwstru haffde fran takit sancto seruacio 


em 


SA Servacius. 187 


&S. SServacii helgedomar föras till oskar. 
Sans belate. 


Ther äpther kom kesar hendrik, han haffde san- 
ctum seruacium mykyt käran, görandes honom 
ti&änist oc wördhnigh, thy at han wiste wäl at 
sanctus seruacius war en sandher nödh hiälpare, 
oc thy laat han oppbyggia ena sköna kyrkio, 
honom til hedhers i stadhen som kallas gosler, 
oc sändhe bodh til domherrana i mastrikt, wil- 
iandhes at the skullo til honom föra sancti 
seruacii hälga domor, än thz giordho the ganzska 
nödhoge, än tha wigdho the thz mönstret sancto 
seruacio til hedhers Nw äpther thz at kesar 
henrich haffde sanctum seruacium swa käran, 
tha sändhe han äpther then klokasta gulsmedh 
som i landet kwnne finnas, oc badh honom kär- 
leka oc alwarlika, at han skulle smidha eth 
hwffudh aff silff alla ledhes giorth äpther sancti 
seruacii huffudh oc änletes skipilse, gulsmedhen 
giordhe thz honom war budhit mz alle aatwakt 
oc kostelikhet, oc presenteradhe thz kesarenom, 
Oc tha kesaren saa hwffwdhet aff silff, syntes 
thz honom mykyt magerth, snorket oc wanskapat, 
oc fast olikt sancti seruacii hoffdhe oc hans än- 
lete, oc wart wredher, oc läth kasta gulsmedhen 
i tornet, Tha beuiste sanctus seruacius sina 
dygdh oc mildhet oppenbarandhe sik kesarenom 
i sömpnen i nästa nattenne äptherkommande, oc 
bödh honom giffwa gulsmedhen lösan wt aff 


20 


tornet, oc sagdhe ythermer til kesaren, see oppa 30 


Sp. 2. 


mik granlika, oc skadha mith aänlite aatwakte- 
lika, at the gärning thu haffuer latit göra til 
min hedher, ärw mino hoffde oc ansicte ganzska 
liik, thy at gudh haffwer siälfwer lärt thenna 

5 mannen göra saadana wärk oc gärninga, Oc 
takkadhe sanctus seruacius kesarenom för the 
äro han honom giort haffde, Tha kesaren wak- 
nadhe, tha wart han mykyt gladher oc sändhe 
strax äpther gulsmedhen latandhes han ledha 
10 för sik, tha wart gulsmedhen mykyt förfäradher 
ec rädher, än tha kesaren saa honom tha hel- 
sadhe han honom nadhelika, oc tha wart han 
mykyt gladher, oc ther äpther bars fram hwff- 
udhet, tha saa kesaren thz haffua all the skip- 
15 ilse oc skapnat, som han seet haffde i sömpnen 
aff sancto seruacio, tha sagdhe kesaren allom 
sinom riddarom oc godhom mannom hwat han 
Pr seet haffde i sin dröm tha wordho the alle gladhe, 
oc loffwadho alz maktoghan gudh om thzta 
20 stora iärteknet, oc kesaren offradhe thz samma 
hwffudet oppa sancti seruacii altara oc gaff han 
til hans kyrkio ower matto stora oc mykla gaffwor 


— — — 2 sn 


ES. BServacins befriar fångar. 


Oppa entidh lät thenne samme kesar henrich 
25 fangha xl ädhla män, oc jnnelykte them i sinne 
bewarnigh, läggiandhes oppa theras halsa boyor 
oc iärn, oc thzta skedhe oppa sancti seruacii 
affton, Öc om samma nattena saa kesaren en 


84 Servacius. 189 


skönan aldroghan man staa när fangomen i tornet, 
oc hans skägh oc haar war hwit som snyön, oc 
thenne herran war sanctus seruacius, som för- 
barmadhe sik ower theras nödh oc angist, 


hwngher oc törst som the lidhw, oc löste han 5 


theras händher aff iärnen oc sloo opp dörena 
sighiandis til them at the skullo ther wtgaa, tha 
gräto fangane mykyt klagandhes sina nödh för 
them herranom, sigh menlösa wara i thy som 
kesaren them til lagdhe, oc han wille them 
dödhga för alzenkte, tha sagdhe sanctus serua- 
cius iak är eth bodh skap, sändher aff alz mäkt- 
oghom gudhi, oc sigher iak idher, at tha i nw 
lidben, thz skal snarlika faa en ändha, oc gaa 
thy snarlika til idhwr heman, Tha wordho fang- 
ane gladhe oc gingho strax wt aff fängilsen, Oc 
genstan war then wärdoghe herran aff theras 
asyn, Om morghonen som war oppa sancti ser- 
uacii dagh, tha högmessan war swnghin oc kes- 
aren saat i sins maiestatis wärdoghet, tha kom 
then aldroghe herran mz xij wänasta wngha män 
ällar pilta för kesarans asyn, oc waro the alle 
prydhelika klädde, tha taladhe then hälge mannen 
til kesaren sighiandis wi ärom her komne för 
nödh saak skuld, Thin wen seruacius wil at thu 
skalt lösa giffwa the xl fangha, sammwledhes som 
thu för hans skuld giordhe mz gulsmedhen, Tha 
kesaren hördhe nämpnas seruacium, tha wart 
han mykyt gladher, oc haffde mykyt gärna wilit 
känna oc wetha haa the budhen waro, thy at 
the haffdo ängla skipilse, än then aldroghe 
herran borth hwarff snarlika, oc the andre xij 


ba 


Bp. 2. 


Bl. 56, r. 
Sp. 1. 


en 


20 


190 81 Servacius. 


wnghe män mz honom, oc i samma tidh kom 
kesarens mästare, som regeradhe hans gardh oc 
höghmäles saker oc ärandhe oc fiöl oppa sin 
knä nidh för kesaren sighiandis, nadhoge herra, 
ower thz fanga tornet haffde iak nw större för- 
warnigh, än iak nakontidh förra haffde, än thz 
haffwer mik enkte hwlpit, Thy at idagh tha iak 
kom til fangha tornet, tha lagho ther wäktarene 
som the haffdo dödhe warit, oc kwnno enkte 
tala, oc fangha tornet stodh ypeth oc fangane 
waro wt gangne, tha wart iak mishoppande oc 
wille mik siälffwer dräpa, tha taladhe en aff 
fangomen til mik, oc swa giordhe iak ekke thz 
ondha iak tänkte göra, oc tha sagdhe then 
fanghen til mik wi ganghom alle oppenbarlika 
hädhan, tha spordhe iak them, aff hwas makt 
ällar orloff ginghen i her wt aff tornet, the 
swaradho sighiandis, aff thäs makt oc bodh 
ginghom wi ther wth som silff hwffudhet war 
äpther giort, han bödh os wtgaa aff fanga tornet, 
tha kesaren thzta hörde, tha wart han mykyt 
gladher, oc gik mz sinne keserinno ällar hwstru, 
mz mykyt annat folk, til sancti seruacii mönster, 
oc stodh han för kyrkio dörenne, oc bödh at 
fangane skullo komma til honom, oc nar the 
komne waro, wndherwisto the kesarenom, hwrnu 
sanctus seruacius haffde them budhit wtgaa aff 
tornet, oc hwru snarlika iärnen nidher föllo aff 
theras hals handom oc fothom, oc all bandh 


30 losnadho aff theras kropp, oc the ordh som han 


them til taladho, oc at the skullo takka them 
godha sancto seruacio, som them aff gudhi haffde 


SA Servacius. 191 


förwärffwat swa dana stora nadh, kesaren thzta 
hörandes wart ganzska gladher, oc alt folket som 
när honom war, oc kesaren tok alla fangana i 
theras händher offrandes them oppa sancti ser- 


uacii altara, oc her aff görs i then stadhen aar- 5 


leken aminnilse oppa then daghen nar thzta iär- 
teknet skedhe, oc alt folket gör processionerr 
oc the yperste män i stadhen taka lyws i sina 
händher, gangandes fran kyrkio oc til kyrkio, 
loffuandes oc ärandes gudh, mz loffsang oc gude- 
lika böner oc folket fölgher äpther Märk nw at- 
waktelika the stora iärteknen huilken alzwallogher 
gudh wärdoghades göra för sancti seruacii skuld 
her i iordherike, oc för then skuld skolom wi 
honom tiäna oc ära 


. > i [] ” AS SS [] 
Kejsar SSenrik arar DS. OOervacims. 


Nw hwru ther om är, oc hwru thz tilkom at 
kesar henrich fik swa storan kärlek til sanctum 
seruacium i sinom wngdom, oc förra än honom 
wäxte skägh oppa hakwnne, än tha haffde han 
heta astwndan til konunga riket, thz är romara 
konungx wälle, oc war hans astwndhan swa 
heet at han kwnne ey soffwa om natta thima, 
wtan bleff wakin wtan sömpn, tha hände entidh 
om ena nath, tha oppenbaradhe sik en aldrogher 
man oc tho en märkeliken herra, tröstandes hon- 
om sighiandes, min käre son, war til fridh mz 
tik siälffwom, thy at thu skalt wardha en mäkt- 


20 


25 


Sp. 2. 


10 


20 


25 


192 SA Servacius. 


ogher kesare, thy at gudh wil thina äro, oc för 
ökia tith wald, tha wart härtog hendrik ganzska 
gladher, oc badh han then aldrogha herran sighia 
sik haa han war, tha swaradhe mannen, iak är 
sanctus seruacius, Oc ther äpther händhe at 
härtogh henrik bleff en mäkta kesare, oc för 
tässa saak hedhrade han sanctum seruacium swa 
länghe hans thime war 


Öm slottet som tillförde 3. SS ervacii kyrka, 


J then thiman war en ärleken borgh ällar 
mäktogth slooth som til hördhe sancti seruacii 
kyrkio, oc haffde länghe [hört] wndher sancti 
seruacii mönster, Tha waro nakre sighiandis för 
kesaren, at the borghen til hördhe riket ällar 
krononne, oc kesaren mente oc swa sant wara, 
oc tok borghena fran gudz hwse, oc gaff enom 
härtoga aff landet som kallas rolen, aff hwilko 
then härtogen wart mykyt gladher, oc foor til 
borghenna mz mykle hoghfärdh, oc tok sina 
hwstru oc dotter oc flere sina wener oc frändher 
mz sik, oc lagdhe borghena wndher sit wälle, 
oc giordhe sik mykla frögdh oc glädhi, oc mykyt 
owerdadh, mz ätandhe oc drikkande, oc danz oc 
frögdh, tha then herran haffde sik swa frögdat 
oc mättat mz gladhi, tha gaff han sinne dotter 
borghena til brudhastod ällar hemgaffwor, Tha 
wart dottren mykyt gladh, oc nw tha hon nidher 
lagdhe sik til sömpn, kom orene anden til henna 


S:t Servacius. 193 


oc drap henne, tha begynnadhe folket skriia oc 
ömkelika gratha, thz hördhe en qwinna, oc lopp 
snarleka til iomffrunna, oc fan henne dödha, tha 
skriiadhe hon jämmerlika, oc bitherlika gräät, 
Oc thz hördhe iomffrunnas modher, oc kom mz 
stor ropp, wiliandes see hwat hennas kärasta 
dotter hänt war, oc iämsköt drap diäffwllen henne 
Tha gästene oc fräåmadha folket thz hördo, tha 
wordho the märkelika förfäradhe, oc grätho aff 
store warkwnnan, thy at ther war ey annor 
ämpne wtan graat oc ömkelikhet, Om morgonen 
tha kom fadhren, oc tha han skikkat haffde, 
hwat aff the dödha kroppana wardha skulle, 
aktadhe han gaa til sancti seruacii mönster, oc 
nar han nalkadhes kyrkio dörenne, tha kom eth 
starkt wädher oc wrok honom til ryggia, oc thz 
hände trem sinnom, tha blygdhes han mykyt, 
oc sattes wredher oppa en wagn, wiliandhes fara 


. hem til hws, tha kom owenen, oc omkwl störte 


SV 3/7 7) LT Att Vv 


än 
FER 


waghnen, brytandes mannenom halsen söndher, 
här aff räddos alle hans wener oc frändher, oc 
lämwäl manghe andra riddara oc swena, Oc ther 
äpther gaff kesaren aldrigh nakrom godhom 
manne the borghena, som rättelika til hörde 
sancti seruacii kyrkio ällar mönster, Oc tykte 
kesarenom mykyt illa wara, at the haffdo orät- 
wisleka sakt för honom om the borghena, oc 
gaff henne i gän sancto seruacio, bekännandes sik 
haffua orätwislika giort 


Legend. II. 13 


Sp. 2, 


en 


20 


2 


[3] 


194 81 Servacius. 


Den blodstankta våfven. 


Har äpther skriffwas eth järtekne, aff huilko 
man märkia maa, at man skal dyrka hälga män, 
mz kyrkio gangh oc läsnig, oc hälogha halla 
theras högtidhes dagha Eth prydheliket cappal 
war en stadz oppbygdh oc wigth i sancti ser- 
uacii hedher oc äro oc war cappalet i glömsko 
i blandh folket i langhan tidh, swa at engen 
människia sökte thz cappalet, wtan at enast nar 
sancti seruacii högtidh war tha sangx ther nakra 
faa mässor, oc the thär näst byggiandes kommo 
tha tith Nw händhe ther eth järtekne i tässe 
matto, at entidh nar sancti seruacii högtidh war 
jnstandandes, kom ther en gudeliken prester, oc 
giordhe högtidhelika mässo, tha waro ther näst 
thua qwinnor byggiandes, oc the waro thwa 
wäwerskor, wäffwandes badhe wllet oc linneth, 
oc aktadho enkte sancti seruacii högtidh, oc ey 
häldher the hälga mässo, wtan brukadho sith 
ärwodhe oc gärnigh wtan huilo, Tha händhe 
oppa samma högtidhes daghen, at aller theras 
wäffwer bestanktes oc oppfyltes mz blodh, tha 
förfäradhos qwinnonar ganzska mykyt, oc wordho 
rädda, oc tha förstodho the wäl, at the oför- 
nwmstelika haffdho giorth, oc at thzta hände för 
theras syndher, thy at the haffdo ekke i wördh- 
nigh oc hedher haldit thenna nadha fwlla häloga 
mannen sanctum seruacium, oc ropadho qwinn- 
onar mz höghe röst löpandhes til cappellet, hwar 


30 presten än stodh när altaret, oc sagdho hwat 


81 Servacius. | 195 


när them skedhe, folket som när stodh hörandes 
theras ordh, gingho jn i wäffhwset, skodandes 
theras handa wärk, ällar gärningh, tha fwnno 
the theras wäffnigh alla om gothna mz blodh, oc 
toko strax allan wäffwen, bärandhes han til 
kyrkionna, oc opphängdho han oppa mvwren, til 
eth aminnilse tekn, äptherkommandom til war- 
nagla ällar förwarnigh, oc hedhradho the sidhan 
sanctum seruacium mz fasto kyrkiogang, gude- 
lika böner, högtidhades hans hälga dagh, oc 
förbättrado cappallet mz prydilsom oc widher- 
torfftelikom tinghom sancto seruacio til äro oc 
wärdoghet, alla sina liffs dagha 


Den omilde fogden. 


Entidh wille kesar henrik samla eth herra hoff, 
ällar en herradagh, oc ther mz skepa allom lagh 
oc räth, hwariom i sinne saak, oc til thz herra 
hoff, ädla oc oädla, riddara oc swäna, fatike oc 
rike, kommo oc ther mz sancti seruacii fatike 
lanbor, wiliandis sik klagha ower kesarans omilla 
fogotta, oc waro tha flere högha saker som ekke 
kwnno tha förändhas, tha wart thän foghotten 
mykyt wredher moth them böndbher som han 
klagha willo, oc tänkte mz sik i hwat matto han 
matte framdeles wardha them en annar, än han 
thär til warit haffde, oc sagdhe haa ärw the, 
som her til haffua ower mik klaghat, Oc swa 
satte han sik oppa sin häst, wiliandes ridha sin 


Lomed 


[1 


5 


Sp. ?. 


on 


196 81 Bervacius. 


wägh See nw hwat her hände, nw äpther thz at 
kesaren wille ekke näffsa then fogotthan, som 
dröfdhe sancti seruacii böndher, tha wille then 
häloghe herran siälffwer hämpnas ower honom, 
Thy at ther laa en wildher byörn, ganzska stoor 
1 enne kädhio bwndhin, oc tha fogothen wille 
sin wägh ridha, tha lopp byörnen til honom, oc 
drogh honom aff hästen, oc drap han, oc gik 
sidhan säffwer oc spaker til sin mästara i gän, 
oc giordhe enghom skadha ällar omak, tha herr- 
ane thz sagho, wndherstodho the wäl, at sanctus 
seruacius haffde giort hämdhagal foghottanom, 
för then oräth han giorth haffde hans fatika al- 
mogha, Oc ther äpther haffde herskapet räddogha 
aff sancto seruacio, loffwandes gudh för thz iär- 
teknet, Swa kan sanctus seruacius hiälpa sinom 
thiänarom tha han wil hwar före wiliom oc wi 
honom loffwa oc ära, bidhiandes honom, at han 
werdoghas os förwärffua aff gudhi äptherfölgia 
hans kännedom, oc at han wili os hela oc hel- 
brigdha göra til liff oc siäl, oc äpther thzta liffwet 
komma til äwerdeliket liff i himerikis rike, hwilk- 
et os gudh wnne för sancti seruacii bön oc 
häloga förskullan 


197 


OM SANKT GERMANUS. 


(Efter Cod. A. 49 på Kongl. Bibl.) 


- 


CÖcrmanus blifver domare. — RIskar jagt. 


J them nampnkunnogha stadh som heter anti- 
siodorus war en welbyrdugher man. hans nampn 
är germanus. fra sinom barndom war han öfdher 
i bokelike konst. oc hafdhe alskona gawor aff 
gudhi swasom är goz oc fäghrind oc styrk oc 
snille. Sidhan han hafdhe i frankrike studerat. 
foor han til room at nima kesara lagh oc rät 
Ther war han vphöghder til at wara mektogher 
domare ower sit eghit fädhernis land. oc sänder 
thiit mz mykin priis oc ära. Oc äpter thy hans 
loff war merkelikit tok han sik husfru swasom 
honum höfdhe. J thesse welmact oc walde. öktis 
guz räddoghe oc kerleker mz honum. oc alzskona 
dygdhe swa at enkte brast honum i allo thy. 
ther dygdhelikin man skulle hawa. ther til at 
han ware werdhugher vm sidhe fa biscops hedher 
oc ämbite. Honum war giwit rent oc redhelikit 
tungo redhe til prädikan. vnderstandilse til at 
döma ok rätta: hionalagx band til renlifnadz 
bewisan. Hans sidher war suasom vnge oc lust- 
ughe män göra oc plägha at han idkelika foor 


Loma 


0 


B1.259, r. 


Bl.239,v. 


ka 


10 


20 


25 


30 


198 S:t Germanus. 


i iäkt oc wedhan. oc mangskona diwr lät han 
hem föra som han hafdhe mz sinne konst fangit 
Mit i stadhenum war eth stort oc höght bär- 
ande trä. mz storom oc mangom qwistom. wit 
the qwista lät han hengia all diwra howdh ther 
han kunne fata. oc gladdes aff at almoghin sa 
oc vndradhe aa hans mzferdhe. Vm sidhe thektis 
gudhi vmwända the fanytta iäct oc werldz glädhi 
til sin hedher oc sielagagn swa at biscopin i 
stadhenum sanctus Amator straffadhe oc afwiitte 
hans oläte mz hwassom ordhom oc sagdhe. huru 
länge wil thu fara mz tholke fafenge glaädhi. som 
likare är hedhninga mzferdhom än cristna manna 
sidhum. wänt thy ater thu som är almoghans 
ära öwa thessa affgudha dyrkan oc giff gudhi 
hedher oc thinom vnderdanum dygdhelikit for- 
manz aterdöme. Än tho at biscopin badhe badh 
oc straffadhe ey thes heller lät han aff sinom 
gambla owana: oc swasom biscopin war idhke- 
hikin at raadha til bätring swa war germanus 
thrätin äpter sinom eghnom wilia Ey lät än 
thes heller biscopin aff at lukka oc thrugha. at 
hin skulle bort kasta sin osidh. oc lata träit 
nidher hugga. Än han stodh faster i thy han 
hafdhe böriat oc wille ey vndan wika. Jnnan 
thz foor germanus se vm landzins nytta Oc tha 
lät biscopin träit nidher hugga ok vp bränna 
oc alle the diwra howdhin lanct bort bäras oc 
aatskilias Thzta maal kom bradhlica for germani 
öron oc wardh thag han swa harmslaghin. at 
han hafdhe tha thenct owergiwit allan guz kerlek. 
oc sin hedhersama stadga. oc hempnas sin sme- 


82 Germanus. 199 


lek i thy at han wille biscopin fordarwa oc 
dräpa 


Oiskop 2 malor utser Sermanus till sin 


efterträdare. 


Än miskunsamber gud wände thz i bätre mato 
äpter thy han hafdhe thz longo foreseet Biscopin 
vnderstodh thz äpter guz wilia. oc sagdhe sua 
widh sik jak weet mik owerdughan wora at mit 
blodh skulle vtgiwtas for guz nampn skuld swa 
at jak skulle nämpnas i bland the helgha män 
som kallas martires Han vnderstodh ok i guz 
anda. at hans lifs time war nu ekke langer. oc 
thy wille han se til hwa äpter han skulle bi- 
scoper wardha. oc wiste görla. at thz war ger- 
manus Thy foor han til en stadh som het edua. 
oc ther war en mäctoghare landz herra än ger- 
manus, oc han het Julius. Tha biscop simplicius 
mykit enfallugher man oc gudhi thekker hördhe 
at biscop amator kom farande tok han sina clärka. 
oc landzherran julium. oc allan stadzins mogha 
oc mz stora ödmyukt gik han wt mot amatore 
biscope oc tok han in mz wördhning oc hedher. 
Annan dagh ther äpter gik biscop amator mz 
biscop simplicio aa entalan mz julio höfdhingia 
oc kungiordhe them sin wilia oc sagdhe. Mik är 
thz kungiort aff sielwom gudhi at min lifs ände 
komber sköt Oc for thy at ey är annar man 
gom qwämelikin ware til minna kirkio forman. 


Bl.240, r. 


Rn 


1 


2 


2 


3 


(DA 


SS 


en 


SS 


200 S:t Germanus. 


vtan ensamin germanus. suasom mik är wisse- 
lica teet aff gudhi. Bidher jiac innelika thina 
werdhughet thu erlikin höfdhinge herra iuli. vn 
mik thz gudhi til hedhers at iac maghi for- 
nempda germanum empna til biscops ämbite. 
Julius höfdhinge swaradhe Än tho at han ware 
landeno nyttogher. Thogh mädhan gud hawer 
han enkannelica vtwalt suasom thiin helighet 
witnar. ma iac ey ga mote gudz budhi. Tha 
biscop amator hafdhe thz loffordhit fangit thakk- 
adhe han them oc mz glädhi kom han ater hem 
i sin stadh. Jnnan thz saktadhe sik germani 
hugher oc hierta oc thakkadhe gudhi at han 
hafdhe ey giort skadha i sinne bräzsko oc sagdhe 
sinne hustru at ware thz henna wili han astund- 
adhe at skilias widh alt werlz bang oc giwa sik 
i closter. Hon swarade at hon hafdhe länge warit 
1 sama wilia oc thordhe thz ey kännas för än 
tha. oc swa mz fullom godwilia stadhgadho the 
at thz skulle raskligha fulkomnas swasom thz 
war sannelica foreskipat i guz asyn. Amator 
biscoper kom hem oc fan folkit fägnande sinne 
aterkomo. oc sagdhe til them. jak hawer stoort 
oc waardhande maal. wacten aat granlica. oc 
glömin thz ey. Äpter thy gud hawer mik thz 
teet wet iac at min dödz time lidher fast. warin 
thy alle samdrektughe i thy at i thenken vppa 
hwa til tholkit ämbite är bezt fäller. Widh thz 
ordhit gawos alle sua at engin thera suaradhe 
ther til mz eth ordh. Tha badh han them alla 
fölghia sik til kirkionna. oc sagdhe. för än i 
gangin in i kirkionna. skal hwar idhra fra sik 


82 Germanus. 201 


leggia swerdh oc knif oc alskona ther man ma 
androm skadha mz, for thy thzta är böna hws 
oc ey stridz mark. The giordho som them war 
budhit oc ginstan the waro inkomne oc biscopin 
ga. at germanus war ther mz. bödh han stark- 
ligha stängia dörrena. oc mz wellughe biscops 
mact oc skrudh badhe i klärka oc Ickrnanna 
asyn oc nerwaru tok han handom a germano. 
oc sagdhe gud alzwallugher biudher tik i minom 
ordhum. thu skal hans folke forestanda. oc biscops 
embite vppehalla. hustru oc werlzliken stykke 
owergiwa oc siäla gagn enkannelica rykta. thy 
at gud hawer antwardhat thik miin faar ginstan 
iac er aff fallin. Oc ther ginstan klipte han aff 
hans haar. äpter clärka sidh. oc fik honum clärka 
klädhabonadh. oc tok hans werlzlika klädhe bort 
fra honunm. 


Amators 000, — CPärtecken. 


Oc allom them aseiande tok then dygdelike 
amator biscoper känna 1 sik dözins krapt oc 
sagde til moghan. min elskeligha barn. jak känner 
i mik at gud wil tagha mina siel aff thesse pel- 
agrims färdh ther iac hawer länge wandrat i. 
Oc bidher iac nv som för at i mz fulle sam- 
thykkio takin min brodher germanum i thz äm- 
bite som iac nv fraskils. Tha bar aller almoghin 
1 at grata oc sagde ia til hans bön oc än tho 
them war sörghelikit tholkin siäla gömara vm- 


Borta 


0 


5 


Bl.240,v. 


AR 


1 


5 


20 


2 


3 


Rn 


S 


202 St Germanus. 


bära. tho war thz them til hugnadh at the wisto 
hwem the skullo ther äpter lydha. Daglica wexte 
sotin meer oc meer oc thes mera hugnadhe han 
them som ower honum gräto. oc sagdhe. latin 
aff at grata oc sörghia Thy at ther är sörghiande 
som wärre komber äpter godhan. Än her är 
idher glädhiande ther dygdheliken komber äpter 
litit werdhan. Thy at thessa manzins badhe liff 
oc dödher skal idher wardha til hugnadh oc 
glädhi. Oc vnder them ordhom lät han sik bära 
til kirkiona. at han skulle ther sin anda vp giwa 
som han pläghadhe dagh oc nat gudbi thiäna. 
Honum folghdo badhe män oc quinno oc willo 
se hans ändalykt. han satte sik i sith biscops 
säte. oc vm terz tima gaff han vp sin anda. 
Ginstan hördhis ther guz ängla sanger som the 
ärufulla sielena fördho til bympna i duwo like. 
thzta sagho oc sagdho mange aff them som tha 
när waro. Tha wille gud sins elskelica wins 
sancti amatoris forskyllan bewisa oc äradhe 
han tha ginstan mz thesso iärtekne. En man 
som hafdhe warit 1 xxx aar swa numin at han 
hwarghin kom vtan som annar bar han Han 
hördhe saghur aff thes helgha manzins dyghdhom 
oc lät sik föra til stadhin antisiodoro. oc thenkte 
finna then godha herran liwande tha the fram- 
komo war han nv swepter oc til grawina redder. 
Tha beddis lami mannin giwa sik aff the watne 
ther likit war thwaghit i. Tha thz hördhe then 
godhe germanus vndradhe han a manzins tro. 
oc lat stänkia lama mannin mz sama watne oc 


SÅ Germanus. 208 


allom them asiande stodh han vp hel oc hel- 
brugdha som thiit war fördher lamber oc brugdha. 


GÖermani stränga lefnadssätt. 


Äpter thz togh aller moghin badhe lärde män 
oc lekmän at aminnas sancti amatoris ordh. oc 
gina eghna lowan. oc alle suasom 1z enne röst 
beddos at germanus skulle stadfestas i biscops 
mact oc ämbite oc hedher. Nödgadher oc thrängder 
tok han ther widher. Än bradhlica wardh han 
wänder suasom i annan man, ther byttis werllina 
ridderskap i guz thiänistaman. werllinna balle i 
höxta ödmyukt. hustrun i syster. goz oc ägher i 
fatigxfolkx vppehälle: Ey kan manz tunga tälia. 
huru stranger han wardh widh sik sielfuan. oc 
huru lin han war widh andra. Oc tho skal litit 
aff myklo her vpräknas Wisselica fra them dagh 
han tok prästa embite. oc til hans life ända. 
thwingadhe han swa sin krop. at han aldrigh 
aat grant brödh. äller drak wiin. han tok ey 
olio äller ätikio. ey skawel äller salt Tho vm 
iula dagh äller pascha hafdhe han watn blandat 
wiin. swa at näplika kändis ther nokar wiin 
smaker. Hans daghs födha war groft biwgbrödh 
oc thz redde han sielwer oc mool. stundom aat 
han vm odhinsdaghin. oc stundom vm lögher- 
daghin Hans gango klädhe war en kuwel oc en 
kiortil. swa helgha dagha som sökna. ey hafdhe 


omed 


0 


Bl.2UA1,r. 


Ko 


my 
&R 


2 


2 


SS 


&R 


204 SA Germanus. 


han mer vm wintrin oc ey mindra vm somaren. 
oc thz hafdhe han alt til thes thz ey länger 
dugdhe, aldrigh war han vtan harklädhe Hans 
säng war fylt mz asko. oc saman thrykt som 
hardhasta iordh: aklädhit war eth grofft kladhe. 
bulster oc blöia war et strangt harklädhe, hofdha- 
gerdhin war iämhögh widh bulstrin. Swa la han 
vm nattena som han gik vm daghin. Siellan 
lagdhe han aff antigia belte aller sko. hans 
biscops belte war eth rep: hans punger hafdhe 
ey annat än helgha manna helghedoma: altidh 
grät han. oc idkelika badh han. J tholke thwingdh 
gat han ey haft langan sömpn. Sighi hwar hwat 
han wil. wisselica sigher iac at i tholke plagho 
hafdhe han eth langt martirium oc thy gaff gud 
honum twenne gawo. thz är at hans gambla - 
synder waro honunm forlatna. oc wardh mäktogher 
stora syndara mz gudhi forlika: weghfarande 
folke giordhe han alzskona thiänist. han thwogh 
sielwer thera föter oc sielwer fastande thiänte 
han. suasom minzste smaswen Thenne helghe 
mannin hafdhe the nadh som mangom är wan- 
sampt at han badhe vmgik mz werlz folke oc 
ryktadhe siäla gagn. oc swa at han war fra allo 
skilder suasom enstika ärmete Thy han lat byggia 
eth closter widh icauna ström oc ther sampna- 
dhe han manga gudhlica brödher oc äpter hans 
kännedom wordhe the sua fulkomne at manga 
kirkior beddos them sik til biscopa 


S:t Germanus. 205 


Den tappade penningesåcken. 


J the lande war en riddare. dygdhelikin oc 
godher. hans nampn war januarius. oc pleghadhe 
vpbära konunxskat. han hördhe sancti germani 
stora frägdh. En dagh han hafdhe samankomit 
en säk mz päningom. foor han at se sanctum 
germanum. oc tappadhe sekken a wäghenum, oc 
engin aff hans swenum war thz warse. vtan en 
man som opta qwaldis aff diewlen. fan sekken 
oc bar bort oc gömde: Riddaren saknadhe säkkin 
oc sörgdhe. oc vm sidhe kom han til biscopin. 
oc swa alwarlika krafdhe han then säk oc pä- 
ninga af biscopenum. suasom han hafdhe them 
honum fangit. Swa tröste biscopin til gudz. at 
han lowadhe riddarenum skadhalöso for the pä- 
ninga. Han lät lysa vm allan stadhin. oc i thre 
dagha fanz enkte. Tha bödh biscopin. at alle the 
i stadhenum. som aff diewlen qwaldos. skullo 
ledhas for han. tha the komo. sagdhe biscopin. 
Ey kan annat wara. vtan at diäwlenum er witer- 
hikit. hwa the fynd hawer vndan gömpt. oc thy 
hwilkin idhra ther aff weet. han skal thz sielwer 
kännas. än i thz sin kändes engin ther widh. tha 
bödh biscopin alla falla a knä mz sik oc bidhia. 
oc ginstan bar then i at ropa. som skyllogher 
war. oc sagde. we. we. iac brinder, oc ginstan 
nämpde han stadhin. ther säkker la innan. Ther 
händo tw vnder i enne stund. thy han fik ater 
päningana. som them hafdhe tappadh. oc then 
them hafdhe taghit war widh dyäwlin skilder. 


bode 


0 


20 


30 


B1.241,v. 


Sn 


20 


206 81 Germanus. 


er | 
ermanus bofar sjuka. 


| 


Annar tidh sampnadhe diewlin sith 'sellaskap. 


oc mz hardhom frestilsom stormadho the mot 
sanctum germanum. tha the funno at the enkte 


formatto mote hans starka wärio oc wapn- . 
om. wändo the sina ildzsko oc harm vppa en- | 


falla almoghan Först böriadho the a smabarnom 
oc sidhan a störra folke sua at the humpnadho 
i halsenom. oc engen formatte liwa ower thre 
dagha. swa war thenna plagha stark at engin 
människia kunne ther til nokan läkedom. vm 
gidhe kom folkeno i hugh then stora läkiara 
ther gud hafdhe giwit them. som war thera 
biscoper germanus The kärdho sin wanda for 


honum mz gratanda tarom Öc ginstan tok han | 


olio oc signadhe oc lät giwa hwariom som 
thorfte. oc thz war them allom aat helum botum: 
Thessa diäwlsins ilzsko kändis en aff them som 
länge hafdhe warit twingadher aff diaflenum oc 
sagdhe thz vppinbara for biscopenum tha han 
fik sina helso i geen. 


NH rd i 
QÖermanns fördrifver djefonlen. 


En tidh hende at brödhrene badho biscopin 
koma til siin oc han war tha hindradher. oc fik 
ey koma. Nokat ther äpter tha the ey wänto at 
han skulle koma. kom han til strömen oc wille 


812 Germanus. 207 


ower.! oc engin tok thz til war i clostreno Tha 
togh en aff them som qwaldos aff dieflenum 
til at ropa oc sagdhe. germanus bidhar widh 
strömin oc i forsumin at föra honum skip. The 
togho ey tro vppa hans ordhum. mest for thy 
at han hafdhe them stundom darath oc swa for 
thy at biscopin hafdhe sik vrsektat at han ey 
kunne koma. Än ropadhe galne mannin nv som 
för. at biscopin bidhadhe oc wille ower tha 
sagdhe en brodher til abbaten. Jak tro at han 
sigher os sant oc sände ginstan färiona ower oc 
funno helgha mannin ther for sik. Tha han kom 
ower togho the widh honum mz plictoghe wördh- 
ning oc ginstan fatadhe diäwlin then galna mannin 
oc hengde han vp 1 wädhrit alt ther til at helghe 
mannin bödh dieflenum sätia han oskaddan nidher 
a iordhena. oc ginstan skildis han fra mann- 
enum mz fulasta lukt. 


Den omvände afgudadyrkaren. 


En pelagrim gamal afgudha dyrkare som het 
mamertinus kom farande in i sancti germani 
biscopsdöme. oc kom til ordha mz enom hans 
clerk: klerkin heet sauinus oc thiänte gudhi tro- 
lika. i tbera widhertalan spordhe clärkin mannin 
aat, hwadhban han war oc hwat tro han hafdhe. 
oc huru han fik the tw lyte som han hafdhe a 
finom kroppe suasom er at han hafde mist eth 
ögha. oc annor hans hand war wisnadh oc bort 


st 


Mc 


0 


5 


BlL242,r. 


Rn 


20 


2 


3 


5 


SS 


208 BA Germanus. 


thörkat. Mamertinus swarade Jac är fierran 
komin oc aff minom barndom hawer iac hedhrat 
the gudha som mine foräldra hedhradho for 
mik suasom er iupiter oc mercurius oc flere 
tholka. ey hawer iac annat fangit til löna vtan 
som iac stodh i thera thiänist miste iac badhe 
ögha oc hand. tho bidher iac them daghlica at 
the willen giwa mik thz i gen blidhe. thz the 
togho aff mik oblidhe. Klaärkin swarade Thu far 
willer salugher man thy thu wet ekke sannind- 
ena. thy hawer thu tbessa ysäld oc plagho. 
Ware thz at thine gudha hafdhe wit oc snille 
tha waro the ey ewinnelica blinde oc lame. 
döwe oc dumba: aff them är wisselica scriwat. 
the hawa mun oc tala ey. öghon oc se ey. öron 
oc höra ey. thera näsa lukta ey. thera hender 
hanna ey. thera föter ga ey. thera hals ropa ey oc 
ey är ande i thera mun. Ther staar ginstan äpter 
af thera dyrkarom. Tholke wardhe the som them 
göra oc alle the som tro oc trösta vppa them 
Nu röne thu idhra afgudha lön oc thz är plagha 
oc pina Nu se thu huru sanncelica propheten vt- 
thrykte hwilke idhre gudha ära. Ån vm thu wil 
thina fulla helsa aterfa. hör hwat iac thik sigher 
oc lydh minom ordhum. J them stadhenum som 
heter antisiodoro är en helgher biscoper ok heter 
germanus. Jac är hans clerker. än han älska oc 
hedhra en sannan gud oc gudh vppinbara sik 
honum oc giwer for hans skuld alzskona helso 
oc böter ther wanföra människior thorwa bedhas 
Wil thu thy helbrugdha wardha. tha kasta bort 
alla afgudha dyrkan. oc kom til hans oc bedz 


St Germanus. 209 


hielp. oc thu fa vtan iaff thz thu bedhis Tha 
mannin thz hördhe gladdis han. oc badh wisa 
sik wegh til then godha biscopin Prestin gladdis 
at mannin trodde honum. oc wiste honum nokat 
vppa 'wäghin. allan then daghin war regn oc o- 
wädher oc wadbhelikin liugn elder oc thordyn. 
mannin fan ey hws för än vm nattena kom han 
til en kirkiogardh oc ther war sanctus amator 
iordhadher. vppa enne graf war bygt eth litit 
hws. thiit gik han oc lagdhe sik thrötter rädder 
oc water. Äpter at han war sompnadher wak- 
nadhe han oc sa vm sik tha war allt liwst som 
en dagher oc syntis honum en vnger man i 
skönum hwitum klädhom. Tha wardh han rädder 
oc badh i sino hierta oc sagdhe. Then cristna 
manna gud som prestin rosadhe swa mykit hwilk- 
om then godhe biscopin germanus swa trolika 
thiäna han hielpe mik i thessom wadha oc rädde. 
Annat sin sompnadhe thenne pelagrimen oc gin- 
stan hördhe han ena ropande röst som sua sagde. 
stat vp. stat vp. stat vp corcodime mässodiekn 
oc gak i kirkiona til the biscopa ther äru. oc 
halla nv vppa guz thiänist. Ther waknadhe pela- 
grimen oc hördhe at vt aff grawene ther han la 
vppa swaradhe en annar röst. oc sagdhe, wäl 
wet iac brodher min at ther är sanctus amator 
biscoper oc sanctus peregrinus biscoper. oc flere 
andre. Jak fa ekke komit i thesse nat. thy iac 
hawer en gest oc er en pelagrim. Her äru siw 
wadhelike orm vnga oc thera modher mz them, 
ganger iac fra mannenum tha slita the han synder 

Legend. TI. 14 


30 


BLA, v. 


Oo 


10 


1 


on 


20 


2 


[SA] 


30 


2 10 S:t Germanus. 


oc äta han vp. Än sompnadhe pelagrimen oc 
tha teddis honum sama röstin som han förra 
hört hafdhe oc sagdhe. Biscopana biidha thik. 
oc fa ey hallit sith ämbite för än thu komber. 
oc vm thu rädhis vm thin gäst. tak han mz 
thik. oc gynstan thotte som en skön man 
kom vp vndan them grifta stene ther han la 
vppa. oc then som vpkom tok pelagrimin widh 
handena oc ledde han mz sik Oc syntes pela- 
grimenum som the reddo sik til messo. oc en 
aff biscopomen bödh at almoghen skulle thigia 
oc alle ocristnadhe skullo ga vt mädhan ämbitet 
giordhis. Oc sanctus amator biscoper taladhe til 
sanctum corcodimum oc sagdhe hwa är then 
okunneghe man som thik folgdhe hiit in. han 
swarade. thz är min gester. for hwilkins skuld 
iac kom swa seent. biscopin sagdhe. kör han vt 
af kirkionne oc fra cristnom mogha thy han är 
smittadher mz afgudha dyrkan. Tha beddes mannin 
nadh. oc aflowadhe alla afgudha thiänist Än 
biscopin bödh honum ga til sanetum germanum 
oc te honum alt thz honum war hänt. Äpter 
thz waknadhe pelagrimin oc thenkte görla alt 
thz honum war vppinbarat. Oc tha daghin kom 
spordhe han sik wegh til sanetum germanum. 
Tha han kom for hans dör. oc biscopin kom 
vtgangande. beddis han biscopsins signan. Biscop 
germanus sagdhe Än tho mik är witerlikit 
giort aff gudhi. hwat thic är widherfarit i thesse 
nat tho skal thu ga mz mik til kirkiona oc kun- 
göra allom guz gawor. Tha han kom til kirk- 
ionna togh han vp at the första oc til ända 


St Germanus. 211 


sighia hwat honum hänt hafdhe oc tho rätte 
biscopin han i thy at han foor ower hwat waadha 
han hafdhe aff siw orma vngom oc thera modher. 
Tha kändes mannin sina glömsko oc sagdhe huru 
ther vm war. Folkit som hafdhe hört thz stora 
vndrit lowadhe gud for sina nadh. badhe for 
thz mz pelagrimenum war giort oc swa for thz 
at biscopin wiste hwat ther war timt än tho han 
war ey ther när. Tha kände biscopin mannenum 
guz tro. oc ther äpter tok han döpilse. Tha sagde 
mannin til biscopin. Herra iac bidher thina hel- 
ighet at suasom thu gaf mik sielinna helso. giff 
mik gudhi til hedhers samuledh kropsins hel- 
brugdho. Biscopin swarade Tro thu at iac ma 


thz mz gudz kraft göra. han sagdhe Thy kom 


iac hiit til thiin at mik war tholkin ära aff thik 
sagdh. Tha ströc biscopin mz sinne olio a hans 
anlite oc hand oc ginstan war badhe läkt oc 
böt Oc alle thakkadhe gudhi. Än sagde biscopin 
til folkit gangom nu oc seem guz äro vm the 
fornempda orm vnga oc thera modher. Tha the 
thiit komo bödh biscopin at alle skulle sta a 
knä oc bidhia til gudz oc the helghamän som 
i them kirkiogardhe lagho Sidhan gik pelagrimen 
fore "ok biscopin mz folkeno til the grafuena 
ther han hafdhe lighat vppa oc seet the vnder- 
lika syn som för är sact Oc sagde biscopin. lyften 
aff thenna grifta stenen oc ginstan syntes ther 
viilj orma store oc stiwgge Än ey baro the sik 


aat nokrom skadha Tha sagde biscopin. Thu : 


styggelikit orma kyn. hwi dirfdhis thu til at 
trodha thes helgha manzins ben suasom sanctus 


em 


9 1 9 S:t Germanus. 


corcodimus. wissclika thz ware rät at thu skulle 
nv her ginstan taka thin dödb. vtan for thy at 
thu lydde helgha manzins budhi oc giordhe ev 
hans geste nokan skadha Thy kom thik haädhan 
51 sama stund oc far thiit som thu enge männ- 
iskio kan göra skadha. vtan blif i ökninne, thzta 
biwdher thik ey iac at enasto vtan min herra 
ihesus christus mz mik. ginstan slo han sith 
howdh nidher til iordhena suasom han skulle 
10 thakka for waälgiort oc kröp aff stadh oc hans 
slect mz honum. Aller moghen war rädder än 
biscopin badh them ey rädhas vtan sta stla]dhe- 
lica oc se guz wald oc mact. Then främste ormen 
war ey stoort minna än siw alna langer. For 
15 thzta iärtekn skuld lät biscopin taka vp thes 
helgha manzins ben. oc bödh at then stadhin 
skulle hallas i store wördhning Nv tha mamertinus 
then for" pelagrimen sa alla the nadh ther mz 
honum war giordh. gaf han sik alwarlica i sancti 
20 germani closter oc thiänte gudhi swa trolica. at 
äpter abbatins dödh som tha war oc het elladius 
war thenne mamertinus wärdhugher at wälias til 
thera forman. 


De två slagne ogerningsmannen. 


23 Eth sin vm winter tidh gik sanctus germanus 
witia sith biscops döme. oc kom om qwällin til 
ödhe hws oc wille ther hwilas. tho pläghadhe 
diäwlin qwälia alla the ther hwiltos oc thy 


St Germanus. 213 


fiyddo alle at stadhna ther. Biscopsins clärka 
ato ther nokat litit än han sielwer fastadhe som 
han pläghadhe Vm nattena tha the sowo. lät bi- 
scopin läsa for sik oc innan thz kom eth stort 
slagh a weggena. Biscopin stodh vp oc sa en 5 
storan skugga oc manadhe han a guz wegna hwa 
han war. Tha swaradhes honum swa. Jac oc min 
kompan warom twe cristne män i nampneno OC 
tho for wara ogerninga warom wi her slaghne 
oc liggiom än orutne. oc thy omakum wi allom 10 
EN som her wilia hwilas. ey ärum wi tho for- 
dömde. oc vnder thessom stena hope liggia ware 
kroppa. Bidh for oss til guz at wi mattom fa 
mak oc hwilo. Ym morghonen kalladhe biscopin 
thiit the ther näst bygdho oc badh rydhia bort 15 
then stena hopen oc ther funno the mannana 
kruppa oc än lagho iärnboior a them. biscopin 
lat bryta aff iärnin oc föra kruppona til wigdha 
iordh. oc aldrigh hördhis ther sidhan nokat omak 
äller qwal. 20 


Den galande hanen. 


Annat sin kom han til fatight hws folk oc alla 
nattena war han i sinne bön. oc mz thy kom 

daghin at enkte hafdhe än hanin galit i the huse. = Blusv 
biscopin spordhe hwi swa war. Honum swaradhis 25 

at i langan tima matte aldrigh hani gala i them 
thorpastadh. Han tok litit aff hwete oc signadhe 

thz oc kastadhe for hanan oc ginstan han aff 


or 


15 


20 


2 


An 


214 St Germanus. 


thy hafdhe takit bar han i at gala. sua at allon: 


leddes widher. oc sidhan skadde honum enkte. 


Vermanus gifver en blind född synen. 


Nokat ther äpter kom budh til sanetum germanum 
at kättara oc trowillara toko vpstigha i britannie 
lande. Tha tok han mz sik sanetum gallum bi- 
scop. oc wille wäria cristna tro. Tha the vppa 
hawit komo, kom hardhasta stormber. sua at the 
wänto sik ey liwande fram koma. än tha sanctus 
germanus sa at owclna war. Tok han the olio 
han hafdhe signat oc giordhe korss i watnit Oc 
ginstan wändis storm i lugn oc the komo fram 
oskadde oc thakkadhe gudhi. Tha the oc flere 
biscopa aff landeno komo mz kättarom til ordha. 
Thotte allom moghanum at cristne biscopa waro 
nidher. thögdho. oc the andre hafdhe wnnit. Än 
gud gaff cristna biscopum sua stora nadh mz ordh 
oc skäl. at then orätte delen kunne vm sidhe 
sik ey forsuara. Tha kom en landzins förste. oc 
ledde fram sina dotter som blind war föd. oc 
badh at the skullo ther mz stadfästa trona at 
hwilkin delen som henne formatte giwa sina syn. 
han hafdhe rätta oc sanna trona. Biscopane 
sagdhe at först skulle troswikarene bewisa sina 
wisso vm the formatto. Än the nekadho for sik 
oc miströsto oc badho mz pikunna foräldronm. 
at biscopane skullo- lata see sina bewisan Tha 
badho biscopane sanctum germanum vm thz malit 


S:t Germanus. 2 Å 5 


Än: han tröste til guz. oc tok the helghadoma 
som han pläghadhe bära mz sik. oc i alz wallugx 
guz nampn lagdhe han them widh blinda ium- 
fruna öghon oc ginstan i aldra thera asyn for- 
gik the gambla blinden oc lystos ny öghon 
gudhi til hedhers oc cristne tro til stadfästo oc 
fra them dagh fordriws aff the lande alle kättara 
oc trowillara. 


RR om Ön 
SÖermani benbrott.  IÖldsvådan, 


Åpter thz tha biscopane willo heem fara. satte 
diewlin sina forsator for sanctum germanum swa 
at han fiöl oc annar hans foter oc been brak- 
nadhe oc for thy skulle han qwar bliwa ther 
andra biscopa foro sin wägh. Nv thz diewlsins 
ilzska hafdhe ämpnadh honum til dröwilse thz 
wände gud til hans helighetz större bewisan oc 
gudz almogha til hielp i store nödh. Thy innan 
then tima ther han la i them werkiom. kom 
elder lös i nästa hwse ner honum. Tha kom 
moghen oc wille bära vt biscopin at han skulle 
ey ther Stina, än han sagdhe them at the 
skullo enkte rädhas. Tha eldin kom til thz husit 
sprang han ther ower oc brände huss vppa badha 
sidhor oc litit äpter sluknadhe han mz allo. 
Folkit gladdis for the äro skuld oc mange wan- 
före somi til siel oc somi til liiff komo thiit oc 
alle finge hielp suasom hwar thorpte. Än for 
thy han wille widh sin werk enkte läggia. thy 


AR 


Bl.244,r. 


An 


10 


25 


21 6 St Germanus. 


kom vm ena nat en skön människia ingangande 
til hans. oc räkte honum sina hand oc bödh 
honum ginstan sta vppa sina föter oc i sama 
stund kände han sik fullelica wara läktan. oc 
stodh vp oc redde sik at hem fara. 


KJedningarnes krigshar besegras. 


Jnnan thz kom budh at mykin oc stoor her kom 
aff saxonia oc pictauia at stridha vppa britania 
land. oc häria thz. the i landeno waro miströsto 
at sta äller ga mote them. vtan skyldo sik hwar 
the kunno. tho sändo the budh til thessa helgha 
biscopa oc beddis hielp oc radh. The scriwo them 
i gen at the willo koma them til hielp oc aff 
the lowan fingo the swa stora tröst som them 
hafdhe warit sänder stor moghe mz wäriande 
folke. Thzta war vm fasto tidh. biscopane rädho 
folkeno liwa gudlica oc at alle the som än waro 
ocristne skulle sik lata cristna. 'Thz spordho 
owinene. vtan the trösto at cristne män waro 
vtan alla. starka wärio oc suasom blot folk. oc 
thy matto the raskligha wardha nidher slaghne. 
Än biscop germanus ginstan äpter pascha badh 
han folkit trösta til guz. Oc tok mz sik nokra 
fa män oc gik vt oc fik se ena släta mark oc 
ther när tw högh bergh. oc badh at the ther 
skullo byggia for sik thy han wiste wel at thiit 
skulle härin koma Tho bödh han allom at thz 
the hördho han ropa skullo the ropa alle saman 


St Germanus. 217 


alt til thes han badhe them aterwända. Tha 
härin war kommin swa grymber som the wille 
alt vp äta. bar biscopin i at ropa alleluya alle- 
luya alleluya oc alle cristne män ropadhe sama- 
ledh oc thz liwdhit ropadhe aff eno berghe til 
annat oc hwart thotte andro swara. tha äpter 
guz wilia wardh then omilde härin swa redder 
at the thenkto ey at enast at berghin skulle 
falla a them vtan the räddos suasom hymilin 


wille falla. hwar thera war thes fäghnare at han 


matte koma til fota. at fly, the kastadhe wärio 
oc wakn at the matte mz liweno blotte vndan 
koma. mange aff them forgingo widh en ström 
thy ther war weghin thranger oc hwar thrängde 
annan nidher i watnit. ther stodh cristna folkit 
oc sa huru hymerikis herra striidde for them. the 
wnno stridh oc engin thera drogh kniff äller 
swärdh. The gingo vt oc togho vp wakn oc 
hawor. oc for biscopana forskyllan skuld slogho 
the sina owina nidher oc gutu engins thera 
blodh a markena. thy thenne sigher war giwin 
for guz tro skuld oc ey aff manz 'kraft. Nu tha 
thz landit hafdhe fangit fridh badhe aff ande- 
licom oc likamlicom owinum. foro' biscopane mz 
glädhi hem til sin 


Den slulne håsten. 


Sanctus germanus kom i sith biscops döme oc 
war intakin mz store glädhi. han witiadhe sina 


An 


dd 


0 


25 


Bl.244,v. 


en 


1 


1 


(SA 


2 


S 


25 


9 1 8 S:t Cermanus. 


kirkior mz litlo fölghe oc siwordhum farkost. 
suasom then ther for stora rikedoma bar sielwan 
ihesum christum idkelica i sino hierta En dagh 
kom i hans fölghe ganzt mot qwellenum en man. 
gangande barfötter thunklädder oc alzstingx 
hawanzlös oc folgdhe sancto germano til her- 
berghis tho hafdhe han swik i wilianum. vm 
nattena tha the hafdhe sköt sinom hestum oc 
waro i gudlike waku meer än i stalzins gömo. 
gik' in thenne falske hästa waktaren oc tok bort 
biscopsins hest. Vm morghenen the saknadhe 
badhe mannin oc hest. tok en aff clärkomen sin 
hest oc lät redha at biscopenum oc sielwer gik 
han mz them. Tha the komo a wäghen sagho 
the at biscopin wardh i sino anlite nokat blidher 
oc suasom leiande En aff clärkomen dirfdhis at 
spöria han aat. hwat hans blidhe hafdhe thydha. 
Han swarade her komber hin osäle mannin so» 
i nat stal bort wan hest. oc ledhe han äpter sik. 
oc ginstan kom han fram oc fiöl a knä oc beddis 
forlatilse oc kändis at han hafdhe alla the nat 
gangit ther vm kring oc leet hestin mz sik. oc 
hwarghin kunna han länger koma. Tha swarade 
biscopin. hafdhe iac i gaar giwit thik then hestin 
tha hafdhe thu ey thorft nv at stiäla. Nu haf 
salugher thz thu thränktadhe äpter. oc niwt wäl. 
Oc i swa mata fik han forlatilse oc än ther mz 
biscopsins signilse. 


S:t Germanus. 2 19 


SRS . 
Ön galen man botas. 


Annat sin kom sanctus germanus til en godhan 
man oc het senator oc gäste ther vm nat. man- 
zins hustru kom sik in lönlica oc for kärlex 
skuld lagde hon litit aff halm vnder biscopsins 
howdh oc ey war han thet warsse Nokra dagha 
ther äpter fördhes ther fram en man som diäwlin 
qwalde. oc the han fördho sörgdho badhe man- 
zins plagho oc sua at the kunno ey bradhlica 
koma til biscopin at han matte mannenum hielpa. 
tha sagdhe quinnan Her är nokat qwart ther han 
oss owitande aterlefdhe. Öc ginstan tok hon aff 
them fornempda halmenum oc lot binda kring 
vm galna mannin Oc i sama stund fik han swa 
fulla böter at aldrigh qwaldes han i swa mata 


fra them dagh. 


KR . , D 
s<WVMermanus botar en sjuk gvinna, 


hen 


0 


Han witiadhe eth sin sanctum hylarium som 


biscoper var i them stadh ther kallas Arelate. 
Swa innelica fägnadhe hylarius germani komo. 
som ther hafdhe komit en guz apostol som oc 
sannelica war. Ther war ens herramanz hustru 
hardhelica plaghat aff kalla sot oc thiit kom 
sanctus germanus. mannin war gladher aff hans 
komo. thy hans anlite war liofft. hans ordh ful 

mz hugnadh. hans prädikan full mz guz nadh oc 


Bl.245,r. 


& 


1 


2 


2 


0 


[Ad 


S 


En 


2 20 S:t (rermanus. 


sannadhe at mindre war the frägdh aff honum 
gik än hans dygdh war. Han bödh helgha man- 
nenum sina thiänist oc gerna hafdhe han giwit 
honum sina gawor vm han hafdhe thort. Han 
badh for sinne hustru at han wille witia hona 
oc ginstan han kom i husit fik quinnan fulla 
helso oc stodh vp oc fägnadhe honum mz mykle 
wördhning 


XR - mora TEL Neon 
Öermanus angifver dag för OO: ot nlant 
högtid. 


Oc kom sanctus germanus thiit som sanctus 
mulianus laa iordhadher oc widh hans graff fik 
han storan andelikin hugnadh. Folkit kärdhe for 
honum at the ey wisto vppa hwat dagh vm arit 
the skullo halla sancti juliani högtidh. Tha sagdhe 
han. ' Bidhiom alle saman trolica til wan milla 
gud. at han wärdhughis nokrom aff oss thz 
vppinbara. Vm morghenen kalladhe han til sik 
the främste aff stadhenum oc sagdhe. är nokar 
then aff idher ther gud hawer thzta ärinde be- 
wisat. tha kännes thz her gudhi til hedhers oc 
sancto iuliano Ther nekadhe hwar for sik. Tha 
sagdhe sanctus germanus. witin thz at i siwnda 
manadh vm arit oc a xxIx dagh war sanctus 
lulianus plaghadher oc dödhadher for wars herra 
ihesu christi tro skuld. Ther aff gladdes aller 
moghin oc fingo i sinne siel enkannelikin hugnadh. 
oc thakkadhe gudhi for sina nadh. 


NA Germanus. 9 2 1 


LSI edningarne fördrifvas åter från Dritannien. 


Ater komo ny oc sörghelic budh. at kättara mz 
starke mact willo koma ater in i brytannie land. 
Oc alle mz enne röst badho sanctum germanum 
at han for guz tro skuld wille sua nu som för 5 
hielpa at the wordho nidhradhe. Han tröste til 
guz.nv som för oc screff til sanetum seuerum 
biscop i trer. at the skullo badhe fölghias aat 
mote guz tro owinir. Tha the komo saman stad- 
ästo the först sith folk mz gudz ordh oc prä- 10 
dikan. oc äpter guz wilia thiänte them guz 
elementa. som for guz hedher hafdhe sik ospara 
til at fara i lifs wadha. thy tha the komo til 
strandena funno the redho for sik badhe skip 
oc wädherlek oc alla thorfte. Aff guz mact 15 
nödhgadhis diewlin at kungöra folkeno i britania 
at biscopane skullo braat koma. Thz hördhe en 
landzförste ok gladdes aff them tidhendom. at 
hans son som war krompen a andro beneno 
matte fa böter, han tok mz sik barnit oc mykin 20 
moghe folgdhe honum oc gingo wt mot biscop- 
omen. Ower folkit gawo the sin welsignilse oc — Blev. 
prädikadho guz ordh. sidhan kom then landz- 
herran mz sinom son oc beddes ödmyukligha 
guz hielp oc thera bön Tha bödh sanctus ger- 25 
manus wanföra piltenum at han skulle sätia sik 
oc mz sinne hand tok biscopin a hans ben oc 
ginstan kom helsan oc wanförslan flydde vndan: 
Folkit fyltis mz hugnadh oc glädhi. oc tronna 
owini flyddo oc skämpdos. oc fingo ekke sin 30 


| 


229 S:t Germanus. 


| 
framgang som the hafdho thänkt. Ther äpt.r 


foro biscopane mz glädhi hem oc thakkadh: 
gudhi at ey war störra skadhi gör 


CST 5 
CÖermanus gör en slum talande. 


5 Eth sin witiadhe han sin enkannelika win en 
gudlikin klerk oc het senator. hans thiänista pika 
xx ara gamul war dum oc kunne ey tala. hona 
lät clerkin koma for biscopin oc beddes henne 
hans signan. han mz sinne wigdhe äller signadhe 

10 olio strök vm henna mwn. oc giordhe korss aa. 
Oc badh fa sik eth kar mz dryk. ther bröt han 
vti thre brödh bita. oc en aff them hiölt han i 
handene oc sagdhe til pikona. bedz welsignilse 
för än thu taker thzta. ginstan bar hon i mz 

15 sköno röst oc beddes hans signan oc fra them 
dagh hafdhe hon skönt oc rent maal i alla sina 
dagha. Nv tha biscopin wille thädhan fara tok 
han clerkin innelica i sin fampn. oc sagdhe Bliff 
nv oc ewinnelica säl. min käre brodher. Gud 

20 giwi at wi mötoms säle a gudz dome. aldrigh 
se nokar wara annan optemer i thesse liwe. 


(SAN? AS FR 
- q: 5 2 Me SR ? i 
GÖ ermanns vd NI: Vassiani graf. 


Hwar han war a wegh stadder hafdhe han litit 
fölghe mz sik a sina wegna. oc tho war altidh 
25 moghe mz honum aff them som til hans flykto. 


| 


) 


A 


) 


St Germanus. 2 2 3 


swa at alla stadz ther han dwaldis antigia at 
han prädikadhe äller war a sinom bönum ther 


bygdhe the cappell aller resto ther vp korss til 


aminne. Til then stadh som heter augustuduni 
kom han eth sin gangande. oc folkit aff stadhen- 
um. badhe män oc quinnor. vngt oc gamalt. 
gik vt mot honum mz hedher oc wördhning. 
Mange folgdho honum thädhan oc thiit som 
'sanctus cassianus biscoper la iordhadher. J them 
stadhenum sa han ena merkelica guz gawo oc 
vnder. thy at vppa them griftastene ower sancto 
cassiano la. war korssens tekn. tho war thz ey 
mz manz hand, antigia vthuggit äller scriwat. 
vtan vnderlika mz guz mact insat. swasom thz 


»ware wexit 1 slelwom stenenom oc syntes thy 


granlica. at thz war ey aff sama lit som sielwer 
stenin war. Thzta skudhadhe sanctus germanus. 
oc i sinom bönum lowadhe han gud. som swa 
ära sina helgha män. Ther äpter taladhe han til 
then helgha mannin. som la i grawene. oc sagdhe 
Hwat gör thu her min ärofulle brodher. Tha 
swaradhe sanctus cassianus w grawine oc sagdhe 
sua at alle mato höra. her hawer iac hwilo i 
sötum fridhi. oc här bidha iac aterlösarins komo. 
Sanctus germanus sagdhe honum i gen. hwila 
thik langan tima wördheliken i warum herra 
ihesu christo. oc for oss oc thinom mogha bidh 
innelika til thin oc wan herra: wisselica stoor oc 
äroful nadh skiin i thessom helgha mannenum. 


thy at al thing lydha hans wilia oc än thz som 


gömt är vnder iordhene. Alla andra hans. ger- 
ninga äru werdhugha at hallas i wördhning. än 


0 


5 


. 20 UI246,r. 


nv 


25 


(AJ 


1 


[> 


20 


29 4 S:t Germanus. 


thzta maal är sua myklo vndersamare. som thz 
är siälsynare. Hwa är then ther ey ma vndra. 
at tholke twe helghe män. som sik aldrigh seddo. 
oc sua waro aatskilde. at annar är liwande oc 
annar dödher. at the skullo swa hemelica tala 
hwar widh annan. swa at then som i äronne 
war. kändes widh sin iämpnunga. ther än flöt i 
thessa wärllinna hawi. oc kungiordhe honum hwat 
widh han war giort oc än skulle göras. 


AR | . 
CÖermanus bolar en ofärdig. 


Ther äpter kom en godher man oc hans hustrv 
fram til biscopin oc hafdho mz sik sina dotter. 
fra sinom barndom hardhlica plagadha. swa at 
all fingrin a badhom henna handom waro krump- 
en in aa henna lowa. oc äpter thy som näghil- 
ene wäxto. hafdhe hon swa manga vnder i hand- 
ine som hon hafdhe finger. The fiöllo gratande 
for biscopsins föter oc beddos hielp til the plagho. 
han tok mz sinom helgha handom a henna finger. 
oc hwart thera. som han widher kom. räkte sik 
vt oc war ginstan färdhuct. badhe at räkkia oc 
krympa. Swa wordho tha the henderne badhe 
henne sielwa oc androm til hielp oc thiänist. 
som til then daghin hafdho warit til thunga 


25 oc plagho. 


S:t Germanus. 2 9 5 


QÖermanus bar en gammal man öfver en ström. 


Ey spardhe han sinom krupp thröttom oc vp- 
nöttum aff mödho til helgha städbhi. thy sökte 
han ey at enast the städhi. som waro i gallia. 
vtan gik ower the högha berghin. som kallas 
alpes. oc kom in i waland. Ther kom han i fölghe 
mz erwodhis mannom. som nv skullo hem ga aff 
sino ärwodhe. oc hwar thera hafdhe stora byrdhe 
at bära. oc skullo ower en starkan ström. J 
bland them war en gamal oc halter man. oc bar 
han sina byrdhe. Tha önkadhe sik sanctus ger- 
manus ower thenna mannin. oc tok hans byrdhe 
vppa sin hals oc bar hona ower strömen. oc gik 
än i gen oc bar mannin äpter. O huru vnder- 
likin oc mektogher är gudh i sinom helgha man- 
num. Swa syntes nv i sancto germano. som i sik 
hafdhe i sänder badhe krankdom oc starklek. O 
huru wanstarker matte han wara. som swa war 
thwingadher aff fasto oc aterhalle. at han stund- 
om aat eth sin i wikune oc ey annat än thort 
biwgbrödh. huru hardh war hans seng. tha han 
ey hafdhe annat än hardha iordhena at liggia 
vppa. huru litin war hans sömpn. ther alla 
nätter wakadhe i gudhlikom bönum. huru thrötter 
matte han wara. som aldrigh gaff sik hwilo. vtan 
war altidh i gudlico ärwodhe. Oc han som nep- 
lica formatte bära sik sielwan. han giordhe tholkit 
kärlex tekn. ower alla sina makt. oc thz fortok 


Legend. IL. 15 


5 


Bl.246,v. 


I 2 6 S:t Germanus. 


honum ey then starke strömen äller ten thung: 
byrdhen. äller gambla manzins wanförsla. 


QÖermanus kommer till Ssbajland. 


J them stadh som heter mediolan waro mange 
5 biscopa sampnadhe vm kirkionna oc tronna be- 
standilse. Oc innan at messan sagnx kom sanctus 
germanus thiit. allom okänder oc okunnogher. 
oc wille nödhugher. at nokar skulle thz wita. 
Tha stodh vp en man. i hwilkom diäwlin bygdhe. 
10 oc ropadhe mz högho liwdhe oc sagdhe. Thu 
germane. biscoper i gallia. hwi komber thu hiit 
i waland. at hata oc fordriwa oss her. thu matte 
wäl lata thik nöghia. at thu fordreff oss w storo 
hawino. hwi skal thu swa alt fara oc forsökia. 
15 haff .thik i maki oc lat os wara i hwilo. Alle 
vndradho badhe clärka oc folk. hwa thenne ger- 
manus war. oc hwar sa a annan. Än tho aff 
hans wärdhugha anlite funno the. hwa han war. 
Oc tha gingo alle biscopane mz wärdzskyllo öd- 
20 myukt til hans oc badho. at han wille witia then 
galna mannin. som swa yterlika hafdhe hans 
nampn oc wärdhughet vppinbarat. Han tok thera 
bön swasom starkt budh. oc lät mannin ledha i 
eth lönlikit rwm bort fra folkeno. oc ther skildes 
25 hans gamble fölghiare fra honum. oc gik vt hel- 
brugdha oc hem til sith folk. Thzta war thz 
första dygdhelica tekn. ther gud giordhe i wa- 
lande mz sinom enkannelicom thiänara. Til hans 


S2 Germanus. 29297 


flykte mykin folkx moghe oc beddes hans helgha 
welsignan. Han satte saman badhe kännedom oc 


läkedom. oc heladhe badhe siela oc kroppa. 


ÖSbessodjeknen och almosan. — Sjuka botas. 


Tha han gik aff them rika stadhenum. mötto 
honum nokra fatighe män oc beddos almoso for 
guz skuld. Tha spurdhe han sin messodiekn aat. 
huru mykit han hafdhe til thera vppehälle. Han 
sagdhe. at han hafdhe iij gyllene. Oc ginstan 
bödh biscopin. at the skullo giwas them fatigha 
mannom alle saman. Messodiekn swarade. aff 
hwario skulum wi tha liwa i thenna dagh. Bi- 
scopin sagdhe. Swa milder oc godher är gud. at 
han fullelica foresee sinom thiänarom. oc thy thz 
thu hawer. thz giff thessom widherthorftugha 
mannom. Likowel thenkte messodieknen at wara 
foreradhugher. thy gaff han fatigha mannomen 
twa gyllene. oc then thridhia gömde han. litit 
ther äpter komo farande nokre ridhende män oc 
foro snarlika. Tha the komo til biscopin. stighu 
the aff sinom hestum oc föllo a knä for biscopin 
oc sagdho. war husbonde oc herra leporius bo 
her när. Han later thina helighet bidhia. at thu 
for hedher skuld mödh thik til hans. thy at han 
oc alt mestadelen hans folk ligger for store guz 
plagho. Oc wi bärum hans budhskap til idhra 
nadb. at i willin mödha idher til hans. kan thz 
engaledh wara. at i faen sielwe idher til hans 


vo 


pa 


25 


Bl1.847,r. 


29 8 8:t Germanus. 


möt latin han niwta idhra welsignan. vm han 
ma ey niwta idhra asyyn. Widh the ordhin vp- 
tendis helghe mannin mz miskun oc warkunnan. 
oc lät sin wegh fara. thy honum thytte. at then 
wäghin war rättare. i hwilkom han wänte sik 
större lön. Tha wordho the sändebudhane stor- 
lika gladhi. Oc toko fram tw hundradh stora 
päninga. oc sagdho. at thera husbonde hafdhe 
them honum sänt. Tha waände han sik til sin 
-messodiekn oc sagdhe. tak thetta. som oss är 
nv sänt. oc bär til minnis. at thu giordhe 
swik widh the fatigha. ther thu gaff almosa nv 
for stund. Hafdhe thu giwit them alla the thre 
gyllene. som iac thik badh. Tha hafdhe nw then 
rätwise aterlönaren sänt oss thry hundrat päninga. 
Tha bar han i at skälwa. at thz han hafdhe 
lönlicea widh sik, thz war fullelica biscopenunm 
witerlikit. oc kändes sin brut oc beddes ödmyuke- 
ligha synda forlatilse. Tha han kom fram til 
siwka manzins hws. wordho alle swa fägne. som 
the hafdhe fangit fulla böter. Tha tok helghe 
mannin vppa sinom forsökta läkedom. oc lagdhe 
sik nidher at bidhia til guz. oc mz sinom tarom 
köpte han them allom glädhi oc helso. Ther nest 
witiadhe han badhe herran oc thiänara. oc vtan 
alla weld sökte han aldras thera säng. oc gaff 
them wälsignan. oc ginstan sama daghin wordhe 
the alle swa starke. at annan daghin thär äpter 
folgdhe husbondin oc hans thiänara helgha man- 
30 nenum langt vppa hans wägh. oc thakkadho 
gudhi for sina nadh. 


An 


1 


[=] 


end 
en 


2 


[=] 


2 


[21] 


8:t Germanus. 9 29 


QÖermanus i Sbavenna. 


Alla stadz foor frägdh aff them helgha herranum. 
langt för än han fram kom. Swa hände oc i them 
stadhenum. som heter rauenna. än vppa thz han 
skulle fly folkx loff. oc engin skulle wänta honum. 
kom han fram vm myrka nattena. ey thes heller 
fik thz wårit lönt for almoghanum. Thy biscopin 
1 stadhenum. som het päthar. lät alla stadz wakta. 
oc mz store wördhning gik han vt mot honum. 
oc tok han in. 


CÖermanns | tom. SE SSilfverfatet och tråfatet. 


J them tima war i rom en drötning. oc het 
placidia. hon stodh for rikeno mz sinom son. som 
än war tha litin oc vnger. Swa waro the gudhi 
thäk. at än tho the formatto allom biwdha. tho 
thiänto the innelica guz winum The mz allom 
moghanum toko in then helgha mannin. oc 
hwar fikte for annan. hwat thiänist the matte 
honum göra. klerkdomen oc lekfolket. herramen 
oc höfdhinge alle gladdos aff hans komo. Tha 
togh drotningen eth kostelikit kar aff silwer. ok 
lagdhe ther vppa dyra rätte tho ey aff köt redda. 
oc sände honum Han tok ther widh mykit 
thäkkelica. kostin skifte han mz sino fölghe. Än 


en 


10 


20 


karit gömde han sielwer. oc sände henne i gen 25 


 eth träfat oc ther vppa eth biwgbrödh Hon tok 


Bl.247,v. 


An 


[39 
En 


20 


25 


2 30 St Germanus. 


widh badho mz store glädhi oc hiölt badhe fat 
oc brödh i swa store wördhning at fatit lät hon 
läggia alt vm kring mz claro gulle. oc gömde 
for helghedoma. Än brödhit gömde hon sämuledh 
thy thz skulle wardha mangom til läkedom. Ey 
forthykte henne at han behiölt thz kostelica 
silff fatet Thy hon war wis vppa at han wille 
thz lata skipta mellan fatikt folk. 


NSY S ån 
COermanus befriar fångar. 


Eth sin när sanctus germanus gik aat enne rume 
gatu. flykte mykin moghe til hans oc mest the 
som hans hielp beddos. Tha hördhe han eth 
sörghelikit roop w enne mörkostuw. thy ther 
sato mange fanga. oc beddos hielp for guz skuld 
ällighis skullo alle raskligha af liwas Han spordhe 
äpter them som örkostawna gömpdo An the 
gingo bort oc willo ekke koma til hans. Tha 
han sa at engin hielp war a manz wegna. wände 
han sik innelica til guz. oc fiöl ödmyukligha a 
iordhena. for mörkastuwne. oc badh til gudh 
for them : salugha fangom. oc ginstan sprang vp 
badhe dör oc laas. oc alskona hektor lusnadho 
aff them fangom. ther löste guz nadh thz som 
omilheten hafdhe lääst. fangane toko iärnbanden 
som the hafdhe warit bundne mz, oc gingo wt 
frälse oc til kirkionna. oc thakkadhe gudhi oc 
thes helgha manzins forskyllan. 


S:t Germanus. 231 


Jan nppvåcker en 000. 


En vnger man som het olusianus hafdhe swa 
hardha kaallasot at läkiara oc mestermän wan- 
hopadho at hans liwe. tha gingo hans foräldra 
oc Wwini oc fiöllo a knä for sanetum germanum 
oc mz them waro mange biscopa. oc badho han 
witia then siwka. Han gik mz them thy han ey 
wille siwördha guz nampn for hwilkit han war 
manadher at mödha sik mz them. Än vppa wägh- 
enum kom mot them eth budh oc sagdhe at the 
thorfto ey mödha then wördhelica mannin länger. 
thy at then siwker hafdhe warit. war nv alzstingx 
dödher. Tho badho än biscopane oc moghen mz 
them at han ey thes sidher ginge thiit mädhan 
han war komin a wäghin. Tha the fram komo 
funno the han alzstingx dödhan oc kaallan. The 
laso oc badho for siäline oc wändo sik vm at 
gaa thädhan. Tho kom them i hugh the marg- 
fallugha äro oc iärtekn ther the hafdho seet oc 
hört aff sancto germano. oc badho ödmyukligha 
at han ömkadhe sik ower dödha manzins foräldra 
oc badhe gud at then dödhe finge liff i geen. 
Han stodh länge a mot oc sagdhe at han ware 
owerdhugher thiggia tholka äro aff gudhi. Tho 
vm sidhe wan guz kärleker oc warjugnin. Oc 
äpter at folkit war vtgangit. lagdheehan sik a 
iordhena iämpte them dödha oc mz irnnelikom 
grat oc tarom badh han at then dödhe matte fa 
liiff oc helso Tha tok then dödhe til at röra sik. 


(AS 


bad 


0 


kr 


5 


hans kaalle limi fingo liiffsins werma. öghonen 30 


Bl. 248,r 


ER 


1 


en 


2 


S 


25 


2 32 St Germanus. 


lystos. fingrin rättos. tungan taladhe. Ther stodho 
vp twe badhe i sänder. then ene aff bönene oc 
then andre aff dödhenum, Alle sagho at han fik 
i gen fulla krupsins helso. Swa fingo foräldrane 
sin son i gen. sorgh oc dröwilse wendes vm i 
hugnadh oc glädhi. oc alle suasom mz enne röst 
lowadhe gudh for hans dygdh oc osighelica wald. 


San utdrifver eu djefvul. 


Drotningin the sama som för war aff sakt. hafdhe 
en smaswen mykit wäl boklärdhan oc wälbyrdh- 
oghan. Han fik the plagho. at hwart sin tha 
manin tändis. qwaldis han aff diäwlenum swa at 
han fiöll sik allan ofärdhughan, Drotningin oc 
landzins herra badho for honum til sanctum 
germanum oc läto han til hans koma. at for 
hans bön oc forskyllan matte then skadha gästen 
skilias fra honum Tho bidhadhe biscopin then 
daghin ower. än tho han war wan bortköra 
diäwlskap aff androm första dagh the komo [til] 
hans. Thy han sa huru mektelica diäwlin war her 
inbundin. Nattena ther äpter lukte han sik inne 
mz them sama smaswene. oc innelica badh han 
til guz fgr honum. Tha bar i diäwlin at ropa. 
oc sagdhq Nu skal iac nödhugher mista mit kar 
som iakK hawer i mang aar aat. Annan daghin 
äpter kom smasuenen aller karsker ater til sinna 
frua thiänist. 


S:t Germanus. 233 


Jan väcker sm döda åsna Hill Gifs. 


Ey at enast dughdhe sancti germani forskyllan 
widherthorftogho folke vtan än iämwel oskaäl- 
ighom diwrum En tidh badh fornämpda drotning 
sanctum germanum koma til bordh mz sik, än 
tho hon wäl wiste hans stora aterhald. tho for 
hugnadh oc kännedoms skuld bödh hon honum. 
Nv for thy at hans hem war nokat fierran aff 
palacio. kom han thiit ridhande a enum asna. 
Widh at the sato widh bordh kom in eth budh 
til drötningene oc lönlica sagdhe han henne at 
biscopsins asne blef brat dödher. än hon badh 
at the skullo tagha en litlan hest i sama stadhin 
oc enkte mer tala ther vm. Tha han skulle 
thädhan sa han at swa war byt oc sagdhe. latin 
mik fa min asna som ilac hafdhe hiit. mik bör 
ey annor kost byta. Tha han hördhe at asnin 
war dödher gik han till hans oc sagdhe Stat 
vp muscio wj skulum ater hem til waar. Han 
stötte mz sinom staff a asnan. oc ginstan reste 
han oc riste oc war thaghan swa starker som 
honum hafdhe enkte skat oc ä madhan sanctus 
germanus lifdhe war han töker til hans farkost 


San gör svinaherden till konung. 


Tha han prädikadhe i britannia land. beddes 
han sik oc sino fölghe herberghe aff thera konung. 
Tha honum war nekat. mötte han konunxins 


AR 


fö 


5 


20 


Bl.2U8,v. 


ER 


10 


15 


20 


2 


oo 


234 S1 Germanus. 


swinapilt oc han ömkadhe sik ower them oc togh 
them mz kärlek in i sith hws. oc sin enda kalff 
som han hafdhe. skar han oc redde them mat 
som han bezt kunne Sanctus germanus bödh at 
tha the waro mätte skullo the samansanka all 
benin aff calwenum oc läggia them vppa skinnit. 
oc for sancti germani bön fik calwen nyt liff 
igeen, Daghin ther äpter mötte helghe mannin 
konungenum oc afwitte han at han sunde honum 
hws. Tha wardh konungen suasom afwita oc 
kunne enkte swara Tha sagde sanctus germanus 
gak aff thinom konunxhedher thz skal en annar 
hawa han ther bätre är än thu. Oc ginstan äpter 
guz budhi skipadhe han swinahördhan til konung 
oc fra them dagh skullo the wara konunga i 
britania land. som vtkompne waro aff swina- 


hördha släkt. 


Qermanus dör I tlavenna. 
RS 


Jnnan thz at sanctus germanus war i rawenna. 
en dagh han hafdhe prädikat for biscopomen. 
sagdhe han them thessen tidhinde Mine käre 
brödher iac kungör idher at min dwala er ey 
lang i thesse werll. Thy mik syntes i sömpne 
min herra ihesus oc han gaff mik wäghakost til 
at färdhas, jak spordhe hwat thz hafdhe thydha. 
han swarade mik. Rädz ey iac sände thik til 
fädhernisland oc ekke i vtläghe. oc ther skal thu 
hawa hwilo oc ewinnelikin fridh Biscopane willo 


S:t Germanus. 235 


thz annarkost vt thydha Än han sagdhe wäl wet 
iac hwat fäådhernisland gud lowa sinom thiänarom. 
Ä pter siw dagha fik han kallasot oc aller moghin 
dröfdhis. Drötning placidia hördhe the sorgha- 
tidhinde hon lagdhe nidher sin glädhis skrudh 5 
oc gik ödmyukligha til thenna fatigha oc en- 
kannelica guz win ok bödh sik til alzskona 
thiänist ther honum kunne wara nyttogh. Än 
han beddes aff henne thz hon hafdhe nödhugh 
vnt thz är at hans kropper skulle föras i gallia 10 
land til sinna kirkio Gudh skyndadhe hans tima. 
som han nv kalladhe til äronna oc äpter trolighit 
ärwodhe bödh han honun til löninna Oc siwnda 
dagh ther äpter foor the säla siälin aff krupsins 
mörkastuw til hymerikis äro 15 


Jans hk föres till Callien. 
Tha gik drötningin til skiptis mz biscopomen aff 
the sälo arwe som them war left oc swasom ther 
mykit goz lifnar ther är thräta mellan arwana. 
Swa war ok her en mild thräta ther litit mz 20 
allo war til skiptis Tho togh drotningin mz alle 
ödmyukt hans helghedoma. En biscoper fik hans 
harklädhe. somi hans kapo. somi bälte. Somi 
skipto sina mellan hans kiurtil. oc somi hans 
natklädhe. Oc mz store wördhning oc kostnadh 25 
lät drötningin föra han aff waland oc in i gallia 
rike Tha the komo til en stadh som het placencia 
oc likit stodh vm nattena i kirkionne lät en 


Rn 


2 3 6 S:t Germanus. 


mäktogh quinna i stadhenum bära sik thiit thy 
hon i mang aar hafdhe warit al bort numin oc 
beddes thes helgha manzins hielp. vm morghonen 
war hon swa til räka at hon folgdhe them langt 
vppa wäghin oc thakkadhe gudhi oc sancto 
germano for the nadh mz henne war gör Än 
mz hwat glädhi oc graat hans folk togh widh 
honum. oc mz hwat iärteknom gud äradhe han. 
kan manz tunga ey fullelica vt thrykkia Thy 
än tho han ligger i iordh. dödher for mannom. 
tho pröwas han daghlica liwa i iärteknom oc 
äro Amen 


237 


OM SANKT GENOVEVA. 


(Ur Cod. A. 49. Början fattas.) 


V 


) 


enovevas moder blifver blind och botas. 


Nokra dagha ther äpter kom en stoor hög- = B.259r. 
tidhis dagher. oc sancte genouephe modher wille 

fara til kirkio. bödh dotter sinne bliwa hema 

Tha gik hon fram gratande ok sagdhe swa sinne 5 
modher. Jak lowadhe minna tro gudhi alz- 
walloghum oc sancto germano Oc thy bör mik 
nv idhkelikare witia mins brudgumma hws at iac 
wordhe wärdhugh faa äronna klädhebonadh. 
Modheren wredhgadhis oc gaff henne en storan 
pwst. oc i sama stundenne miste modheren badhen 
sin öghon Öc the blinde hafdhe hon litit minna 
än tw aar. thz giordhe gud til at bewisa sancte 
genouephe helighet. Tha kom hänna modher i 
hugh thz stora witne som sanctus germanus 
hafdhe talat vm henna dotter sancta genouepha. 
Oc badh hon tha hona at ga til källona oc hänta 
sik watn at thwa sin öghon ther i. Hon gik ginstan 
oc tha hon lutte sik äpter watneno grät hon swa 
at hänna tara komo badhe i källona oc swa i 20 
karit. at henna modher miste sin öghon for henna 
skuld. Tha modheren fik watnit tok hon tbz mz 


[a 


0 


fomed 
- 


5 


BI1.259,v. 


1 


1 


a 


& 


0 


5 


eS 


2 3 8 S:t Genoveva. 


starke tro oc wördhning Oc tha hon strök ther 
aff vm sin öghon. stodh sancta genouepha grat- 
ande ok bidhiande i sino hiärta. oc giordhe 
korssins tekn ower sina modher Oc ginstan fik 
hon nokat liws i sin öghon, hon thwogh annat 
sin oc thridhia. oc fik thaghan fulla syn, Oc 
sidhan hafdhe modheren sina dotter i största 
hedher 


sCenoveva viges till nunna. 
Ther äpter hände at biscopin kom oc skulle 
wighia sanctam genouepham oc twa andra iumfru 
oc hwar thera war äldre än hon. thy wille hon 
wara the yterste. än biscopin vnderstodh aff them 
hälgha anda. at hon war wärdhughast ower alla 
them. oc satte hona främst 


SJennes sjukdom. 


Sidhan hänna forälldra waro dödhe. foor hon in 
til pariis til sinna gudhmodher ther war en 
dygdhelikin quinna. Oc tha thektis gudbi yter- 
likare vppenbara sancte genouephe dyghdh Oc 
pröwa hona mz siwkdom. swasom gullit pröwas 
i ellenum Thy wardh hon swasom hwart lidha- 
mot skulle skilias widh annat Oc a thridhia 
dagh fra thy sotin fatadhe hona. wardh hon swa 


25 borttakin at enkte syntis qwikt a allom hänna 


St Genoveva. ” 239 


likama. vtan litit röt i hänna kinnom Oc swa 
la hon i thre dagha. Jnnan thet. kom guz ängil 
oc teedde henne badhe helghra manna äro oc 
heluitis plagho. äpter the thre dagha wardh hon 
swa helbrugdha. som hon hafdhe aldrig warit 
krank. The nadh fik hon tha aff gudhi. at mangom 
sagdhe hon thz the hafdhe lönlika i sino samwiti. 
ffor hwilkit baro mange stora awnd mote henne 


CQÖermanus besöker QSenoveva. 


Nokat ther äpter kom sanctus germanus annat 
sin in i britanniam at störkia guz tro swason 
för Tha gik wt aller moghin mote honum mz 
wördhning. Tha i bland annor ordh spordhe han 
huru sancta genouepha hafdhe sik, Än almoghin 
är altidh radhare at straffa oc bakvita them ther 
dygdhelike äru. än at minna nokat got. Sagdhe 
swasom mz enum mwn. at hon war daghum 
wärre oc taladhe mykin hadh mote hänne, än 
gud wände thera hadh til största loff Thy at 
swasom engin wardher thes bätre tha han lowas. 
swa wardher oc engin thes ledhare for gudhi at 
han lastas for mannum. Thy skötte sanctus- ger- 
manus enkte thera bakmalum. vtan tok mz sik 
somlica aff them oc gik in i stadhin thiit som 
sancta genouepha war. Oc tha han framkom 
helsadhe han hona swa ödmyukligha. at alle 
vndradho the ther mz honum waro, han gik til 
then stadhin ther hon pläghadhe sta a sinom 


&Rn 


240 SA Genoveva. 


Bl.seor.  bönum oc stodh ther a sinom knäm ok badh. 
Sidhban kalladhe han them til sin oc lat them 
se. at alt thz rumit war swasom flytande aff 
sancte genouephe tarom oc graat. Oc sagdhe at 
hon war gudhi mykit thäk. han helsadhe hona 
mz mykle wördhning oc foor sin wegh. 


[SA] 


ÖS? ” SS kt Se 
Venoveva räddar Varis från SIunernas anfall. 


Litit ther äpter komo tidhinde at huna hers 
konunger. som heet attila wille koma in i franka- 
10 rike oc fordarwa alt landit Tha wordho borgh- 
arane i pariis mykit rädde. oc gingo aa radh at 
the willo sith goz föra thädhan oc thiit ther the 
thänkto at tryggare wara. Sancta genouepha 
vnderstodh thzta i guz anda. hon kalladhe til 
15 sin alla the främsta qwinnor i stadhenum. oc 
badh at the skullo blidhka gud mz fasto. waku 
oc bönum. swasom judith oc hester giordhe. at 
the plaghan matte wändas fra stadhenum The 
giordho äpter hänna radhe langan tima, Tha 
sagdhe hon at thera bönder skulle hwarghin föra 
sith goz vt aff pariis. thy the starka städhine 
ther the trösta vppa. the skullo wardha nidher- 
slagnä. oc pariis skulle mz allo enkte skadha. 
Tha thzta spordhis sagdhe aller almoghin. här 
25 är komin en falsk prophetissa. som oss affradher 
at göma wart goz vppa thz at ware owini skulu 
fa thz vtan mödho, The gingo a raadh at the 
skullo antigia stenka hona. äller sänkia i sio. 


2 


SS 


S:t Genoveva. 241 


Jnnan thes kom sancti germani ärkedyekn oc 
bar alla stadz stoort witne aff sancte genouephe 
häligheet äpter thy han hafdhe hört aff sancto 
germano biscope. Tha han fik höra hwat the 
hafdhe thenkt vin sancta genouepha. sagdhe han 
til them. seen til at i thz engalund görin. Jak 
hördhe aff minom herra biscop germano at geno- 
uepha är helagh aff sinna modher liiff. Oc til 
bewisning maghin i här se the hälghedoma han 
sände henne Tha the thz sagho fiöll guz räddughe 
vppa them. oc wändo ater aff sino oradhe. Swa 
mykin war sancte genouephe forskyllan at tha 
then konungin kom oc fordarwadhe alt landit 
tha bleff pariis behallit swa at ther kom ey en 
man ther them wille nokan skadha göra 


RN 5 ö $ - é 
SCJenovevas återhållsamhet i mal och dryck. 


Stort war henna aterhal swa. at fra thy hon war 
xv aara oc til thes hon war 1(50) aara. aat hon 
ey vtan tyswa i wikune. swasom vm synnodaghin 
oc thorsdaghin. henna koster war biwgbrödh: oc 
bönor. oc them södh hon at sik. stundom eth 
sin 1 fiortan nattom oc eth sin i threm wikunm, 
än aldrigh smakadhe hon wiin i alla sina liffs 
dagha. äller nokat thz ther nokar matte wardha 
drukkin aff. Sidhan hon hafdhe i 1 aar enkte 
annat hafft til kost vtan biug brödh oc bönor 
som sact är. ffik hon budh aff biscopomen som 

Legend. III. 16 


An 


bar 


0 


BlLa60,v- 


2492 S:t Genoveva. 


ther waro i landeno. at hon skulle hawa til födb. 
fisk oc miolk mz brödheno. oc än tho hon will: 
nödhugh bryta sit aterhall. stodh hon likowz 
widh thera lydhno Thy hon thänkte guz bud 
5 som sigher. Hwar idher hörer han hörer mit. 
Hwart sin hon lypte sin öghon vp til hymeliz. 
lupu hänna tara. for the astundan hon hafdbhb: 
thiit. Öc for thy hon war reen i sino hiärta swa- 
som sanctus stephanus. thy fik hon här i iordb- 
19 [rlike äro mz honum. at hon sa optelika hymeler 
ypnan oc ihesum a sins welsignadha fadher 


höghra hand. 


Eon låter bygga en kyrka at Gö: Dionysius, 


—- 


vusticns och Slentherius. 


15 Hwat hedher oc wördhning hon giordhe sancto 
dyonisio oc them twem helghom martiribus mz 
honum tholdo dödh swasom är rusticus oc eleu- 
therius. thz kan engin til fulz sighia. Gudh gatt 
henne thz til radha. at i pariis skulle byggias 

20 en kirkia them til hedhers. Oc tho brast mesta 
delin all widherthorftin Tha komo til henna 
hedhersami klärka aff stadhenom. oc hon sagdhe 
til them. Jak bidher idher hedherlica herra oc 
fadher hielpin til. at en kirkia wardhe bygdh i 

mast 25 sancti dyonisij hedher thy at thz är gudbi mykit 
thäkt. The swaradhe. litla mact hawm wi ther 
til. thy fa oss thz mästa swasom är kalker. Tha 
wardh sancta genouepha vpfylt aff them helgha 


S:t Genoveva. 2 4 3 


anda. oc mykit blidh i sino anlite. oc sagdhe til 
thera, Gangin vt vppa brona som hiit ligger til 
stadhin. oc waktin aat hwat i ther hörin. oc 
komin hiit ater til miin. Tha the komo vt. hördho 
the at twe swinahördhe taladhos widher oc en 
sagdhe aat androm. Tha iac gik i dagh mz swin- 
omen. fan iac en storan kalk vgn. fullan mz 
skönasta kalk. Annar hördhin swaradhe Jac gik 
1 skoghenum oc vnder en storo trä som war bläst 
vm kull. fan iac en kalk vgn oc tro iac at ther 
war aldrigh nokat aff taghit, Tha klärkane hördho 
thz. lypto the vp badhe öghon oc händer oc 
thakkadhe gudhi som tholka nadh wille vppen- 
bara mz sinne thiänistaquinno sancta genouepha 
The gingo wt mz piltomen oc funno vgnana. oc 
komo ater til sanctam genouepham oc sagdhe 
hwat ther war hänt. Än for glädhi skuld grät 
sancta genouepha swa at tarane lupu nidher i 
hänna skööt. Tha gingo the klärkane vppa sina 
böner oc badho hielp aff alzwalloghum gudhi 
huru the skullo ther swa vppa tagha at thz 
thektis gudhi. Än hon kalladhe en aff klärkomen 
til sin oc han het genesius oc badh han sta ther 
fore oc sagdhe hwat äro gud hafdhe giort vm the 
kalk vgnana. Han tok sik thz fullelica vppa. oc 
aller moghin i stadhenum wordho ther wilioghe 
til. for thz vndrit vm kalkin. swa at i litin tima 
kom murin aller fulkomlica vpp. 


[| 


ped 


5 


Bl.261,v. 


[SÅ 


1 


2 


(4 


[= 


An 


244 SA Genoveva. 


3 I nderverkek med dryckeskarlet. 


Ther nest tha träwirkit skulle redhas waro ther 
sampnadhe mange tymbermän i skoghenum Oc 
tha en daghin brast them drykker äpter thy the 
thorfto. Tha badh genesius prester. at sancta 
genouepha hugnadhe ärwodhis männena mädhan 
han fore in i stadhin äpter thy the widherthorffto 
Sancta genouepha badh tymbermännena ey othulas 
oc tho dantadho somlike amot Än hon badh tha. 
at the skulle fa henne karit ther drykkin thera 
hafdhe warit vti. The baro thz til henna. alzs- 
tingx toompt. hon badh them ga til sina gerning. 
oc tho waktadhe somi. hwat hon giordhe. 
hon fiöl nidher a sin knä oc badh til guz mz 
gratande tarom. Oc tha hon stodh vp giordhe 
hon korss ower karit Oc ginstan war karit fult 
vp til brädda mz skönasta dryk. oc swa ökte 
guz nadh then drykkin at alle the ther ärwodha- 
dhe. hafdho nogh at drikka. ce mädhan the 
gerningin räkte For hwilkit the storlica thakka- 


dho gudhi. 


NEG 
SN nderverket med de slackta ItWjusen. 


Äpter åt the kirkian war lyktadh oc all ful- 
kompnadh. bygdhis ther closter när. oc ther 
thiänte sancta genouepha mykit yterlica sinom 
brudgumma ihesu christo. oc manga jumfrur mz 
henne. Hon stodh vp arla hwaria synnodax nat 


St Genoveva. - 2 4 5 


at ga til kirkio lanct för än conuentin stodh vp 
Ena nat hon wille ga til kirkionna. oc mz henne 
nokra fa aff iumfrumen. blästes liwsit wt som 
the baro for henne. Tha wordhe the andra 
systrene dröfdha oc mykit rädda aff thy thz war 
badhe mörkt oc mykit rägn. Tha beddis sancta 
genouepha liwsit oc första thz kom i hänna hand 
tändis thz vp oc bran liwsligha. Swa gik hon til 
kirkionna mz liwseno at enkte slektis thz för än 
thz war alt vpnöt 

Annat sin gik hon in mz brinnande liwse. oc 
släkte thz siälffwiliandes e mädhan hon lagdhe 
sik ad veniam. När hon stodh vp oc hafdhe slukna 
liwsit. tha tändis thz i hänna' handom. Tholkit 
sama hände henne ther hon war i sinom cella. 
Oc swa mykla dygdh gaff gud the liwseno. at 
mange siwke the ther fingo nokat aff fingo sina 
fulla helso. 


ER ; , FR 
An gvinna, som fagit <Qenovevas skor, 


blifver blind. 


En qwinna kom sik widher at tagha bort hänna 
sko. oc tha hon kom hem til sin miste hon sina 
syyn. Tha hon kände guz hämpd. lät hon ledha 
sik i gen oc kom for sanctam genouepham oc 
kändis sin brut oc beddis nadh. Sancta geno- 
uepha rätte hona vp oc giordhe korss ower hona. 
oc fik ginstan fulla böter 


An 


20 


BL.208,r. 


en 


S 


en 


OO 


246 S:t Genoveva. 


Sn lam flicka botas. 


Eth sin kom sancta genouepha thiit som en pika 
hafdhe lighat brugdhe i ix aar. Pikonna foräldra 
badho sanctam genouepham mödbha sik til the 
siwka. hon gik in oc tok aa henne ok bödh 
henne i ihesu christi nampn standa vp oc klädha 
sik Oc pginstan rätte hon sik vp oc foor i sin 
kladhe oc gik mz folkeno til kirkionna. ok lowadhe 
gud for sina gawo. Tha moghin hördhe thz mi- 
raculum ” thakkadho the gudhi som tholka nadh 
giwer them ther han älska. 


Mångar befrias. 


Hildericus franka konunger hafdhe sanctam geno- 
uepham i store wördhning Tho hände eth sin 
at han hafdhe nokra fanga. som sith liff hafdhe 
forbrutit oc wiste wäl at sancta genouepha wille 
koma oc bedhas them liiff oc nadh. tha lät han 
läsa ater portana at hon skulle ey koma in för 
än the waro affliwadhe. Än tha hon kom oc tok 
vppa läästa portomen. ypnadhis alla dör for henne 
swasom the hafdhe ey warit lästa. Oc hon kom 
in for konungin vtan alt hinder. ok mz sinne 
bön ryktadhe hon them fangomen Hiff oc helso. 


MMM — 


S:t Genoveva. 247 


BD, CK) ; GV 
ESimeon de (Öolumna prisar QÖenovevas 


helighet. 


J the landzskapi som kallas österrike war en mykit 
nampn kunnogher helgher man oc het symeon 
de columpna. aff thy at han hafdhe nästan i xl s 
aar standit i enom stolpa ther han hafdhe latit 
sik göra. Til hans komo köpmän aff frankarike. 
oc spordho. vm han wiste nokat aff the iumfrw = Bizsgv. 
som i thera lande räknadhis hälagh Tha aff thes 
hälgha anda dygdh sagdhe han at genouepha war 10 
swa thäk gudhi at sääl är then for hwem hon 
bidher. gawe gud at hon wille thänkia a mik 
Thzta thykte them köpmannomen vnderlikit wara. 

at hwar skulle annan känna mädhan swa mang 
land waro mellan thera. vtan thz war for thy 15 
at the gingo badhin aat guz budhordha wegh 


L Sv SN H : 
& Juru GÖenoveva skyddar en klosterjungfru. 


En iumfru riik oc höghsläktat som het Cilinia 
kom til sanctam genouepham oc for thy hon 
war fäst enom man mote sinom wilia. badh hon 20 
tagha sik in i klostret. hon fik thz hon beddis. 
Öc ginstan äpter kom festemannin mz starke 
mact äpter henne. Sancta genouepha tok hona 
mz sik oc gik til kirkionna. Tha the komo war 
dörrin läst. än tha hon tok a mz handene yp- 25 
nadhis for henne. oc i thy männene komo for 


10 


15 


20 


248 S:t Genoveva. 


dörrena. sagho the at dörren lop snarlika til oc 
war ginstan laäaäst. Tha vnderstodh mannin at 
hans wili war mote gudhi ok lät iumfruna bliwa 
1 fridhi oc thiäna gudbhi 


En flicka botas för benvärk. 


Thessin sami cilinia hafdhe ena piko. som swa 
war plaghat aff benwerk at i tw aar formatte 
hon ey sta a sinom fotum. hon fördhis til sanctam 
genouepham. oc swa braat hon tok a henne fik 
hon fullelica sina helso 


mA -— 


Den brottsliga nunnan. 


En nunna wille fara aff sino clostre som kallas 
bituricas oc til sanctam genouepham at bliwa i 
the clostreno. hon hafdhe fallit i orent liwerne 
oc tho war thz lönlikit for folke. När hon kom 
fram spordhe genouepha aat hona. vm hon war 
iumfrw äller änkia. hon swaradhe at hon war 
iumfryv gudhi wighdh oc thiänte honum mz osmitta- 
dhom likama. Sancta genouepha forwan hona oc 
nempde henne stadh oc tima ok man ther hon 
brutit hafdhe sina tro oc lowan. Ok kändis i 
sino samwiti at swa war sant oc fiöl til nadha. 


S:t Genoveva. 249 


Den orunknade gossen vackes tll lifs. 
En quinna ther länge hafdhe warit qwald aff 


dyäwlenum oc war frälst for sancte genouephe 
bön skuld. hon hafdhe iiij ara gamblan son. han 
fiol i en brun oc drunknadhe ther Modheren 
sökte vp han. oc mz gratande tarom bar hon 
han fram for sanctam genouepham. oc badh for 
guz hedher thiggia honum liiff. Sancta genouepha 
lagdhe sin mantol a likit oc gik til kirkionna at 
bidhia mz tarom som hon war wan. oc tho hon 
stodh vp aff bönum. stodh vp piltin aff dödha. 
thenna pilten döptis vm pascha afton. oc kalladhis 
cellomerus aff thy at han fik sith liff widh 
sancte genouephe cella. 


I en förvetna nunnan. 


Fra thrättanda dagh iula oc til skärdagh kom 
hon allrigh vt aff sinom cella. vtan blef ther 
swasom jnne läst i mykle bön oc waku oc fasto. 
Thiit kom en forwitin nunna. mer for vnder skuld 
än for trona skuld. oc wille lönlica fa wita hwat 
sancta genouepha athafdhis. lanct för än hon kom 
fram miste hon alzstingis sina syn Oc ey fik hon 
böter för än tha sancta genouepha gik vt w 
sinom cella. oc hin kändis sith forwit oc badh 


hona bidhia for sik 


5 


10 


25 


Bl.263,r. 


Bl2G3,v. 


[SA] 


3 
S 


25 


2 50 S:t Genoveva. 


Del af djeflar bebodda trädet. 


Eth sin war pariis swa hardhelika belagt at mykin 
moghe i stadhenum do aff hunger. tha badh 
sancta genouepha redha eth skip. oc mz thy foor 
hon til en stadh som kallas marcianensis at köpa 
sina widherthorfft. Then strömen ther the foro 
wt aat heet secana. oc ena stadz widh strömen 
stodh eth stoort wexande trä swa meenlica. at 
mang skip brutu ther. oc tappadho badhe liiff 
oc goz. engin formatte hugga nidher thz träit. 
for diäflla skuld som ther bygdho vti Tho bödh 
sancta genouepha at the skullo läggia thiit Jnnan 
thes badh hon til guz. Oc bödh them hugga 
nidher thz träit oc ginstan fiöl thz thwart bort 
fra strömenum vppa landit Oc tha syntis them 
allom at thädhan foro twe skugga fulle oc ledhe. 
aff them gik swa starker dön. at i twa tima 
wardho the ey skilde widh han. oc sidhan hände 
engom skadhi äller skipbrut i them stadhenum. 
oc hon foor badhe wt oc i gecen ohindrat 


SG Winga sjuka botas. 


En mäktogher herra ther heet pastinius badh 
ödmyukligha sanctam genouepham witia sina 
hon gik oc fiöl a sin knä widh quinnona säng. 
oc tha hon stodh vp. bödh hon quinnonne räta 
vp sik oc klädha sik. oc ginstan war hon swa 


S:t Genoveva. 3 2 51 


stark som hon hafdhe aldrigh haft waärk äller 
wanda 

Widh en stadh som kallas trecassum. kom 
mote henne mykin moghe. oc hafdho mz sik 
manga kranka oc wanföra. hon giordhe korss 
ower them. oc ginstan forgiks them aller siwk- 
domber. J bland them war en man oc en pika. 
som hafdho ärwodhat vm synnodaghin ok the 
fingo til hempd at the wordho badhin blind 
Sancta genouepha giordhe korss ower them oc 
tha the hafdho lowadh bätra sik. fingo the badhin 
fulla böter 

J the färdhene komo til henna aff mangom 
stadhum kranke. oc hwar som kom widh henna 
clädhe fik sina helso. oc jämwel the som aff 
dyäwlenum qwaldos 


enoveva stillar stormen. 


Jtem tha the foro i geen mz thy sancta geno- 
uepha hafdhe ryktat til sit closter oc waro mz 
henne i fölghe xi köpmanna skip. tha kom swa 
bradher stormber at skipin wändos nästan vm. 
oc watnit lup in ower mato. Tha stodh vp sancta 
genouepha oc löpte vp sina händer til hymelin. 
oc beddis hielp a ihesu christo. Oc ginstan wardh 
saktare swa all the skipin komo fram til sin stadh 
vtan skadha. Ther war mz en klärker. han heet 
bossis. han wardh i them stormenum swa räddir 
at for rädde skuld wisnadhe han aller bort. än 


4 


[9 
Tv 


252 S:t Genoveva. 


tha han sa swa raska hielp i swa storom wadha. 
Bl2e4,r. — fyltis han mz tröst oc glädhi oc tok til at sionga 
oc sagdhe hymerikis herra oc giwin oss til hielpara 
oc frälsara. for sinna älskalica thianistaquinno 
skuld sanctam genouepham. thy at wi äruwn 
frälste aff dödhenum for hänna bön skuld. 


en 


SJennes gifmildhet mot de fattiga. 


När sancta genouepha kom in til pariis skipte 

hon mz fatigho folke thz hon hafdhe tha fangit. 
10 swa menzskeligha. at the systrena som hafdhe 

standit widh vgnen oc bakat. tha the komo i geen. 

funno the näplika eth brödh i vgnenum aff alle 

bakningenne. swa hafdhe sancta genouepha thz 

skipt mellan fatigt folk. oc ther aff vnderstodhe 
15 the at hon hafdhe thz giort at fatigha folkit 
stodh widh porten oc lowadhe gudhi oc sancte 
genouephe. at the [hafdhe] sina liiffs berghning 
Hon hafdhe alt sit hop oc tröst ekke til thz 
som her synis vtan til gud som her är osynlighin. 
hon hafdhe wäl gömpt ok atwaktat hwat pro- 
phetin sigher, hwar som warkunnar them fatigha. 
han länar gudhi vppa vker. 


2 


SS 


eIPen halte och döfve botas. 


En herraman som het fruminius. hafdhe lighat 


S:t Genoveva. 2 5 3 


lät föra sik til sanetam genouepham oc badh 
hona bidhia for sik. hon tok mz sinom handom 
a honunm oc ginstan fik han badhe hörsll oc gang. 
swa at thedhan gik han karsker oc färdhugher 
som thiit fördhis döwer oc lamber. 


ET - SR RA 
En döende kallas kill hfs. 


J enom stadh som kallas maurilia war en änkia 
oc het fraterna. oc hänna dotter claudia ward 
siwk til dödhin. Modheren fik höra at sancta 
genouepha war thiit komin. hon gik til henna i 
sancti amani kirkio. ther hon stodh a sinom 
bönum. oc fiöl til henna fota. oc badh mz grat- 
ande tarom oc sagdhe Giff mik i geen mina 
dotter. thu ther mz gudhi är thäk oc känd. Sancta 
genouepha sa henna stadhugha tro. oc swaradhe 
swa. wänt ater aff thinom graat oc hiärtans 
mödho. Thin dotter är karsk oc wäl til räka. 
Tha stodh quinnan vp oc badh sanctam geno- 
uepham ga hem mz sik. Ther syntis guz alz- 
wallugha makt Tha the komo for husit tha gik 
mot them claudia som war likare dödhum än 
qwikkom tha modheren gik fra henne. aller moghin 


thakkadhe oc lowadhe gud for tholka äro oc 


8awo. 


amd 


0 


3 


20 Bl.264,v. 


ot 


eos 
Ort 


> 
— 


> 
o 


254 S:t Genoveva. 


Den harde husbonden. 


J sama stadhenum hafdhe en riks manz thiänare 
forbrutit sik mz sinom herra. Han gik til sanctam 
genouepham oc badh hona bidhia for sik til sin 
husbonda. Hon badh ödmyukligha for swenenum 
oc [hans] herre wille the brut for enga bön for- 
giwa. Tha sagdhe sancta genouepha til husbondan. 
Nv mädhan thu forsma mina bön tha forsma 
mik ekke min herra ihesum christum som miller 
är forlata. Mannin gik hem til sin oc litit äpter 
fik han swa hardha kalla soot. at han aller bran 
innan oc hafdhe enga hwilo. han kändis widher 
at guz hämpd war komin ower han. Arla vm 
morghonen lat han ledha sik .til sanctam geno- 
uepham oc fiöl nidher for henna föter. oc beddis 
tha sik sielwom nadh. han som för nekadhe 
andrum BSancta genouepha giordhe korss ower 
honum. oc ginstan forgik aller hans krankdom. 
oc swa mz enne plict fingo twe böter. husbondin 
fik sins krups helso oc swenin fik sins herra 


hyllist. 


SCIenoveva fralsar dem som yvaldes af djefvulen. 


Eth sin for hon mz skip til then stadhin som 
kallas turonis oc ther awndadhis diäwlin a mot 


5 oc rördhe vp all hinder mot henne badhe til 


watn oc land. Ån hon owerwan alt saman mz 
guz dygdh Tha hon kom fram oc wille ga in i 


St Genoveva. 955 


sancti martins kirkio. kom wt gangande mote 
henne en mykin moghe aff them ther diäwlin 
hafdhe länge qwalt oc plaghat. J them ropadhe 
diäwlin oc sagdhe we. we. här ärum wi mellan 
twa starka ella. oc brinnom vtan aterwändo. Thz 
war ey vnder. hwi wi lagdhom swa mang hinder 
fore thik a weghenum at thu skulle ey hawa 
komit hiit. än hon giordhe korssins tekn ower 
them oc ginstan wordho the frälste aff diawlsins 
qwali. Tho kändos diäflane at sancte genouefe 
finger waro them swa heet swasom hwart thera 
hafdhe warit eth brinnande blus ther gud hafdhe 
vptänd mz sinom särlika eld. Thzta vndrit hördho 
thre borghara i stadhenum. the dröfdhos storlica 
aff thy at thera hustrur qwaldos aff diäflenum 
swa starkligha. at the skullo bindas vm the skullo 
ey skadha göra. thesse thre män badho sanctam 
genouepham mödha sik til the quinnor. at thz 
dyäwlskap matte bort fly. som them qwalde. Än 
aff thy at hon war ödmyuk oc warkunsam. witiadhe 
hon särligha hwars thera hws oc gik in oc badh 
til guz for them. Hon hafdhe en ampul mz wigdhe 
olio. som biscopin hafdhe henne giwit. Mz the 
wigdhe olio strök hon thessa thre quinnor. Oc 
swa for henna forskyllan frälstos the aff sinom 
wanda. 
Threm daghum ther äpter stodh hon i sancti 
martins kirkio a sinom gudhiligha bönum. okun- 
nogh oc okänd i bland andra. kom fram gangande 
en man ther dyawlin plaghadhe swa at han beet 
oc slet sik siälwan. oc gik til sancetam genouepham 
mz rädhelike syyn. hon giordhe korss mote 


AJ 


10 Bi.265,r. 


för 


5 


Bl.265,v. 


en 


10 


2 


ce 


2 5 6 81 Genoveva. 


honum. oc bödh diäflenum ganga wt. Tha swar- 
adhe diafwlin Tha skal [iac] oc ga wt at hans 
öghum. honum til hardhare plagho. Sancta geno- 
uepha bödh honum ga wt mannenum vtan skadha. 
tha giordhe han mannenum the blygdh at han 
giordhin sik allan orenan oc sidhan mz stiugg- 
asta dön skildis han fra mannenum Thzta sa 
almoghin oc hafdhe sanctam genouepham i störste 
wördhning. 


Djefvulen och honungskärlet. 


Nokat ther äpter kom en pika oc hafdhe en 
ampul i sinne hand. Sancta genouepha kalladhe 
pikona til sik oc spurdhe. hwat hon hafdhe i 
karino. Hon swaradhe. här är innan hunagher. 
som dugher krankom bistokkom til widher- 
qwekilse Sancta genouepha sa full wäl. at diawlin 
sat vppa karino oc wille hawa giort pikonne 
qwal. vm hon hafdhe burit thz aat sinom mwn. 
hon giordhe korss ower karit mz sinom anda. 
Oc ginstan brast en deel aff bräddenum a karino 
oc fiöl nidher a iordhina. sidhan bödh hon ga 
i fridhi. The som thzta sagho vndradho storlica. 
at ey formatte diäwlin löna sik for hänne. 


St Genoveva. 257 


Den blinde, döfve, dumbe och falte pilten botas. 


En pilter ther heet maronetheus fik i enne sot 
ij plaghor. swa at han wardh blinder. döwer. 
dumbe oc halter. Hans fränder baro han til 
sanctam genouepham oc badho hona bidhia for 
honum. Hon strök mz wigdhe olio eth korss a 
hans howdh. oc ginstan fik han fulkomligha böter. 


NH noret med regnet. 


Eth sin hafdhe hon hema widh sith closter sampnat 
saman mykit skyrdha folk at bergha clostersins 
sädh. Tha folkit war komit til gerning kom eth 
stort mwlin oc mörkt oc vnderstodho the at 
mykit rägn wille koma. oc ther aff mödde sik 
allesaman. Än sancta genouepha. tha hon hördhe 
thz. gik hon in oc fiöl a siin knä. swasom hon 
altidh pläghadhe göra. oc badh gratande vm gudz 
nadh. Ther vppinbaredhe gudh sina vndersam- 
lika dyghdh swa at alle the ther waro annar 
stadz a sama mark oc akrom stadde. hafdhe 
qwal aff rägn oc owädher. än ey kom en minzste 
regn drupi vppa sancte genouephe skyrdha folk 
äller sädh i thz sin. 


Legend. II. 17 


(TA 


joel 


0 


Bl1.266, r. 


An 


1 


Oo 


15 


20 


25 


258 S:t Genoveva. 


Sen stillade stormen. 


Eth sin foor hon ower then strömen som kallas 
secana. Oc tha wardh aff faghro oc skäro wädhre 
swa bradher stormber. at watnit syntis aldra 
wegna stigha ower skipit Tha lypte sancta geno- 
uepha sin öghon oc händer vp til himilen. oc 
wardh mz gudhi swa bönhördh. oc swa stoort 
lugn wardh i watneno. at vtan iäff kom waar 
herra ihesus oc vpnyadhe thet järtekn som han 
giordhe vppa hawino for sinom discipulis. ther 
han bödh badhe hawi oc storme oc the lyyddo 


honum 


Öm oljeflaskan. 


Manga siwka. badhe män oc quinnor giordhe 
gud for hänna skuld alzstinx til räka tha hon 
them smordhe mz the wigdhe olio. Tha hände 
eth sin at en man ther diäwlin qwalde kom til 
hänna ok beddis hielp i ihesu christi nampn. 
hon lat henta sik ampulen som the olian pla- 
ghadhe wara vti. Tha ampulen kom fram war 
han alzstinx tomber. Tha mödde hon sik i sino 
hiärta oc wiste ey hwat hon skulle tagha til 
radha. hon ömkadhe sik ower manzins plagho. 
ther war ey biscoper när. som oliona matte 
wighia. oc enkte war i ampulla. Tha tok hon 
til sina gambla tröst. fiöl a knä oc beddis guz 
nadh. Tha hon stodh vp oc tok ampulen i hand- 


S1 Genoveva. DÅ 59 


ena. war han fuller mz olio vp til bräddin. hon 
thakkadhe gudhi mz mwn oc hiärta for tholka 
äro. Ther giordhis twäfald dygdh j enne stund. 
swasom är at badhe fultis amplan mz olione. 
oc mannin som hielp beddis fik bot swa rat the 
olian kom widh han. Thz war vtan jaff at guz 
nadh giordhe wälsignilsen ower oliona. hwilkin 
som karit fylte. 

Then ther sancte genouephe liwerne saman 
satte oc screff sigher swa. Siex aarom äpter at 
sancta genouepha war takin aff thesse werld. saa 
iac thz sama karit fult mz olio. hwilkin ther swa 
vndersamligha wexte i sancte genouephe handom. 
oc än thz som vnderlikare war. olian war swa 
fersk oc qwik som hafdhe tha warit ny latin i karit 


Öm (Öenovevas 000. 


Nv är nokat litit sighiande aff hwilka ledhis 
henna ändalykt war oc hwat äro som giordhis 
widh hänna ärofulla likama. oc äpter henna dödh 

Äpter thz hon hafdhe yterlika thiänt gudhi. 
1 sino storo aterhalle. i gydhligho ärvödhe: 1 
idhkelikom bönum. i them dygdhelika klosters 
lifnadh. i the vmsörghiande formanzdöme. i them 
stora iärtekne. som gud giordhe mz henne. thäktis 
alzwalloghum gudhi kalla hona aff thesse mödho- 
samliche werlline. til ewinnelica äronna hwilo. 
Nu tha hon war Ixxx aara oc än nokur aar ther 


ower i godhom oc dygdhelikom aller. kalladhis 


(35 


D 


B1.266, v 


&n 


2 


2 


S 


[JA] 


0 


(AS 


260 S:t Genoveva. 


hon aff thesse äländikheet oc til sins älskelica 
herra ihesu christi ewinnelica rike. a thridhia 
dagh i ianuarij manadh. jordhat i the kirkio som 
hon lat byggia i sancti dyonisij hedher. j hwilk- 
om stadh hända stoor oc osighilighen dygdha 
tekn for henna bön oc forskyllan. 


FN N 
Sartecken vid hennes graf. 


En vnger man hafdhe lidhit i mang aar hardh- 
asta plagho aff stenenum. swa at badhe foräldra 
oc fränder waro wanhopanda vppa hans liiff 
The fördho han til sancte genouephe graff. oc 
badho mz fulle tröst til henna 'vm hans helso. 
Nokra stund äpter han hafdhe ther standit a 
sinom bönum. kände han at stenen skildis fra 
honum. oc tok han vp oc bewiiste allom hwat 
nadh mz honum war gör. thakkadhe gudbhi oc 
gik thedhan mz glädhi 

En annar man fik bradha guz hempd for 
thz han a enom synnodagh wille ey halla hälaght. 
swa at badha hans händer krumpnadho mz 


-hardhasta wärk. han gik til sancte genouephe 


graff. oc stoodh ther ena ganzska nat a sinom 
bönum oc beddis sinna synda forlatilse for hänna 
bön skuld. vm morghonin han stodh vp ok 
studde sik widh grawena tha räktos wt badha 
händerna oc wordho swa färdhogha som the 
waro nokat sin bezt. 


S:t Genoveva. 261 


Sn kyrka bygges till hennes åra. 


En konunger som heet clodoueus hafdhe sanctam 
genouepham i store wördhning i hänna liifs 
daghum. swa at for hänna bön skuld gaff [ban] 
mangom sin brut til. ther sith liiff hafdho siälwe 
forwärkat. Oc sidhan äpter henna dödh lät han 
byria byggia ena hedhersama kirkio i hänna 
hedher. oc hwat ther brast i lät hans hustru 
drotning chrotildis mz store win fulkompna oc 
til ända koma. gudhi alzwalloghum til hedher 
oc sancte genouephe til ewinnelikit aminne Amen 


& 


Bl. 34, v. 


Rn 


[3 
a 


262 


OM SANKT ALBINUS. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Här äpther staar thäs wärdogha herras hälga 
liffuerne sancti albini 


AMibinus ofvergifver sina föräldrar och ingår i 
kloster. 


Sanctus albinus war födher i eth landzskap som 
kallas venecia aff mäktogho friborno slekthe, 
hans släkte wälborenhet oc ädhle födhe aff sik 
wärdogha frukt oc gudhi kära, oc gudh loffwas 
oc äras äwerdelika, Sanctus albinus i sin barn- 
dom wnfik aff gudhi swa storan gudz kärlekx 
brändagha oc andelika opplysnigh til the hälga 
tro, at han owergaff sina föräldhra, hwlka annor 
barn plägha tilfly oc älska, oc skyndadhe sik til 
ihesu christi kärlek, räknandes sina föräldhra 
slälennas fiandha, honom synthes nogh wara at 
älska äwerdelika fadhren som är i hymerike, han 
kom til eth abotha closter som kalladhes censi, 
oc fik en cella hwar han sik dywplika ödhmywktc, 
oppa thz at han matte gudhi täkkias, at han 


20 fwlkomplika glömdhe sith ärleka opphoff oc 


St Albinus. 2 6 3 


släkte, latandhes mera loffwärdokt wara, at christi 
kärleker skuli honom nidher böya til thz han 
war, som är mwldh oc aska, än han sik opphöya 
skulle til thz han ekke war, som är nakot hälokt 
1 Daghlika främiadhes thenne hälge mannen i 
godho, oweruinnandis ey at enast wärldena oc 
hennas swik, wtan iämwäl sik siälffuan, thz är 
kropsens begärilse, haa kan fulkomlika sighia 
hwru han temppereradhe ällar späkte sin likama, 
mz atherhald oc idhkelike fasto, waku oc idke- 
liket bönohald I Til at lydha war han som barn, 
än til at nidhertrodha oc fördriffwa lastena oc 
syndhena war han som moghen man, Mädh 
människiom haffde han enast at han war födher, 
än alt thz han liffdhe haffde han i ihesu christo Y 
Sin öghon bewaradhe han granlika fran minste 
fafänghe syn, oc öronen fran syndelike hörslo, 
all sin fäåm sinne haffde han bewarath oc til- 
bundden widh eth stadokt ankara, som skepet 
tilfästes i storom storm, jnne i clostret banth han 
sin sinne allaledhes til gudelika oc höffuiska 
stadughet, at om saa händhe, at han för ly- 
dhonna skuldh wndherstundom skulle synas oppen- 
barlika wtgangandes, tha war han i sith hiärta 
jnnelykter som han bwndhen ware i mörke stwffuo, 
enkte annat jnuertis skadandhes i sik siälffuom, 
wtan herran ihesum christum, i sadana idh oc 
häloghom gärninggom war han lönlika i langhan 
tima oc öktes han idhkelika i dygdho samo liff- 
uerne, gangandes daghlika aff dygdh oc til dygdh, 
fran godho oc til bättre Oc swa stadhfästes han 
owerstoplika i gudz oc iämcristens kärleke, at 


(> 


boda 


&w& 


0 


0 


Sp. 2. 


BL 35, r. 
8p. 1. 


en 


SS 


20 


264 St Albinus. 


wärldenas herra, som är ihesus christus, oppen- 
baradhe oc witnadhe hans gudhelikhet wara sik 
täkka, mz manghom iärteknom 


SVegnvädret. 


9 Thz händbhe sik at tha thenne hälghe herran war 
än wngher pilther, tha haffdhe abbothen behoff 
oppa clostersens bestandz wäghna wth fara aff 
clostret Tha bödh han albinum fölia sik, oc nar 
aboten kommen war när stadhen, ther han wara 
wille, oppwäktes i wädhret en mäktogher storm- 
ber oc mykyt rängh, swa at enkte hws aällar 
taak kwnne nakon beskärma, Tha stormen oc 
rägnet bleff stilla, tha fwnno hwar sik gönom 
watan, mz allom tinghom som the mz sik haffdo, 
än sanctus albinus war töör som räghn ey haffde 
warit, thy at ther som troonnas oc gudz kärlekx 
Iwghi war brinnandhe, ther matte ekke rängx- 
sens drwpi göra omak, ällar förtret, oc thy som 
honom tilöktes aldren, swa tilöktes honom aff 
gudhi hymerikes gaffuor 


Qbinns blifver abbot. 


T Nar han war kommen til aldher widh xxxv aar, 
wart han äpther gudz wilia waldher til forman 
i samma closter, för sina mildhet skuld, mykyt 


25 mildher war han thy conuenteno, oc mäst til 


8:t Albinus. 265 


theras siäla, thy at tha then sanne herdhen ther 
opp sattes, tha matte skadelike wlffuen borth 
fly, oc faren som sarghat waro oppletadhe thenne 
herden, läkiandes theras saar i siälenne, mz 
kännedomssens sötma, Oc begynnadhe thai clostrit 
lydhnan oprinna, som wänasta lilior, huilken 
nidher trudhin war wndher iordhena aff them 
som förra olydoghe waro, tha blomstradhes ödh- 
mywkten, mz alzskona dygdher, kärleken opran 
iblandh brödherna, som solennas sken äpther 
mörka syndennas nath, Syndha sidhwänia fik tha 
sith nidherslagh i thz clostret, thy at thenne hälge 
fadhren lagdhe sik stora omsorgh til lastannas 
opp riwilse, han lath ekke syndennas tistil wäxa 
i conuentzsens aaker, swa länghe han styrdhe, 
wtan opp reff tistillen, mz fadherlike näffsth, oc 
sadhe i stadhen ärlekasta hwete, mz hymmelskom 
lärdhom oc hälogho äptherdöme, oc stodh han 
stadhelika oc gwdhelika the samqwämdenne före 
i xxij aar, mykyt nyttelika oc trolika, Än hans 
häloghet oc mykyn förskullan när gudhi bleff 
ekke dwldh, ällar hemelika wndhan gömdh, wtan 
häldher som lykta brännandhe opphögdh oppa 
höga stodh, swa at hans hälga skinandhe hiff- 
wärne wtwidhes ower alt landet 


lbinus våljes till biskop. 


TIthem thimanom händhe, at biskoppen aff stadhen 
som kalladhes andegawa, bleff dödher, tha wart 


RR 


0 


fd 


5 


Sp. 


26 6 8:t Albinus. 


sanctus albinus för sina stora ödhmyukt oc 
häloghet skuldh, aff allom almoghanom oc klerk- 
erithet endräktelika äpther gudz föresyn oc wilia 
waldher til biskop, än tho at han aff alle sinne 
krafft oc makt stodh her amothe, Oc nar han 
wart fulkomlika tilskipadher oc jnsatter i biskops 
säthe, Tha beginnadhe han i samme stundh sik 
öwa i miskundhsammom gärniggom, födhandes 
then som hwngrogher war, klädhandes then nak- 
wdha, hallandes fridh, oc görandhes sämio i blandh 
borgharana, ther han bodhe, fatiko folke war 
han fadher oc hogxswalare, Sökte sywka, fang- 
Par  adhom gaff han atherlösn, allom war han mildher 
oc lyoffwer, än sik siälffwom war han grymber 
oc hardher, hwru hans dygdha gärnigga oc hälga 
liffwerne täktos gudhi, magh wäl märkias aff the 
andelike krafft oc makt som gudh honom gaff 
ower marghskona krankdom som han mz gudz 
nadh kom til hiälp oc hwgnat i storom jiär- 
teknom 


Ör 


1 


SS 


= 
[Ag 


2 


pf 


ÅR) . Hå ? 
Cd vinnan med den förvissnade handen. 
NO ND 


1 I stadhenom anddegawa war en qwinna som 
kalladhes grata, hon haffde ena visna handh, oc 
gik til biskoppen albinum bidhiandhes honom 
25 om hans gudhelika böner för sik i sinne nödh, 
hälge biskoppen giordhe korssens tekn ower 
handena oc ther äpther kändhe qwinnan ena 
liffaktoghet i handenne, huilken förra war alzs- 


S:t Albinus. 267 


tingx dödh, annan daghen näst ther äpther kom 
qwinhan för biskoppen i gän, oc han warkwnnadhe 
mildhelika qwinnonnas ysäldh, görandhes korssens 
tekn ower hennas kranka sinor oc adhror oc 
blodhet i adromen fik j gän sith natwrlika lopp 
oc rörilse, Tridhia daghen kom qwinnan i gän, 
oc hälge biskoppen albinus giordhe korssens tekn 
ower henne, oc i samma stwndh flydhe all dödh- 
aktoghet aff alle handenne, oc wart allaledhes 
helbrigdha i allom lidhamotum, oc förmatte sik 
siälff korssa mz handenne, huilken förra war 
wisnat oc dödh, oc takkadhe gudhi oc sancto 
albino 


Albinns uppväcker en död. 


1 Entidh nar sanctus albinus war wandrandhe sin 
ärandhe, kom [han] til en by, hwar han hördhe 
folket sörghia oc grata ower en wnghan dödhan 
man som kalladhes alabandus, tha gik han jn i 
hwset, oc saa ther dödha mannen blekan lig- 
glandhes, Oc nidher lagdhe sik sanctus albinus 
oppa iordhena ad veniam, oc laa han mykyt 
länghe bidhiandes til gudh, oc begynnadhe lippana 
rodhna , oc liffaktoghet synthes i allom kropen- 
om, oc nar hälga biskoppen opreste sik aff 


en 


mwllenne, stodh thän dödhe liffwandes opp oc 25 


loffwandhes gudh oc sanctum albinum 


Sp. 2. 


BI. :36, r. 
Sp. 1. 


An 


2 


S 


25 


268 S:t Albinus. 


ÖT EE dör 
Fn blind får sin syn. 


1 Marcellinus en man saa kalladher war blindher 
i x aar, han loth sik ledha til hälga biskoppen, 
oc giordhe han korssens tekn ower hans öghon, 
oc lopp iämsköt aff öghomen som en klen blodh 
källa, oc klarhet jngik i öghonen, oc mörket 
flydhe borth oc marcellinus bleff helbrigdha loff- 


wandes gudh oc sanctum albinum 


CYångar befrias. 
1 Är oc draghandes til aminnilse, oc ekke glöm- 
andes at i stadhen anddegawa wordho entidh 
manghe misgärninggäs män för sin broth lagdha 
i fangha hwset, tha händhe at sanctus albinus 
kom gangande fram om thz fangahwset, fik höra 
stort bwldher oc flere röster i hwset aff fanghomen, 
bidhiandes frälsas, tha gik han til stadz domaren, 
bidhiandes honom om miskundh oc mildhet ower 
the fangana, Domaren wändhe thz döffwa örat 
til biskoppsens bön, förballandes thiman, nar 
hälghe biskoppen fik thz wetha, wändhe han sina 
gudelika böner til herran ihesum christum mz 
jnnerlike tröst, oc tha han bidith haffde, wt föl 
aff fangha hwset en stoor deel aff mwren, swa 
at fangana haffdho frian wtgangh wtan alt bindher 
äpther sin eghen wilia, oc wtgingho the aff 
fängilsen til sancti marilionis kyrkio, ther finnandes 
sanctum albinum oc nidher lagdho sik för hans 


S:t Albinus. 269 


föther, them kyssandhes, gudhi oc honom takkan- 
des, som them wt ledde aff dödhenom til liffwet 


S Den orene anden ntdrifves. 


1 En dägeliken wngh pigha war begripin aff orena 
andanom, presenterade sik sörgiandhes oc grat- 
andes hälga biskoppenom albino, oc i samma 
stwndh skapadhe sik diaäffwllen i ena blodh 
blädhro, sätiandhes sik oppa henna ögha, Tha 
giordhe biskoppen hälga korssens tekn, sighiandis, 
Ö thu orene andhe, gudz oc rätwisa manna owen, 
öghat hwilket thu henne ekke gaff, thz är tik 
ekke lofflikit borth taka, oc iämsköt böriadhe 
blodhen som samkadher war i blädhronne borth 
flyta läntelika, öghano wtan swedha oc alzskona 
skadha, oc orene fiandhen borth foor, oc pighan 
bleff helbrigdha aff korssens tekn oc store dygdh, 
loff oc hedher wari gudhi oc sancto albino 


Albini oveld, rättrådighet och helighet. 


1 Äroc wetandis at thenne hälge biskoppen sanctus 
albinus war ekke weldaman i sinom dome ällar 
straffan, han wägdhe ekke höghom oc mäktoghom 
mer än them som mindhre förmatto, til at straffa 
syndhena war han allom iämliker, swa straffandes 
höghom som laghom äpther thy som rätwisan 
wt kraffde, J hans daghom widherfrestadho the 


en 


ad 
.' 


95 Sp. 2. 


vt 


, 


jr 


514 


<c 


ww! 


270 S12 Albinus. 


mäktoghe höffdinghana mykyt thz som högelika 
war mothe kyrkionnas rät oc hälga fädhrannas 
stadhga, oc mäst i olofflighe sammbindhnig i 
theras hionelaghom, oc thäslikes i marghskona 
owerwälle i mothe kyrkionnas frihether, moth 
hwilkom han stodh som starkaste mwr moth 
herrans fiandhom, oc i thy liknas han widh 
sanctum iohannem baptistam som straffadhe he- 
rodem konungh som olofflika haffde sins brodhers 
hwstru sik til hustru moth moysi lagh, oc ledh 
för thy martyrium, swa ledh oc sanctus albinus 
största haat, owilia, aff them som mäktoghe waro, 
swa storlika at näplika kan thz nakor fulkomlika 
fram sighia ällar skriffua, han astwndadhe hete- 
lika wardha martyr, oc haffde oc sannelika wor- | 
dhit om handhen haffde när warandes warit som 
haffdhe til hwggit, Ey kwnnom wi hans häloghet 
allaledhes wttrykkia, wtan lathom os nöghia at 
wi nakot lithet hört haffwom aff myklo, hans 
iärtekne ärw otaliken, oc hans lön i hymerike 
ogripeliken, Thän wärdoghe herran sanctus albinus 
prydher wmz alzskona dygdhom war biskopper i 
xx aar oc vj manadha, äpther stort andeliket 
ärffuodhe tok han äwerdelika hwilo mz hälogom 
änglom i hymerikes äro oc glädbi, Til the gla- 
dhina komma, wnne os gudh fadher son oc thän 
hälge ande för thäs hälga herrans sancti albini 
bön skuld 


271 


OM SANKT PHARA. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl) 


Aff enne häloghe iomffru som hether sancta 
phara huilken mykyt älskadhe renleken 


J enom stadh som kallas papinensium bodhe en 
myndogher man oc riker, han haffde ena dotter 


som heet phara, til hennas fadher kom en hälogher 5 


man som kallas sanctus eustasius, oc bedhes ther 
hwilo ower nattena, oc wart wördelika anamadher, 
oc manlika wäl hanteradher aff hwsbondanon, 
Tässom hälga mannenom wart witherlikit, at 


B1. 29, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


wärdhen haffdhe ena dotter som heet phara, 10 


huilka sanctus columbanus haffde wikt oc wäl- 
signat til renliffnadz klädhebonat, oc haffde hon 
ganzska krank ögon oc war maxsan blindh aff 
idhkelikom graat oc hiärtans sorgh, som hennas 


eghen fadher henne giordhe i thy at han wille 15 


nödhga henne til kötliken brudhgomma, som 
gudhi war til wigdh oc troloffuat, aff huilko hon 
sörgdhe oc grät mykyt bitherlika i langhan tidh 
Oc taladhe ängxlika til sin fadher sighiandis O 


fadher thäs ären 1 wallandhe at iak är krank 20 


oc fwl mz sorgh, at i wilin mik swa wadhelika 
wt sätia mothe gudbi, at iak skal brytha mith 
lyffte oc häloga akt, oc gaa til then stadgha som 
iak aldrigh haffde wilia allar kärlek til, Fadhren 


Bl. 30, r. 
8p. 1. 


An 


2 


SS 


2 


oo 


30 


2792 SA Phara. 


aktadhe enkte dottrennas ordh, latandhes som 
han ekke wndherstodh, hwat hon menthe, oc 
sagdhe til henna, min dotter giff tik til fridz 
oc war roliken, oc gak til hionelax stadhga, 
äpther min wilia, at iak matte aff tik wnffa 
likamlika frögdh oc gladbi 

1 Sanctus eustasius wndherstandandis the 
talan som fadhren oc dottren mällan sik haffdo, gik 
tith som pighan krank laa, oc sagdhe til henna, 
oc spordhe henne til om hon wille allan sin liffs 
thima liffua i nwnno clädhebonat, tha swaradhe 
hon sokkandis oc sagdhe at hon kärast haffde 
tilföghias änglomen i jomffrulikom renleke, oc 
hymmelska brudhgommanom, än grötelika oc 
sörghelika til bliffwa oc til bindhas dödhelikom 
oc wärzlikom brudhgomma, Hälga mannen nar 
han tässen ordhen hört haffde, gik han tädhan, 
oc om morghonen näst äpther kommandhe, syntes 
henne en man när sik standandhes mz wördhe- 
liko änletc, swa som brinnandhes öghon haff- 
uandhes oc sagdhe til henna, Gudz tiänirska 
phara war trygh oc fultroandhes minne loffwan, 
i dagh skal en man til thin komma, huilken 
thina helso skal tik i gän giffwa, Oc lithet äp- 
ther tässen oppenbarilsen waro framlidhin, kom 
iämsköt sanctus eustasius jngangandhe til kranka 
iomffrunna, oc oppenbaradhe iomffrun phara 
sancto eustasio hwat henne oppenbarat war alla 
ledhes som thz tilgik Tha wtgöt sanctus eustasius 
sina gudelika böner ower iomffruna, oc alt thz 
gudh henne loffuat haffde som war sanna helbrigdho 
i sin öghon, thz wnfik hon i samme stwndh 


S:t Phara. 273 


Nar fadhren fik sina dotter hela oc helbrigdha 
oc alzstingx karska, laat han se. oppenbarlika, 
hwat han lönlika i sith hiärta länghe dolt haffde, 
oc lath mz thz snarasta baka oc bryggia, oc 
giordhe bodh äpther brudhgommanom, oc stadh- 
gadhe thiman för brölloppet, nar thz staa skulle 


9 Nar iomffrun sancta phara hördhe at brudh- 


gommen war mykyt när stadher tok hon til 
flyktena, oc skyndadhe sik til sancti petri apostoli 
kyrkio, oc lagdhe sik nidher oppa kirkio gulffuet 
ad veniam slaandhes sik för brystet, wätandhes 
iordhena mz sinom tharom sighiandis O hälgaste 


ihesu christi apostol sancte pädhar, thu som opp- 
läser rätwisom hymerikis porth, oc wthe stängher. 


orätwisa, hiit är iak flydh til tith mönster, wil- 
iandhes bliffua iomffru i mina liffB8 dagha, O 


häloghe herra hiälp thy mik i mine nödh, O 


ört 


millaste herra ihesu christe thu pläghar böias mz 
ödhmyukom bönom altidh, oc tilgiffwandes syndh- 


ena bewara oc göm min iomffrudom, tik äwer- 


delika offradhan, Tha fadhren fik wetha dottrennas 
aathaffue, sändhe han til hennas sina thiänara, 
byudhandhes them dräpa henne, 1 samma stadhen 
ther hon stodh, än tiänarene betänkto sik om 
eth annat förnompstokt radh, görandhes langhan 
dwala i wäghen, menandbes at grymheten oc 
wredhen skullo minzskas i fadhrenom, Än fadhren 
hörandhes tiänarana wara mykyt dulska oc weka, 


, wredhgadhes han mothe them mykyt grymmelika 


hotandes them mz bitherlikom dödh, Tha be- 
tänkto sik thiänarene hwru the mz konst matto 
Legend. = II. s 18 


en 


-— 


0 


LJ 
en 


Sp. 2. 


Bl. 30, v. 
Sp. 1. 


(3) 


[SN 
fa) 


2 


Oo 


2 


oo 


30 


274 SA Plura: 


henne dräpa oc ey mz swärdh ällar spywt, oc 
blandadho henne en etherfullan dryk, aff huilkom 
hon matte bradhelika nidher falla dödh, oc theras 
händher skullo räknas menlösa, Oc nar the kommo 
til iomfrunna pharam, mz sith etherfulla blandh, 
oc omilla sörpo, wiste hon wäl aff them hälga 
anda, hwat the haffdo mz fara, oc taladhe til 
them sighiandis, Ey är höffuelikit at fadhren 
skuli sändha sinne dotter saadana gaffuor, Än 
lustelikare är mik taka en faghran dödh, i thenna 
stadhen iak staar, än förtappa min blomsterlika 
iomfrudom, än thz skal fadher min atwaktelika 
oc Wwisselika wetha, at iak aldrig samtykkia köt- 
liket brölloppe, i thzta dödhelika liffuet, Tiän- 
arene kommo i gän til fadhren, kwngörandhes 
honom dottrennas ordh, oc bidhiandes han all 
ärandhe wändha til mildhet, warkwnnandis sik 
ower sinne dotter, fadhren wille engaledhis späkia 
sina grymhet oc wredhe wtan hämdh, oc läth 
wtan dwala gripa sina dotter pharam, sätiandhes 
henne wndher gömo oc häktilse, granlika henne 
bewarandes til thäs at han tilfälle finghe henne 
stadgha, äpther thy som han langhlika för tänkt 
haffde, Madhan alt thzta besteltes oc giordhes, 
tha händhe at gudz nadh oc miskundh kom til 
hiälp, thy at hälge fadhren eustasius kom faran- 
dhes fran konungen lothario, när huilkom ha 
begangit haffde högmalis saker oc ärandhe, oc 
kom til byn hwar iomffrunnas fadher bodhe, oc 
fik wndhersta allaledhes hwru han sik bestält 
haffde mz sinne gudhelike dotter phara, oc 
straffadhe han hardhelika för sina omilhet oc 


[| 


S:t Phara. 27 5 


orätwiso, sighiandis honom at han haffde oloflika 
giorth moth sinne dotter, wiliandhes henne trugha 
oc nödhga at bryta sit hälga oc helsosamma lyffte 
som hon gudhi alzmäktoghom loffuat haffde, driff- 
wandhes henne aff ädhelasta oc wänasta yrtha- 
gardhen, som är iomffruleket liffwerne gudhi 
täkkast, wti slemasta träkfulla pwtzsen, oc lath 
ey sanctus eustasius sik til fridz mz fadhrenom 
för än iomffrun phara kom wt aff häktilsen, oc 
til then häloga stadhen, hon langhan tidh astwndat 
haffde, oc sändhes bodh til biskoppen som bodhe 
1 meldensi domkyrkio, oc han klädhe sanctam 
pharam i renliffuis habitum, ällar klädhebonat, 
oc tilfögdhe henne hälga iomffrwnnas samquämdh, 
1 nästa closter, hwar hon trolika tiänthe gudbi 
sik öwandhes oc idhkandes i alzskona dygdha 
gärnighom dagh oc nat, wt til sin dödh, i huilkom 
hälga änglane widhertoko hennas siäl offrandes 
henne brudhgommanom sötasta herranom ihesu 


christo, honom wari loff oc ära för wtan ändha : 


0 


Sp. 2. 


276 


OM SANKT AMALBERGA. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Br  Rwbrica her börias en bok som kallas sancta 
amalbärga bok Oc skriffwas först aff the 
hälga iomffrwnna liffwärne oc sidhan aff alla 
the hälga iomfrwr hystorias oc hälga manna 

5 som war käre fadher her nigils rawaldi 
wändhe aff latino oc oppa swänsko i sinne 
ytersta sywkdom sot Oc aff hans dödz 
snare tilkommo fik han ey swa mykyt sam- 
man skriffwat som han aktat haffde Thy 

10 wari thzta litla idher allom anameliket til 
andeliken hwgnat Oc honom til äwerdeliken 
lön j hymerike för thzta oc alt annat som 


han os opplyst haffwer aff the hälge skrifft. 
| 


Tsändate dominum in sanctis eius, konnogxlike 
15 propheten dawid i psalmenom sigher tässen ordhen, 
som lydha swa Loffwen gudh i hans hälgonom, 
Thy at swa diktar rätwisan, at alt loff oc priis 
är gwdhi tilläggiande, thy at han är källa oc 
oppboff til alla häloghether, han är giffware allas 
20 dygdher, oc rothen til alt goth, han wthwal til 
häloghet them honom täkkes Jaärteknen som 


- 


S:t Amalberga. 277 


hälogha människior göra the ärw gudz handda- 
wärke, oc hans nadh oc godhet, Oc thy är wäl 
skikkat i the hälge kirkio, at hälga iomfrwors 
liffwerne oc iärtekne ärw oppskriffwat oc teknat 
cristnom människiom til aämpne, at loffwa oc ära 


An 


gudh i sinom hälgonom, Oc tilfalle at höra oc 


lära hymerikis wägh, oc främiarsik i dygdhomen 
oc godhom gärninggom, Spegelen lather synas 
änletsens skippilse, swa lata oc häloga iomffruors 
liffwerne see siälennas . stadgha, naar thz läsit 


bar 


0 


wardher, oc skolo thy gudhelika iomffrwr, hwilka : 


än ärw som pilagrima wandrandis i tässe mörke 
wärldenne, mz atwakth gärna höra oc siälffwa 
läsa thz the finna skriffwat aff hälogom männ- 
iskiom hwilke nw fram kompne ärw til äronnas 
aäwerdelika hwilo, oc loffwa oc ära gudh i hans 
hälgonom, oc enkannelika skolom wi loffwa oc 
ära gudh i enne hans wtkorlike oc wtwalde 
hälgaste brudh oc iomffrw som kallas sancta 
amalbergga, Än tha at hon är os okwnnogh i 
thenna landzändhom, likkawäl är hon margh- 
faldelika mz loff oc priis opphögdh i sith landh 
som liggher i franka konwngx herradöme, hwar 
aldzwaldogher gudh högelika loffwas i hennas 
häloghet 


Mmalbergas härkomst. 


1 Tässen hälga iomffrwn sancta amalbärgha togx 
sins liffs opphoff i eth landzskap som kallas 


20 


25 


Sp. 2. 


cn 


2 


278 St Amalberga. 


ardenna i en stad som liggher i hennas fädhern: 
oc kallas rodinghi, oppa then tidh naar wärdogb- 
förste konung pippinus oc hans kötlike brodh:r 
karlomagnus hedhersamlika oc wärdhelika styrdho 
konungx spirona i frankarike, hennas fadher war 
cristen oc hennas modher kalladhis ewa, wtkomn: 
aff mäktoghom konunghom oc höghwaällis höff- 
dinghom, Oc skal man thzta clarlikare wt redhaz. 
tha maa man fwlkomlika wetha at tässen hälg: 
iomffrwn war ganzska när kommen aff sancta 
gertrudz släkte, oc the thwa hälga iomfrwnnas 
aldegwndis oc waletrudis släkte, hwilkit ey lithe? 
föröker hennas loff oc priis, at hon är wtkonmmen 
ey at enast aff mäktoghom konunghom, wtan 
ämwaäl aff häloghom föräldrom, skylskap haff- 
wande mz swa häloghom iomffrum 


Sfennes andaktsöfningar t barndomen. 


"9 Naar tässen hälga iomffrwn war cristnat, oc aff 


en 


wandh myölkenne aff modherliko bryste, strax 
söktes hon aff thäs hälga andas nadh oc mis- 
kwnd, Oc som kroppen til wäxte wtwörthis, swa 
tilöktes henne gwdelika oc dygdhelika gärnigga 
i siälenne jnwörtes I Til huilkit hennas gudelika 
föräldra, fadher oc modher fast wallandes waro, 
thy at the. opfostradho henne mz atwakt til gudz 
tiänist, lärande henne hwru hon skulle sik öwa 
i dygdenne, oc dragha til gudz kärlek, aff huilko 
iomffrun sik öffwadhe til gudelika böna idkan. 


S:t Amalberga. 279 


oc idkeliken kyrkiogangh, at hon maa liknas widh 
the hälga prophetissam annam aff hwilke skriff- 


wat staar i lästenne at hon gik ey aff mönstrit 


ad 


dagh ällar nätter 

1 Then gudhelike oc mäktoghe herran, sancta 
amalbärgha fadher, haffdhe widh sit palacium 
en widhan oc wällustoghan trägardh, hwilken 
planteradher war mz ädlasta roser oc lilyor, hwita 
oc rödha, ther war oc cynamonium oc balsamus, 
oc alzskona wällustande yrther oc trä, oc flere 
wänasta rinnandis källor, oc war thän trägardhen 
swa lusteliken at ythermeer wällustoghet kwnne 
man ey finna i blandh cedros .oc cypressos som 
wäxa oppa bärghen syon oc lybano, som ärw 
aldra lwstelikasta trä TI Naar tässen hälga iom- 
ffrwn war än en lithen pigha, wndher sins fadhärs 
oc modhärs wärn oc gömo, tha plägadhe hon 
mz andhra sina lämaldroghom skola systrom gaa 
i thenna yrthegardhen, ey för losthet skuld, 
ällar fafänglikhet, wtan häldher för gudeliken 
beskodilse som hennas föräldra haffdo henne lärt, 
at tha hon saghe the wänasta roser oc lilyor, 
oc marghskona yrther, oc kändhe theras wällokt, 
Tha skulde hon betänkia hans wisdom oc alz- 
mäktoghet, som them skapadhe, Oc wänia sik 
ther aff at skodha öffra thingen som äwärdhe- 
liken ärw YT I thenna yrtegardhen bygdhe sancta 
amalbergha i sinne barnzlike enfalloghet eth litet 
hws som eth cappal mz sina eghna händher, oc 
glordhe ther til som eth litet altara gudhi til 
hedhers, oc kalladhe thz wars herra kirkio, 
offrandhe oppa thz altaret aff thy som wänast 


cn 


nd 


0 


Sp. 2. 


280 S:t Amalberga. 


oc bäst war i them trägardhenom, badhe äple 
oc yrther, nöther som kallas castanea oc mala 
punica mz thymiama, läggiandis thzta oppa 
altaret mz lönlikom oc gudelikom ordhom, oc 
wtkorlika böner IT Framdelis äpther nakon 
thima kom thenna iomffrwnnas idhkan oc gude- 
likhet i taal, i blandh herra oc första, oc täslikes 
8  biskoppa, oc gudelika klärkar, oc wndradho alle 
hwat gudhi täktis framdelis göra mz the klene 
10 iomffrwnane, huilken i sin barndhom sadhana 
siälsyn ärandhe opbegynna, tilföghiandis sik altar- 
eno, huilket ey pläghar nakor göra, wtan wigdha 

präste 


en 


VPärtecknet med den tjufaktige tjenaren. 


and 
Rn 


6; I a 
1 Här äpther opwäktes gambla owenzsens onzska 
moth iomffrwnanas dygdhelika gärniggom, oc 
rädhes at framdelis maghe honom i sinne onzsko 
wardha förfangh aff hennas godhet, Oc opp- 
wäkte thy diäffwllen hiärtat i enom iomffrwnnas 
20 thiänara, som henne daghlika war til tiänist til 
hennas behoff, Oc tok thenne tiänaren stiälandhis 
aff altaret en storan deel aff offreth, än gudz 
hiälp war ey fiärran sinne brud til tröst oc 
hwgnat i tässe matto, at tha tywffuen wträkte 
25 höghro armen äpther offret, tha hardhnade armen 
som hardasta iärn, oc mannen bleff förfäradh 
oc rädder, oc kwnne enkte annat göra wtan 
gratha, kommo oc hans mzbrödher, wiliandis 


S:t Amalberga. 281 


honom hiälpa, oc drogho han fran altaret, huilkit 
the engaledhis förmatto, Tha begynnadho the oc 
alle gratha oc wtgyuta ömkelika thara, Sidhan 
samladhe sik all släkten, hans som sik förbrwtit 
haffde, gangandbhis til iomffrwnnas modher, mz 5 
storom gaffwom, oc jnnerlike bön, ödhmyuklika 
bidhiandis at hon wili förwärffua them brwtlika 
mannenom wenskap oc förlatilse aff sinne käraste. 
dotter oc at the hälga iomffrwn wärdoghadis 
bidhia til gudh för hans helso, som nw kranker 10 
war wordhin, Öc mz thz snarasta sakt, Jomffrun 
badh til gudh för kranka mannenom, oc bögyn- 
nadhe i samme stwndh hans armber wekna oc 
bögheliken wardha, huilken förra war strangher 
som hardasta iärn I Oc naar sadhana iärtekne 15 
oppenbaradhis ällar frägdadhis i blandh almoghan, 
opplyffto fläste sina händher oc öghon til hymelen 
ropandhis oc sighandis loff hedher oc äwärdhelik 
ära wari gudbi i sinom hälgonom 


MN malberga gar I kloster. 20 


T I them daghomen war en hälogher biskopper i 
en stadh som heth traiectum, hans nampm war 
willebrordus, han aktadhe at visitera eth iomffrw 
closter, huilket han siälffwer fordhom haffdhe 
bygth oc stiktat, oc händhe at han i sin rätta 25 
wägh kom til stadhen ardennam hwar henna 
fadher bodhe, oc äpther gudz wilia bödh han sik 
til härbärghe til then mäktogha herran, oc warth 


8p,. 2. 


282 S:t Amalberga. 


ther mykyt wördhelika anamadher oc tracteradhe 
1 alle matto Oc nar the wärdoghe herrana til 
samman satho, kom them til talan om mangh 
andelik ärandhe, i blandh hwilken wändhes oc 
5 thera talan om thz iärteknet som iomffrwn giordhe 
mz manzsens arm I Oc nar biskoppen hört haffde 
om all stykke, sagdhe han wi haffdhom langhan 
tima bwrit stora byrdh til gudz hedher, än enkte 
saadana haffwom wi wnfanghit, än thw äroffwlla 
10 iomffru haffwer wndhersamma äro aff gudhi wn- 
fangit, oc swa täktis jomffrulika renliffwis brudh- 
gomma ihesu christo, tik begaffwa mz häloghet- 
zsens nadh, at thu mz iomffrulikom renleke wärdh 
är jnga i odödhelika brudhgommans brudha hws, 
15 oc ther födha fruktena, thz är äwerdelikit liff 
oc glädhi, blomstras thy i thinom renlek mz 
hälga iomffrwnne tekla, frögdhas oc fränryas mz 
sancte agnete oc mz sancta maria magdalena 
wari thin deel thän bäste, Mz saadana flerom 
20 wälsignilsom oc gudelikom ordhom tröste thän 
hälge biskoppen the hälga iqmffrwna oc hennas 
föräldra, Ther äpther bödh han oc radhe hennas 
fadher oc modher, at the skwllo henne skyndha 
til nakra hälga samqwämdh, i nakot iomffru 
25 closter, huilkit the oc snarlika giordho I Oppa 
then tidh war eth closter i beyla, iomffru maria 
til hedher opbygth, i thz closter war en hälogh 
abbatissa, oc hennas nampn war lawdrada, oc 
styrdhe thz eloster i store häloghet, Til thenna 
30 hälga iomffru skaran sändhes sancta amalbergha, 
at lära book, oc faghra tokt, oc gudelikit hf- 
Werne, oc naar hon tilfögdh war the hälge sam- 


St Amalberga. 283 


qwämdenne, tha war hon i sinne gudelikhet i 
blandh them som skinandis carbunculus i blandh 
dyra stena, oc en hymerikis ängil i sin omgang- 
ilse oc mykle dyglikhet Y Alzsköns häloghetz 
tekn synthes oppa henne 9 Hennas klena iom- 5 
ffrulika kropp sagho the wthwörtis holdhan mz 
purpura oc silke, än jnuörtis war hon sarghat sp. 2 
mz riis oc haarklädhe, the waro oc mykyt wn- 
drandhis oppa hennas gudelika gärnigga, thy at 
hon syntes daghlika förnyas, oc ökias i godho, 10 
gangandhis aff enne dygdh til the andhra, aff 
hwilko the enkte affwndadhos, wtan loffwadho 
gudh för sina nadhelika gaffwor, thy at the 
sagho alla hennas idbhn wara i gudelikom bönom 
oc stwdheran i the hälge skrifft, aff huilko 15 
hennas hiärta oppfyltes aff. thäs hälga andha 


nadh oc thän hälge andhe wtualde hennas hiärta 
sik til mönster 


ERonuny SD ipin onskar Hwalberga till brud ät 
stn son junker Sarl. 20 


4 Vidh then tima händhe at pipimus frankka 
konungher foor mz sith ridderskap i iacht äpther 
willebradh ällar skogx dywrom, oc nalkadhes 
elostreno beyla, Tha kom honom til tanka, at 
han wille sökia jomfru maria closter, oc hog- 25 
swala the hälogha samqwämdhena, oc naar han 
ther kom, wart han ther wälfaghnadher aff sancta 
laudrada abbatisse oc conuenthet oc äpther thz 


984 S:t Amalberga. 


at daghen war framlidhen, tok han härbärghe Y 
Oc nar konunghen oplyffte sin öghon ower sam- 
qwämdhena, fik han see ena wänasta klena iomffru 

i iomffru choren aldra höffwiskasta oc täkka, oc 

5 wart konunghen lönlika i sit hiärta mykyt wn- 
drandhis om iomffrwnnas skönhet oc mykla tokt- 
oghet, Oc nar han saat widh bordhet mz sit 
riddarskap oc godha män, wart han i blandh 
Br: rn sin ordh talandes om the iomffruna, spöriandis 
10 aff hwat släkte hon war wtkommen, Oc tha 
honom wart swarat oc wndherwist om hennas 
wälbyrdoghet, rikedoma oc häloghet, oc hennas 
nampn, 'Fha spordhe han sit riddarskap til, om 
the iomffrun matte wäl wardha hans sons jwnkar 

15 kars fästemö I Tha swaradhis ther til aff riddar- 
skapet, at swa ware nytteliket, oc ganzska be- 
qwämelikit, Tha sagdhe konungen wilia strax 
föra iomffrwna mz sik til sin son, Än han kalladhe 
för til sik henne, wiliandhis höra hennas ordh, 
20 Oc taladhe til hennas wördhelika oc säfflika, oc 
alzskona tal som plägha talas i saadana saak 
oc ärandhom, langan thima oc mangh ordh 
taladhe han ther om, I Än hälga iomffrun amal- 
bergha krafftadhe sik i thäs hälga anda dygdh 

25 oc krafft oc saa dristelika oppa konunghen sigh- 
iandis, Jak älskar min brudhgumma ihesum, 
hwilkens kärlikhet iak idhkelika skodhar, aff huilk- 
ens renasta omfäghnilsom iak ey förma fran- 
skilias, hwru kan iak wtwälia thins sons til- 
30 ffögilse mz hyonelagx tilbindhnigh som tilfäst 
är oathskilielika äwerdelikom konungxsens son 
ihesu christo, hwilkens brwdhelax gaffwor iak 


S:t Amalberga. 285 


haffwer anamath oc jngangen är i hans brwdha- 
hws, hwru kan iak wtelykkia äwerdelikx gudz 


sons kärlek ihesu christo, för nakors dödhelikx 


brudhgomma kärlekx skuld, I Jhesus christus liff- 
. wandhis gudz son haffwer jak stadhelika loffwat 
iomffrwlika blyughetz priuilegium, honom haffwer 
, lak gömt mina iomfrudoms skinandis lilia 9 
Tha konunghen haffdhe hört tässen iomffrunnas 
swar, thalade han til sit riddarskap sighiandis, 
O mine älskelike wäl borne män, hören huilken 
ordh wtgaa aff enne klene iomfru, O huilkit 
swar, hwilkit wtgangit är aff then hälga anda, 
O thu hälogh iomffru meer än trefallelika hälogh, 
aff thino bryste höras thäs hälga andhas orghor, 
ey kwnne aff enne klene pigho swadana ordh 
wtgaa, wtan thän hälge andhe haffde them ther 
jnbläst, Sannelika gudh är wndhersamliken i sinom 
hälgonom I Oc ther äpther antwardadhe kon- 


Rn 


för 


5 


unghen iomffrwna i abbatissonnas händher bidh- : 


iandis henne wenlika, at hon skwh älska the iom- 
ffruna oc oppfostra til gudz tiänist, som ena 
sannelika wtwaldha gudz brudh, Oc konunghen 
mz alla sina godha män ophögdho sina röster i 
hymmelen jnnerleka sywngandhis alleluja alleluja, 
oc anamadhe konunghen jomffruna sik för dotter 
Oc foor til sit palacium i gän, hwar honom mötte 
drotnighän hans hwstru, huilke han kwngiordhe 
om all ärandhe som honom händho i the sinne 
reso I Tha swaradhe drotnighen, the iomfrunnas 
brodher rodinus opfostras her oppa palacio oc 
iomffrun bliffui i clostrit, oc waren widh sit fria 


Ip. 2. 


Bl. 3, 


V. 


Sp. 1. 


2 


2 


en 


An 


eS 


ot 


286 S:t Amalberga. 


welkor, thz kan skee at the kommo waro rike 
til hugnadh oc tröst 


EV unker Earl soker vinna RImalberga. 
Har äpther öktes iomffrwnnas frägdh ganzska 
mykyt i konungxsens palacio, oc enkannelika 
oppwäktis en omätteliken kärleker i ywnkar her 
kars bryste til iomffrwnna, swa at han kwnne 
ey giffua sik til fridz, för än han haffde henne 
seet, oc talat mz henne I Oc foor wt aff slathet, 
takandhis mz sik iomfrwnnas brodher som kalladis 
rodinus, til eth goth hopp skuld, sighiandis sik 
wilia wtfara at wedha, ällar fara i iakt ällar 
äpther willebradh, oc foor strax i öknena ällar 
skoghen, som liggher widh clostrit beyla, hwar 
jomffrun war, oc lat han sina tiänara bliffwa i 
iaktenne, oc siälffwer mz rodino hennas brodher 
foor han til clostrit, menandis at han skulle böia 
sinna systers hogh äpther hans wilia T Oc nar 
han nakot när nalkadhis clostreno, fik han se 
ena stora samqwämdh aff clostersens iomffrwm, 
oc iblandh them saa han ena wtkorlika wärdz- 
lika iomffru, huilka han förstodh at hon war 
amalberga, äpther huilka han wedhadhe I Oc 
nar han nämber kom, saa han alla systrana wara 
hindradha i handa ärffuodhe, rörandhis i sten- 
omen oc mwrkalk, oc iomffrun amalberga war mz 
kalk besmittat om badha sina händher IT Tha 
sagdhe jwnkar karl til henna, Ekke är höffueliket 


S:t Amalberga. 287 


at sadana iomffru skuli hantera orena kalken, oc 
bödh han sinom tiänarom gaa til ärffwodit, i hennas 
stadh, oc bära kalk oc sten, Oc sidhan taladhe 
han sin lönlik ärandhe til iomffrunna, badhe mz 
blidh ordh och was, sighiandis ey wilia höra ne 
i sith ärandhe, oc kalladhe henne sina kärasta 
brudh, Än i alt sith taal kwnne han henne enkte 
wika äpther sin wilia, oc iomffrun bleff tyst, 
opplyfftandis lönlika sith hiärta til hymelen bidh- 
iandis hiälp aff allom hälgom änglom, oc allom 
apostolis, oc hälgom iomffrum, oc giordhe sina 
gudelika oc jnnerlika bön til herran ihesum 
christum, sin sötasta brudhgomma sighiandis O 
lywffuaste oc millaste herra ihesu christe, gudz 


fadhers endhe son, oc iomffrwnnas marie son, se 


mildelika til mik thina tiänirska för thius hälga 
nampns akallan skuld, tik minom odödhelika 
brudhgomma <haffwer iak loffuat iomffrulika 
blyughet oc än til thenna dagh wndher tronnas 
finghergul atwaktelika gömt Ö ihesu christe ren- 
liffsens älskare wärdoghas bewara oc göma thz 
som tik mz lyffte giffwit är, thz är mins iomffru- 
doms blomster, nidherstigh til mik, för mina 
jnnerlika bön skuld, oc aff styr thäs manzsens 
grymhet, at han ey finghe makt ower min kropp, 
honom wanlika mz owerwaldh smitta 


Sarls strid med björnen. 


I Naplika haffde iomffrun lyktat sina bön Oc 
hennas brudhgomme ihesus christus kom henne 


20 


Sp. 2. 


4, r. 
. 1. 


1 


2 


2 


en 


[—] 


(> 


[—] 


288 S:t Amalberga. 


til hiälp, Thy at aff nästa bynom kom en aldrogh 
qwinna löpandhe, oc kastadhe sik nidher oppa 
iordhena för abbatissa föther gratandhis, oc 
wengadhe sik sighiandis O wärdogha fru oc 
modher, hiälp mik i mine nödh, thy en ower- 
matto stor brot byörn kom wt aff skoghen oc 
bröt sik jn i min bigardh, oc haffwer fördärffuat 
byn oc opp äthit honogeth oc begynna nw strax 
at sargha fäät oc faren, wtan ther komber wnd- 
sätnigh I Naar abbatissan sancta laudrada haff- 
dhe thzta hört, warkwnnadhe hon henne oc stodh 
dröffdh, ey witandhis hwat her til skulle göras 
9 Tha rördhis jwnkar karl i sith hiärta til war- 
kwnnan, oc drogh mz sina thiänara a wäghen 
thit som byörnen war I Tha hände sik at en 
tymber man war widh wäghen, oc fik see kon- 
ungx sonen kom hastelika farandhis, oc wn- 
dherstodh at han fäktas wille mz byörnen, oc 
gik moth konungh sonen oc sagdhe, hwart wilin 
i, hwart wilin i ädhla herra, sen hwat i gören, 
lathen ekke konungh pipin wardha sona lösan, 
i ären klene oc wtan wakn, oc byörnen är aldra 
starkasta oc grymmasta dywr, Tha sagdhe ionkar 
karl til mannen hbastelika, gör ändha oppa thin 
mangha ordh, oc faa mik iärnkäxset thz thu i 
thinne handh haldher, oc tha han fik käxset, 
flögh han snarlika fram i wäghen som en foghol 
fram för sina tiänara, Öc nar han fram kom 
thiit som byörnen war, bödh han sina tiänara 
staa affsidhes, wiliandhis all ena gaa mothe 
grymma dywret, än byörnen reste sik opp mothe 
honom, mz gapandhe käfftom oc wthräktom 


S:t Amalberga. 2 89 


armom, menandhis söndherslita wnga mannen, 
än jonkar karl war storhogadher, oc snar i 
handhom, opplyffte käxelena, oc wthyög hiärnan 
1 eth hwgh, oc byörnen fyöl nidher dödher, Tha 
ophögdhe qwinnan som skadhan haffde faat sina 
röst iblandh folket, prisandhes then som seghren 
wan ower hennas fiandha, sighiandis, O thu 
aäadhle wngher man kärasta konungxsens barn 
baärandhis wärdoghetzsens äro i änlitet, starker i 
armen, thu skal kronas mz priisens nampne, oc 
kallas karolus magnus til wärldennas ändha, 
Oc begynnadhes tha thz widher honom oc haff- 
rwer bliffuit ä sidhan til thenna dagh Thän dödhe 
biörnen fladhis oc hwdhen sändhis til slattet, 
fadhrenom til aminnilse aff hans sons gaärnigh, 
köthet sändhes til clostrit abbatisse laudrade til 
hennas ärffuodhes folkx spisnigh 


) 


ERVarls ytterligare försök att vinna Dl malberga. 


1 Karolus magnus sidhan han saa sik haffwa 
sigher wnnith, foor han strax til clostrit i gän, 
wiliandis widherfresta om han matte faa fram- 
gangh i sin wilia til hälga iomffrunna amalbergam, 
än tha iomffrun fik wndhersta at han war bradhe- 
lika kommaskolande, jnnelykte hon sik i eth 
cappel, som war iomffru marie gudz modher til- 
wikt, oc tilstängdhe dörena jnnantil om sik, oc 
tok eth skrin, hwilket fwlt war mz hälgadomor, 

Legend. IT. ; | 19 


An 


am] 


5 


w& 
Se 


Sp. 2, 


en 


PST 10 


2 


cc 


LA) 
-- 


30 


290 S:t Amalberga, 


oc satte thz widh sit hwffudh, oc bögdhe sik 
nidher til iordenna, mz rinnandhis tharom, rop- 
andhis hiälp aff allom hälgom änglom, oc taladhe 
tröstelika oc jnnerlika til sin kärasta brudh- 
gomma iomffrunna son ihesum christum sighiandis. 
O aldra millaste herra ihesu christe änglanna kon- 
ungher, oc syndara anamare, iak bidher tik för 
thins hälga nampns hedher skuld, at thu ey wilie 
tilstädhia, at then mäktoghe wärdzlike hoöff- 
dhingen skwli mik wardha owermäktogher, O 
ihesu mynnas siäls sötme, lat aldrigh komma i 
min kärlek kötliket wk, O ihesu christe thu äst 
min ära, lät thenna mannen aldrigh mik näkta 
aff minom iomffrudoms kiortle, tik Ö ihesu haff- 
wer iak wtualt mik til brudhgomma, thina fägh- 
rindh haffuer iak astwndat, oc enkte haffwer iak 
mik gömt thz iak älska wille, wtan tik, thy oppa 
thz at iak matte tik täkkias i renleksens brylloppe, 
tha lat then herran mik aldrigh röffua i minom 
brudhelika prydilsom, O millaste ihesu christe, 
see aff högxta hymelen mildelika til mik, thina 
tiänirska, oc frälsa mik aff leonzsens mwnne 
Naar karolus saa henna enbändelikhet, oc wndher- 
stodh at hon wille engaledhis äpther wika sik 


s hans wilia, aktadhe han i sinne wredhe göra 


oweruälle badhe iomffru maria mönster, oc iäm- 
wäl iomffrunne, henne wtdraghandis aff kyrkionnas 
friihet, Oc bödh sinom tiänarom brytha dörena, 
Än gudh alzmäktogher hördhe millelika sinna 
brudhz kärlika bön, oc kom. snarlika henne til 
hiälp, wppwäkkiandhis the hälga modhrena abba- 
tissam laudradam, huilken sik skyndadhe til 


S:t Amalberga. 291. 


höffdingan, bidhiandis oc radhandis honom i 
gudhi, at han ekke skuli, wilia bekränkia ällar 
fwlt göra sith ädhelikhetz nampm oc stora mäktog- 
het, brytandis the hälga kyrkios friihet, i the 
matto swa höghelika retha gudz wredhe mothe 
sik, oc lagdhe hon sik nidher för hans föther, 
them kyssandis, oc loffua[dhe] honom sik widher- 
fresta mz iomffrunne, at hon skuli wäl sik böya 
äpther hans wilia, om gudhi täktes, mz sadhana 
loffwvan oc hopp foor karolus til sin fadher oppa 
palacium, oc iomffrun bleff i fridh oppa nakon 
thima I Nw tha karolus kom til sin fadher kon- 
'ungh -pippinum, faghnadis han aff fadhrenom, oc 
allom frankka rikes höffdinghom, för then man- 
dom han giort haffde mothe then förnämpdha 
grymma biörnen oc giordhes honom aff allom 
största priis, oc stadhfästes aff allom at han 


An 


fsk 


0 


5 


äpther thän dagh skulle ey annars kallas ällar 


nämpnas aff nakrom wtan karolus magnus, 

karolus aktadhe lithet theras priis ällar sötha 
taal, wtan häldher begik han mz franka äddelasta 
män oc täslikes mz sin eghin fadher konung 
pippino at han matte sin wilia faa om iomffruna 
hälga amalbärgam 91 Tha fadhren pippinus thz 
hördhe, radhe han, oc iämwäl höghelika förbödh 
honom at han nakot ythermera omaka ällar be- 
dröffwa skulle the hälga iomfrwna, wtan alla- 


ledhis wändha sin hogh fran henne, oc fästa sin: 


kärlek til enna höghborna iomffru som kalladis 
hyllegardh, som war konungxsens dotter aff longo- 
bardia, the iomffruna loffuadhe fadhren honom 
sik wilia til wigias 


Sp. 2. 


& 


eb 
S 


? 


ot 


on 


299 S:t Amalberga. 


Mwmalberga Flyr till ett annat Kloster. 


9 Madhan tässen ärandhen sik begingo kom 
häloghe iomffrunne i tanka the ordhen som christus 
sagdhe til sinna apostla, Är thz swa at nakor 
hatar idher i enom stadh, tha flyn til en annan 
stadh, oc tykthes henne thy tryght wara at 
fäardhas til ena sina frånko som kalladhis hälga 
begga, oc war sancta gärtrudha syster, hwilken 
oc haffdhe stiktat eth iomffru closter, i hwilko 
stor gudelikhet oppe hyöldz aff eth tusand iom- 
ffrwr I Oppa thentidh war i konungxsens gaardh 
en mäktogher wälboren man, som mz förstom 
oc främstom räknadhes i blandh konungxsens 
ädhlasta män, som kalladis hwnrodus, til honom 
kom ryktet om hälga iomffrwnnas oppsaat, matte 
för hindhras oc til enkte wardha, oc tby äpther 
thz at han för sant wiste hälga iomffrunnas för- 
äldra wara dödha aff tässe wärldh, tha räknadhe 
han sik haffwa skylskap til iomfrwnna, oc ther 
aff haffua laghliken räth, at wara hennas mals 
man, oc ther mz aktadhe han föra iomffruna i 
sinna modhers hws, oppa thz at hans modher 
skulle wändha hennas hiärta oc kärlek til kon- 
ungxsens son, oc äpther gudz wilia wart her 
enkte aff allo thy som hwnrodus betenkte moth 
hälga iomffrwnnas wilia, Thy at konung pippinus 
1 them daghomen bleff kranker oc dödher oc 
lordhader i pariis 


S:t Amalbergn. 293 


Karl ÖQPagnus blifver konung. DS malberga 


utses fill fans gemål. 


9 Äpther konungxz pippini dödh samladhos til 
hoppa alla frankka ädhlasta män, huilke alle mz 
enne röst oc endräkteliket hiärta kesto oc wt- 
koradho karolum magnum til konungh äpther 
sin fadher i frankka rike honom prydhandes mz 
konungzxlike krono J them thima liffdhe än drot- 
nigghen konungx pippini hustru oc karoli magni 
modher, hennas nampm war bertrada, hon manadhe 10 
idhkelika sin son karolum magnum, at han egh 
glöma skulle sins fadhers bodh oc wilia om hälga 
iomffrwna amalberga, at han ekke skulle wilia 
henne hindhra, ällar omaka i nakre matto, swa 
framt at han ey skulle sik wäntha största hämda- 15 
gäl aff gudhi för sina dirffwe, Oc her mz sagdhe 
'drotnighen bertrada sinom son karolo magno, at 
hon nw strax wille sik skynda til konunghen 
longhabardorum, oc mz honom saa dagtingha, at 
hans ädhlasta dotter som heth hillegardh skulle 20 
karolo magno tilföghias i cristeliko hyonelag 9 
Nw tha karolus magnus war stadhfäster konungher, 
oc pascha högtidhen tilstwndadhe, kalladhe han til 
sik alt riddarskapet oc ädhla män i frankka rike, be- 
traktandhes mz them om rikessens bästa bestandh, 25 
om fredhen oc annor märkeliken ärandhe oc saker, 
Oc i blandh annor rördhe han til them hwem them 
bäst synthes oc beqwämelikast ware honom til- 
föghias til sängalagha oc hustru, ther riket aff 
haffdhe hedher oc bestandeliket gagn, oc han 30 


xx 


ra 


(> 


1 


S 


20 


25 


294 St Amalberga. 


sielffuer hwgnat, Tha oppräknadhos ther o 
nämpdhos mangha ädhla oc högborna iomffrwri 
aff mangh landh oc herradömonm, när oc fiärra: 
Oc mz thy ythersta samtykte alt riddarskape 
endräktelika, at iomffru amalberga war the be 
qwämmelikasta ther til, badhe för släkt oc ägha 
dela skuldh, swa oc för karskhet, gudelikhet o 
wisdom etc I Naar konunghen hördhe, at han 
ädhlasta män waro swa endräktelika begäran 
dhes, at the iomffrun amalberga war thäs wärd 
ogh, til wälias at wardha konungxsens sam 
laghe oc drotnigh, täktes thz honom ganska wäl 
thy han mykyt hetheliga älskadhe iomfrwna, O 
giordhe han strax myndogh bodh til sinna modhe 
bertradam, som war i sin wägh til konunghe 
longobardorum, oc bödh henne wändha sin wägl 
tiith som hennas sonaqwarn iomffru amalbärg 
war oc sagdhe henne, hwat frankarikes radz radi 
haffdho besluthet oc förhanlat i tässe sak, oc th 
skulle drotnigh bertrada wtan alt hindher op 
sökia jomfru amalberga, oc redha sik mz henn 
til konungxliket bryllopp I O godhe ihesu, « 
godhe ihesu, kora nw, kom nw, thinne älskelik 
brudh til hiälp, See nw milleligha oc warkwn 
samliga henne belagdha aff sinom fiandhom o 
margfallom snarom 


AAmalberga flyr på nytt. 


1 Naar millaste herran gudh saa sina tiänirsk 
swa betwingadha til konungxsens brylloppe I Se 


S:t Amalberga. 295 


at gudz älskelika iomfru sancta gertrudh, huilken 
nw nylyka dödh war, kom som en skinandhe 
ängil til hedherwärdoghan man rodinum, hälga 
amalberga brodher, i sömpne, som ängillen for- 
dhom kom skinandhis til sanctum iosep iomffru 


maria fäste man, Öc sagdhe sancta gärtrudh til 


rodinum, Stath opp snarlika oc fly til nakra wärn 
mz thinne syster, thy at konungen haffwer wt- 
sänth försaat i allom wäghom, huilke henne skulu 
oppletha oc til sik i brölloppet föra I Än rodinus 
nar han wart saa i drömen förwaradher oc för- 
manadher, skyndadhe han sik wtan allan dwala 
tith som han wäl wiste sina syster wara, kwn- 
görandis henne thz honom aff sancta gärtrudhe 
oppenbarat war TI Naar sancta amalberga hört 
haffdhe sin brodher rodinum, opplyffte hon sina 
händher i hymelen jnnerleka takkandis alzmäkt- 
oghom gudhi för sina milla gaffwo, at han 


wärdogadhis henne förwara, oc antwardadhe sik: 


i gudz händher, oc togh aff allom synom storom 
rikedomom mz sik alzenkte, wtan eth klädhe om 
sit hwffudh, oc eth lithet skrin mz nakot gull, 
tänkiandhis thz christus sagdhe appostolis jn 
. ewangelio, wtan swa är at mannen widhersigher 
allo thy han ägher, tha kan han ekke wardha 


re 


0 


fa 


5 


min känneswen, oc nar hälga iomffrun haffde 


sik swa näktat aff alle sinne eghelikhet, fölgdhe 
[hon] som nakudh herranon ihesu christo äpther 
mz sith kors, oc foor wt lönligha om nattatidh 
mz sinom brodher rodino I Jomffrunnas thiänara 
som hema waro i hwsit, nar the förnummo at 
iomffrun war bortho, oc the wisto ekke hwart 


Sp. 2. 


296 | S:t Amalberga. 


hona war kommen, dröffdhos the oc klagadho her 
om jn byrdhis, oc sidhan wtuärtis mz folket, oc 
Par ma thz ythersta kom ryktet j konungxsens pala- 
cium, Tha sändbis otöffwat bodh äpther rodinum 
iomffrwnnas brodher, oc han kwnne ekke finnas, 
tha waro nakre i konungxsens palacium, sighandis 
at rodinus war wndhan flydher mz sinne syster, 
Oc lät konungen strax sätias försaat i allom 
wäghom at the skullo ekke wndan komma 41 I 
10 them thimanom nar rodinus oc hans syster sancta 
amalbärga lagdho wt oppa sina reso, tha war 
paska daghen hart när, oc the foro alt skog- 
ledhis i storo öknenne, tha böriadhe hälga iom- 
ffrun til at mykyt sokkas oc gratandhe wardha, 
15 aff thy at ihesu christi opstandilsa dagher war 
swa när, oc kwnne wanlika hända, at enghen 
kyrkia war i them wäghenom, hwar hon matte 
wnffa ihesu christi wärdogasta likama sik be- 
rättandis, Oc nar hon swa söriandhes war, oc 
full mz dröffuilsom, oppwäktes snarlika mykyn 
frögdh i hennas hiärta, thy tha the färdadis i 
bärgomen, opplyffto the sin öghon, oc sagho ena 
största fähyordh widh bärghen aff nästa bymen, 
oc mangha fägömara, mz hiordenne, oc the haffdo 
präst när sik, oc dwaldos när them rodinus oc 
hans hälga syster, ther takandis mz gudelikhet 
sina pascha redho 


fr 


SS 


ee 


2? 


St 


S:t Amalberga. 297 


ÖPärtecknet med mannen som stal AA malbergas 
skrin. 


I Naar hälga iomffrun än stodh i sina böner oc 
pascha högtidinne, opwäkte gamble owenen, som 
är diäffwllen, en wrangan man jnskiwtandis honom 
1 hoghen, at han skwlile bedröffwa jomffruna, oc 
then wranghe mannen stal bort thz litla skrinet 
som hon mz sik took, mz allo thy ther j war, 
oc gik sin wägh, wiliandis fly jn i annor landh, 
än hören her alla eth wndherliket ärande, iordhen 
öpnadhes, oc wart ther som en gropp, huilken 
aldrigh ther förra seedh war, Oc aff the gropenne 
gik en grymmaste wargher, gapandhes oc gräse- 
lika seandhes oppa tywffuen, oc sprangh oppa 
han, först söndher slitandhis klädhit, i huilko 
skrinet war holt, oc wtdrogh han skrinet mz 
clomen, Oc tha tywffuen saa sik om kringh, 
hwru han matte wndhan komma, Tha war warghen 
honom altidh wndher öghonen, som han wille 
honom dräpa, än tha sargadhe han enkte hans 
köt I Fagömarene tha the sagho tywfwen wara 
i liffs nödh, badho the hälga iomffruna komma 
honom til hiälp, oc warkuna honom, tha stegh 
rodinus then ädhla riddaren til sin häst oc tha 
han nalkades warghenom, förbödh han honom 
dräpa mannen, oc kom tyuffwen oskadder sin 
wägh, Oc hälga iomfrwn tok skrinet i gän 


0 


-— 


5 


Sp. 2. 


or 


2 


298 S:t Amalberga. 


ST nderverket med brödet och vinet. 


1 Naar prästen som war mz fägömarommen, oc 
the .mz honom sagho gudz dygdh, oc gudelika 
krafft wara mz tässe hälge iomffrwnne oc hennas 
brodher rodino, loffwadho the oc högelika äradho 
gudh, ey witandhis hwat the skullo them til 
wördhnig ällar wältäknat göra, än the haffdo 
nakra brotna brödh stompa i sinom karffwom, 
oc lithet aff wiin i theras flaskom, oc sagdho 
the til hälga iomffrunna oc rodinum hennas 
brodher, Ö hwru gärna wi idher bywdha willom 
til pascha högtidhena mz os om wi nakor ämpne 
ther til haffdom til kosten, jomffrun mz sin 
brodher rodinum satto sik mz them til maltidh 


15 i gudz kärleke, oc nar the mätte waro war 


«Rn 


brödhit oc spisen mera thz the samman hänto, 
än thz the fram baro, thy at mathen öktes i 
theras händher, för hälga iomffrunnas bön skuld, 
Oc winet i flaskomen ökthes täslikes swa at ä 
hwru mykyt the wtguthu aff winet tha bliffw 
flaskonar ä lika ffwlla, Tha loffwadho prästen oc 
fägömarene gudh sighiandis, O hälog iomffru o 
hwru rik thu äst i gudbi i thinne förskullan, 
mäktogh i thin iärtekne, aff hwilkens dygdhom 
gudh opplyst haffwer jämwäl tässa öknena 


Mmalberga förföljes af djeflar. 


IT Här äpther for hälga iomfrun ower en landz 
ändha som kallas hasbonia, oc nalkadhis mothe 


St Amalberga. 299 


qwällenom til enna stora älff, som kallas lacta 
Ther mötte henne en osigheliken stoor skare mz 
diäfflom, alle swarte oc styggelike, änlite haffdho 
the som mäniskior, oc waro ridhandes som stridz 
män, än all theras tygh oc wakn waro swart oc 
styggeliken, swa at man matte död aff räddogha, 
thän them saghe, Tha wart rodinus mykyt för- 
färadher, tänkiandis at konunghen haffde sänt 
äpther honom blamän, som honom skullo gripa, 
hälga iomffrun i thz första wart förfärat oc rädh, 
än hon kom snarlika til sinnes i gän, takkandis 
sins brudhgomma godhet oc aldzmäktoghet, oc 
gaff sik til böner oc psalma, oc gudelika be- 
skadhan mothe fwla diäflar Tha gaffwo diäfflane 


fran sik grymmasta lywdh, oc styggeliket roop, 


swa at man matte ther höra leon, pardos, byörna, 
wargha twth, draka oc orma hwislan, oc alt thz 
som styggeliket war, Tha taladhe en aff diäfflomen 
sighiande til rodinum, Rodine hwi wilt thu swa 
fanyttelika wadha moth strömmen, sätiandis tik 
mothe konungh karlle, bort takandhis thina kära 
syster fran honom, wtan thu snarlika omwändher 
tith sinne, tha faar thu otwäkelika hans mäktog- 
hetz wredhe oc hans hämpnd, Thu haffwer hört 
wisa manzsens ordh, at thän som säther sik mothe 
maktenne han gör sik skadha, Mykyt bätter ware 
at thu lathe thima syster komma til konungxsens 
palacium, tik oc thinne släkt til opphögilse, oc 
rikeno til froma oc priis, än thz thu nw gör, 
Rodinus wiste wäl at diaffwllen är snar at swarffwa 
lygnena, skötte enkte owenssens ordhom, som ful 
waro mz swek, wtan skyndadhe sik til brona 


0 


(3 


ger 


ad 


5 


Sp. 2. 


BL 7, I. 
1. 


or 


2 


2 


3 


Ott 


cc 


on 


[=] 


300 St Amalberga. 


som laa ower älffuena, Än nar diäffwllen saa 
sik wara försmadhan, tok han mz sik en mäkt- 
oghan diäffla skara, oc bröt nidher brona, 1 
Naar thzta hälga sälskapet, iomffrun mz sin 
brodher, oc theras äptherföliara, nalkadhos bronne, 
oc sagho brona nidher kastadha, wordho the 
dröffdhe oc ängxloghe, aff huilko owenen fik 
tilffälle at fresta hälga iomffruna, han tok oppa 
sik hampn, som han haffde warit en moghen 
gudeliken man, oc taladhe til iomffrwnna sigh- 
iandis O thu höxta konungxsens brudh, war ey 
dröffdh, wtan kom hiit til mik, min höghra handh 
skal tik oskadda owerföra tässa flodhena, sec 
thenne ilkloke fianden, huilken ey räddis fresta 
herra ihesum, Än hälga iomffrun ey wiliandis 
lidha längher owensens swik giordhe för sik 
korssens tekn moth diäflomen, oc nar the thz 
sagho ropadho the oc skraladho owermattelika 
sighiandis O o hwat makt the iomffrun haffuer, 
oc flydho aff hennas asyn allaledhis görandis aff 
sik eth stort gny oc ropan, som the göra som 
stridz män ärw, sik jnbyrdhis til slagx gangan- 
dis I En lithen stadher som kallas cyenas ligher 
ey fiärran ther som diäffla .stymet war, thäs 
stadzsens borghara sändho nakra sniälla män 
thiit som iomffrun war, wiliandhes wetha saan 
tidbande, oc kwngiordhe them allaledhis hwru 
hälga iomffrun stridhe moth diäffomen, Oc nar 
borgaromen all sannindh war ther om them 
wndherwist, opplyffto the sina händher oc änlite 


til hymelen, gudhi takkandis för sina stora nadh, 


oc the mykla makt han giffwit haffde the hälge 


S:t Amalberga. 301 


iomffrunne, oc thäs mere owenen ökte hennas 
 frestilse, thäs mera ökte gudh henne i iärteknen 
oc dygdhomen, swa at tässen hälga iomffrun 
war som clarasta morghonstiärna, skinande i 


dygdhom 


Öm den stora fisken. 


1 Ey waro än tässen hälga iomfrun oc hennas 
hedhersamme brodher i fulle tryghet för konungh 
karolo magno, oc bögdho the sin wägh til en 
lithen stadh som kallas wilnorth, hwar iomfru 
maria haffs i wördhnig oc högtidhelikom aminn- 
ilsom, ther beddes hon härbärghe, thy at daghen 
war framlidhen oc mörket nalkadhis, oc för thy 
at hälga iomffrun idhnadhe sik ey at enast i 
myklom bönom oc store wakan, wtan ämwaäl 
haffde hon mykla fasto, swa at om daghen aath 
hon at enast enfalla brödith, mz nakra röther 
ällar gräs oc yrther som wäxser ther i landet YI 
Thz händhe at iomffrun bödh sinne tiänisto mööd 
gaa nidher til strandenna, ällar älffwa bakkan, 


önnnd 


0 


tan 


5 


oc hänta ther ena yrth som ther ;j landeth kallas 


crisonium Tärnan gik til strandenna som henne 
budhit war, Oc som hon sik nidher - bögdhe 
äpther yrthenne, oppsprangh iämsköt en störste 
grymber fysker aff dywpet oc lagdhe sik til 
landit, som [han] haffde wilit oppswälga litla 
pighona, pighan wart ganzska förfärat, oc ropadhe 
sighiandis hiälpen hiälpen mik, fisken wil mik 
dräpa, hälga. iomffrun spordhe henne hwi hon 


4 


Sp. 2. 


Bl. 7, v. 
Sp. 1. 


[AJ 


? 


S 


AC) 
[5 I 


30 


302 S:t Amalberga. 


skriadlie oc ropadhe, pighan swaradhe kära ffru 
fisken haffde mik dräpit, om iak ey snarlika 
haffde wndhan flyt, hälga iomffrun wiste iämsköt 
wäl hwat then hälge ande haffde henne maädher 
giffwit, oc sagdhe jämbrat til möna, gak strax 
til strandena oc tak fisken i gelen draghandis 
han oppa törra landet, Möön gik strax til strand- 
enna, än för thy at mön kändhe sik klena til 
sadana twnghä byrdh, kalladhe hon mz sik en 
klenan drängh, tolken som hon sialff war, oc 
drogh stora fisken oppa törra landhet, äpther 
hälga iomffrunnas bodh, oppa huilket alt folket 


Wwart mykyt wndrandhe, badhe för thy, at ther 


war aldrigh förra swa stor fisker sedher, swa oc 
för thy at fisken plaghar ekke giffwa sik fran 
dywpet oc til landith, war oc wndher at han 
enkte widherfrestadhe komma i gän i watnet, 
oc loth sik gripa swa som siälffwiliandis, för 
huilkit hälga iomffrwn, gudhi mykyt takkande, 
offrandhis honom psalma, mz gudelikom bönom, 
oc samman kallade mykyt fatikt folk, om huilket 
hon sik laat altidh mykyt wardha, oc skiffte mz 
them fisken, oc haffdhe siälff mz sino fölghe 
godha bärnigh wtan alla bristh oc loffwadho 
gudh för sina milla : gaffwo, I samma stadhen 
som hälga iomffrun war nw kommen, war en 
prästher, haffwandis nampnet mz dygdenne oc 
kalladhis benignus, thz tydher mildher, ällar liwff- 
wer, han war en rätwis man j sit liffwerne, 
han kom til hälga iomffrwnna henne helsandis 
mz gudhelikom wälsignilso», hans modher war en 
godh cristen människia, än hon haffde en hardhan 


S:t Amalberga. 303 


krankdom, draghandis henne til dödhen, i xl 
dagha haffde hon alzenkte ätith oc kwnne enkte 
annat tala ällar tänkia wtan oppa dödhen, thy 
at henne wanzkadhis i allom henna lymmom, Tha 
wart henne radh giffwit, at hon skulle bedhas 
atherleffwerna aff thy som hälga iomfrun haffde 
hanterat siälff aff sin maath, Thzta wart wndher- 
wist prestenom som nw saat widh bordhet, mz 
hälga iomffrunne, oc presten kwngiordhe thz 
framdelis hälge iomffrunne, hwat hans kranka 
modher war begärandhes, Tha gaff hälga iom- 
ffrun sik til gudelika böner lönlika swa at alle 
sagho lippona röras, än hennas ordh hördo enghen, 
oc sidhan hänte hon siälff atherleffworna til sam- 
man, görandis wälsignilse ther ower, oc sändhen 
kranka qwinnonne, oc iämsköt som hon tok första 
bethan i sin mwn, tha war aldher krankdomer 
bortho aff allom hennas kropp, oc wart alzstingx 
helbrigdho ower alt sith liff oc loffwadhe gudh 
i sinne hälge brudh sancte amalberghe 


malberga låter bygga en kyrka. 


J them daghomen kom för hälga iomffruna tidh- 
ande, at konunghen karolus magnus haffdhe be- 
gynnat örlögh moth enom mäktoghom härtogha, 
aff hwilko hon wänthe sik fridh oc rolikhet, 
menandis at konunghen skulle henne glöma oc 
borth läggia aff sith hiärta äpther thz han haffde 
swa dana grofft örloghe oppbögynnat, betänkte 


An 


ömt 


5 


8p. 2. 


Bl. 
8 


8, r. 
p. 1. 


[>] 


'304 S:t Amalberga. 


hon mz sik, at äpther thz at hon nw stadh war 
1 sino mödhernis lande, oc i sin eghin grwndh, 
at oppbyggya aff nyghio ena kyrkyo, i hwilke 
hon i rolikhet matte thiäna gudhi til sin dödh, 
Oc thz hon tänkte fulkompnadhe hon snarlika, 
oc lat kirkiona wighias sancto martino til hedhers 
oc bygdhe sik siälffwe hws när kyrkionne, oc 
tiänte gudhi trolika näther oc dagha, sik öff- 
wandis i dygdhelikom gärninggom 


Det stillade ovadret. 


I Thz händhe om then tidh tha skyrdha timen 
war, nar sädhen skulle opskäras oc wndher taak 
föras, gik hälga iomffrun wt til sith skyrdha 
folk, oc war hymelen aldra clarast. oc solen 
skinandis, Än nakot äpther thz hon fran them 
gik wart hymellen snarlika owerdraghin mz 
mörkasta sky, oc tordönen gik mykyt gruffwe- 
lika, oc tilstwndadhe stort räghn, oc folket iaff- 
wadhe mykyt at aars wäxten skulle fördärffwas 
Tha sändho folket nakra män fran sik, at the 
skullo kwngöra iomffrunne theras ängxlan oc 
räddogha I Jomfrwn swaradhe bodheno lywfflika 
oc mildhelika, oc bödh allom gaa til sit ärffwo- 
dhe, tröstande trolika til gudz godhet, oc hälga 
iomffrwn. gaff sik til gudhelika böner nakra 
stwndh, oc wtffallandis tarom jnnerlika mz hiär- 
tat til gudz mildhet ropandis, oc til hans mykla 
miskundh bidhiandis, Oc i samma stwndh kom 


S:t Amalberga. 305 


hymmelsens clarhet i gän, mz wänasta solskin, 
see her hwat nadh pgudh giffwit haffwer tässe 
hälge iomffrunne liknandis henne widh then 
hälogha herran sancte iosue, huilken bödh solinne 
i hymlenom at ekke bärghas för än han haffde 
hämdh giort ower wars herra owener Oc pro- 


pheten sanctus elyas bödh hymmelenom giffua 


räghn aff sik, huilken war aff gudhi mer än i 
try aar til lwkter, Swa är oc giorth mz tässe 
hälge iomffrunne, at för hennas hälga bön skuld 
kom enkte skadhelikit rägn oppa hennas akra 
ällar äghadela, än tho at annars stadz fyöl thz 
manggom til skadha, aff huilke hennas häloghet 
synes mykyn oc stor wara I I them tymanom 
bleff hälga iomffrun widh the kyrkiona hon sialff 
oppbygdhe för sina rolikhet skuld, oc gudelikhet 


som förra är sakt 


SLoglarne instängde 1 fångahuset. 


1 En dagh händhe at en aff hennas tiänarom, 
som tilsyn haffdhe wtwertis om hennas bohagh, 
kom oc klagadhe högelika för henne, at aff 
främadha landh waro komna mangh Mm foghla 
siälsyne oc okwnnoghe, oc foro i storom flokkom, 
oc meer än ij” i hwariom flokke, oc wordho 
nw wanlika wane komma oppa hennas säädh, oc 
haffdo mykyt nw fördärffuat oc nidher trwdbit 
aff sädhenne, oc badh thy thiänaren hälga iom- 


Legend. TIL. 20 


cn 


öd 


0 


15 


20 


8p. 2. 


(SJ 


20 


25 


30 


306 S:t Amalberga. 


ffruna mz sinom hälga bönom borth komma the 
skadhelika foghlana, Tha swaradhe iomffrun 
bywdandhis thiänaren, at han skulle borth köra 
them, Thiänaren sagdhe sik thz haffwa offta 
giort oc thz kan enkte hiälpa, thy at the äpther 
litla stwndh kommo snarlika i gän, Tha bödh 
hälga iomffrun gripa foghlana oc läsa them jnne 
i fangha hwset, thiänaren gik fran iomffrunne, 
oc skötte enkte meer hennas bodh, honom tykte 
thz wara swa som barnsliket taal, thy at enghen 
kan gripa foglen flygandis i waädhrit, än nar 
tiänaren war swa twäkandis, fik en nwnna wndher- 
sta oc se hans förswmilse, straffadhe honom 
sighiandhis, O thu lather fane haffdhe hälga 
iomffrun budhit tik nakot omögheliket ärandhe 
at göra, sannelika thz skulle ey förswmas, än 
iw bödh hon driffwa foglana wndher häktilse 
See iak är en qwinna oc wil iak fram gaa för 
idher som ären män, hwat i sen mik göra, tha 
äpther fölien i mik, tha gingho wt oppa akren 
tiänarena, oc gudhelika nwnnan bywdhandis 
foglomen oppa hälga iomffrwnanas wäghna gaa 
i fanghahwset thy at the haffdho sik förbrwtit, 
Tha lyddo foghlane hälga iomffrwnnas bwdhi, oc 
gingho tith som them bwdhit war, oc än tho at 
foglane kwnno ey tala, häldher än balaams asne, 
likkawaäl nidherslogho the sin hwffudh moth iordh- 
inne, som the willo tekna at the brutlike waro, 
enghen aff them opplyffte sina winga, til flygha, 
ällar gaffwo nakot skrii fran sik, wtan bliffw alle 
rolike oc tyste äpther fangha sidh YI Naar nästa 
natten war förlidhin, oc hälga iomffrun gik hem 


St Amalberga. 307 


aff kyrkionne, äpther ottesanghen, oc hennas 
psalma, oc langha böner, warkwnnadhe hon sik 
ower the siälsyna fanghana, oc bödh opplata 
hwset för them, städhiandis them flygha, hwart 
them täktis, tiänaren läth opp hwset, oc the 
flughu sin wägh, likawal stal tiänaren en fogol, 
oc dolde han, förwarandhes han lönlika, foglane 
nar the haffdho sik jnbyrdhis skodhat, samnadhos 
the i en flok, oc kommo til hälga iomffrwnnas 
hws j gän, oc haffdho ganzska wndherliken laat 
oc aathäffwe, som the haffdho warit söriandhe 
ällar grathandis, oc enghen kwnne wetha ällar 
wndhersta hwat thz teknadhe ällar tydde, Tha 
wiste wäl hälga iomffrun hwat them skadde, oc 
bödh wndher gudz lydhno i gän bära foglen 
som stwlin war, oc tha foglen war til them 
kommen, bödh hälga iomfrun, af the skullo 
Aygha sin wägh, oc the oc theras affkömdh 
aldrigh i gän komma oppa hennas äghadela, älla 
theras som henna arffwa wardha, huilkit bodh 
haffwer stadwgth bliffwit til thenna närwarandhis 
dagh, äpther theras witnesbyrdh som ther i landit 
boo, aff hwilko märkias maa jomffrunnas stora 


häloghet 


CRonnng Karl nppsöker ATmalberga. Sör 
att undgå honom, blifver hon nunna. 


Täntidh konungh karl magnus haffdhe owerwnnit 
thu härtogha döme, som war aquitania oc vasconia, 


10 


5 


8p. 2. 


en 


2 


[—] 


2 


ot 


30 


308 St Amalberga. ä 


oc kom til frankarike igän, mz sigher oc storom 
priis oc mykle äro, wart för honom fört swadana 
rykte, at hälga iomfrun amalberga mz sin ärlika 
brodher rodino waro wndhanr konungenom flydde 
1 främadha land, optändhis strax i hans hiärta 
en kärlekx eldher til iomfrwnna, oc astwndadhe 
hetelika komma tith som hon war, oc än tho at 
han haffdhe oppa thentidh högmälis ärandhe för 
händher, som war mäktogh stridh oppa the hälga 
romara kyrkio wäghna oppresa skolandis moth 
konunghenom longobardorum oc hans son, hwilken 
tha mäktogher war, oc jämwal hälge fadhren 
adrianus pawe badh konungh karl skynda thz 


ärandhit wtan dwalu, likkawäl satte han opp, oc 


fram satte pawans wilia til annantidh, oc skyndadhe 


sik til hälga iomffrunna amalberga, menandis at 


dwali komber manghom til skadha, oc förswmilse 
dräpa hoppet, Oc han haffde til then daghen 
mykyt sik möth, wtan froma, oc wndherstodh 
konungen, at hälga iomffrwn war kommen til 
sith mödhernis stadh oc landh, oc lat henne be- 
speias i alle matto, oc war nw förtänkter hurw 
han skulle henne läntelika gripa, Oppa thentidh 
haffde hälga iomffrun när sik en gudeliken präst, 
huilkom wndherliken ärandhe kommo i dröm, 
ällar i sömpnen, thy at nar prästen war soff- 
uande, syntes honom mykyt folk, alt wänkt mz 
harnisk, oc hastelika färdhas, han kwngiordhe 
hälge iomffrwnne sin dröm, oc mz hennas wilia 
foor han til stadhen hwar honom syntes i sömpn- 
en, oc wille pröffwa om sanninddäna, oc händhe 


swa wara som honom drömde, thy at ther kom 


S:t Amalberga. 309 


konunghen, prästen spordhe aff enom, haa ther 
foro, oc hwart the willo, honom warth swarat, 
at tha war karolus magnus franka konungher, 
som wille hem föra sina fästemö, prästen tha han 
thzta hördhe, kom han sik laäntelika fran thz 
folket, oc lagdhe sik til en genstigh, haffwandis 
nattena til hiälp, oc kom :' snarlika til hälga iom- 
ffruna, kwngörandis henne, hwat han wiste, oe 
som prästen oc hälga iomffrun än taladho her 
om kom bradhelika en hennas tiänare sighiandis 
O kära frw idhar gardher är om kringh lagdher 
mz hoffmän, oc porthen oppbrydhz, Tha för- 
färadhes hälga jomffrun ey wetandhes hwart hon 
skulde wndan fly, tha kom hon gönom en lön- 
port jn i kirkiona, oc stängdhe kyrkio dörena 
thz hardasta hon kwnne, giffwandes sik til jnner- 
likasta gudelika böner ropandis j hymelen til all 
hälgon, bidhiandis thera wndhsätnigh oc hiälp, 
oe lagdhe sik ad veniam för altaret mz wträktom 
armom, oc taladhe til sin sötasta brudhgomma, 
mz sadana ordhom O aldra millaste herra ihesu 
christe renliffsens älskare, oc mins jomffrudoms 
gömarä, jak bidher tik, at thu ey owergiff mik i 
dröffwilsenna daghi, tik wtualde iak mik til brudh- 


An 


Lamed 


0 


gomma, tik astwndadhe iak mik til älskara, aff 25 


alle mine krafft, oc aldrigh haffde iak nakot söth 
wtan tik, Oc för thy o aälskelikaste herra oc 
brudhgomme, at iak haffwer gömth tik loffwadha 
troo, tha är iak nw kommen i konungxsens 
wredhe oc hoot, O herra ihesu see her leoneth 
som wil mik opätha, oc mik är ey ämpne wndhan 
fly, Oc thy min älskalikaste herra antwardhar 


8p. 2. 


Bl. 9, v. 
Sp. 


1. 


310 S:t Amalberga. 


jak tik mina blyghelika renlikhet, oppa thz at 


iak aldrigh skuli mista mina iomffrulika krono, 
O herra gudh nidherbögh thin öron til mina 
böner, oc sänt mik hiälp aff hymblenom, Oc nar 
5 hälga iomffrun haffdhe lyktat sina böner, tok 
hon eth iärn, oc aff skar sith haar ällar lokkar, 
oc holde sith hwffwdh mz wigdho wile, oc swa 
gaff hon sik i gudz händher oc wilia I Tha 
konung karolus saa, at hans astwndan syntes ey 
10 wilia haffua framgangh, aff thy at hälga iomffrun 
flydhe til kyrkionna, tok han dirffwena för wiis- 
domen, görandis thz honem ey lofflikit war, han 
« sloo opp oweruällelika kyrkio dörena, oc gik jn, 


- 


oc fan hälga iomffruna liggia för altaret, klädda 


15 som nwnanno, tha wart han storken i malet oc 


sagdhe til henna I Enghen biskop ällar kyrkionnas : 


prelath dirffdhis tik wighia til closters klädhe- 


bonat, sidhan min fadher pippinus nämpdhe tik 


mik til brudh, aff hwas makt dyrffwis thu nytia 
20 hälogan klädhebonat, oc mangh hardh ordh gaff 
konungen hälge iomffrunne, Ather blandadhe han 
lywff ordh i blandh hwas ordh, loffwandhis henne 
konungxlika gaffwor, mykla äro oc rikedoma oc 
kräselikhet, om hon wille samtykkia hans wilia, 
25 Än stadogasta hälga iomffrun bögdhe ey aff ihesu 
christi kärlek, för nakot söth smiker skuldh, ällar 
nakot hoot oc räddogha, wtan gaff konungenom 
clarasta ändoghet oppa hang wilia oc begärilse 
sighiandhis Jak är redhoboen til at lidha alzs- 


sp2 30 kona pinor, oc siälffwan beskasta dödhen, för 


ihesu christi kärlek skuld, thy han är min sann- 
aste brudhgomme, oc aldrigh giffuer iak nakrom 


S:t Amalberga. ll 


dödhelikom man mina troo, wtan sötasta herranom 
ihesu christo 


Karl misshandlar HMmalberga. 


I Naar konungen hördhe sina bön wara försmadha, 
rördhis han til wredhe, oc sprang opp, wiliandhis 
opp resa iomffrwna aff iordhenne, än han för- 
matte henne hwargens röra, thy at then hälge 
ande giordhe henne swa swara oc twngha, Tha 
wredhgades konungen än meer, oc rykte henne 
1 armen mz alle makt, swa at alla hennas adhror 
oc sinor söndherslitos, oc klene armläggen brast 
i thwa dela, han sprang annantidh oc tridhia- 
tidh opp, oc tok hälga iomffruna ower härddana, 
wiliandhis henne oppresa oc drogh henne haarde- 
lika swa at han siälffwer wart trötter, likkawaäl 
kwnne han henne enkte röra, än kroppen hennas 
krasadhes ömkelika, oc skulrobenen bräktos oc 
söndradhos, Oc konungen gik wredher sin wägh, 
öc hälga iomffrun syntes ther liggiandis som hon 
allaledhis dödh ware, oc kwnne engen' annat 
sighia, wtan hon war wisselika dödh oc christi 
martyr I Loff hedher oc ära wari alzmäktoghom 
gudhi, huilken ey owergiffwer them honom älska, 
wtan hugnar them oc wärnar fran ondho, Tha 
han saa sina älskelika brudh swa ömkelika lighia 
swa som dödha, wärdogadhis han siälffuer henne 
sökia, giffwandhis henne liff oc helso i gän fwl- 
komlika, oc räknadhis hennas dröffuilse för ful- 


AR 


NM 


5 


Bl. 10,r 
Sp. 1. 


[AJ 


20 


312 S:t Amalberga. 


komlikit martyrium, oc tilegnadhe henne thua 
dyrasta kronor, oc twa ädhlasta kiortla, en 
skinandhis mz iomffrulika lilior, then andhra 
rödhan, mz martyril sigher, swa täktes högxta 
herranom prydha sina brudh sanctam amalbergam 
1 Naar thzta war owerfarit oc rodinus hälga 
iomffrunna brodher saa the grymhet hans syster 
giordhis, Oc ther mz aktadhe han wärldennas 
ostadwghet, oc hwru hans hälga syster ärw- 
odhade oc stridhe manlika mothe wärldenne, 
köthet oc diäfflomen, Tänkte han oc oppa sith 
siäla gangh, skiffte mällan closter oc kyrkior oc 
fatikt folk, hwat han ägandhe war i franka rike, 
oc gaf sik wndher reglo wk, j sancti bendicti 
ordho i cassino berghe, Oc liffdhe ärlika oc wäl, 
oc fik hymerike til löna 


SÅ malberga får en uppenbarelse 1 sömnen. 


I Nw sidhan herran ihesus christus haffdhe sökt 
sina brudh sanctam amalbergam, henne hela 
giorth oc sötelika hwgswalat, som förra är sakt, 
Oc hon äpther sinne gudelike sidhwänio haffdhe 
warit i lange wakw oc mykla böner, aktadhe 
hon hwila snarlika sina lamma oc wttrötta lymme, 
händhe at hon bleff soffwande, Oc iämsköt oppen- 
baradhe sik henne i sömpnen thän hälge biskoppen 
sanctus villebrordus mz the hälge iomffrunne 
sancte gertrudhe, oc taladhe til henna tässen 
ordhen, O äroffulla iomffru, O hälogh iomffru, 


St Amalberga. 313 


huilkens fäghrindh hymerikes brudhgomme älska- 
dhe oe troloffuadhe mz sith dyra fingherguldz 
jnsigle, Thu stridhe manlika, fram halt nw 
stadelika, oc thu skalt taka krono aff herranom 
gudhi, mz änglomen, herran ihesus christus sändhe 


An 


os til tik sinne käristo, om os tik giffwandis sin : 


sötha ordh ällar tiltalan, thinne äroffulle stridh 
ather loffwandis wärdskyllog lön, Ther äpther tok 
sancta gertrudh wilet, ällar clädhit huilkit hälga 
iomffrun siälff lagdhe oppa sit hwffudh i kyrkionne, 
til tekn, at hon war gudhi troloffuat, oc ant- 
wardadhe thz sancto villebrordo biskoppe, at 
han ther ower wille giffua sin wälsignilse, huilkit 
han oc giordhe, oc satte thz igän oppa iom- 
frunnas huffudh, sighiandis Tässen renliffsens 
tekn wari tik til aminnilse til hymmelskan renlek, 
oc odödhelika brudhgomman ihesum christum, 
oc at thu ey tilstadhi annan älskara wtan honom, 
som är gudz son oc iomffrunnas, Oc sagdhe 
sancta gertrudh oc hälge villebrordus än tässen 
ordhen I Naar try aar ärw förlidhin, tha skalt 
thu lykta tässens liiffsens lopp, oc skal thu tha 
jngaa i thins brudhgomma hws som en drotnigh 
kladh i förgyltom klädhebonat, oc äwerdelika 
glädhias i hans änlite som thu haffwer länge 
astwndat, Tha spordhe hälga ionffrun sanctam 
gertrudem til, hwat gudhi ware täkkast thz hon 
göra kwnne i the try aren, Sancta gertrudh oc 
hälge biskoppen swaradho, then byn som thu 
rättelika ägher som kallas tempseca, liggiandis 
widh aälffuena, gak tith oc lath ther wardha ena 
kyrkio i iomffru maria gudz modhers hedher, oc 


Lama 


0 


20 


|D 


5 


Sp. 2 


An. 


[a 
[—]) 


15 


314 S:t Amalberga. 


bliff ther gudbi tiänandhis til thin dödh, Tha 
hälga iomffrun hört haffdhe hymerikis sändha- 
budh, Oc hennas sötaste brudhgomme herran 
ihesus haffdhe henne manat til thz som hon göra 
skolandis war, oc hälge biskoppen villebrordus 
oc sancta gertrudh foro ather opp til hymerike, 
waknadhe saneta amalberga aff sömpne, oc loff- 
uadhe gudh, honom aff jnnersta hiärtans kärlek 
takkandis för sadana gaffuo oc wndheruisnig, 
sangh gudhi loff sangh i psalma ympnor, oc alle- 
luya alleluya, oc strax om morghonen näst ther 
äpther gik hon tith, som sancta gertrudh henne 
bödh, Oc fulkomnadhe snarlika hwat henne budhit 
war aff hymerikis sändhabudhom 


Konung Karls sjukdom. Fan botas genom 
Mwmalbergas förskyllan. 


1 Naar konungh karl haffde smälat, bedröfft, oc 
omannelika hanterat, oc söndherkrossat sanctam 
amalbergam, som före sakt är, oc saa sik swik- 
nan wara i sin stora begärilse, foor han til sith 
konungxlika palacium i gän, mykyt wredher oc 
dröffdher, Oc wart han ther hastelika begripin 
aff sottenne som kallas febres, ällar skälfwa soth, 
oc begynnadhe hetelika brinna aff sottennas 
twngha, hans doctores som kallas medici, ällar 
natwrlika laäkiara, til kalladhos mz sino mästar- 
skap oc kwnno tho honom enkte hiälpa, thy at 
enkte annat syntes allom wtan dödhen i portenom, 


S:t Amalberga. 315 


allom wndradhe hwi swa starker wärker oc 
dödzsens twangh honom swa bradhelika ower- 
kom, waro somlike som sagdho, hwat ey är thz 
hämda gäldh för the omildha swepesak oc grymma 
hanteringh som han giordhe the hälge iomffrwnne, 
huilken sannelika menlös war, oc enkte onth 
haffde förskullat, aällar wärdogh war til swadana 
förtreth oc owerwälle I Oppa thentidh waro 
kompne til palacium konungxzsens brodher som 
 kalladis karolomannus oc manghe andhre härtogha 
oc greffwa, riddara oc andhre konungxsens godhe 
män, för huilkens öron kommet war thzta talet 
at swadana bradher sywkdomber war konung- 
enom ower kommen för thz at han omildelika 
hanteradhe ;the menlösa oc hälga iomffrwna 
sanctam amalbergam, Tha jngingo til konungen 
tässe för nämdhe hans wener radandhes honom 
alwarlika, at han skulle sik betänkia, oc i sith 
hiärta owerwägha, hwru han omillelika bewist 
hafdhe sik mz the hälge iomffrunne, Öc ther mz 
at honom ware goth radh, at han blidkadhe 
henne mz kärlike bön oc wenlike gaffuo, bedh- 
andis förlatilse aff henne, oc täslikes hennas gude- 
leka böner för sik til gudh, at han maghe hännas 
böner aatnywta, til at wnfaa sina helso igän YI 
Konungen hörandis sina weners radh, lydde han 
them, oc bödh at thz matte snarlika skee I Oppa 
then tidh war i palacio när konungen en hans 
yparste radhgiffware, han kallades folradus, oc 
war en kloker man, honom antwardadhes at föra 
thzta ärandith til hälga iomfrwna, han fördhe 
mz sik stora konungxlika gaffwor, kostelika 


Lama 


| 


vv 


0 


5 


0 


Sp. . 


Bl. 11, r. 
Sp. 1. 


316 81 Amalberga. 


klenodia, gull oc silffwer oc otaliket brwneth, 
skarleeth oc mangh dyrasta hedhenstykke oc 
flere paar kiortla, oc dyr skin, mz margskona 
andra dyra haffuor, Thzta fördhe förnämpndhe 
5 folradus til hälga iomffrunna, som tha stadh war 
1 then byn, som kallas tempseca, hwar sancta 
gertrudh bödh henne bliffua til dödhen I Naar 
sancta amalberga förnam, at konungxsens bodh 
war kommet, gik hon lyoflika til bodhit, oc tha 
10 hon hört haffde granlika manzsens ordh oc wilia, 
oc seet the maäktogha konungxlika gaffwor, swar- 
adhe hon millelika til all ärandhe som han frambar 
för henne, Sighiandis, förlatilse giffuer iak gärna 
them mäktogha herranom i thy han mik mothe 
13 giordhe, för hans likamlike helso wil iak oc 
kärlika til aldzmäktoghan gudh bidhia, än hans 
konungxlika gaffwor maghin j föra til honom j 
gän, thy at iak haffwer sialff mith eghit ower- 
giffuit, hui skal iak tha mik bekymbra mz annars 
20 rikedomor Täkkes konungenonm skiffta i blandh 
fatikt folk, kyrkior oc closter tässa gaffwor, tha 
will iak ey at enast bidhia goth för hans krops 
helso, wtan jämwal för hans rike oc thäs be- 
standh, Sigh oc honom oppa mina wäghna, at 
25 han hedhre oc akallar hälga iomffruna sanctam 
gertrudhem, huilken mik altidh kom til hialp, 
tha han wille mik förargha, folradus förnämpdhe, 
som foor bodhskapet, kom til konunghen igän, 
oe fan konungen helbrigdha, oc kwngiordhe 


sp 2 30 honom all ordh, oc hwat som giort war i bans 


reso, Oc wart konungen gladher, oc giordhe 
allaledhes som sancta amalberga honom radde, 


St Amalberga. 317 


oc wart sidhan römsker kesare, oc giordhe the 
godha göärninga, oc främiadhe the hälga tro oc 
romara kyrkio, huilkit äpther honom enghen 
kesare giordhe, aff huilko stora böker ärw skriffna, 
honom til priis oc gudhi til hedher 


SW ungersnöden. ms GVärtecken. 


1 I samma thimanom kom ower landhet stoor 
plagha oc mykyn hunggher, oc sancta amalberga 
tiänistafolk sagho at hon haffdhe försmaat the 
stora rikedoma oc gaffwor, huilka konunghen 
henne sändhe, corradho the lönlika jnbyrdhis ther 
om, oppa hälga iomffrunnas baak, sighiandis henne 
haffua owislika giort at hon skulle swa flatlika 
sändha fran sik swa dyra haffuor, hwat ey ware 
. nw bättre haffua ena stora päningga summo til 
at köpa sina bärnigh, än lidha saadana hwngher, 
än hälgasta iomffrun wndherstodh oc wiste klar- 
lika folksens knor oc korran, war ey förswmol 
them til hugxswalilse, kalladhe samman folket, 
oc sagdhe til them, O min kära barn iak radher 
idher at i aldrigh wilin wanhoppas oppa gudz 
nadh oc miskundh, thy at han är altidh när 
staddher them som i dröffuilsom ärw, annan 
daghen näst ther äpther kommandhe, tha hälga 
iomffrun haffde lyktat sina ottesangx böner, kom 
hon hem aff kyrkionne, tha gik en aff tiänisto 
folket äpther nakot watn, til hwsens behoff, än 
tha han som watnet hänte hem kom i hwset, 


0 


Bl. 11, v. 
p, 1. 


Sp. 2. 


An 


1 


(—]) 


2 


co 


30 


318 SAX Amalberga. 


oc slogh thz wth i eth annat kaar, tha war 
watnet omwänth i blodh, tha bleknadhe thän 
som watnet haffde bwrith, oc täslikes alle the 
som iärteknet sagho, wordho alle rädde oc för- 
färadhe, sighiandis wiselika komber här äpther 
nakor siälsyn iärtekne, jomffrun all ena mz gudbi 
wiste sakena hwi watnet swa wändhes i blodh, 
oc badh alla bidhia til gudh, som mäktogher är, 
at göra iärtekne, oc badh them bidhia stadelika, 
ther äpther bödh hon them alla gaa til alf 
strandenna oc see iärtekne, tha the ther kommo, 
sagho the en storan fisk liggia oppa törra landhit, 
likkawal liggiandis leffwandis, nakre Iwpw til 
hwsit sighiandis thz hälge iomffrwnne, Tha bödh 
hon them allom bära hem fisken i hwsit, oc 
fiällan oc deelan i stykke, oc skifftas en deel 
fatiko folke, en deel behiölt hon sialff til sith 
folk, Oc nar fatikka folkit oc hennas eghit folk 
täslikes atho aff fisken, tha öktes kosten i theras 
handom som atho, i langan tidh alt til täs at 
sädhen wart moen oc oppskwrin aff akren, aff 
huilko hälga iomfrwn wndherstodh at hennas 
älskelikaste brudhgomme hördhe hennas böner i 
hennas dröffuilsom oc store nödh oc loffwadhe 
oc äradhe han aff alt sith hiärta honom takkandhe, 
Swa är nw sakt litet aff myklo aff tässe hälgaste 
iomfrunne, gudhi alzmäktoghom är witherlikit, 
at hennas ijärtekne oc dygdelika gärninga ärw 
ganska mykyt flere ån her är skriffuat thy at 
hon war ful mz dygdher oc häloghet, Thy at 
thz som allom är oppenbart, thz kan ey dölias, 
än lönlik ärandhe the gömas wndher skuggan 


Sit Amalberga. 319 


Mmalbergas 000. 


1 Tässen hälga iomffrun flydhe altidh waärsliken 
priis oc rosn, oc thy är mindhre delen aff hennas 
dygdher os kwnnogher, oc mere delen okwnnogher, 
haa är then som allaledhis kan wttrykkia ren- 
leksens clarhet, then hon swa stadhelika haftfde, 
hennas liffuerne war sannelika som ängla liffwerne, 
för thy at thz som ängilen haffuer aff sinne natwr, 
thz haffdhe hon aff enkannelike gudz nadh, Oc 
thy som änglana skodha altidh gudhz änlite, swa 
war oe tässa hälga iomffrunnas hetelikasta astwnd- 
an, at skilias fran twngha kroppen oc til föias 
änglomen, hwar hon oc matte skadha gudz .än- 
lite, oc syntes hon thy ä mer oc mer wara gladh 
at the try aar nalkadhos ändanom huilkin hym- 
melska sändebudhen sanctus willebrordus oc sancta 
gertrudh henne före lagdhe, Oc thy bleff hon 
stadhelika standandis i them bynom tempseca 
som hennas räthe äghadel war, oc i kyrkionne 
som förra är sakt, oc ther haffdhe oc hälga 
iomffrun wt walt sin lägherstadh I Naar dödzsens 
thime war nw när stadder, äpther hennas heta 
astwndan, oc hon förnam dödhen röra hennas 
aadhra källor, oc hon wanzkadhis i aal lidhamot, 
tha opplyffte hon sina händher oc öghon i hym- 
melen, bliffwandis stadugh i gudelika böner oc 
jnnerlike hwxsan til gudh, Oc thäs nämen dödhen 
nalkadhes, thäs sötare taladhe hon til gudh, mz 
hiärtans loffsangh, swa sighiandis i sit hiärta, 
Sitiuit in te domine anima mea, Thz är O min 


AR 


Land 


0 


dd 


5 


LJ 


RR 


320 S:t Amalberga. 


sötaste herra oc gudh, nw törster mine siäl til 


tik, at iak matte skadha thina dagha oc thina 
äro i syon, thz är i äwerdelike hymerikis äro, 
aff huilko man maa märkia at hon mz störste 
astwndan wille hädhan färdhas, oc ey längher 
fran wara sinom sötasta brudhgomma ihesu christo, 
Oc som hon nw stad war i ythersta puncten, 
hördhe hon ena sötasta röst sighiandis, Stat opp 
min wen, Min wänasta dwffua kom til mik, oc 
som hon war nw wäl til redh mz kyrkionna 
sacramentis oppgaff hon sina siäl j hälga änglas 
händher, Oc the framleddho henne mz störstom 
hedher oc presenteradho brudhgummanom ihesu 
christo i otalika hälga iomffrurs närwaro oc 
hälga änglas YI Naar tässen hälgasta iomffrun 
sancta amalberga foor fran tässens wärldenna 
dödhelika liff, tha skriffwas aren äpther gudz 
byrdh declxxij tyiondhe daghen i julii manat, 
tha är sancti kanuti dagher, Oc tha war hälga 
iomffrun siälff xxxj aar, Oc wändhes henna 
legenda oppa götha maal Anno domini mMdiij 
widh sancti vrbani tidh, alzmäktoghom gudbi til 
loff oc äro, oc honom wari loff äwerdelika Amen 


321 


OM SANKT GREGORIUS PÅ STENEN. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl) 


Thzta är thäs hälga herrans sancti gregorii 
oppa stenenom hans liffwerne oc hälga synda 
bättring, som war kära syster haffuer wänt 
syster cristin elffs dotter aff tyska twngo oc 
oppa swänsko 


g ARN? 2 ” 
Öm Öregori: harkomst. San utsattes strax 


efter födelsen. 


J aquitania i waland war en ädhla riker man, 
han haffde mz sinne hwstru ij (2) barn en son 
oc ena dotter, the waro ganzka däghliken, oc 
ther äpther doo hans hwstru, tha barnen wäro 
widh x aar, tha wart oc theras fadher sywker, 
oc wiste' wäl at han skulle döö, Oc sändhe äpther 
the ypersta ther i landet, them han bäst trodhe, 
tha the waro komne, tha saa han sörgelika oppa 
sin barn, oc sagdhe, nw skaal iak fran idher, iak 
wille nw hälst haffua glaädhi aff idher, Oc ant- 
wardadhe tha barnen enom thera, Tha han saa 
sin barn grata oc sörghia, tha sagdhe han til 

Legend. IM. 21 


BL 57, v. 
Sp. 1. 


[1] 


a 


0 


5 


8p. 3. 


en 


20 


2 


AJ 


ag 1. 30 


BT St Uregorius på stenen. 
322 9 p 


sonen hwi grather thu, thu faar en deel aff landet, 
iak sörgher meer om thina syster thy war henne 
tro, oc älska henne, oc älska gudh ower altingh, 
swa gömer han idher badhen, oc laat mina siäl 
wara tik beffalna, oc ther mz doo han Tha togh 
then wnghe herran sina syster, oc före stodh henne 
i rätte trohet, oc hwat hon aff honom begäradhe 
i klaädhe ällar androm tinghom, thz gaff han 
henne, oc waro tilsamman i rättom troskap oc 
kärlek, Tha hatadhe then ondhe andhen thera 
rena kärlek som the haffdho, oc förmatte thz ey 
lidha, Oc jnsköt wngha herranom ondhan kärlek 
til sinna syster, oc hans systers fåghrindh förrädh 
honom, oc owenen giordhe at han soff när sinne 
syster, oc hon wart haffwande Tha hon thz för- 
nam, tha wart hon mykyt dröffdh, oc sörgdhe 
ganzska iämmerlika, Tha then wnghe herran saa 
sina syster bedröffuilse, sagdbe han kära syster 
sigh mik hwi thu äst swa bedröffd ällar skadhar 
tik nakot, tha sokkadhe hon aff jnnersta hiärta, 
oc sagdhe, sannelika, iak är dödh til liff oc siäl, 
O we mik arme qwinno, til hwat wart iak födh, 
iak haffwer för thina skuldh gudz oc människios 
kärlek förtappat oc skal nw äwerdelika wara 
skämdh thy iak bär eth barn aff tik, Tha wart 
han mykyt bedröffdher, thy honom war wärra 
om sina syster, än om sik siälffwan, oc gräth 
ganzska iämmerlika, tha saa hon oppa honom 
oc sagdhe, brodher haff tik wäl oc tröst oppa 
gudhz nadher, tha sagdhe jonkaren iak wil finna 
radh, wi wiliom thz enom wisom herra sighia, 
then trodhe min fadher wäl oc antwardadhe os 


S1 Gregorius på stenen. 323 


honom i sin dödz thima, han boor i mino lande, 
oc är ganzska tro, oc hwat han os radher thz 
wiliom wi göra, swa kommom wi mz äro her aff, 
tha wart hon mykyt gladh oc thz behagadhe 
henne mykyt wäl, oc sändho the äpther them 
herranom, Tha han kom wnfingho the honom 
ganzska gudelika, oc ledho han jn i en kamara, 
oc then -.wnghe herran sagdhe til honom iak tror 
enghom bäther än tik, thz lät os nywta oc radh 
os thz bästa, thy wi wiliom war stora dröffuilse 
klagha som all war ära ligger oppa, Tha sagdhe 
han, sighen mik hwat idher skadhar, tha sagdhe 
ionkaren honom at hans syster war aff honom 
wordhen mz barn, oc badh honom at han henne 
hwlpe at hon matte lönleka widh thz skelias, at 


hon finghe ther ey oppenbarlika skam före, Tha : 


sagdhe then wise mannen, iak radher idher, at i 
laten samman kalla herrana i landet, oc sighen 
för them at i wilin til the hälga graff, oc bättra 
idhra syndher, oc bidhin them thz the idhre 
syster behiälpoghe ära, oc sighin thz hon skal 
styra oc bewara landet, saa göra the thz, oc swa 
bättren i alla idhra syndher, oc dön i tha oppa 
wäghen, tha wardha the halla thz the henne oc idher 
loffwadho oc sworit haffwa, Oc mädhan wil iak taka 
henne til mik, oc wil iak hiälpa henne thz hon skal 
skilias widh barneth lönleka, Ther äpther kommo 


herrana oc sworo frunne alt thz hon oc the waro be- 


gärandes, Oc han skildes sidhan fran henne mz store 
hiärtans sorgh oc bedröffwilse, oc foor sidhan ower 
märith, Oc sidhan tok then wise mannen henne hem 
mz sik, oc stodh henne före mz storom kärlek, oc 


20 


8p. 8. 


2 


RR 


AN 


324 S:t Gregorius på stenen. 


baffde han ena godha gudelika qwinno, oe hon 
henne the skammena halp at dölia, ther äpther 
tha thimen kom födhe hon eth ganzska däghliket 
swen barn, tha wisto the egh hwru the skullo 
thz löna, wtan badho gudh, thz han them wille 


. wärdoghas lata faa wetta, hwat aff thy barne 


skulle göras, tha kom them thz i sinnet, at the 
skullo läggiat oppa watnet, Tha tok then wise 
mannen eth faat ällar twnno, thz som war wäl 
starkt oc goth oc lagdhe ther barnet wti, oc 
lagdhe wndher thz silkes stykke, oc ther til xx 
marker gul, som barnet skulle oppfostras mz, oc 
lagdhe oc ther i ena fiilbens taffla oc hon war 
ärleka prydh mz gul oc dyra stena, oc ther stodh 
wti skriffwat, at barnet war ädla oppa släkterna 
wäghna, oc war aff syster oc brodher, oc war ey 
cristnat, oc at man skulle thy lata lära the hälga 
skrefft, oc tha thz henne kwnne, skulle the faa 
honom - taflona, at han för sins fadhers synde 
badhe, Oc bewaradhe fateth ganzska waäl, at 
honom ey wädher ällar watn matte skadha, oc 
ladhe thz om nattena oppa watnet, oc war herra 
gömdhe thz 


Jans faders död. — SCodrens frende. 


1 Ther äpther fik hon ondh tidhande, at henna 
brodher war dödher, oc thz sörgdhe hon aff alt 
sith hiärta, oc skriiadhe oc gräth ganzska sara, 
oc klaghade hans dödh mz största sorgh oc 


S:t Gregorius på stenen. 3285 


dröffwilse T Tha henna brodher war nw dödher, 
tha fik hon landet oc folket all ena at styra oc 
regera, oc tha wart sport ower alt hennas landh 
hennas rikedoma hon haffde äpther sin brodher, 
oc tha thz wart fulkomlika oppenbart, tha waro 
ther mangha herra, som sändho sin bodh til 
henna, oc willo ganzska gärna haffua henne, för 
thy hon war oc alzstinges faghor oc riik, them 
nekadhe hon allom, wtan sagdhe at hon wille 
tiäna gudhi, oc tiänte honom dagh oc nath, oc 
gaff almosor, oc las fastadhe oc wakadhe oc läth 
sin kropp ey huilas, oc haffde sanna bätringh 
för sina syndher I Nw war ther när henna landh 
en herra, han war ädla oc riker oc han wille 
gärna haffua henne, än hon wille ekke haffwa 
honom, tha wart han wredher, oc taladhe til 
henna mz orätta, oc trwghade henne oc menthe 
swa wilia faa henne, oc striddhe ällar röffuadhe 
henna landh, oc wan aff henne henna bästa sloot 
oc dreff thz swa länghe, at hon ey mera haffde 
än en hwffudh stadh, then stadhen beskärmadhe 
oc gömdhe henne gudh mz sinne nadh för henna 
bästa, 


rr — 


Öregorinus uppfages af fiskare. Sans uppfostran. 


Än nw wiliom wi aff the godho barneno sighia, 
som hon haffde gudhi befallat, oc thz barnet 
gömdhe war herra ihesus christus, swa som han 
bewaradhe ionam som laa iij dagha oskadder i 


8p. 2. 


LJ 


25 


3 


S 


326 3 Gregorius på stenen. 


fiskenom, thy thz barnet wart aff gudz store 
nadh wäl til landet föört, äpther ij [2] nätter oc en 
dagh, J eth closter hwar janne war en hälogher 
abothe, han badh sina fiskara för dagh wt fara 
oc fiskia, tha wart wädhret swa starkt, at the 
ey kwnno faa hwaske smaa fiska ällar stora, oc 
wändho om oc foro hem, oc tha fingho the see, 
hwar fateth flöt, tha wndradhe the storlika hwru 
thz war tith kommet, oc togho fatith jn til sik, 
oc kastadho sin klädhe ther ower oc foro til 
landet, oc tha gik aboten oc spazseradhe widh 
syön, oc fiskarana kommo tha ather, oc thz tykte 

honom wara förbithida, oc spordhe them, hwru 
them war gangit, tha swarado the at wädhret 
haffde them mykyt förhindrat, tha sagdhe abothen, 
loffuen gudh at i ären her komne, oc tok swa 
klädhen aff fateno, oc spordhe hwat ther war 
jnne, ällar hwar haffwen i thz takit, tha willo 
the thz ey sighia honom, tha grät barnet som 
gudh wille, oc aboten sagdhe, ther är eth barn 
jnne, iak wil wetha hwar i haffwen thz fangit 
ällar fwnnit, tha swaradho the, oppa siönom 
tokom wi thz, Tha opp slogho the thz fathet oc 
fan ther jnne thz fäghersta barn han nakontidh 
seet haffde, oc thz loo mothe abotanom, tha las 
aboten i tafflonne, hwru thz war fööt, oc thz 
sagdhe han ey them andra, wtan loffwadhe gudbi 
ther före at han haffde faat aällar fwnnit thz 
barnet, oc the thua fiskarana matto loffwa honom, 
at the willo thz enghom sighia, än then ene 
fiskaren war fatigher, oc bodhe hema hart widh 
clostrit oc haffde mangh barn, oc thän andre 


1 


S:t Gregorius på stenen. 327 


t. war riker, oc bodhe lankt fran clostrit, oc haffde 
-ey mera än ena dotter, tha sagdhe aboten til 
. then fatikka fiskaren, tak thzta barnet til tik 
:oc haa tik spör hwem thz höre til, tha sigh 
at thz är thinna brodhers dotters barn oc 
om afftansangx thima kom til clostrit, oc bidh 
. mik at iak thz siälffwer cristnar, oc fik honom ij 
'. (2) marker gul oc nakor silkes klädher them fatika 
. fiskarenom, at han skulle ther mz barnet opp- 
. födha, oc them rika fiskarenom gaff han ena 
. mark gul, at han hwlpe thz löna, oc the andra 


. äghadela gömde han siälffuer, Ther äpther giordhe 


— fiskaren som honom war bidhit oc om afftansangx 
. thima bar han barnet til clostrit, oc sagdhe til 


abotan, herre thzta barnet sändher idher min 


| brodher dotter, oc bidher idher kärleka at i thz 


. siälffue cristnen, tha brödhrene sagho thz sköna 


barnet wndradho the storlika oppa thäs fäghrindh 
oc aboten sagdhe, mädhan han är closters tiänare, 
wiliom wi honom thz ekke neka, oc badh bära 
barnet til fwnthen, oc han cristnadhe thz siälff- 
wer oc kalladhe thz äpther sik siälffwom, gregorium, 
oc sagdhe, mädhan iak är tässa barnzsens ande- 
like fadher, tha wil iak thz gärna haffua, thy 
beuara thz wäl, oc födh thz renleka opp, iak 
wil tik thz wäl löna, Oc hwar dagh withiade 
aboten barnet, swa kärt haffde han thz, Tha 
fiskaren haffde nw opp fööt barnet i vj aar, tha 
tok aboten thz til sik jn i clostrit oc läth thy 
lära the hälga skrifft oc alt thz som til hördhe 
äro oc dygdh, oc thz lärdhe ganzska wäl, oc 
giordhe gärna hwat hans mästare badh, oc lärdhe 


328 St Gregorius på stenen. 


ower all barn, swa at mästaren sagdhe swa, iak 
saa aldrig swa sniält eth barn, thz är aff aldher 
än eth barn, än aff wishet är thz en man, Tha 
han war nw xj aara gammal tha war han swa 

5 wäl lärdher at ther war enghen bättre gramaticus, 
än gregorius, äpther iij aar war han alzstingx 
fulkommen i allom dygdhom, oc i the hälge 
ekrifft fulkomlika lärdher 


— 222 >= mOm— ——".],22=> 


San blifver riddare. Sommer till sin okanda 
10 moders land. 


T Nw badh fiskarens hwstru sinom man sighia 
sik hwar han haffde fangit the peninggana 
oc loffuadhe honom at hon wille thz engom 
sighia, Oc tha sagdhe han at the haffdo hört 
PS 15 oregorium til oc hwru han war fwnnen oppa 
watnet Oc thzta tigdhe hon til thäs gregorius 
war xv aara gammal, tha lekte han entidh mz 
fiskarans barnom, oc the sloghos sin i mällan, 
tha lopp eth barn til sina modher gratande oc 
20 sagdhe at gregorius sloo honom, Tha sagdhe 
hon i sinne wredhe, haffwer iak thz aff honom 
för tiänt, at han skal slaa mith barn, han är 
fwnnen oppa en syö, oc enghen weth hwadan 
han är kommen Oc tha war gregorius tith mz 

25 barnommen gangin, oc fik höra hwadhan han 
war kommen, oc wart ganzska dröffdher, oc 
tänkte, mona iak swa wara ällar ey, oc gik hem 


S:t Gregorius på stenen. 329 


til abotan, oc sagdhe honom hwat hans amma 
haffde sakt, oc badh han trättelika at han skulle 
honom sighia om thz saant ware, oc sagdhe, är 
thz oc swa tha wil iäk mik mz angist oc fatik- 
dom begaa swa som eth hitto barn, oc thz ordh 
wil iak aldrigh mera höra, thy iak findher wäl 
eth annat landh, hwar enghen weth hwadhan 
iak är kommen, iak wil wäl begaa mik mz mine 
konst, haffwer hon thz i dagh sakt swa at en 
thz hördhe, i morghon sigher hon thz swa at 
thz höre iij ällar iiij oc thy wil iak ey thenna 
skammena lidha, Tha wart aboten dröffdher oc 
sagdhe, iak radher tik som thu ware meth barn, 
gudh haffuer giffuit tik stora förnomstoghet, at 
thu math skikka tith liffwerne til stora äro, thu 
skalt enghen tingh göra i thinne wredhe, som 
tik ther äpther kan anghra, thu haffwer mz ande- 
likom boot oc lärt aff them, thy bliff när them, 
iak hoppas at thu bliffwer i skrefftenne en wiis 
man, oc at alt folk skal älska tik, iak wil för- 
wärffwa tik aff minom at the skulu taka tik til 
abota äpther mik, hwat kan tik tha skadha enna 
ondha hwstru glapran, iak wil wäl henne thz 
förbyudha, at hon skal thz ey mer sighia, gre- 
gorius swaradhe, herra iak haffwer mik i gudhi 
tröst, oc mik tykker at iak haffuer före takit 
bästa radhet, Min könhet är swa stoor at iak 
förma ey at fölia idhro radhe, iak weth wal at 
iak thäns fiskarans son ey är, iak är wäl aff the 
släkte at iak maa en riddare wardha, oc iak 
haffuer långe hafft then wilian, haffde iak godz 
tha wille iak en riddare wardha, Tha sagdhe 


0 


8p. 8. 


aw 


BL 60, r. 
Sp. 1. 


2 


RR 


cec 


[3] 


330 St Gregorius på stenen. 


aboten, son thz talet är ey goth, för thy at 
huilken sik til prästa ämbethe komber, oc sidhan 
til en riddara sik om wändher, han förtappar liff 
oc siäl, jak haffuer tik til en präst wtualt, gör 
thu thz tha wardher iak gladher, gregorius sagdhe, 
herra iak är en wngher man, iak wille wäl 
ridderskap lära, iak sigher idher för sant, sidhan 
iak lärdhe wetha onth oc goth, tha haffde iak 
gärna riddare warit, än hwat iak i bokenne kan, 
thz sörgher iak. ey, iak wille än gärna mera wetha, 
tha iak tok ena bok i mina handh, tha tänkte 
iak oppa en sköl, oc tilstikkonna war mik som iak 
eth spar haffde hafft, oc mykyt tykte mik aldrigh 
bättre wara, än at iak oppa enom häste sathe, 
oc en skyöldh oppa minom halse fördhe, oc eth 
spär ällar gläffio fördhe wndher minom arme, 
hiälpen thy mik, min kära herra, til thz riddar- 
skap, swa haffuen i wäl mothe mik giort, aboten 
sagdhe, som thu haffwer mik mykyt sakt, oc thz 
wndrar mik hwru thz är kommet i tith sinne, 
iak förstaar wäl at thu är i tith sinne oc natur 
ey fälther til closter, oc ey wil iak omwändha 
thin wilia, thän alzmäktoghe gudh giffwi at tik 
wäl gar i thz ridderskap, oc aboten lät skära 
honom klaädher aff the kostelika silkes stykke 
som han fan i fateno ther barnet jane laa, swa 
som honom oc enom riddara wäl höffde, Tha 
han nw riddare wart, tha haffde ey än aboten 
sakt honom aff taffonne ällar gullet, Oc tänkte, 
tha han haffuer enkte til at brwka riddarskap 
mz, tha bliffuer han wäl her, oc fölyör mino 
radhe äpther, oc försökte honom än entidh, Oc 


S:t Gregorius på stenen. 331 


sagdhe, käre son bliff her när mik, thu haffwer 
eth riddara nampn, oc thu wardher skämdher, 
thy at thu haffwer ey frändher ällar godz nogh 
ther til, Tha sagdhe gregorius, iak wil mz dygdhom 
aff herrom oc frwm förwärffua at the skolw 
wara tro oc kära aat mik, hwat tarffwas mik mer, 
iak haffuer en häst oc en drängh, oc iak är mz 
harnisk wäl wänkter, oc tok orloff aff abotan, 
oc sagdhe iak wil ey längher bliffua, Tha sagdhe 
aboten, son iak seer wäl at thz är tith alffwar, 
thy gak mz mik iak wil lätha tik see hwat iak 
aff thinom tinghom haffwer, oc tha fik han honom 
tafflona oc han las at han war födher aff syster 
oc brodher, tha wart han ganzska räddher, oc 
gräth för the syndena, oc las at han mz the xx 
marker gul skulle oppfödhas, Tha sagdhe aboten 
son thu haffuer nw wäl förmärkt, hwru thz är 
om al thingh, iak gaff fiskaromen iij marker som 
tik fwnno, oc mz them andra xvij marker haffuer 
iak I marker oc c wnnith, Tha sagdhe gregorius 
gudh wardhe idher äwerdeliken lön för idhra 


An 


fr 


20 


trohet som i mik beuist haffuen, Tha wälsignadhe ' 


aboten honom, oc the grätho badhe, oc aat skildos 
mz storom iämber oc dröffuilsom, Tha stegh han 
jn i eth skep oc tok mz sik alt thz han hadhe, 
oc antwardhade sik mz alle gudelikhet warom 
herra i waald, oc badh han honom sinom frändh- 
om sik tilföghia, tha foor han länghe oppa siön, 
oc kom omsidhe jn i sinna modhers landh, oc 
ther war ganzska mykyt förbränt som förra 
sagdhis, swa at ther war ey mer atherbliffwit 
än en hwffudhstadh, oc til honom foor han, oc 


Sp. 3. 


Bl. 60, v. 
Bp. 1. . 


[SA 


-— oo 
— 


> 
& 


2 


[AA] 


332 S:t (sregorius på stenen. 


borgarana sagdho honom hwru then stadhen 
haffde storan fianskap, tha swaradhe han, thz 
faldher mik ganzska wäl, thy iak wil gärna 
stridha, Tha kom han til härbärghes hem til 
sinna modher, oc sagdhe iak wil gärna tiäna 
idher, oc är thz swa at i thz begären, oc han 
war mateliken i förtärning, swa at hwar han 
kom ther war han en hedherliken gäster, Tha 
han saa at hon haffde enghen man, oc at hon 
war . swa faghor, tha tiänte han henne täs kär- 
Ilekare, oc ämwäl sagdhes frwnne stora dygdh 
oc wishet aff honom, oc för thy sagh hon honom 
gärna, oc kärlekare älskadhe än nakon annan 
man, Öc saa optha oppa hans klaädher oc sagdhe 
til sik sialffwa, är thzta ekke aff thz silkes stykke 
som jak lagdhe i fatet när mith barn tha thz 
wart för sänt, thzta haffuer yw alt en handh 
giorth, oc hon behagadhe gregorium ganzska 
wäl, oc han henne, Oc han öwadhe sik thäs 
bäther för hänna skuld i tokt oc dygdhom, oc 
nar borgharane kommo moth sina fiandha, tha 
stridhe han saa manlika, at han loffwadhes aff 
them för alla andhra, oc för thy wart han ganzska 
wäl kändher i landet oc alle prisadho honom 
mykyt, thy all hans begärilse stodh äpther glaff- 
wanet oc swärdhet, oc haffde han rätta konst 
til ridharskap 


- 


St Gregorius på stenen. 333 


Qregorins lager modrens fiende till fånga. 


1 I them thimanom haffdhe then härtoghen stad- 
zsens fiandhe ganzska mykyt röffwat oc bränt 
landhet, oc engen kwnne staa mothe honom Tha 
tänkte gregorius widh sik iak wil fangha then 
härtogan, iak haffuer wäl styrk oc sinne ther til, 
iak wil alt mith oppa honom wagha, haffde iak 
the makt at iak honom owerwnne, ther haffde 
iak altidh hedher aff, oc sagdhe lönleka them 
ypersta herromen sina menigh, oc om morghonen 
tok han til markenna, oc badh them halla war 


ot 


oppa sik, nar han ather komme, at the honom . 


ather jnläthe, thz loffwadhe the honom, tha redh 
han lönlikan ower markena jnför härtoghans 
tiäldh, Tha härtoghen saa honom wäknadhe han 
sik" snarlika, oc redh mothe honom, tha wnstak 
han sik för honom bak dörena, oc wille honom 
bidha om han kwnne honom faa all ena, som the oc 
giordho oc sloghos badhe til hopa mz swärdhonm, oc 
gudh halp sancto gregorio, thz han grep härtoghan 
oc fördhe honom mz waljn för borgarannas porth, 
Tha foro härtogans tiänara snarlika äpther honom 
oc borgarene lätho gregorium jn mz sinom fangha 
oc slogho porten til, oc ther wart en mäktogh 
stridh, tha fördhe gregorius then härtoghan för 
frwna, oc beswor han henne oc borgaromen at 
han wille aldrig göra them mera onth oc thz 
hiölt han oc swa förlöste gregorius sinna modhers 
landh oc thz begik mz store äro, 


5 


20 


Sp. 2. 


BL 861, r. 
8p. 1. 


oe 


20 


ND 
Oo 


30 


334 St Gregorius på stenen. 


Jan aktar sw moder. 


Ther äpther sagdho borgarene, at landet ware 
obewarat mz enne qwinno, oc at hon skulle taka 
sik en man, oc thz loffwadhe hon them, tha 
wordho the ganzska gladha, oc badho henne 
taka hwem hon wille, Tha togh hon sin son 
gregorium, oc sagdhe han haffuer mik oc mith 
landh beskärmat, för thy wil iak haffwa honom, 
tha haffde han henne mz storom troskap kära, 
Oc bewaradhe sit landh mz store makt, oc haffde 
han the tafflona lönlika i sinom kammara, oc las 
henne hwar dagh, oc badh gudh jnnerleka, at 
han förläthe hans fadher oc modher sina syndher, 
nw haffde frwn ena pigho, oc hon förmärkte 
altidh at herran war altidh gladher tha han gik 
jn i kamaran, oc war altidh bedröffder tha han 
wtgik, ther oppa wndradhe hon storlika, oc menthe 
at hon wille förmärkia hwar aff thz ginge, oc 
gömdhe sik entidh lönlika i kammaren oc saa 
at han las tafflona, waktadhe grant hwar han 
henne lagdhe, Tha hon ther wt kom, tha gik 
hon til sinna frw, oc sagdhe henne hwru han 


gik söriandhe wtu kammaren, oc sagdhe henne ' 


hwru han laas i enne tafflo oc gräth hardelika, 
oc wisadhe henne hwar taflan laa, hon fan taflona 
oc kändhe henne, oc saa at hon war hans modher, 
tha wart hon owermatto rädh oc mykyt sörghe- 
lika bedröffdh, at hon haffde fallet i swa stora 
syndh, Oc tänkte, iak kan aldrig mera wardha 
gladh, thy iak är födh til hälffwettes, oc klagadhe 


St Gregorius på stenen. 335 


för gudhi sinna stora pino oc dröffuilse, Sidhan 
sändhe hon äpther sinom bondha, tha han til 
henna kom, tha grät hon ganzska bitherleka, oc 
war alzstingx owergiffwin, tha sagdhe han kära 
frw hwat skadhar idher, hon swaradhe mz store 
sokkan, iak är ful mz dröffuilse, gudh i hymelen 
see thz förklagat, Herra sighin mik aff hwem i 
ären födha, ären i aff them som thenna tafflan 
skriffwat är, oc lät honom see tafflona, oc sagdhe 
swa honom, wi haffuom förtappat badhe liff oc 
siäl, swa är iak nw idhwr hwstru oc modher, 
Tha wart han ganzska rädder oc sagdhe herra 
gudh alzmäktogher fadher i hymerike, thu haffuer 
mik annars hört än iak menthe, iak badh tik 
herra gudh at thu skulle wisa mik til mina 
frändher, oc ekke at min modher skwlle wardha 
min hustru, iak haffwer nw swa seet mina wener 
oc frändher at iak förma aldregh optar mer 
wardha gladher, Oc waro the nw badhen i största 
pino oc dröffwilse til liff oc sial, Tha sagdhe 
frwn kära herra oc son, förman i mik enkte 
trösta, at iak matte bötha oc bättra mina syndher, 
iak rädhis at iak skal til hälffwittis Tha swaradhe 
han i skolen ey wanhoppas, thy at iak haffuer 
thz läsit, at gudh sannan angher oc bättringh 
taker för alla the syndher en människia nakon- 
tidh giort haffuer, tha hon angrar them aff allo 
hiärta, tha förlather gudh them henne aff sinne 
store barmhärtoghet, Thw skalt i thino lande 
bliffwa oc skalt haffwa atherhaldh i maat oc dryk, 
oc i' glädhi, oc skalt fly alla waällost, Oc giff 
tith godz för gudz skuld, oc lath biggia closter 


0 


mas 


5 


20 


Sp. 2. 


— BL 61, v. 
8p. 1. 


2 


2 


(—] 


5 


[—) 


Ör 


336 S2 Gregorius på stenen. 


i gudz äro, ther mz fördriffwer thu gudz wredhe, 
Oc iak wil oc bättra mina syndher, kära modbher 
thzta skwlu min sista ordh wara mz tik, oc thu 
seer mik aldrigh meer, 


Sn ÅR —— 


San går ut t öknen och kommer på stenen. 


Oc ther mz skildhes han fran henne, oc gik wt 
w landet, oc badh gudh sik tilföghia ena ökn, 
hwar han matte bättra sina syndher, oc gik en 
tranghan wägh widh en syö, oc kom til en 
fiskara, oc badh at han honom härbärghe länte 
för gudz skuld, tha saa han at han war en 
starker man, oc swaradhe honom oc sagdhe thu 
bedrägare, nar iak oc min hustru wi soffwom 
tha taker thu aff os wart liff oc godz, gak thin 
wägh, tha taladhe han gudelika til honom oc 
bödh honom godha nath, oc loo, oc ledh thz 
gärna för sina syndher, nw war thz ganzska 
sent, oc fiskarens hwstru warkwnnadhe sik ower 
honom oc sagdhe til sin bondha iak tror at thz 
war en godher man, tith hws staar lankt fran 
andhro folke, thy nar gudh sändher tik gäster, 
tha skalt thu göra wäl moth them, för hans 
skuld, Thy loffwa mik at iak maa ropa honom 
igän, oc länar honom härbärghe, han loffwadhe 
henne thz, oc ropadhe honom i gän, oc badh 
honom ätha mz sik, oc wille tha ather löna 
honom the oäro the honom förra giordho, Tha 
fraghade fiskaren honom hwat man han war, tha 


S:t Gregorius på stenen. 337 


sagdhe han, iak är en stor syndare, oc söker en 
stadh i öknenne, hwar iak maa bättra mina 
syndher til min dödh, within i nakon stadh widh 
öknet ällar eth hol i enom sten, thz wisen rinik 
för gudz skuld, tha sagdhe fiskaren begaärar thu 
thz tha war gladher, thy her är en sten, thän 
math thu wäl faa, kwnnom wi komma thik ther 
oppa, tha beginge thu tik wäl, nw mädhan thu 
wilt bättra thina syndher, iak haffuer länghe 
hafft eth iärn, thz wil iak giffwa tik, oc thu 
läser thin ben ther mz oppa stenen om än thu 
rädhes, at thu ey för maa at bättra thina syndher, 
Tha wart han ower matto gladher, oc takkadhe 


An 


honom ganzska ödhmywklika, Om morghonen ” 


sagdhe fiskaren stat opp oc faar mz mik, tha 
war han ny sompnadher, thy han haffdhe länghe 
bidhit oc läsit, oc soff swa hart, at han hörde 
ey honom, Tha ropadhe han än entidh, oc 
sagdhe, iak förnampn thz wäl i afftons at thz 
war enkte hans wili, oc nar han ey waknadhe, 
tha for fiskaren sin wägh, oc thz saa hans 
hwstru, oc wäkte. honom snarlika oc tha hastadhe 
han swa mykyt äpther fiskaren, at han glömde 
tafflona, han ropadhe äpther honom oc sagdhe 
bidha mik för gudz skuld, tha fördhe han honom 
oppa stenen, oc läste badhen hans ben mz eth 
iärn widh stenen, oc sagdhe thu skalt nw her 
döö thy thu kant nw ey hädhan komma, oc 
kastadhe nykyllen wt i dywpa syön, oc sagdhe 
mz spee, nar iak findher thenna nykyllen igän 
tha haffwer thu bättrat thina syndher, oc ther 

Legend. IM. i 22 


ed 


ww 


5 


0 


Sp 


Bl. 62, r. 
Sp. 1. 


8p. 2. 


en 


338 S:t Gregorius på stenen. 


mz foor han thädhan, Tha bleff han ther oc 
haffde enghen beskärmilse för snyö, räghn, waädher 
ällar hagel, oc haffde fatik klädhe oppa sik, hans 
arma oc ben waro nakna, oc haffde hwaske ätha 
ällar drikka wtan watn som lopp i sten riwnar, 


"ther mz behalp han sik i xvij aar, thy at gudh 


20 


war mz honom, annars haffde han swoltet i häl 


SS? ; Å 
CÖregorius blifver påfve. 


Oppa thentidh tha doo then pawen som tha war 
i rom, oc gudh haffde tha sancto gregorio sina 
syndher förlatit, Tha ropadho alle the cristne 
oppa gudh mz bönom oc fasto, oc badho honom 
at han wille them oppenbara haa then ware som 
nyttogher wareipawa stadh, Tha waro ij [2] romara 
oppa sina böner, the waro dygdhelike oc stad- 
oghe, til them taladhe gudz röst om nattena, i 

skolen i morghon kalla alla romara samman oc 
sighia them at en man är i öknet sitiandhes 
läster oppa en 'sten i aquitanea, oc han haffuer 
ther sitit i xvij aar, oc han hether gregorius, 
thän skolen i taka til pawa, Oc thz är honom 
kwnnogth wordit, Thzta sagdho the romaromen, 
tha wordho the ganzska gladha, oc sändho them 
jn i aquitania at the honom opp sökto oc föra han 
til rom, huilket the oc giordho, tha gaff gudh 
then thz til radha at the sökto äpther honom i 
öknet oc the kommo til thäs fiskarens hws äpther ' 
gudz wilia widh syön, hwar han war inne läster 


S:t Gregorius på RN 339 
oppa stenen, tha wordho the ganzska gladha at 
the fingho hwila sik the nattena, tha wnfik 
fiskaren them ganzska gudelika, oc hoppadhes 
at nywta them aat godho för thy at the waro 
wäl klädhe, oc bewiste them kärlek oc sagdhe, 
iak haffuer nw en skönan fisk fangit, the badho 
honom at han thän fisken til reddhe, huilket 
han oc giordhe, oc fan nykyllen jnne i fisksens 
magha som han ower xvij aar haffde mz bwndbhit, 
oc läst widh stenen, tha tänkte fiskaren mz 
sik siälffwom oc sagdhe, iak bekännes at iak 
haffuer syndat, oc sagdhe them allaledhes hwru 
honom war gangit mz gregorio, oc hwru han 
haffde läst honom oppa stenen, tha wordho the 
ganzska gladha, oc tänkto at thz är the samma 
människia ther gudh haffuer os oppenbarat, Tha 
badh fiskaren them at the gaffuen honom boot 
för sina syndher, som the oc giordho, oc badho 
honom at han wiste them til stenen, Tha swaradhe 
han hwat tarffwas thz, iak weth wäl för sant, 
at han wäl för langan thima war dödher, aff 
hwngher oc törst oc store köldh, tha lätho the 
ey aff wtan om morghonen gik fiskaren mz them 
til stenen som gregorius war läster'oppa, tha 
sagho the gregorium oc han war aff store armödho 
ganzska iämmerlika skapadher, han war ganzska 
blotter oc nakwdher, oc war wäxter ower 1nz 
haar, oc war mykyt magher, än tha haffde then 
hälge ande warit mz honom, at the konst han 
haffde i bokenne, haffde han ey glömt, tha the 
oppa honom sagho, grätho the aff glädhi, oc 
spordho oc manadho honom om gudh, at han 


Oo 


20 


Te 


5 


0 


Bl. 62, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


[SA 


340 S:t Gregorius på stenen. 


skulle them sighia, om han heet gregorius, tha 
sagdhe han iaa, tha sagdho the honom för hwat 
saak the waro ther komne, tha wart hälge mannen 
ganzska rädder, oc grät oc sagdhe, mina syndher 
ärw swa mangha, at iak bliffwer häldher her til 
min dödh, iak är ekke qwämeliken til pawa, iak 


haffwer i xvij aar engha människio seet, haffwer 


tad 
eS 


far 
DA 


gudh förlatit mik mina syndher tha giffwer han 
mik. eth tekn til sannindh oc hiälpe os at wi 
firnom nykyllen som iak är läster mz, annars 
wil iak her döö, tha fyöl fiskaren för hans föther 
gratande, oc sagdhe, iak kastadhe nykyllen i syön, 
oc sidhan tänkte iak aldrigh oppa idher för än 
i gaar, tha fan iak nykyllen wti enom fisk, the 
toko nykyllen, oc opp lästo iärnet, som then 
hälge gregorius war läster mz, the sändhabodher 
fördho honom i skönasta silkes stykke, oc toko 


 hanom aff stenenom, Tha badh then godhe sanctus 


20 


2 


Xx 


30 


gregorius wan herra, at han honom hwlpe thz 
han fwnne sina tafflo i gän, tha sökto the äpther 
taflonne, oc fwnno henne i blandh nätwr oc 
annat gräs swa sköna som han henne ther haffde 
lakt, tha wordho the ganzska gladhe oc sagdho, 
sannelika han är en hälogher man, Oc fördho 
honom til rom, oc theras kost öktes, swa at ä 
hwru mykyt the atho aff fatomen, tha bliffw the 
altidh lika fwl "i Thre dagha för än han kom 
til rom, ringdo sik siälffwa alla klokkor i stadhen 
waro, oc kwngiordho thäs hälga pawans til 
qwämdh, tha gingho the iij dagxledher mothe 
honom oc baro sina hälgadomor mz sik, mz loff 
sangh oc wärdoghet, oc alla the sywka som lagho 


” 


, 
St Gregorius på stenen. 341 


oppa gatomen fingho sina helso tha han tok 
oppa them, Ther äpther liffdhe han gudelika, oc 


war syndarom ganzska nadogher oc mildher 


= (törn lr pr pls 


San återfinner sm moder. 


1 Nw fik hans modher höra hwru pawen war 
syndarom ganzska trösteliken, tha tänkte hon at 
hon wille oc fara til honom oe skriffta sina 
syndher, oc kom til honom, oc skrifftadhe hon 
sik för alla sina syndher, än ey wiste hon at han 
war henna soh, tho war hon omskifft för storan 
angher oc dröffwilse som hon haffde hafft för sina 
syndher, swa at [han] ey kändhe henne för än 
hon haffde skrifftat sik, tha wndherstodh han at 
hon war hans modher, Oc loffwadhe oc takkadhe 
alzmäktoghom gudhi at hon liffdhe i angher oc 
syndha bättring oc takkadhe gudhi at han skulle 
än see henne, Oc sagdhe til henna, within i enkte 
om idhar son liffwer än, ällar om han är dödher, 
Tha sokkadhes hon swarlika oc sagdhe, ney ney, 
men iak weth wäl at han swa storan angher för 
sina syndher haffde, at iak ey tror at han än 
liffwer, gudh han hiälpe honom mz nadhelike 
hiälp, Tha sagdhe han, om i saghen honom 
kännen i honom wäl, oc saghen i honom gärna, 
tha swaradhe hon, mik kwane enkte i tässe 
wärl kärlikare skee, ällar större glädhi händha 
Tha sagdhe han, thz är ey longho sidhan iak 
honom saa, oc han haffwer sik wäl, oc är her, 


ma 


aw 


tm 


0 


0 


25 


Bl. 63, r 
Sp. 1. 


[2.4 


10 


15 


3492 S:t Gregorius på stenen. 


tha sagdhe hon, o hälge fadher hiälpen mik at 
iak matte honom faa see, Tha sagdhe han, min 
kära modher sen oppa mik, iak är idhar son oc 
idhar bondhe, Oc hwru stora mina syndher waro, 
tha haffwer gudh miskunsamlika förbarmat sik 
ower mik, oc haffwer mik til thenna stadhen 
wtualt oc aff sinne nadh i gudz stadh saat, oc 
mik makt giffuit bindha oc lösa, Tha wart hon 
ganzska gladh, oc sagdhe, iak takkar tik O herra 
gudh för thina stora nadher ther thu mik oc 
mino barne giorth haffwer, Oc swa bliffwo the til 
samman i stadhen rom, til sin dödh, oc gregorius 
pawen förwäruadhe sinom fadher oc sinne modher 
thz äwerdelika liffwet, huilkit gudh os allom wnne 
för sancti gregorii bön 


343 


OM KONUNG ERIK DEN HELIGE." 


J Nampn gudhz sigs här mz faa ordh Hög- 
borens förste oc ärligx her sancte ericz 
konogx i swerike ophoff liffuerne oc godha 
ändelykt. 


Han war bördogher aff ädhela kononga oc wäl- 
bördogha riddara släkte i Swerighe oc tän tiidh riket 
war konogslöst tha war han walder eendräktee- 
ligha till konong oc widh wpsala högtidhelica 
ophögder oc krönter. Ty at han war för sine 
in födde milheet oc ärlighet liffwerne af gudhi 
oc härskapena oc allom almoghanom myket käär. 
Nw then tiidh thenne helghe Herren the helgha 
trefallogheets dyrkare war til welles kommen ta 
skikkadhe han allan sin timaitriggia handa maatta 
prydhande oc fulkompnande sina liiffsdagha mz 


" Denna legend, hvaraf en handskrift finnes i drottning 
Christinas bibliothek uti Vatikanen, är här tryckt efter en 
afskrift af detta dokument, tagen år 1817 af d. v. lektorn 
vid Linköpings gymnasium 8. F. Lidman, och nu till- 
hörig Engeströmska samlingen i Kongl. Bibliotheket. Ett 
mindre noggrant aftryck utaf denna afskrift är infördt i 
Handlingar rörande Skandinaviens historia, del. VI, der 
en beskrifning på den Vatikanska handskriften jemväl 
meddelas. I Script. rerum Suec. medii evi, T. II, finnes 
samma legend intagen, men i en yngre språkform. Dess 
författare var priorn i Sigtuna (åren 1298—1311), sedan 
biskopen i Vesterås ISRAEL ERLANDSSON. 


La 


[3] 


[S]] 


344 Konung Erik den helige. 


eth wärdogt martilse. Ok fölghiande helgha 
kononga äpterdöme som woro i gambla testa- 
mentena tha satte han först sina akt til at biggia 
helgha kyrkior oc at förbätra oc öka guds tjänist. 
Ther näst til at styra sin almogha oc biwdha 
lagh oc rätwisa hallas oc sidhan til at örligha 
för the helgha tro oc oppa sins rikes fienda oc 
i tesse stykke öffde han sigh manligha. Ty at han 
först oc främst togh sigh före Wpsala kyrkio, 
som nw kallas gambla wpsala som forna kononga 
hans förfädher oc bördhamen funderat haffde 
oc noghot oppa bygt, oc skikkadhe ther til klärca 
som guds tjänist oppehulle oc fulkompnadhe henna 
med groffwa ok kösteligha bygning. Sedhan foor 
han kringom sit rike til sin almogha lagh oc 
rät hallandis ey wikande oppa höghre sidhona 
för gånst eller gawor skull oc ey pa wenstre 
sidhona for haat. eller räddogha skull utan gik 
rätta wäghen fram som dragher til hymerike. 
Swa gjordhe han sämio millan osaata frelsande 
them som förtrykte wore aff the mäktogha, styrk- 
jande them som i rätwisanna wägh wore, wt- 
driffwande aff riket omilla oc orätwisa, oc ski- 
pande hwariom rät epter laghen. Nw then tiidh 


-allir almogha haffde han alstings käran for 


thenna oc andra hans dygder oc alle med een- 
dräktogheet wille giffwa tridhiungen af sakören 
som epter rikesens sidh til hörer rikesens fate- 
bure oc menighe landeno til nytto. Tha gaff 


30 han thom som thz honom budha tolket swar 


Jac later nöghia aat mina, thet idhert är bliffwe 
friit ty at ma wel ske at idhra epterkomande 


Konung Erik den helige. 345 


kunna tarffwa thz widher. O hwilken rättviis 
höffdinga hwilken själlan findz i höghwälde som 
sigh later nöghia aat sina, ey aastundande mz 
giri sina wndertana äghodela. Nw äpter thz at 
skäligheet är at hwar som a sins ämbetes wäghna 
skal andra styra oc döma honom bör först sig 
själffwan rätta oc licamsens begärilse twinga 
wndir själena skäligheet oc sinne själs astundan 
altiidh sättja til Gudh som Apostolus Paulus 
sigher om sigh sielffwan jak näffser min licame 
oc haffwer han til träldom. Ty war thenne waar 
helghe konong idke i gudhelighom bönom oc 
mykla waku oc fasto, warkunsamb i bedröffda 
menniskjo motegang, miller i almosor til fatigt 
folk oc twingadhe sin kropp idkeligha mz haar- 
klaädhe. Hwilket han a sigh haffde tän tidh han 
slaghin oc pint war oc gömes thz sama haar- 
klädhe än i dagh i Wpsala domkyrkio for helgha 
doma ty thz wart wät i hans helgha blodhe. 

Huru han sigh haffde til sin hemeligha 
fiende som man i skötit bäär thz maa ther 
oppa wetas at naar han för fasto tima eller hög- 
tidha skuld opta atirhall haffde aff sina hjona- 
lags säng ta pläghade han opta oc jämwel om 
winter tiidh lönligha badha i eth kalt watukaar 
driffwandis olofflighan licamsens heta bort mz 
köld. Nw som för är sagt tha the helgha kirkia 
war tilsät oc riket welskikkat ta sampnadhe han 
härfärd för the helgha cristna troo oc mote 
sins fienda taghandis mz sigh aff upsala sancte 
Henric biskopp samastadz oc drogh til finlandz 
som oppa then tiidh war hedhit oc giordhe storan 


Sn 


5 


a 


5 


1 


2 


3 


[ST] 


4 


It 


0 


vt 


& 


346 Konung Erik den helige. 


skadha oppa swerighe. tha bödh sancte eric ty 
folkena anama cristna tro oc binda fridh mz 
honom oc naar the eynkte thera anama wille tha 
striidhe han oppa tbem oc öffweruan mz swärdh 
hämpnandis manligha cristna manna blodh som 
the länge oc opta wtgutit haffde. Och sidhan 
han fik swa ärlighan sigher ta gaff han sigh 
til gudheligha böner fallandis a sin knä mz 
gratande tharar som han altiidh haffde milt oc 
warkunsamt hierta. Tha sporde een aff hans 
godha men honom til hwi han greet, äpter thz 
at thz bordhe sigh heller gladhias för then 
ärligha sigher som han wan offuer wars herra 
ihesu christi oc the helgha cristna tro fiende. 
Tha swaradhe han swa Jac är gladher oc höghe- 
ligha loffwar gudh at han oss wnte sigher, män 
thz sörgher jac storligha at swa manga theres 
siäla förtappadis i dagh. Hwilke som maatte fangit 
äwerdelighit liiff än the wille anamat cristne 
tro. Här wtinnan fölgde han thäns godha gudz 
wen moysi äptirdöme som war aff alla manna 
then spakasta oc millasta hvilken för guds rät- 
wiso leet dräpa affgudha dyrkara hämpnandis 
gudz orät oc smäleek oc togh för barmhjertoghet 
badh han gudh för sama almoghans syndh. 
Sidhan stempde sancte eric för sigh thz folk 
som oslaghet bleff i landet oc sätte ther quarran 
i landet til cristendomsens oppehälle for" sancte 
henric som sidhan wart ther kröntir mz martira 
ära oc skikkadhe ther klärker oc befälte annar 
stikke som tilhörir cristna tro oc gudz tjänist oc 
foor swa heem til swerghis mz ärofullan sigher. 


Konung Erik den helige. 347 


Nw ta thiende aarit hans rikes inne war 
oppa thz at then rätwisa mannen skulle for- 
sökias mz motegang oc een godh sädh skulle 
tess fructsamara wara at hon i iordhena nidher 
tryktis. Tha reeste menniskiona gamble fiende 
dyäffwolen mote honom een fiende som heet 
magnes konogxson aff danmark hwilken sigh han- 
nadhe riket til a sit mödherna wäghna mote 
rikesens sidhwänio som ey tilstädher wtlänska 
men regera oc styra i swerighe. Huwilken til 
sigh hylladhe een mäktoghan man i riket oc 
andra wranga oc orätwisa men som han lukkadhe 
til sigh mz gawom oc storom löfftom oc the 
samfelte oc besworo sigh oppa konogsens aarghasta 
oc dödh oc sampnadhe lönligha een häär konong- 
enom owetandis oc eynkte ont sigh aff noghrom 
formodhandis oc drogho mote honom mz stora 
makt intil öster aaros som nw kallas upsala. 


Rn 


and 


0 


3 


Oppa sama daghen war helgha torsdags högtiidh - 


inne, oppa hwilken dagh thenne werdoghe herren : 


skulle opfara äpter wan herra til hymerikis ära. 
Then tiidh tenne helghe konongen oppa sama 
dagh hördhe gudz tidher oc mässo i the helgha 
trefalloghetz kyrkio oppa berghena som tha kalla- 
dhis wars herra bergh ther som nw staar dom- 
kyrkian ta kom een aff hans tiänara budhandis 
honom at fiende ware kompne for stadhen oc 
radh ware gripa til wärio oc möta them. Tha 
swaradhe han swa, lathin mik mz maak höra 


til oc ända tessa stora högtidhis tidhegjärdh jac : 


hopas til gudh at staar här noghot aff hans 
tjänist igeen thz skulom wi andrastadz hög- 


[| 


1 


Lo 
[SI 


2 


25 


30 


348 Konung Erik den helige. 


tidhelica faa höra. Oc epter tänne ordhen gaff 
han sit maal i gudhs wald oc slogh thz helgha 
korss for sigh oc lagde harnisk oppa sigh oc sina 
[tiänere] ändogh at the ware faa oc mötte manligha 
sinom fiendom oc fiendena wnfingo han til stridz 
skikkande sin häär mäst mote konongen oc slogho 
han nidher til jordhena huggandes oc stingandis 
saur oppa saar oc jämmerligha pinte han nw halff- 
dödhan oc wanwördeligha affhuggo hans werd- 
ogha hoffwodh, oc swa foor han mz sigher 
bort w örlegh oc til äwerdelican friidh bytande 
säligha wärldsrike i hymerikis rike. Tha skeedde 
ther thz iärtekn som war een opbörian til hans 
järtekn at oppa thz rwmet som hans blodh 
först nidher kom sprak opp een springande kella 
som än bliffwer til wisordh til hans hellgha 
martilse. Nw tha fiende waro sin wägh farne 
oc konongsens lik lagh a sama rwme som han 
halshuggen wart, noghra faa aff konongsens men 
som bliffwo oslagne baro liket in i ena fatighe 
änkia heman som ther nämast war oc ther 
bodde een fatigh qvinna som länge hadhe warit 
blind hwilken som togh iz handena oppa then 
helgha licamen oc strök sin öghon mz hans 
helgha blodhe oc fik genstan sina klara syvn 
igen loffwandis gudh i thän helgha martirleren 
sancte eric. Annor stykke aff hans helgha liff- 
werne oc hwru hans helgha doma fördis aff gambla 
upsala til nya wpsala ther han nw hwiles oc 
the wnderligha järtekn som gudh gjordhe oc än 
i dagh gör för hans helgha forskyllan oc böön 
som här nw ekke sigx thz finnes andrastadz 


Konuny Erik den helige. 349 


scriffvat. ”Thenne helghe konongen sancte eric 
tolde dödh aar epter gudz byrdh mMclx i maj 
manadhe adhertande dagh tha alexander tridhie 
waar pawe i room wars herra ihesu christi styran 
1 hymerike hwilkom ware loff hedher oc ära ä 
forwtan ända. Amen. 


Här sigx aff noghor lärtekn som gudh giort 
hawer for sancte ericx helgha förskullan oc 
först aff een bonda som wart rasande 


En bonde aff attundalandh i hwsaby sokn 
i maby han heet olaffuer oc hafde a sigh ect 
got rykte oc dygdeligha wmgängilse han wart 
swa willer oc affsinnogher wordhen aff gudzr 
lönligha doom oc tilstädhilse oc hans wenir 
haffde stora wakt oppa han at han ej skulle 
göra sigh eller androm skadha. Een dagh wn- 
slapp han owarligha aff theres händer och lopp 
til skogs oc tha han saagh at folket lopp epter 
han oc wille han atirtagha ta togh han sin kniff 
oc stak sigh i brustit widh hjärtadh gräseligha 
fem döds saar, ther kom hans son oc flere mz 
honom oc sagh tänne önkeligha synena oppa sin 
fadher tha spordhe han sine wener til radz hwadh 
han skulle göra. Oc the radhe honom göra 
löffte for sin fadher til sancte eric oc han giorde 
swa oc ropadhe innerligha til sancte eric oc wtan 
dwala saagh gudh miskunsamligha til then arma 
mannen. Ty at taa han lagh swa andalöss oc 


It 


wW 


n 


0 


23 


350 Konung Erik den helige. 


som een dödher man ta syntes honom een här- 
leghen man i konongx klädher hawandis eena 
crona " [opa sit hufuud oc konungx spijra i syna 
hand, oc (tog) opa hans saar medh sin högra 
tumma oc giorde kors opa oc sade til honom 
Son war tröstoger til Gudh oc mins opa hwad 
thenne vtlofwa pa tino wegne, oc ta tu är hel- 
bregda ta sök til migh, oc wid thenne orden ta 
fik then mannen sit fulla sinne igen oc lät kalla ' 
til sigh presten oc skriftade sig oc innan stackotan 
tijd wordo all hans saar heel oc wartt helbregde 


bade til sit sinne oc til sin kropp, oc thetta 


15 


jertekn lyste oc kungiorde fornempde Oluf oppen- 
barliga för sancte Ericz skrijn om Larsmessone 
nest efterkommende. 


Härd en grabroder fik sina helso. 


En broder af S. Francisci orden, födder i 
Gottland, hetandes broder Rodger hafde en hardan 
sjukedom, swa at han hafde i sin been oc fötter 
inga macht, oc war som en krymplinger oc 
kunde sigh sielfwan ingaledes röra bort v sängene, 
vtan bars vt oc in af bröderne. Thenne brodren 
ömkade sig storliga bade för sin siukdom oc ty 
at han war sinom brödrom til leda oc tunga, oc 
bad Gud oc helga men idkeliga om sina hel- 
bregda, swa hände thet om gangedagarna at 
sancte Erichz helgedoma bares af Vpsala Dom- 


" Här fattas ett blad i den Vatikanska handskriften. Det 
felande är inom klammer infördt efter Script. rer. Suec., 
men med något jemkad stafning. 


” 


Kovnuny Erik den helige. 351 


kyrkio til Österarus medh högtijdelige processione 
som seder ähr, oc thenne siuke broderen fik 
höra klerkana sang, ta sporde han at bröderne 
hwad thett war, oc the sade honom at sancte 
Erichz skrin bars om celostrett, ta gaf han sigh 
medh allo hierta til sancte Erichz gudeliga akallan 
oc bad Gud för sancte Erichz helga förskyllan, 
at han matte fa sina helbregda oc lofwede at 
wilie Gud för sancte Erichz helga böön skuld 
wilia gifwa honom sina helbregda, ta wille han 
med enkannerliga tienst hedra then vördeliga 
martyres sancte Erich, oc strax i thet samma 
kende han lijsa af allan wärk oc siukdom oc 
tog til sigh keppen oc frestade ensamber komma 


sigh af sengena, oc war än icke ensamber tröst- : 


oger, at ta han kende sigh alstinges frijan oc 
karskan, ta kastade han fra sig keppen oc stod 
rätter gangandes in oc vtt "med sina bröder, 
högeliga löfwendes Gudh oc tackendes then 


helge wördige Herren sancte Erich. Thette jer- : 


teken wartt granneliga ransakatt oc pröfwatt i 
broder Nilsses ministri närwaru, broder Thomas 
costodis oc gardieknens i Arus closter oc manga 
andra, oc förnempde broder Rodhger predikade 


oc kungiorde thette jerteken selfwer pa warfru 2: 


dag som kallas natiuitatis. 


Huru en prester dumbe fik sitt mall. 


En prester som  heet Ingemunder oc war 
Her Rawastis vicarius i Närtatunom, han miste 
sit mal opa paska dag oc fik alzintet tala, oc 


CA) 


30 


10 


20 


we 
[SL 


352 Konung Erik den heliye. 


när han swa nagor stund blifwitt hade, ta reddes 
han ewerdeliga dumbe blifwa. Nu instundade 
sancte Erichz högtides daga oc Her Ragwaster 
hörde ater ny ierteken giöras af sancte Erich, 
ta radde han Her Ingemunder, at han gudeliga 
oc stadeliga akalla skulle Gudz miskund för 
sunete Erichz böön oc förskyllan, oc bödh honom 
at han skulle opa sancte Erichz dag rede sig til 
at sige messo af sancte Erich, om Gud wille 
honom gifwa swa mykla röst at han motte läsa 
ena messo, oc ändock han sigh ther til icke 
tröste, ty at hwarken ord eller röst hördes 
af honom, dock giorde han som] hans herre 
raadde honom akallandis sancte erics hjelp 
och klädde sigh til messo oc gik til altaret oc 
then tiidh han skulle läsa til altaret Confiteor 
ta fik han röstena i geen swa at the som när 
honom stodho hördhe oc forstodho han wel, oc 
naar han kände at gudh haffde gjort mz honom 
the naadhena swa gaff han opp röstidh oc sang 
imnz claara röst messona aff sancte eric som 
forre kunne hwazske läsa eller tala. Gudh som 
altidh är wnderligher oc ärafwller i sinom hel- 
ghonom fornyar swa oc gamwl iärtekn som for- 
dhom lussadhe tungona oc leet opp munnen a 
zacharia wars herra prophete som oc war dumbe 
wordhen. 


i 


Hwru een bonde rasande fik sit sinne igecn. 


En bonde som heet andres i aarista i waxalla 


30 sokn skulle mz androm soknamannom föra 


4 


: Konung Erik den helige. « 
| ung 9 353 


steen til bygning oppa prestabolit oc aff guds 
lönligha doma wart han braat rasande oc ropadhe 
faseligha swa at hans wenit togho oc bunde han 
som tän som aff dyäffwolen befaangen war, tha 
giordhe the löffte til sancte eric för honom oc 
baaro han til kyrkiona oc han wart strax frelstir 
aff dyäffwolen oc fik sina helbrygde for sancte 
erics forskullan och helgha böön, thz järtekn 
lyste han oppenbarligha oppa sancte erics dagh 
allom thöm bärandis honom witne som näär 
woro oc sogho thz iärtekn. 


Item aff een dräng som styrte wti een brun 


En dräng som heet andres oc tiänte her 
ingewald aff soland aff gudz lönligha doma wart 
swa aff sinnogher oc aweta at eentiidh tha han 
skulle hämpta watn til stekarehusit ta styrte han 
sigh siälffwir stupa nidher i brunnena, ther lupo 


rd 


the andra drängena til oc drogho han op lif- 


losan oc baaro han in i eth hwss, ther laagh han 
i twa dagha oc ena nat som een dödher wtan 
alla rörilse eller sinne, ta gik hans herre ingewald 
oc saagh tesse önkeligha synena oppa sin pilt, 
han giorde löffte för han til sancte eric oc beddis 
gudz nadh för sancte ericx bön skuld oc genstan 
böriadhe han röras oc fik sinne igen oc leet opp 
sina öghon oc beddis script oc ta han war 
scriptadher ta wart han strax aff dyäffwolen oc 
allom siwkdom frälstir. Nw tän tiidh wi som 
ransakadom thz iärtekn thz bäzste wi kwndom 

Legend. III. "23 


AD 


5 


5 


[SA] 


2 


Se 


25 


354 Konung Erik den helige. 


spordhom aat hwat honom widherfoors i the tw 
dygnen ta han lagh swa i dwala som een dödher 
man, ta sagde han at monge swarte foghla som 
andra korpa flugho aat han oc wille dräpa han. 
Thz iärtekn kungiorde han sielffuer oppen- 
barligha tom närwarande oc tilstandande som 
när waro för maangom ahörandom klerkom 
munkom oc almogha. 


Hwru een pilt fik luft. 


I loghööd lopp een siw ara gamal pilter oc 
leekte mz andra pilta oc wart swa braat siwker 
at han baars liiffööss in i sins fadhers gaardh 
oc swa laagh han i try dygn wtan sinne oc 
rörilse, modhrene oc frändom til sorgh oc graat, 
ta wmsidher kom fadheren heem som waar borta 
staddir i sina ärende oc aff naturlighan önkan 
foor til grabrödhra i stokholm oc beddis aff 
them raadh hwadh han skulle göra oc te raadde 
honom at han skulle mz allo hiärta oc ödh- 
miwkt fly til sancte eric oc loffwa honom noghot 
lyffte, swa giordhe oc han oc strax han haffde 
lyfftet giort swa wart oc pilten heell oc hel- 
brygde för sancte ericx forskyllan aff hans makt 
som gaff oc antwardadhe modherenne igeen sin 
eenda son som han opreeste aff dödha, som thi 
helgha läst sigher oss wtaff. 


Aff eene krompne pigo. 


En pigha aff helsingialand waar krompen 
wordhen swa at hon ekke formatte gaa wtan 


Konung Erik den helige. 355 


armligha kunde krypa, hon wart karsk oc färdogh 
för sancte ericx böön ty at hennes föräldra 
loffuadhe henne til sancte eric oc henne saagh 
allir almoghen rätta oc färdogha gangande om 
laurensmesso. 


Aff eet dötföt barn 


' Gudh alzmäktogher gaff oc eno möbarne 
som -döt wart föt liiff oc modhrena frälste han 
aff dödzsens wadha för sancte ericx förskyllan 
oc bön oc the sama pigho .saaghom wi mange 


helbrygda oc karska 
Aff enom grabrodher. 


En brodher aff sancti francisci orden som 
war custos i swerighe een dandes oc gudhe- 
lighen man oc nampnkunnogher haffde i alla sina 
lidher swa hardha sot oc werk at han eynga- 
ledhis formatte röra sigh aff sängena ther han 
laagh, han akalladhe gudheligha tänne ärafulla 
helgha marteleren sancte eric oc wart strax hel- 
brygde oc quitter the hardha sottena som han 
siälffvir oppenbarligha lyste för allan almoghan 
ta han prädicadhe om ericxmessona. 


Aff eenne dödha quinno. 


För ena dödha quinno waar kläpt siäla- 
ringning som sidher är oc kyrkioherren waar 
kalladher til at wighia liket oc hennes wener 
kalladhe innerligha pa:gudh oc sancte eric oc 
hon fik liff i geen för sancte ericx forskullan 


ed 


0 


buaba 


5 


I 


1 


(JA 


20 


25 


356 Konung Erik den helige. 


som then sama presten oc andre the som när 
woro oc thz sagho tilstodho för oss. 


Aff eenne dödha pigho. 


Een wng pigha som nw syntis dödh oc war 
lagd oppa golffvet til at swäpas som liik plägha 
hon fik liiff igeen täntiidh hännes föräldre 
gudheligha akalladhe sancte eric oc tätte iärtekn 
kungiorde hännes föräldra oppenbarligha för alla. 


Aff enom borttagnom man. 


En man war hardheligha befangen aff dyäff- 
wolen oc oppa andra sidhona allir hallffuer bort- 
taghen swa at han oppa the sidhona raadde 
eyngom sinom limmom oc the som när honom 
wore ropadhe innerligha til gudh oc sancte eric 
för han oc swa fik han för sancte ericx helgha 
förskyllan sina fullo helbrygda igeen som han 
siälffuer oc alle the som när woro tilstodho oc 
sanneligha witnadhe. 


Aff enom som drunknadher waar. 


En som litet til forenne drunknadher war cc 
bars dödher i eens manz hwss fik sit liiff igecn 
for sancte ericx skuld. Swa hawer oc gudh för 
sancte ericx akallan frälst bya oc hwss aff storan 
ellz wadha som äghandena hawa för oss witnat 
som thz oc til syna oppenbarligha waar om ekeby. 


Konung Erik den, helige. 357 
Aff storm oc giinwädher. 


Aar epter gudz byrdh mccciij brodher pädher 
aff sancte dominici orden priare öffuer provinciam 
dacie haffde halledh capitulum mz sina brödher 
i skänninge oc wille fara offuir wätir til skara 
oc tha han war widh alwastrom tha kom swa stoor 
storm och ginwädher at han nöddis ther länge 
dwälias, ta kalladhe han sancte ericx hielp oc 
genstan mote allas thera hopp wart lugn oc 
bliit wädher aff gudz makt oc nadh som biwdher 
wädhrene oc haffwena oc the lydha honom oc 
swa fik han mz godhan waädherleek wtan wadha 
oc wanda koma offuir sion hwilket togh syntes 
munkomen oc androm omöghelighet oc thz 


sagdhe for" brodher for sina brödher. 


Hwru dötföt barn fik Lif. 
+» [Ahr efter Gudz börd mcccv Fru Ramborgh, 


Her Folka hustru i Fandö, i barnsott war stad 
i lijfzwada, hon lofwade at hon wille ga barfött 
til Vpsala af Flötesund oc at hon wille ofra til 
S. Eric et pund wax, om swa wore at hon matte 
skilias wid barnet vtan lijfzwada oc matte sit lijf 
niuta, oc strax födde hon barnet än ta at thet 
. war döt oc enkte lijfztekn i thy i flere tima, 
oc moderen ther om storliga sörgde oc gaf sig 
sara. Dock efter thet hon saag nader oc jär- 
tekn med sig giorda, ta tröste hon än ytermera pa 


" Här fattas åter ett blad i handskriften. Det felande är 
hemtadt från Script. rer. Suec. 


25 


358 Konung Erik den helige. 


gudz oc sancte Ericz nad oc hielp oc ropade 
innerliga til gud oc sancte Eric at gud wille an 
gifwa lijf i then nyfödda oc döda lekamen, swa 
at thet matte än nu faa döpelse, oc giorde en- 

5 kannerliga nytt löfte at hon matte förwerfwa af 
gudi oc sancte Eric thessa nad, oc strax thet 
war giort, ta syntes anda oc lijf i then dödfödde 
lekamen oc döptes oc kallades Birgitta oc lefde 
helbregda i mang aar, oc moderen fulkompnade 

10 för sig oc sit barn thet [hon] honom lofwat hade. 
Thetta sade förnempda fru Ramborg mig broder 
Israeli. 


| Annat tolket. 


En quinna vandades i barnsnöd swa at henne 

15 war ingen lijfz wan, ta lofwade the goda quinnor 
som när waro stadda et löfte a hennes wegna 
til sancte Eric at then sama quinna matte sit 
lijf behalla oc quit warda wid barnet, oc ta thet 
'war giort ta födde quinnan ena dotter döda oc 
20 lag swa död i fyra tima. Ta the quinnor som 
när waro sagho at moderen fikz weder oc lijfnade, 

ta finge the en större tröst til gud oc sancte 
Eric oc af mildheet ta lofwade the annat löfte 
til sancte Eric, bidiandes at then som modrena 

25 gaf lijf wille oc gifwa lijf hennes barne, swa 
lenge at thet döpelse oc christendom matte faa, 
oc ta thet war giort ta war strax gudz miskund 
til hielp oc gud som gaf lijf oc anda i första 
fadrenom Adam sedan han war skapader af iord, 

30 han gaf oc anda oc siäl i thet nyfödda oc döda 


Konung Erik den helige. 359 


barnet, oc ta quinnorna sagho lijf oc quiknat i 
barnet som til förenne war wisseliga döt, ta döpte 
the thet efter the helga kyrkio sidwänio oc troo 
oc kallade thet Helena, oc wij som witne warom 
til thetta järtekn saghom sama barnet efter tre 
manader ther efter karskt oc helbregda. Thette 
järtekn wart ransakat oc bewijst wid Arus i gra- 
brödra closter oc ther waro när stadde ministri 
oc custos, abadissan af Skog, domprosten, ärche- 
dieknen Her Jacob oc mange andre klerka oc 
lekmän, oc twa dannequinnor thette fulleliga til- 
stodo som waro när stadde oc sagho allaledes 
huru thetta järteknet tilgik. 


Om ena rasande quinno. 


I Hakasta sokn i Helgista by af gudz lönliga 
doma wart en quinna swa rasande at hon beet 
alla sina tungo sunder medh sina egna tänder oc 
wille ofta dräpa sigh med sina egna hender, ta 
bundo hennes wener hender oc föter a henne oc 
lade en kafla i hennes mun at hon ekke skulle 
faa göra sigh sielfwom. eller androm skada eller 
förderfwa sina tungo med sina tänder, swa 
kallade the sin kyrkioherra oc sporde hwad the 
skulle til radz grijpa i tolka nöd oc ömka. Then 
same kyrkioherren tenkte opa huru sancte Eric 
hafde af gudi särdeles nad til at hielpa i tolken 
wanda oc siukdom som uppenbarliga fantz) i 
margha menniskior som aff dyäffla befangne 
ware hwilkom sancte eric förre hulpit hafde, ty 
radde han thom at ropa innerligha til sancte 


En 


pa 
ot 


en 


and 
SS 


2 


[SA 


360 Konung Erik den helige. 


eric oc loffwadhe for henne noghot löffte oc swa 
giordho te oc strax at the haffde loffwadh a 
henne wäghna tha war gudz miskund milleligha 
komen offuir henne Ty at the sama quinnan 
som til forenne engen sompn kunde faa fik een 
litzlan dwala oc sompnadhe oc ta hon opwaknadhe 
oc leet op öghonen ta haffde hon ena lywffvare 
oc bätre opsyn swa at wel kunne merkias at hon 
wart widh dyäffwolen qwit som henne qwalde oc 
swa iämerligha pinte ty at til forenne hafde 
hon swa faseligha opsyn at eyngin kunde twäka 
ther om at dyäffwolen war wist i henne, täntiidh 
kyrkyoherren oc andre som ware närstadde sagho 
tänne omwendingena oc godha tekn i henne ta 
wndradhe the oc gladdis, togh dyrffdes te än ekke 
lösa hennes händer hwilka som atta men näppe- 
ligha orkadhe halla til forenne ta sotten kom aat 
henne Ta gik for” kyrkyaherre til henne oc 
sagde dotter är tu fräls worden aff thinom siwk- 
dom takka alzwelloghom gudh som tic frälzste 
för sancte ericx bön oc lät oss ther mz wnder- 
staa at tu är fräls worden at tu lyppt opp thiin 
öghon opp til hymelen, oc swa giordhe hon som 
prestin henne bödh oc gaff thom tekn som hon 
kunde at hon war fräls. Och licawel war hon 
än bunden om händir oc fötir som för oc haffde 
kafllan i munnen oc ta the thetta sagho ta löste 
the hendirna hennes Swa taladhe kyrkiaherren 
annan tiidh til henne oppa thz han wille weara 
wissare oppa thetta iärtekn Dottir lägh saman 
thina hendir och lyppt opp tom badha i sändir 
oc öghonen, til gudh i hymerike oc takka han 


Konung Erik den helige. 361 


for tina helso, hon giorde och genstan swa oc 
saagh opp genom windöghet til gudh som henne 
halp. Sidhan löste the föterna oc togho bort 
kafflan w munnen oc sagho in i henne mun oc 
funno genstan eeth stort iärtekn at tungan som 
hon haffde alla swnder bitit swa at hon war all 
sarghat oc blodogh at blodhen flööt aff henne 
wart strax swa heel oc reen wordhen at ther 
syntes hwazske saar ellir äär epter som henne 
sakat til forenna oc swa wart the quinnan ful- 
leligha heel oc helbrigda til sinne oc skääl som 
hon til forenne war wtan at hon bleff dumba oc 
maallöss swa got som i eth halfft aar aff een- 
kanneligha gudz raadhe oc doom ther wi ekke 
wetom utan för then skuld at gudh wille än 
ytermeer bewisa sancte ericx ära i henne. Sidhan 
ta sancte ericx dagh instundadhe ta flydde the 
quinna mz alt sit folk innirligha til gudh oc 
sancte eric bidhiandis ödhmywkeligha at swa som 


5 


gudh gaff henne sin sinne oc skäl igen oc läkte 20 


hennes tungo aff allan werk oc saar swa wille 
han oc wärdoghas för sancte ericx bön skul 
giffwa henne sit maal igen, oc ta hon thetta 
giordhe swa lossadhis strax hennes tungabandh 
oc hon taladhe frilegha takkandis oc loffuandis 
gudh som miskunsamligha halp w swa manga- 
handa oc stora wanda för sancte ericx bön 
skuld. Thz iärtekn oppenbarligha försöktis oc 
kungiordis i prestamoot näst komande i Upsala 
Domkyrkio. 


30 


Sr 


2 


2 


tt 


0 


Ör 


367 Konung Erik den helige. 


Aff enom siwkom pilt. 


Thz hände i willabergha sokn i gryllaby 


at een pilter siguastir wart siwker oc nalkadhis 


dödhen, ther war när staddir hans frände kyrkia- 
herren samastadz, tha lyppte piltens föräldre han 
opp millan händerna oc kunne ey merkia i honom 
noghot liiffstekn oc ey syntes ther antighe aande 
sinne eller rörilse eller wärme Te loffwadbhe eth 
löffte sancte erike för han oc fiks widher oc wart 
helbrigde som för. 


Hwru een som dödhir syntes fik luff. 


En man i Aarus i Her Wilkens köpmans hwse 
wart hardheligha siwk til dödz swa at han wart 
maalloss lagh mz atirlyktom öghom wtan anda 
oc sinne oc rörilse som een dödher een dagh 
wtöffuir oc ta the som när stodhe meente at han 
war dödher tha sändes äptir hans ärffuingia at 
the skulle skikka om liket oc syälaryktena som til 
bordhe. Swa loffwadhe hans wärdh her wilkin 
eth löffte til sancte eric för honom oc tän tiidh 
te gingo in til then dödha om morghonen ta 
funno the han liffwandis ther the loto som 
dödhan.: oc saat oprättir i sängena oc taladhe 
til folket oc takkadhe Gudh som honom atir- 
kalladhe aff dödzsens port för sancte ericx helgha 
Herrens bön oc forskyllan. Thz järtekn kun- 
giorde oc witnadhe for” Her wilken köpman 
oc flere som när waro i upsala domkyrkio oppen- 
barligh baadhe for klärkeriet oc almoghan. 


Konung Erik den helige. 363 


Aff enom rasande manne miraculum 


En man i waxald sokn wart brat badhe 
aweta ok dumbe oc swa rasande at han wille 
dräpa sina äghna hustru oc giorde henne gräse- 
ligha saara, hans wener togho han oc bundo oc 
fordhen til sancte ericx kyrkio oc ta han haffde 
noghra stund leghat ther tha gaff gudh honom 
sit sinne oc skäl igen togh bleff han dumbe. 
Swa bleff han quar ok badh til gudh oc sancte 
eric giffuand:s fraa segh liudh tiwtande oc 
laatande som dumba plägha, wmsidher oppa 
sancti iohannis baptiste nat ta Te Deum sangs 
i kyrkionne fik han sit maal igen talandes 
redheliga oc färdogt som wi hördhom som näär 
stodhom. Thz iärtekn kungiorde han siälffuir 
daghen epter som war sancti iohannis dagh i 
Upsala kyrkio oppenbarligha för alla, oc witne 
til thz iärtekn är allir almoghen sampnadher i 
the högtidhena. | 


Hwru een qumna wart blind 


Een quinna födh i dala heet lina hon haffde 
til sidh at göra sina syslor och ärffuodhe om 
sunnedagha oc actadhe ekke tän daghen meer 
än andra, hon wart för syndagell maske braat 
blind oc saagh alz inkte, hon sökte maang helg 
rwm at hon matte faa sina syn igen. Wmsidher 
ta hon hörde sighias 'mykit aff sancte ericx 
iärtekn kom hon oc til upsala oc dwaldes tär 
nogra stund oc fik inga bötir, swa gik hon bort 


St 


2 


20 


[SA] 


10 


LC) 
< 


364 Konung Erik den helige. 


tädhan oc naar hon war i wäghen stadh ta wart 
hon manadh i sompnenonm at hon skulle gaa igen 
til upsala oc ta instundadhe sancti laurentii 
höghtiidh som är patronus i Upsala domkyrkio 
oc waar ta tiwghunde aar at the fatigha quinna 
blind wart, ta kom hon oc laagh för sancte 
ericx helghadoma om sancti laurentii nat war 
graatande oc sörghiande oc bidhiande innerligha til 
sancte eric. Swa hende thz oppa sancti laurentii 
[dag] at sancte ericx skriin ther hans helgha- 
doma hwilas wti bars in processione för messona 
som sidher är oc sama quinnan war stadt widh 
kyrkia dörrena ther som skrinet genom bars och 
ropadhe innerligha mz gratande öghom til sancte 
eric oc strax ypnadhis henne öghon oc litit aff 
blodh sprak först wt aff töm oc ropadhe hon oc 
sagde sigh see claarligha alt thz ther war oc 
först sancte ericx skriin Thetta iärtekn saagh 
allir almoghen som til the helgha högtidena 
sampnadher war som saagh at quinnan war til 
forenne blind oc strax seande oc loffuadhe alle 
gudh oc sancte eric for thz iärtekn swa oppen- 
barligha giort war. ok wi mz waro capitulo 
mz flere klärca oc reenliiffues män ransakadhom 
thz iärtekn thz grannasta wi kunnom oc bärom 
alle sannindena witne at swa waar. 


Aff enom diäkna. 


Aar epter gudz byrd Mcclxxvij giordhe gudz 
miskund thz iärtekn i sancte eriecx ära oppa 
paascha dagh ta eth slogh i upsala domkyrkio 


Konung Erik den helige. 3065 


een diäkne aff hellsingalandh som siwker waar 
fra sancte martins dagh til tän tima swa at 
eyngen wänte honom boot tha raadde hans hws- 
bonde honom at han skulle lata sigh bära in 
i domkyrkiona oc swa wart han oc inburin, tha 
han kom in om dörena ta fik han sina helbrigda 
som han noghan tiidh förr haffde. 

Item för sancte ericx bön oc forskyllan gaff 
gudh eenne quinna aff girista sokn sit maal igen 
som war maallöss och dumba i tw aar. 


De sancto laurentio. 


Hanning af Ekby laagh maallöss i fäm 
dygn oc eyngen wänte honom liff, han saagh i 
ena syyn sancte laurentius komande til sigh som 
han hadhe een tabardh gralittan oc sagde han 
til thom siwka tu skal wardha heelbrigde oc strax 
böriadhe tän siwke tala allom ahörandom oc 
innan stakkottan tiidh ta bleff han heelbrigde 
oc kom til Upsala oc offradhe för sina helso 
een hest. 


Item de sancto laurentio. 


Kadhrin aff irista sokn haffde een foot 
wisin ok een deel aff benena . samaleds swa at 
alt hwlledh waar borta oc eynkte syntis widh 
benen wtan skinnet oc tänne siwkdom haffde 
hon i try aar swa at hon formatte eynkte ärff- 
wodha göra, hon loffwadhe sina pelagrimsfärd 
oc offer til sancte laurentius i Upsala oc ther fik 


20 


miuta- 
culkwn 


366 Konung Erik den helige. 


hon sina helbrigd igen oc til täs iärtekns wisordt 
offradhe hon eeth been och foot aff wax gior! 
oppa sancte laurentii dagh. 


Huru Her Magnus fik bötir. 


5 [Welbördogh man Her magnus iohannis 
angeli son wille fara til upsala aff stokholm oppa 
wara fru dagh som kallas nativitatis, swa war 
brat siwker swa at han matte liggia oppa sängena :! 
sin gaardh nääss tre dagha, taladhe i hoffwudh 

10 willa oc wiste ey hwadh han sagde oc the 
andra tre näst fölghiande dagha ta fik han sith 
sinne oc skääl igen oc ta war han maallöss oc 
taladhe eynkte oc i alla te sex daghana kom 
uti han hwadzske waat eller tort. Nw tha hans 

13 wenir sagho eynkte. hopp til hans helso oc 
reedde til thz som skulle tiäna til iordhena oc 
hans siälarykt oc begengilse. Ta loffwadhe brodher 
israel hans systerson oc her hakon hans cappellan 
oc knwt hans smaswen at te wille gaa barföte 

20 fraan flötesund til upsala om gudh werdogadhis 
för sancte ericx skul giffwa thöm siwka som the 
eynga liiffswaan sagho til swa mykla nadh at 
han kunde noghat faa tala oc skikka om sit 
slälagagn som honom wardadhe oc genstan ther 

25 epter sompnadhe then siwke oc waknadhe lithet 
äptir oppa sätte daghen sidhan han swa haardhe- 
ligha siwker wart oc te hälte litet waat i munnen 
hans oc han gath swolghet thz nidher ok fik 
strax maall swa at the som när honom stodhe 

30 kunne weta hwat han meente. daghen äptir som 


Konung Erik den helige. ' 367 


war lögherdaghen leet han ledha sigh i sit cappell 
oc hördhe war fru messo oc fik sidhan än bäter 
tala, togh ekke än fullkompneligha som han wille. 
daghen äpter som war sunnedaghen gik han til 
wllatuna oc oppa manedaghen som war helgha 
korssdagh foor han sina pelagrims fardh til 
upsala oc förnempde brodher israel her hakon 
oc knwt hullo sit löffte som -te loffwadhe oc 
her magnus steegh opp w skippet widh pgra- 
brödhra tighelhwss som waar langt fra kyrkionne 
oc han som man trodde ekke at han orkadhe 
litet rum ledhas wndir annars händir. gik siälffuer 
oleeddir oc barföttir til sancte ericx helghadoma 
oc fölgde lklionom öffuer xx swena samaledis 
barfötte oc ther fik han fulkompligha sit maall 
1 gen oc offradhe sancte erike eeth baldekin. 
Thetta iärtekne skeedde aar epter gudz byrdh 


-MCCXCI)]. 


nr 


Aff enom som haffde storan hoffwodwerk. 


Här marten kyrkioherre i lösta sagde hwru : 


een hans soknaman olaffuer haffde fangit aff- 
mykin hoffwodh werk fraa pascha til olaffsmesso 
oc han loffwadhe sina pelagrims färd til sancte 
eric oc sancte olaff än the wille bidhia gudh för 
han at han finge sina helbrigda igen, ta syntes 
, honom i sompnenom oppa sancti olaffs nat een 
härlighen man ok sagde til honom See nw är 
thu helbrigde, ty skal tu gaa til sancte eric oc 
offra ena örtogh som tu hawer, ta han waknadhe 
ta kände han sigh fulleligha helbrigdan oc ful- 


d 


= 


0, 


d 


) 


st 


2 


eS 


25 


30 


368 Konung Erik den helige. 


kompnadhe mz gudheligheet sit löffte som. han 
haffde loffuadh Thetta iärtekn skeedde aar epter 
gudz byrdh Mccxciiij 
Item 

Sama Her martens uxe styrte til iordhena 
swa at folket tänkte han dödhan wara oc eynkte 
lijffstekn syntes i honom wtan at han blictadhe litet 
annat öghat, ta waro drängena til mz knifwana 
oc wille stinga oc flaa uxan at han skulle bliffua 
matnytter oc slaktadher oc ekke sotdödher, ta 
sagde her marten latin wara kan han liffua ta 
wil jac giffua han sancte erike, drängena hullo 
oppe oc uxen rördhe sigh starklegha oc war 
helbrigde liten stundh ther epter oc wart offradher 
sancte erike i laurenzmessona epter. 


4 


Hwru een skaar sigh strupan sunder. 


En man rasande i wala sokn wart swa galin 
at han mz sina äghna hand skaar sin strupa aff 
i twärt. Ta komo hans granna ok frändir oc 
sagho tesse faseligha oc önkeligha synena pa han 
oc fooro til werdoghan herra her fulka ärche- 
biscopp i Upsala spöriandis honom til raadz i 
tässo ärende som oppa sama thiidh war ekke 
fiärre hwadh the skulle göra aff kroppenom täss 
arma manzsens, ta önkadhe then godhe Herren 
sigh ther öffuer som han waar alz tings barmhiärt- 
ogher och spordhe än ther war än noghot liff 
i then arma mannen oc te sagde at thz war 
alztings litedh ty han aandadhis allenast genom 
saaredh, ta raadhe tän werdoghe herren at the 


Konung Erik den helige. 369 


skulle loffua han til sancte eric at gudh wille 
miskunda sigh offuir tän som laagh i sit ytersta 
oc haffde eynkte oliffwadh för sancte ericx bön 
oc forskyllan oc biscoppen gik genstan in i sit 
böna hwes oc badh gudh oc sancte eric för han 
loffwandis at wordhe tän fatighe mannen nyw- 
tande sit liiff ta wille han sionga högtidheligha 
sancte erike ena messo oc ta thz war giort fik 
mannen siin ful sinne oc skäl igen oc innan 
stakkotan tiidh fik han oc sina fulkompligha hel- 
brigda oc kom helbrigde til upsala domkyrkio 
oppa sancte ericx dagh oc baar eth wist tekn 
til thz iärtekn ty at äredh war kringom hans 
strupa som een rödher traadh gudhi til loff oc 
hans helgha martire sancte eric 


Hwru een pilter wart färdogher. 


Sama aar hände thz at een pilt i iämpta- 
landh fyra eller widh fäåm ara gamall lopp om 
somaren barföttir oc een hwass stikka lopp ini 
foten wndir fotabladhet oc op in i beenläggen swa 


är 


fa 


15 


20 


at foten oc benet swall stoort oc rotnadhe swa 


at köttit full bort oc benet oc synonar syntes 
oc piltenom syntis eynkte staa fore utan dödbin 
oc ingen läkedom fanz som honom kunde hielpa, 
ta loffwadhe modhren at finge hännes son sina 
helbrigde igen tha wille hon gaa sina pelagrims 
fardh til Wpsala, oc pilten fik boot oc wart alzs- 
tingx färdogher oc karsker oc modheren ful- 
kompnadhe sit löffte oc kom til wpsala skär- 

Legend. III. | 24 


25 


on 


10 


370 — Konung Erik den helige. 


daghen oc offradhe eth been aff silffuer til 
aminnilse täss iärtekns oc tänne tu iärtekn wordho 
lyst i domkyrkione oppa sancte ericx dagh, 
ther waro när stadde Högboren förste Konung 
magnus oc hans drötning mz mykit herskaapp 
oc almogha aar epter gudhz byrd mcclxxij, oppa 
sama dagh kom oc een beskedhelighen man til 
wpsala oc fördhe mz sigh twa fötir aff wax 
glordha som han offradhe for sancti ericx helgha- 
doma oc han sagde sigh wara frälstan aff omykidh 
storan fota sulma. 


Aff enom sjwkom diäkna 


Israel Ärlandzson gik till skola i lynköpung 
oc fik ther hardha skiälffwa sot som kallas quar- 
tana i half fiärdhe aar, tha han foor aff öster- 
götzlandh til sina wänir ta kom han til her 
folka sin modherbrodher som oppa then tiidh 
war ärkediäkn oc sidhan wart ärkebiscopp i 
upsala, then werdoghe herren war gudhelighen 
oc haffde särdelis sancte eric i wörning oc ära, 
han böödh sinom systerson israel ärlandzson 
at han skulle gaa til gambla upsala ther sancte 
erics helghadoma hwiltes oppa "then tiidh oc 
at han skulle offra ther eet waxliwss i sancte 
erics hedher, swa fik han oc honom ena läsning 
aff sancte eric antiphonam versiculum et collectam 
som han skulle ikkeligha läsa, tenne for" diaäknen 
israel giordhe som honom waar budhit oc wart 
innan faa dagha welhelbrigde hwilken som til 


30 forena aff swa stora oc laanga sot war aller förnötter. 


Konung Erik den helige. 371 
Aff konung birghir. 


Höghboren Herre oc förste konung birghir 
Konung magnus son haffde ena haardha oc laanga 
sot swa at alt hans köt war borttappadh oc 
iämwell skinnet, oc synoner hwllo saman benen 
oc eyngen makt waar i noghon tän lim som 
han aatte, tesse siwkdomen bleff eth aar widh 
han, swa at i hwario stund  räddis the at han 
skulle bliffua dödher, eena nat fik. han swa haardh 
sprang at the som waktadhe oc wakadhe offuir 
han meente 'at han skulle taa dödher bliffua Ta 
saagh konungsens hoffmestar oc tömare Her Karl 
tydzske som war tän yperste som konungen 
waktadhe at eyngen wärldz raadh war a färdhom 
som hielpa kunne, han gaff sigh innerligha til 
gudhz naadh akallandis oc ropandis til sancte 
eric oc sancte olaff konunga oc til sancte nico- 
laus oc loffwadhe pelagrims färdh och offer för 
täss sjwka konongens helso oc helbrigde Swa 
kastadhe han loth hwadh hans offer oc löffte 
skulle göras til sancte eric eller sancte olaff eller 
sancte Ricolaus oc lotten ful tre resor oppa 
sancte eric Tha her karl saagh at lotten swa 
full til sancte eric ta flydde han innerligha til 
sancte eric oc loffwadhe fornempda offer oc 
pelagrims färdh för konungen til sancte eric oc 
strax fik han boot aff the sprangen oc hallen 
som han haffde oc innan stakkottan tiidh wart 
han qwitter allan wärk och siwkdome oc wart 
fulleligha wäl til räka oc helbrigde. hwilkit eyngen 
haffde kunnet troo eller welnas til forenne Swa 


on 


Löne 


0 


[3] 


20 


2 


[>] 


372 Konung Erik den helige. 


fulkompnadhe for” her karll oc twa riddare mz 
honom sit löffte som han hadhe gjort för kononger 
oc gik aff stokholm til Upsala til ericsmessona mz 
kostelighet offer som konongen wtsände oc wit- 
nadhe thetta iärtekn oppenbarligha for alla, gudhi 
oc sancte eric til loff oc ära. for” her karl 
witnadhe oc .oppa sama thiid oc oppenbarligha 
hekände at för sancte ericx bön oc forskyllan 
wart han quitter stora öghna sot oc langlighan 
wärkt som han wart swa got som blinder aft 
worden för än han haffde akalladh sancte eric oc 
beedz hans hjelp oc loffwat honom sit offer. 


quomodo quedam domina pepigit infantem 
 absque periculo. 


Gudhelighen oc welbördogh quinna fru 
helgha her röric birgersons hustru sagde för 
een . reenliffwes brodher at henne förfoors barn 
i liffwene swa at thz ekke fik liiff oc thz wi- 
dher foor henne twa resor. Tridhie reso hon 
war mz barn ta räddis hon at thz skulle swa 
illa gaa som förre, hon baadh innerligha til sancte 
ceric at han wille gudh bidhia för henne at hon 
maatte mz helso födha liffwandis barn oc loff- 
wadhe sanct eric offra een gyllene än hon finge 
the nadher af gudhi, oc ta thiidh waar at hon 
haffde fulgangit mz sit barn ta födde hon twa 
liffwandis dottir och modhren fulkompnadhe mz 
glädhi sit löffte. 


Konung Erik den helige. 313 


Hwru een gaardh wart frälster fra wadha eld. 


Aar epter gudz byrdh mMccexciiij widh pingx- 
dagha thiidh wart een stoor skogh eell lööss 
widh pgutteröra kyrkya oc stoor wädher storm 


dreeff eellen aat prestagardhen som waar fra 


skoghen näppelegha eet steenkast, ta ropadhe 
Her nicolaus som tha war ther kyrkioherre 
innerligha til sancte Eric at han wille rädda kyrk- 
ennes huss aff wadha ellen epter thz menn- 
iskio rädding kunne eynkte hielpa oc strax 
kastadhe sigh wadhret oc dreff eellen fra hwsen 
oc gaardhen bleff oskaddir, thetta sagde her 
nicolaus oppenbarligha i prestamoteth. Swa oc 
tän tiidh een stoor deel aff her Linwardz gaardh 
i norby widh Wpsala war oppbrunnen aff wadh 
eell ta byriadhe fru margareta her linwardz 
hustru ropa til sancte eric at han wille hielpa 
1 swa stora nödh och dröffwelse, ta bleeff een stoor 
deell aff gardhen räddadher oc obrändir sancte 
eric görande ther oppenbarligha stoor iärtekn som 
för” fru margareta witnadhe. 


conualuit quidam ex majori infirmitate 


Aar epter gudz byrdh mcexcix Andres aff 
[Solna] laagh tranande a säng i xij wikur oc ta han 
” haffde loffwat sigh oc sit offer til sancte eric ta 
war han helbrigde oc strax kom til upsala mz 
. sit offer loffwandis oc takkande gudh oc sancte 
eric for sina nadher. 


10 


15 


20 


25 


3714 Konung Erik den helige. 


Item annat tolket 


Sama aare saxe slotzfogothe oppa stokholm 
loffwadhe eth liwss til sancte eric aff eth pund 
wax än gudh wille för sancte ericx bön giffwa 
honom sina helso epter then stora siwkdom han 
haffde oc wart helbrigde oc kom wmz sit offer 
til upsala kungörandis hwat naadh gudh oc 
sancte eric mz honom giort haffde. 


Item miraculum 


. Siderius aff waxall sokn sagde oppa sama 
aret at gudh för sancte ericx skull oc förskyllan 
frälste han aff storan öghnawerk oc gaff hono» 
färdogh öghon oc syyn. 


Aff enom aweta 


Olaff aff huddunga sokn sagde för sanna 


om sigh siälffwan at ta han waar siw aara ta 


wart han aweta oc galin i halfft annadh aar, ta 
loffwadhe hans fadher oc wenir som stora sorgh 
haffde ther aff at wille sancte eric bidhia gudh 
for honom at han matte faa sin sin oc skäll 
igen ta skulle for” olaff hwart aar swa länge 


han liffde offra sancte eric ena ortogh päninga 


oc tha thetta waar loffwadh ta fik pilt strax sinne 
skääll oc wit igen oc sidhan pläghadhe olaffleggia 
saman för hwart aar ena ortogh til tess at thettu 
wart swa mykit at han kunde köpa ena koo oc 
han offradhe ena koo swa köpta aar epter gudz 


Konuny Erik den helige. 375 


byrdh mMccec i laurensmesso oc sagde sigh swa 
skulu göra swa länge han liffde. 


Hwru gudh gaff aarswext för sancte ericx bön. 


Bönderna aff bäling pikkaby oc akerby gingo 
til raadz hwadh hedher te wille göra gudhi at 
gudh wille wnna thöm: aarswext tom til födha 
födhe oc berning ty at i flere aar waar alstingx 
haardh tiidh oc mange foro illa för hunger skul, 
ta samfälte the sigh at the wille tree freedagha 
gaa hwar til sinna soknakyrkio oc bidhia gudh 
om sina nadher oc at te wille offra sancte eric 
eet ax aff silffuer forgylt om gudh wille for 
hans helgha böön oc förskyllan skul giffua torfte- 
lighan wädherleek oc aarswext, oc tha the thetta 
giort haffde ta fingo the sidhan regn som akrana 
behöffde oc nyttoghan waädherleek oc godhan 


aarswext. 


Hwru een siwk qunna — 


Her rawall puke sigher aff at hans hustru 
fru kadhrin laagh i tolff wekur siwk oc traa- 
nande oc war som the menniskia strax siälas 
skulle swa at te bundo saman tumana oc hän- 
derna skulle liggia til hopa widh hon doe oc 
eyngen tekn eller waan syntes til liiffs, ta loff- 
wadhe her rawall at wille sancte eric bidhia 
gudh for henne at han wille gaa sina pela- 
grims färdh til sancte eric oc offra eet baldekin oc 
strax "böriadhe hon faas wedher oc wart ful- 


RR 


un 


[SN 
(—] 


1 


[3 


20 


25 


376 Konung Erik den helige. 


helbrigda oc han her raghwall bult oc ful- 
kompnadhe thz han hafde loffwadh. 


Hwru een prest styrte. 


Een prest hetandis her marten föddir i 
ölandh kyrkioherra i ebohäradhe wille ridha heem 
til sina kyrkio aff prestamotena som hwllz i 
upsala aar epter gudz byrdh mccxciij oc widh 
han reedh ta snaffwadhe hesten oc mannen styrte 
hoffwodhstupa oc hoffwodhet ful swa hardheligha 
widh rothena aff eet trä at toffwa hatten som 
han haffde oppa hoffwodhet brast synder. om- 
sidher stoodh han opp mz nödh oc foor in 
til een kyrkioherre nästboonde oc beddes här- 
berghe, ther wart han aff thz fallidh han'fik ta 
han styrte aff hesten willer oc affweta oc laagh i 
vilj dagha wtan maat. ta önkadhe kyrkioherren 
som hema waar sigh storligha rädhandis at han 
skulle döö när honom oc ekke til sit heman koma, 
han loffwadhe gudh oc sancte eric för tän siwka 
at ville gudh för sancte ericx bön skul giffwa 
honom sina helso ta skulle tän sama her marten 
offra eeth hoffwodh aff wax som skulle wägha 
eeth pund oc skulle gaa pelagrims färdh til up- 
sala aff thz rwmet som han laagh siwker wti 
oc siälffuer bära fram sit offer, oc strax ta kyrkio- 
herren som hema war haffde thz loffwadh för 
tän siwka ta stoodh tän siwke her marten op 
helbrigda oc sama qwäl saat til bordh mz 
kyrkioherran oc aat oc drak oc fulkompnadhe 


30 gladher thz löffte som för honom war wtloffwadh 


Konurg Erik den helige. 377 


oc the gaffwo badhe sin eedh ther oppa at swa 
war i sannindena. 


Hwru en pilter wart helbrigda. 


Åar epter gudz byrdh mcccevj widh sancte 
olaffs thidh een pilter som heet bäncter olaffs 
danska oc ingegärde son i wändil i ekeby war 
opta tilförenna siwker oc opta tyktis faas widher 
oc haffde ostadhoga helso, han wart omsidher 
swllen widh sin hemeligh ting op til hans naffla 
oc skinnet wart wtblaast oc swartnadhe som eeth 
koll oc tyktis eynkte staa igen utan at han 
skulle giffwa op aandan. i tänne sorghena foor 
modhren til kyrkio om sunnedaghen som war 
oppa sancte olaffs apton ty hon gaat ekke warit 
hema for sorgh skull oc orkadhe ekke see sin 
son döö som hon meente ta hon heman foor at 
hon aldre skulle optare see liffwandis Ther kom til 
kyrkiona her hanes kyrkioherre i gambla up- 
sala oc fik see tänne quinnona -sorgfulla oc grat- 
ande i sine hwardagsklädhe, han taladhe til henne 
oc spordhe hwadh henne wlte hwi hon swa greet, 
ta sagde hon hwadh henne wlte oc sagde aat 
henne til större ta hadhe hon mist i sama aaret 
fyra syner oc ij dötter Ta haoghswaladhe han 
henne oc baadh henne trösta til sancte eric oc 
bidhia han at han wille hielpa henne i swa stora 
sorgh oc nödh oc at hon skulle loffwa löffte för 
sin son tän hon gik fraa swa got som halff- 
dödhan Te fatigha quinnan giordhe epter hans 


raadh, hon loffwadhe at matte hennes son faa : 


[AJ 


0 


ö-— 
wti 


20 


15 


z 


Tr 


378 Konung Erik den helige. 


liffwa oc wardha helbrigde ta skulle han hwart 
aar gaa til gambla upsala til sancte ericx graff 
oc lata sighia ther ena messo aff sancte eric. 
Ta hon haffde thz loffwadh oc messan war ute 
ta foor hon heem igen oc ta hon kom i gardhen 
ta kom pilten löpande moot modhrene i gardhen 
tän hon leet epter sigh swa som han skulle strax 
dööt, modhren wart wndrande at hon saagh sin son 
swa braat heelbrigdan; hon tänkte mz thz förste 
at han waar aweta oc haffde ekke sinne, hon togh 
han oc baar in i eet härberghe oc spordhe hwru 
han ' fik swa snart bätre, hon lyffte maklegha 
klädhen -op wm han oc saagh at al the rwmen 
som förre waro wtsullen the waro nw helbrigde 
oc osullen oc at hwdhen laagh oppa rynkiogh oc 
krumpen. Ta sagde modhren til sin son hwru 
är tik gangit, han swaradhe modher nw mz tu 
waar borta ta fik iac een sötan sömpn oc fik jac 
see i sömpnenom een man hwitkläddan oc han 
ströök mik ther iac hafde ilt oc strax kände iac 
bätre oc sulmen oc werken förgiks. Än to at 
pilten som war vj aara gamall kunne eyngen 
skääll meer göra aff then hwitklädda mannen, togh 
menom wi at thz waar sancte eric .som syntes 
piltenom oc giordhe han helbrigdan i sama 
stundhena som piltens modher ropadhe til sanctce 
eric oc giorde sit löffte til honom för sin son. 
Fa wart modhren alstingx glaadh oc waktadhe 
pilten at han ekke skulle noghors redlös swa 
faara eller falla at han wordhe siwker igen oc 
innan tre dagha utan alla smörilse oc läkedoom 
wart the swarta oc skrynkiotta hwdhen hwiit oc 


Konuny Erik den helige. 379 


släät som annorstadz aa hans licama. Swa kom 
quinnan mz sin son helbrigdan til gambla up- 
sala oppa sancti laurentii höghtiidh oc leet sighia 
hövtidheligha wmesso aff sancte eric. Al tesse 
forskrifna stykke sagde för” engegerd för oss 
niclis ärkebiscopp i upsala maangom ahörandom 
ta wi wigdom wendels kyrkio aar epter gudz byrdh 
Mccex oc thetta iärtekn skedde i wändels sokn. 


Quomodo una mulier conualuit. 


Her iohannes kyrkioherrce i gambla [Upsala] 
sigher aff huru mölnara hustru i hans sokn wart 
helbrigda aff enom haardhom siwkdome ta hon 
haffde innerligha kalladh oppa sancte eric oc 
loffwadh honom sit offer. 


writ een pilter fik liff. 


Torsten smidh i faringöö kördhe heem aff 
ängena eth laass höö, ta han kom til gaardhen 
ta lopp hans son mote honom at fäghna sinom 
fadher oc han waar triggia ara oc stupadhe 
widh waghnen oc fadhren körde lasset oc wiste 
eynkte aff barneno, ta hördhe fadhren eeth liudh 
at barnet gaffs wedher oc wndradhe hwadh thz 
waar oc ta haffde tu hiwll gaangandis öffuer 
barnet, han hiwlt quart öken oc saagh til baka 
oc fik see epter lasset at barnet laagh swnder- 
krosat oc eynkte liiffstekn wti, taa wart han 
alstingx illa wedher oc togh barnet i skötit oc 
baar in i hwset mykit sörghiande som ey waar 


wi 


0 


15 


380 Konung Erik den helige. 


wndir Swa kom honom i hugh at han wille 


» kalla oppa sancte eric epter thz han haffde hört 


& 


rd 
jod 


pad 
[Si] 


2 


cc 


hwru opta han haffde holpet i nödh Swa loff- 
wadhe han löffte till sancte eric för sit barn at 
thz matte faa Niff oc helbrigda aff gudhi för 
sancte ericx böön oc forskyllan oc genstan han 
haffde giort löffte til sancte eric ta liffnadhe pilten 
oc wart helbrigde til alla sina lidher oc liffde 
sidhan länge. Thz iärtekn skeedde aar epter 
gudz byrdh mcccviij oc piltens fadher sagde mik 
brodher israel oc flerom androm thz for sanna. 


Hwru archebiscopp niclis wart siwk. 


Aar epter gudz byrdh mMccecx gik arche- 
biscopp nicolaus af kyrkio epter natsangen til 
sin gaardh oppa sancte ericx apton oc böriadhe 
strax skiälfwa oc skallff iämerligha alla nattena 
til at solen skulle op gaa swa at han räddis 
at han aldre skulle liffwandis koma aff Upsala 
Tan tidh han wantröste at koma bort w sängena 
ta loffwadhe han löffte sancte eriche at han wille 
1 alla sina dagha hedhra sancte eric mz ena 
läsning aff honom epter ottosangen oc apton- 
sangen hwar dagh än han finge swa mykla makt 
at han orkadhe halla tidhernar oppa sancte ericx 
dagh som til bordhe oc strax fik han een sompn 
oc i sompnenom mykit... swa at innan klokkan 
slogh try ta wart han swa frii oc färdogher at 
han hult siälffuer hoghmessona sama daghen oc 
andra tidher oc giordhe alt thz hans ämbete 


30 tilhörde oc i sama stund wart han alstingx qwitter 


Konung Erik den helige. 2381 


skiälffuona swa at hon eynkte i the resona kom 
til han meer. Thetta predicadhe han siälffuer 
för alla the som ta waro sampnadhe til sancte 
ericx högtiidh gudhi til ära oc sancte erike. 

Swa hände oc aar epter gudz byrdh Mcccxi 
ta thenne sama ärchebiscoppen war staddir oppa 
sin gaardh aker widh upsala oc haffde at han 
wille ekke i the resona koma til upsala til sancte 
ericx högtiidh oppa hans dagh ta wart han 
haardheligha siwker oc han märkte at thz war 
rät syndagaäll at han wille ekke koma til sancte 
ericx högtiidh oc siälffuer halla ther tidher som 
honom bordhe, ta leet han lidha sigh til upsala 
thz snaraste han kunne oc wart strax quitter 
siwkdomenonm. 


Hwru een wtsullen fik bötir. 


Her Johannes kyrkioherre i gambla upsala 
sagde hwru een man aff fylm sokn foor til upsala 
oc i wäghen wart han hardheligha siwker oc 
byriadhe allir swella swa at eyngen wänte honom 
liiff, swa wart han buren in til olaff i fulredha 
oc ther giorde the for honom löffte til sancte 
eric oc strax fik han helso oc helbrigda. 


De incendio. 


I fru margareta gaardh i wixstadha sokn ? 


kom waadheld i eeth stoort kornherberghe oc 
lughen widde sigh saara oc annor huss stodho 
haart näär, ta räddis hon at eellen skulle brenna 


or 


ned 


w 


0 


5 


wt 


74 


<< 


25 


382 Konung Erik den helige. 


opp allan gardhen oc saagh eynga rädding, hon 
ropadhe innerligha til sancte eric oc loffwadhe 
offra honom een lödhogh mark silffuer än han wille 
hielpa henne i swa stora nöödh oc genstan wart 
lughen bortdriffwen fraan hwsen liker wiiss som 
mz makt oc kunne eyngen skadha göra oppa 
annor hwss. Thetta iärtekn skedde aar epther 
gudz byrdh Mcccex. 


Item unum simile. 


Öppa sama aar om sancti ericx nat i laadh- 
unge i kniffsta sokn kom opp een stoor eellir, 
ther boodde een som heet ödhgör mit i byyn, 
han ropadhe innerligha til sancte eric oc loff- 
uadhe honom sit offer at han wille hielpa hon- 


5 om swa at hans gaardh matte staa i friidh 


obrunnen, ther bran iämmerligha oc gaardhana 
brunno oppa badha sydhor oc ödhgörds gaardh 
bleff oskaddir, som witnadhe oc sannadhe för 
archebiscoppen oc manga andra her emunder 
kyrkioherre i odhensarghe. 


Hwru een iiomfru fik booth. 


Samma aar torsdaghen for ericxmesso wel- 
bördogh mööd iomfru cristin her haralz älgs 
dotter i halkqwi laagh hardheligha siwk oc 
haffde i x dagha eyngen maat taghit til sigh. 
Ta the saagho eynga andra waan än dödhin ta 
leet han kalla til sigh brodher israel priare i 
sightuna hennes sydzlinge som tha waar staddir 


Konung Erik den helige. 383 


mz arehebiscoppen i fundbo häradhe, swa kom 
han oc taladhe widh henne oc hon baadh han 
koma aatir til sigh oppa morghendaghen oc höra 
hennes scriptamaal oc giffwa henne gudz licama 
oc scriffwa hennes testament, swa kom han oc 
aatir om morghonen bitidha oc ta han wille 
gaa in till the siwka taa mötte honom andra 
pighor som henne tiänte oc greto saarligha oc 
sagde til priaren Sidhan i foren hädhan i gaar 
ta nyo slogh ta hawir hon eynkte taladh wtan 
faa ordh wtan sinne oc skäll nw i nat. Ta gik 
han til hennes säng oc wille försökia än hon 
kunde nogher ordh tala, oc tiänista möyanar 
gingo mz oc togho oppa henne oc rörde 
henne än hon hadhe kunnet noghot tala oc hon 
hwadzske leet opp öghon eller taladhe än to at 
the rörde henne fast. Tha waro alle sörghiande 
badhe at the sagho eynga liifswaan i hänne oc 
swa at hon haffde ekke fangit sino redho til 
sina siäl som hon skulle oc ey skykkat om sit 
testament. Swa gik brodher israel wt i gardhen 
sörghiande storligha at hon skulle lidha aff 
werldena wtan skäl oc sceriptamaall oc ekke hawa 
giort sit testament oc angradhe honom storligha 
at han ekke scriptadhe henne oc gaff henne 
sacramenta oc screff saman hennes testament 
daghen til forenne ta han waar när henne. Swa 
wille han genstan farit sin wägh ta han haffde 
sagt messo oc kalladhe han til sigh fru ragnild 
her benkt boossons hustru sina modhersyster oc 
her styrgher kyrkioherra samastadz oc her 
iacob cappalaprest oc wnderwiste thom hwru 


biten 


nv 


[2 


0 


5 


20 


RR 
wur 


&t 


10 


2 


2 


[SA] 


cc 


[SÅ] 


384 Konung Erik den helige. 


liket skulle redhas til iordhena oc hwru oc hwarist 
thz skulle iordhas oc annor stykke som hördho 
til liiksens wtfärdh. Swa waar een som raadde 
tom at the skulle loffwa for henne til sancte eric 
at matte hon faa bätre ta skulle hon gaa sina 
pelagrims fardh til sancte eric oc offra eth 
baldekin Thetta samtykte fru ragnild oc brodher 
israel oc ta han wille gaa til at sighia messo ta 
kom löpande een swen til brodher israel oc badh 
han gaa in til iomfrunne Ta wart han badhe 
gladher oc wndradhe oppa swa snara nadher oc 
gik til henne, hon sagde mz klaart röste Jach 
hawer nw bätre oc myk lyster äta oc mz gudz 
hielp iac wardher snart stark, han swaradhe 
scripta tik för oc tagh gudz licame oc sidhan 
skal thu faa rimaat. Brodhren räddis at sotten 
matte ater braat tagha henne oc hon bliffuc 
braat dödh äpter thz at opta hender at i dödze- 
lomen bedhas the maat som strax döö, ta sagde 
brodhren jac wil nw sighia messo aff sancte eric 
oc sidhan höra tina script oc ända annor stykke 
som siälina rörer oc behöffwer Ta messan waar 
wte ta scriptadhe hon sigh och togh gudz licame 
oc sätte saman testamentet oc fik sigh maat oc 
innan stakkottan thiidh wart helbrigde. Te sama 
iomfruen sagde oc at hon hafde skiälffwo som 
kallas quartana i halff annadt aar oc tha hon 
haffde loffwat sancte eric eth löffte ta wart hon 
qwit the skiälffwona. Amen. 


Konung Erik den helige. 385 


Huru een pilter fik maal igeen. 


Aar epther gudz byrdh mediij a sancte ericx 
dagh epther jwlen kom til upsala jowan anders- 
son af barkasäter i wikungaker medh sin son 
som tha waar oppa thiende aar oc sagde for 
däkenen oc andra caneka at then same hans son 
waar alstingx maallööss oc dumbe til at han waar 
oppa sit siätte aar, tha loffuadhe han at wille 
sancte eric honom hjelpa tha wille han göra 
sina pelagrims färdh til upsala mz for” sin 
son och sit offer oc strax lossadhes piltsens tunga 
baandh oc innan eth fiärdhungx aar taladhe 
hwadh han wille epther sin aallir. 


Hwru een fik maall oc hörilse 1 geen. 


Aar epther gudz byrdh Mmcdxi a sancte cricx 
apton fik hanes waltersson sit maal oc -hörilse 
i geen tha han waar staddir oppa mora ängh i 
sina pelagrims färdh til sancte eric som han haffde 
for the sama saak skul wtloffwat, hwilken hanes 
haffde mist baadhe maal och hörilse i halfft annat 
aar aff een storan siwkdom som han haffde til 
forenna hafft, oc thetta iärtekn skeedde oppa 
,siwenda daghen sidhan han haffde giort sancte 
eric thetta löfte. 


Fi & 309 Jere 


Legend. II. 25 


Bl. 323, v. 
Sp. 1. 


10 


2 


S 


386 


OM SANET JAKELINA. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl) 


Aff the äroffulla iomfrunna sancta lacheline 
hälga liffwerne hwilken som födh war aff 
ärlekasta oc wälbyrdogasta släkte 1 romara 
stadh 


I Rom war en mykyt hälogh iomffru som kal- 
ladhes jakelina, oc haffdhe en mäktoghan greffwa 
til brodher, huilken herradöme haffde ower eth 
rikt landh som hether apulia, Tässen hälga jom- 
ffrun jakelina war aff gudhi begaffwat mz myk- 
lom wisdom oc karskhet ower alla iomffrur, som 
oppa thentidh waro i rom, greffuen hennas brodher 
taladhe starkleka til henna, at hon skulle sik taka 
brudhgo»ma, hon stodh länghe a moth sighiandis 
sik aldhreg wilia brudhgonmma haffwa nakon, 
wtan iomffrwana son ihesum cristumi Tha wille 
greffwen hennas brodher owerwällelika nödhga 
henne til hionelagx stadhga, oc nar hälga iomffrun 
thz wndherstodh tha klädhe hon sik mz manna 
klädhe oc borth flydhe i annor landh, hennas 
brodher tha han thz förnam, skikkadhe han bodh 
oc speiara i alla wägha, oc siälffwär for han i 


Sankt Jakelina. 3 87 


främadha landh, oc händhe thz sik swa, at han 
fik spordagha oc wndheruisnigh, hwat klädhebonat 
jomfrun haffde, oc huilken wäghen hon haffde 
wt draghit, oc äpther foldhe henne mykyt snar- 
lika oc hastelika €T Nar hälgha iomffrun jakelina 
wndherstodh sin brodher ey lankt wara staddan 
fran sik flydhe hon wndhan, oc wiste ey hwart 
hon skulle, thy at stora willene haffwet mötte 
henne, Tha stegh hon oppa ena bärgklippo, oc 
saa sin brodher tha wara hart när staddan, tha 
tröste hon stadelika til gudh, oc giordhe för sik 
korssens tekn, kastandhis sik aff höghe stenklipp- 
onne i dywpa haffuet, Tha greffwen hennas bro- 
dher thz saa, begynnadhe han bitherlika gratha, 
oc töth opp i hökt mz störsto lywdhe, ropandhes 
oc sighiandis til hälga iomffrwnna, O min aldhra 
kärasta syster, o min sötasta ower all tingh oc 
älskelikasta syster, kom til mik i gän, iak wil 
tik opbyggia eth rikt closter, allaledhes äpther 
thin wilia, i huilko thu maghi gudhi enlika thiäna 
i alla thina liffs thima, kom thy i gän, O min 
hiärtta kärasta syster, Hälga iomffrun wändhe thz 
döffwa örat til all sins brodhers ordh oc gik 
hädhan oppa watnet, swa stadhelika oc trygge- 
lika, som hon haffde gangit oppa törra landet, 
i huilko man märkia kan gudz stora dygdh oc 
makt, oc Jämwäl thän stora oc obegripelika kärlek- 
en han wärdoghas bewisa sinom älskarom, oc 
enkannelika hälgom iomffrum them som honom 
jnnerleka älska aff alt sit hiärta, som sancta ja- 
kelina giordhe, ey haffde hon konst til at simma, 
tha likkawaäl bleff haffsens watn stadugth wndher 


An 


UA, r 
. 1. 


Sp. 2. 


1 


en 


[SA] 


20 


2 


3 


Ott 


(—) 


388 — Sankt Jakelina. 


hennas föther, Oc gik hon ower haffwet jn til 
enna ökn, som ligher i greka landh, oc sökte jn 
lankt i grymmasta öknena, oc ther fan hon en 
hälogan aldroghan ärmeta, huilkom hon bleff til 
tiänist i try aar, i manna klädhebonat, oppa thz 
at hon thäs fwlkomlikare wardha matte i andeliko 
liffwerne aff hans hälga kännedom oc äptherdöme, 
Ther äpther begynnadhe hälga iomffrun rädhas 
gambla owenzsens swek oc onzsko, at hon aff 
owenzsens til skyndhan skulle oppenbaras, at hon 
war qwinköns, oc ekke manköns, oc thy at henne 
tykte at häloghe ärmeten haffde sik til henna 
nakot hemelikare i nakre matto,än han aff o pp- 
boffwet giort haffde, Oc flydhe fran honom oc 
til ena andra ökn, mykyt hwassa, liggiandes widh 
samma haffsidhona, i mothe ällar oppsidhes widh 
thz riket som kallas sicilia, Ther fan hon eth 
hökt trä mz tiokka oc starka grena, oc fik hiälp 
aff en godhan cristnan man, oc bygdhe oppe i 
trät en lithen camara, som hon kwnne sithia, oc 
stwndom liggia wti, Oc ther bleff hon gudhi tiä- 
nandes nat oc dagh, i ix aar, oc then samme 
cristne mannen skepadhe henne födho, swadana 
som hon begäradhe, at hon ey nakon tidh behoff 
baffde nidherstigha aff trädh för födho skuld Y 
Äpther ix aar rördhes hon aff them hälga anda, 
at hon skulle sik skyndha til rom i gän, Oc tha 
hon war kommen i gän, wart hon än ythermer 
sökt oc oppfylt aff them hälga andha, oc be- 
gynnadhe diärflika tala oc straffa syndhena, Swa 
at hon alwarleka wndher öghonen straffadhe hälga 
fadhren pawan som tha kallades jnnocencius then 


Sankt Jakelina. 389 


tridhi aff thz nampneth, oc klärkerit, oe allan 
romara almogha för theras syndher, hotandes 
them mz store gudz plagho, om the sik ekke 
snarlika bättren, Hwru strankt liffwerne tässen 
hälga iomffrun iakelina haffde maa wäl märkias 
1 thy, at hon i langan tima, ällar mangh aar, aat 
ey meer än ilj resor i hwarie wiqw, oc tho ey 
annat wtan brödh oc watn, enkte annat til lägdhe 
hon, hennas sömpn war ganzska lithen thy at 
hon aldrigh haffde nakot -wndher sik, wtan laa 
oppa blötte iordhenne, jämhökt haffuandes hwff- 
udhet som fötrena, oc i tässe matho hwiladhe hon 
sik i sina liffs dagha, Än hennas siäl haffwer nw 
sötasta äwerdelika hwilo, mz brudhgommanom 


iomffrwnna son herranom ihesu cristo, huilkom 15 


wari loff oc hedher äwerdelika Amen 


en 


S 


390 


OM SANKT MARIA AF OEGNIES. 


: (Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Här äpther staar the hälga iomffrun sancta 
maria aff oegnies, oc skriffwas her först aff 
them hälga jomffrum oc gudelikom qwinnom 
aff huilkra sälskap hon waar 


DN 


ÅR a 2 
Öm de feliga qvinnor .t VG eodra. 


Å Rom äpther gudz byrdh McCCxilj opwäxsto 
som fäghersta blomster margha hälogha qwinnor, 
i frankka rike j leodia biskops döme, huilka sik 
öwadho i alzskona dygdhom oc godhom gär- 
ningom, I thenna thimanom waro ey at enast 
mangha wälborna iomffrur wtan jämwäl änkior 
som haffdo mykla rikedoma, hwilka owergaffwo 
sit eghit, Oc wndhergiffwandis sik starkom fatik- 
dome, liffwandis widher sit handa ärwodhe, i 
stort atherhaal oc i gudelikom bönom oc gudz 
kärleke j största ödhmyukt, äpther föliandis synom 
brudhgomma ihesu cristo, The som waro i hione- 
lax stadhga, oppfostradho sina affkömdh i gudz 
räddogha, oc cristeliko liffwerne, än gamble 
owenen thzta seandhes, oppwäkte sina lymmer 
mothe them som gudh älskadho, wiliandhis them 


Sankt Maria af Oegnies. 391 


fördärffua, thy at manghe illgärniggis män oc 
kättara waro som hatadho oc förtaladho theras 
häloghet, giffwandis them öknampm, omwändan- 
dhis thera dygdelika gärnigga til arghet, oc 
iämwaäl widherfrestado the smitta theras qwin- 
dom, än som skriffuat staar i lästenne, trätz thz 
kännes i sinne frukt, swa händhe oc nar stadhen 
leodia war owerwnnen oc fördärfwadher aff hedh- 
niggommen, oc fiandane willo smitta qwinnonar, 
tha syntes hwru käran tässa iomffrunar oc än- 
kionar haffdho gudh, Oc hwru gudh them älskadhe, 
thy at kättarene, nar the willo them gripa oc 
smitta, tha flydho iomffrwnar til kyrkionar, oc 
the som ekke fingho thäs tilfälle, Iwpu the i 
flodhena sik dränkiandhis, wtuäliandhis häldher 
swa döö, än spillas i sinom iomffrulika renlek, 
Somlika aff thz hälga sälskapet sprwngho nidher 
1 jllalwktandis prywath, wiliandis häldher qwäffias 
til dödhen aff the wärste loktenne, än mista iomffru- 
domen, oc war thz gudz stora mildhet at enghen 
aff them allom wart smittat til sin iomffrudom 
för sin dödh, Thz hände oppa thentidh, at en aff 
them qwinnomen som sik kastadhe i flodhena 
blef flytandis oppa watnet, huilket nakre aff 
hedhnigommen wordho warse, stigho thwa aff 
them wthi ena ekio wiliandhes henne gripa, oc 
mz henne fwlkomna sin ondha wilia oc kroppsens 
begärilse, än tha the haffdho henne oppdraghit 
i skepet aff watnet, saa hon sik sithia som lamb 
i blandh wlffua, oc som dwffua i blandh höka, 
wart hon tänkiandhis mz sik hwat hon göra 
skulle, oc wart hon aff then hälga andas jnskywt- 


on 


ad 


0 


boss 


5 


20 


Bl. 13, v. 
8p. 1. 


3992 Sankt Maria af Oegnies. 


ilsom häldher wiliandhis sik dränkkia i flodhenne 

än smittas oc i samme stwndh störte hon sik 
hastelika aff ekyonne oc i flodhena, Öc i the 

sp.2  omwändhingenne hwälffde sik ekyan ällar skepeth 
oc männene drwnknadho, än aff gudz nadh fördhe 
flodhen qwinnona oskadda i landeth I Oc fölgher 
her äpther eth märkeliket ärandhe, i huilko gudh 
är mykyt loffuandis, Thy at ower alt franka rike 
oc annor landh ther när liggiandis wart oaar, 
10 oc mykyn hwngher i try aar, swa at iämwäl the 
rike som fatighe bliffu dödhe aff hwngher, oc 
mangh torp oc stora byia bliffw ödhe, än aff gudz 
enkannelike nadh bleff enghen aff allom tässo 
gudz tiänirskom dödh aff hwngher, som siälft- 
wiliandis haffdo owergiffuit rikedomana, oc be- 
pliktat sik til fatikdomen, för gudz kärlek skuld, 
oc ey häldher nödhgados the at tiggia sina födho, 
wtan idkadho siit handa wärke, oc loffuadho 
gudh, Oc här ower gaff them gudh marghfalla 
20 nadher, them til sin kärlek hetelika oppwäkkian- 
dis, oc opplyste thera samwit mz andelikom wiis- 
dom, Somlikom aff them gaff gudh swadana nadh, 

at the wisto i människionne the syndher hon 
giorth haffdhe oc ekke sik för them skrifftat, oc 
25 swa kwngiordho the manghonm theras förglömdha 
syndher, oc kommo them oppa helsonna wägh, 
Somlika opptändhos wndherlika i ihesu ceristi 
kärlek, at the aff kärleksens brändhaga smältos 
i andelike matto, oc nidherlagdhos oppa sywka 
sängh, ey haffwandis annan krankdom, wtan at 
the swa hetelika tranadho til gudh i hethe astwn- 
Brist — dan Oc thäs mera at thenna brendaghen opptändhes 


An 


rr 
ot 


3 


(—) 


Sankt Maria af ÖOegnies. 393 


i siälenne, thäs mera wanzskadhes kroppen 9 
Somlike aff them nar thän hälga andhas sötme 
kändhis i siälenne, tha kändhes oc lekamlika i 
theras mwnne en obegripeliken sötme, owergan- 
gandis alskona honogxliken sötma oc smak, hwilk- 
om äpther fölgdho sötasta taara, gömandhes siäl- 
ena i mykle gudelikhet IT Mangha waro oc i 
huilka, nar gudh kom i theras hiärta, mz nakrom 
gudelikom tankonm, tha nidher flwtu oppa theras 
kinben gudz kärlekx tara swa ympnelika, at theras 
klädher oppfyltos aff tarannas watn, Öc the tar- 
ana waro ekke hwffudit til nakra twangh, wtan 
häldher siälenne til andeliken styrk, oc kroppeno» 
til likamlika widherquekilse oc hogxswalan 9 
Varo oc somlika, huilka idhkelika oppkipthos i 
andeliken beskodilse, Stundhom hela daghen tyste, 
oc enkte likamliket seandhes, oc tha waro the i 
siälenne i paradysi glädhi, sik huilandes luste- 
lika, mz sinom brudhgomma herranom ihesu cri- 
sto, i huilkom the soffwo saa sötelika, at the 
kwnno ekke likamlika oppwakna aff bwller ällar 
rop, oc ey häller om nakor haffde them sarghat 
mz iärn, ällar twinghat mz stoor slagh ällar hwgh, 
waro oc nakra aff them, huilka xx resor om 
daghen wordho saa oppkipte, Somlika nar the 
anamadho ihesu cristi wärdogasta sacrament fin- 
gho the i sith liff en sötasta sötma, mz obegripe- 
likom andelikom hwgnat i siälenne, hwilka frögdh 
oc glädhi enghen wärdzliken wälluste kan widher- 
liknas I Somlika äpther thän hwgnadhen som 
the fingho aff ihesu cristi sacrament fingho som 
en andeliken hwngher oc wndhersamma begaärilse 


tt 


lönad 


0 


and 


5 


20 


Bl.1 


8, v. 


Sp. 1 


(SA) 


10 


teda 
AN 


394 Sankt Maria af Oegnies. 


til sacramentet, swa at the ey gatho länghe warit 
thäs wtan, oc tha the ekke kwnno thz faa tha 
wordho the wanskandis oc kranke oc borth twin- 
andhis til thäs the kwnno thz wnffaa, Som oc 
händhe enne aff thz hälga sälskapet, at nar hon 
stadh war i tolken heet begärilse til ihesu cristi 
likama, syntes henne ihesus cristus i lamb lik- 
nilse, lath henne ey längher twinghas oc gaff 
sik siälffwer henne til störk i liff oc siäl, oc strax 
wart qwinnan helbrigdha 


QWarias barndom. 
J blandh tässa hälga iomfrur, oppa samma tidh 


oc stadh war en wngh iomfru, owergangan- 
dis alla andhra i gudz nadh oc storom dygdhom, 
hon kalladhes maria aff oegnies, hon war aff 


 midlastom föräldrom födh, oc tha mykyt rikom, 


2 


2 


S 


(Sad 


än föräldrannas rikedoma rördho enkte tässa 
iomffrunnas hogh, Thy at aff hennas barnslika 
daghom war henne aff gudhi giffwit stadughet- 
ennas dygdh, at hon sik aldrigh nakontidh gaff 
til nakra löshet ällar barna lek, som annor wngh 
barn plägha göra, wtan idhkelika wart hon om 
nattatidh fwnnen standandis oppa sin knä, oc 
läsa enkannelika böner til gudh oc hans wälsig- 
nadha modher mariam, Oc thzta giordhe hon än 
1 sinom klena barndom Affhennas barndom wäxte 
mz henne milheten oc miskundh, oc war hon 
natwrlika tilbögdh closterlike gudelikhet oc ren- 


Sankt Maria af Oegnies. 395 


liffsens älskogha, Oc nar hon saa sancti bernardi 
ordinis brödher fram gaa om henna fadhers hws, 


war hon storlika wndrandis oppa theras klädhe- 


bonat, oc wndherstwndhom kom hon sik hemelika 
wt aff hwset, löpandhis äpther brödhromen, oc 
tha hon förmatte ey meer göra, tha satte hon 
sina föther i brödhranna foot spor, aff store 
astwndan, som hon haffde til closther liffwerne 
1 Oc nar hennas föräldra äpther waärslike sidh- 
wänio willo skära henne prydeliken klädhe, mz dyrt 
oc kosteliket smidhe, aff gul oc dyrom stenom, 
tha ängxladhis hon oc dröffdis ther aff, oc för- 
smadhe tolka höghfärd 


Sdennes aktenskap. 


Tha föräldrane sagho hennas gudelika aat- 
häffue, affwndadhos the oc wredhgados moth 
hennas helsosama gärniggom, rädhandis at dottren 
skulle sik lönlika komma fran them, sik jngiffuan- 
dis i nakot closter, gaffwo the henne mothe hennas 
wilia enom wnghom manne til hwstru, oc war 
iomffrun ey meer än xij ara gammwl, brudh- 
gommen heet iohanes I Naar hon war nw fran- 
skild fadher oc modher, hyölt hon sin kropp 
wndher starkom agha oc harde näffst, mz ärff- 
- wodhe fasto oc wakw, tha hon kwnne sik widher- 
komma, idhkandis sik i gudelikom bönom oc 
hymmelskom beskodilsom, hon haffdhe handa gär- 
nigh länghe om qwällen, oc i sängenne haffdhe 


20 


Sp, 2, 


Bl. 14, r. 
Sp. 1. 


[SA] 


ka 
ct 


2 


SDS 


2 


[A] 


30 


396 Sankt Maria af Oegnies. 


hon affsidhes lönlika hardh brädhe, oppa huilko» 
hon hwilte kroppen ena litla stwndh, Oc sidha? 
stodh hon opp til gudhelika böner, tha hon fik 
saa tilfalle, äpther thz at hon ey makt haffde 
ower sik siälffwa, nytiadhe hon thän thima hon 
kwnne faa, näst sinom krop haffde hon idhkelika 
hardh knwta bandh, mangha hardhether, pinliket 
ärffuodhe öwadhe hon, aff thäs hälga andhas mz 
gifft oc jngywtilsom, oc os lönlikom, hwilken wi 
skolom häldher höra än äpther fyölia, oc för thy 
tha wi hörom aff hälgom människiom läsas äller 
predikas mangh wndherlik ärandhe, äpther thy 
the. mz giffwit är aff them hälga anda, oc the 
giort haffna, skwlum wi meer wndhra ther om, 
gudhi takkandis för sina milla gaffwor, än äpther 
fölia ällar widherfresta thz os omögheliket är YI 
Naar tässen hälga qwinnan haffde länge liffwat 
mz sinom bondha i höffwisko hionelaghi, skadhade 
herran gudh hennas ödhmyukt, oc hördhe hennas 
taraffulla jnnerlika böner, jngywtandis i hennas 
bondha hiärta renleksens andha, swa at iohannes, 
som til then daghen haffde hafft mariam som 
hwstru, skulle äpther thän daghen haffua henne 
som syster, sik til renlek antwardadha, oc wara 
renliffwis oc i renlikhet göma cristi tiänirsko, 
henne til hwgnadh bliffwa, at hon matte thäs 
rolikare oc tryggelikare gudhi thiäna 9 Naar 
iohannes oc maria haffdo sik stadhfäst i renliff- 
sens stadhga, wisto the wäl, at sitia i ellen oc 
ekke sik bränna är ganzska siälsynt, oc för thy 
owergaffwo the sik siälffwa för ihesu cristi kärlek 
skuld, giffwandis sik til tiänist spetelsko folke, 


Sankt Maria af ÖOegnies. 5397 


widh en spetal, som kallas niuigella i bynom 
som kallas vilembroth, til en tidh, diäffwllen thzta 
seandhis haffdhe han stora affwndh mothe them 
oc iämwäl wärlzliket folk, hälst theras wener oc 
frändher, huilka them förra haffdo i wördhnigh oc 
kärlek, Nw straffadho the theim, giffwandis them 
spot oc spee, mz marghfallogh obryg sdilsk ordhom, 
huilket iohannes oc maria lydhw mykyt tolelika 
för gudz kärlek skuld 


SSennes gudaktlyhet. 


1 En dagh ther äpther nar herran gudh sökte 


5 


maria hiärta, wart hon jnnerlika tänkiandis ihesu 


cristi wälgärniga huilka han nadhelika bewist 
haffde människionne, i sinom hälga mandom, 
lidhandis swa swara pinor oc beskasta dödh, 
atherlösandis människiona aff hälffwites äwerde- 
lika dödh, kom i hennas hiärta swa stor warkwn- 
nan ower ihesu cristi pino, oc angherfwlla tara 
wordho henne swa mykla, at ey at enast klädhen 
wättos aff tarannas watne wtan iämwäl synthes 
thz oppa gwlffuet hwar hon gik, oc langhan thima 
äpther the sökilsen, ällar wisitacionem som tha 
gudh giordhe mz henne, kwnne hon ey see ihesu 
cristi kors, ällar höra talas om hans pino, wtan 
största tarannas wtgyutilse, häller oc at hon strax 
wart kipth i andeleka syn, hwar före matte hon 
wndherstwndom temperera the sorghena oc hetha 
warkwnnilsen som hon haffde ower ihesu cristi 


fana 
ot 


20 


Sp. 


2, 


Bl. 14, v. 
8p. 1. 


In 


15 


20 


25 


30 


398 Sankt Maria af Oegnies. 


pino, wändhe hon sin beskadilse fran mandom 
men oc föresatte sik guddommen, wiliandhis ther 
mz förstyra sin mykla graat, oc tha hon bleff 
skodandhis guddomen in cristo ihesu, kom för- 
henna andelika öghon hans alzmäktoghet, wis- 
domber oc godhet, oc at han som war aldra wärd- 
ogaste wärdogadhe sik lidha saadana smälikhet 
för människionna skuldh, tha förnyghiadis henna 
sorgh, oc taranna föröktos, oc henna siäl smäl- 
tes i tara, aff gudz brännande kärlek I Oppa 
en dagh för langafredagh nar gudz pina nal- 
kadhes, til redhe sik hälga qwinnan maria, at 
sörghia ihesu ecristi pino, oc wart kommen i 
kyrkiona, hwar hon wtgöth bitherlika thara, oc 
warth gratandhe oc snoppandhe opp i högth swa 
at thz matte lankt höras om kringh kyrkiona 
Tha kom en aff prästomen säfflika awitandhis 
hona, oc badh henne hemelika löna the nadh 
gudh henne giffwit haffde, Hälga qwinnan witan- 
dhis thz henne omöghilikit wara, at förtaka sig 
gudz gaffuo oc tarannas wtgyutilse, stodh hon 
opp i sinne cenfalloghet, huilka hon altidh haffde 
som duffwan, wiliandhis lydha prästens ordhom 
gik hon til eth lönlikasta rwm, hwar enghen 
komma skulle, oc brukadhe ther sina gudelikhet, 
äpther thz som gudh aff sinne mildhet henne 
giffwit haffde nadhena, Oc mz sinom hälga bönom 
förwärffuadhe hon aff gudhi at samme prästen 
skuli wnffa aff gudhi the samma nadhena, til at 
wtgyutha gudhelika thaara för ihesu cristi pino, 
som han siälffuer förra giffuit haffdhe, oc at han 
matte tha wndhersta, oc i sik wtröna, om thz 


Sankt Maria af Oegnies. 399 


är i människionna waldhe, at förstyra saadana 
thara, som gudh haffuer swa enkannelika giffuit, 
Oc händhe at samma prästen redhe sik at mässa 
samma daghen oc tha han kom til thän stadhen 
som aminnilse göras aff ihesu cristi pino, opplät 
gudh the källo, huilka enghen wtan han siälffwer 
gudh förmatte ather täppa, oc wart prästenom 
iämsköt ympnelika tharangas flodh swa mykyt at 
han haffde när koffnat aff ower flytandis tharan- 
nas watn, oc thäs mera han widherfrestadhe för- 
byudha tarannas flytan, thäs mera föröktos the 
oc wathan giordhe ey at enast prästen, wtan 
lämwäl altara klädhen oc bokena, oc wiste then 
godhe prästen ey, hwat han göra skulle, än swa 
lärdhe han ekke wara wäl giort at straffa gudz 
thiänirsko i thy som han ekke siälffuer haffdhe 
wtrönt, oc swa bleff then prästen langan thima 
snoppandis oc gratandis, oc blygdhis i blandh 
folket aff sinom aat häffwom I Ey mykyt lankt 
ther äpther händhe at hälga qwinnan kom til 
taals mz prästenom, oc wiste hon aff them hälga 
andha wndhersamlika alt thz honom war ower- 
farit, lika wist som hon haffde warit när stadh, 
oc kastadhe honom wndher öghonen safflika, thz 
han giort haffde, sighiandis, herra nw haffuen i 
rönt oc lärt, at ey är i människionnas walde ällar 
fria welkor, förmena thäs hälga anda jnskywtilse, 
thy at naar wädhret bläser, tha wäxser haffsens 
flodh Oc nar hälga qwinnan aat spordhes aff 
nakrom, om hon nakot twingadhis ällar nakot 
krank wart äpther sadana mykla taara, waku oc 
fasto, Tha swaradhe hon sighiandis Tässe thara 


on 


20 


25 


Sp. 2 


Bl. 15, r. 
Ev. 1 


400 Sankt Maria af Oegnies. 


ärw mik widherqwekilse, oc til engha twangh, 
the ärw mik som sötasta brödh badhe nath oc 
dagh, the tynghia ekke huffudhit wtan häller 
lätta thz, oc widherquekia oc styrkia, Tässc thara 


5 twingha ekke hoghen, wtan gladha göra siälena, 


10 


20 


25 


swa som mz enne söte andelike frögdh, hälst the 
tara som aff gudbhi giffwas oc ekke nödhgas aff 
människionne 


AN : nd 
Öm hennes skriftermål och botöfningar m. m. 


H.. äpther röra hälga qwinnonnas skriffta- 
fädher aff hennas skriftamalom oc androm hennas 
gudelikom gärninggom oc storomn dygdhom, oc 
sigher hennas skrifftefadher the ordh her äpther 
fölia Jak kallar mik gudh til witne, at iak aff 
allas hennas liffs daghom oc hennas omgänghe 
aldrigh kwnane märkia i henne nakra dödhelika 
synd, thy at hon waktadhe sik swa för litlom 
oc nadhelikom syndhor, at hon i xv dagha off- 
tha war swa roliken, at hon ey kwanne i sith 
samwit finna en wanskipadhan tanka, Öc förtän- 
skuld, at eth goth hiärta rädhes optha ther syndh- 
ena wara, hwar enghen syndh är, kom tässen 
hälga qwinnan til os prestena, huilke hennas 
skrifftafädher warom, fallandis oppa sin knä, mz 
gratandis tarom, oc klaghade oppa sik för nakra 
syndher, huilka swa barnslika waro, at prestene 
kwnno sik naplika ather halla aff löghe I Entidh 
tha hon war twinghat aff enom hardastom sywk- 


Sankt Maria af Oegnies. 401 


dom oc haffde för sina helso skuld drukkit lithet 
aff wiin, oc äthit köt aff sanne nödhtorfft, til at 
widherqwekia sina krankka natwr, Oc nar hon 
ther äpther wart helbrigdha, kwnne hon ekke 
giffua sik til fridhz, för än hon widherlakt haffde 
saadana kräselikhet mz twäffalle fasto YT Swa 
stora nadh haffde gudh henne giffwit til at fasta, 
at tha the dagha. waro at hon skulle widher- 
qwekia kroppen, tha tok hon sina widhertorfft, 
ekke som födho, wtan som läkedom, ena reso om 
daghen, togh swa at om sommaren, tha tok hon 
om afftonen, oc om winthren lankt wt oppa natt- 
ena lithet swart brödh, aldra huassast, swa at 
hwndane förmatto napplika ther aff ätit, oc thzta 
glordhe hon langan tidh, swa at aff brödzsens 
huashet oc hardhet sarghadis hon jnwertes i 
mwnnen, at blodhit gik wt oppfyllandis mwnn- 
en, än ihesu cristi blodz aminnilse giordhe thän 
kosten sötan i siälenne oc likamen I En dagh 
nar cristi tiänirska sath widh bordh, taghandis 
sina widhertorfft, syntes henne owenen diäffwllen, 
twingandis sik aff affwndh, oc saa gräselika mothe 
henne Oc tha han förmatte henne ey nakot 
göra, sprangh han mothe henne sighiandis, see 
thin frassirska, thu oppfyller tik ganzska my- 
kyt, än gudz tiänirska wiste wäl owenzsens 
swek, thy at owenen wiste at hon war enfallogh 
oc rädhogat, oc thy wille han förfära henne, oc 
styggia fran mathen, oppa thz at hon skulle 


wanzskas aff hwngher i gudz tiänist, än hon tok: 


mathen sik til styrk thäs häldher, at han wille 
Legend. = TII. 26 


An 


rand 


0 


dd 


0 


Sp. 2. 


[0 
En 


20 


2 


en 


30 


402 Sankt Maria aj Oegnies. 


henne gäkka oc gabba, än näst ther äpther fast- 
adhe hon i watn oc brödh fran hälga kors dagh 
om hösten, oc til paska dagh, oc thz giordhe 
hon i thry aar jämlika, oc likkawäl fik hon engha 
wanmakt ther aff til handa ärffuodhe ällar andra 
andelika beskodilse, oc wndherstwndom nar hon 
war i sin cella, som bygdher war mällan kyrkio- 
nar, oc tok nakra födho til kroppsens oppehälle 
oc styrk, togh ey annat wtan watn oc brödh, 
tha saa hon nakra aff gudz änglom när sik staa, 
1 häloghom natwardhe, fran thy hon gaff wäl- 
signilse til bordz oc til gracias wart läsit äpther 
maltidhena, oc saa hon som en skinande stegha 
staa op til hymelen, i hwilkom hälogha ängla 
oppforo oc nidherstighu, aff huilke syn hon fik 
swa mykyn hugnat, at henne wansmakadhe all 
wärldzliken kräselikhet oc enghen förgängeliken 
sötme kwnne liknas widher thän Iwstan som war 
i änglannas asyn I Sanctus iohannes ewangelista, 
huilken cristi tiänirska mykyt älskadhe, syntes 
oc offta när henne staa, tha hon saat widh 
bordhet görandhes sina maltidh, i huilkens när 
waru, aff the gudelikhet som hon til honom 
haffde, kom i hennas siäl swa mykyn glaädhi, 
at hon glömde mathen, swa at hon ey aat wtan 
ganzska lithet oc klent, oc aff then klena mathen 
fik hon swa dana krafft oc starkhet i sin likama, 
at hon [ey] behöffde taka maat i atta dagha, oc 
stwndom i xj dagha, ther äpther bleff hon fastan- 


des I Entidh äpther saa dana syn, bleff hon 


allaledhis fastandes, fraan hälga torsdagh oc jntil 
pingisdagha, enkte ätandis, oc bleff likkawäl swa 


Sankt Maria af Osegnies. 403 


stark til ärffwodhes, oc annat thz henne bordhe 
göra, sista daghen som thän första, oc haffdhe hon 
wilit ätha twem sinnom om daghen, hon haffdhe 
engaledhes thz förmat för än hon haffde kommet 
til sin sinne i gän aff the andelike synenne, til 
huilka hon war oppkipt I Vndher stwndhom war 
tässen cristi älskerska oc tiänirska soffwandes 
mz cristo i häloghe tysto, i xxxv dagha, enkte 
ätandhes, oc ey häldher talandes nakot ordh, 
wtan at enast tässen ordhen, Jak wil haffua ihesu 
cristi likama Jak wil haffua ihesu cristi likama, 
oc nar hon haffde honom wnfangit bleff hon alla 
daghana ther äpther i sötasta beskodilsom mz 
herranom -ihesu cristo, än äpther fåm wikur för- 
lidhna kom hon i gän til sin sinne, allom ther 
oppa wndrandes laat hon opp sin mwn, oc ta- 
ladhe, oc tok til sik likamliken maat, oc thäs 
mera hon twingadhe sin kropp mz atherhaldh 
oc fasto, thäs mera fetmadhes siälen i gudelikom 
bönom, Oc nar hon giordhe handa ärffwodhe oc 
hennas finghra toko rokken oc thenen, lagdhe 


hon för öghonen psaltara bokena, läsandhes gudhi 


sötha psalma, Oc ther mz bant hon sit hiärta 
til wan herra at thz skulle ekke sik skinghra til 


Rn 


bade 


0 


mh 


ö 


nakra fafängho oc onytteliken ärandhe IT Entidh 25 


nar gudz tiänirska war i sinne eghne kyrkio, som 
ligher widh kyrkiona som kallas oegnies, saa hon 
otalika händher wt räkta til sik, som the willo 
nakot bedhas aff henne, tha wart hon wndrandis, 
oc stodh opp, gangandis til oegnies kyrkio, som 
fordhom moyses gik til tabernaculum i öknenne, 
nar han war twäkande i nakrom ärandhom, swa 


Sp, 2. 


1 


2 


3 


An 


5 


ut 


(—] 


404 Sankt Maria af Oegnies. 


gik nw gudz tiänirska til oegnies kyrkio, bidhian- 

dhis ödhmyuklika gudh, at han wärdogadhis 
henne wndherwisa hwat the wt räkta händherna 
haffdho tydha, tha wart henne swarat aff herranom 
gudhi at händherna teknadho the cristna siäla 
som pinas i skärslo eelle, oc the bedhas hiälp 
aff thinom gudelikom bönom, aff huilkom theras 
pina matte faa lisa oc swalka, swa som aff nakrom 
dyrom smörilsom, hälga qwinnan haffdhe stwndom 
för then obegripelika sötman som hon haffdhe 
aff gudz beskadilsom glömt cristnom siälom i 
sina böner, oc stwndom förmatte hon ey opplata 
mwnnen, oc ey häller nakot annat tänkt wtan 
oppa gudh, Om daghen oc nattena helsadhe hon 
iomffru mariam oppa bögdhom knäm, M oc C 
resor, oc är thzta wndherliket oc ohörlikit at 
hon iämlika idhkadhe tässa äpther skriffna gudhe- 
likhet i xl dagha, Först aff thäs hälga anda dygdh 
bögdhe hon sin knä säxhwndradha resor "I Avn- 
nantidh laas hon helan psaltaran standandis oppa 
sina föther, oc mällan hwan psalm las hon än- 
gilsens helso aue maria standandis oppa sin knä 
1 Tridhia är at hon tryhwndrada resor widh 
hwart knäfal tok disciplinam sigh mz riis fläng- 
landhis, sik sialffwa offrandhes gudbhi oc iomfru 
marie, mz eth lanktsamt martyrium Oc mz the 
try ytersta slaghen fulkomnadhe hon oc stadhfäste 
thz som förra giort war, sik flängiandis swa harde- 
lika, at blodit wtflöt owermattelika, Ther äpther 
giordhe hon fämtio knäfal, oc ther mz gudhi 
görandis fulkomlikit offer, Tässen gudz tiänist 
war ekke aff mäniskionnas krafft, wtan mz hälga 


Sankt Maria af Oegnies. 405 


änglannas mz hiälp, som henne oppehiöllo oc 
styrkto I Hwat dygdelika krafft oc makt hennas 
gudelika böner i sik haffdo, thz wtrönto flere 
människior, sik til hwgnat, Oc iämwaäl diafflane 
sik til pino oc mothestandh, hwilka hon mz sina 
gudelika böner swa twingadhe, at the för hennas 
böner nödhgadhos komma til henna om hon wille, 
oc fly fran henne tha henne täktes I Entidh hände 
at gudz tiänirska, äpther mykla waku oc andelikit 
ärffuodhe, lagdhe sik til hwilo oppa sänghena, syn- 
tes henne diäffwllen i manghom wanskapilsom, gniz- 
landis tändherna moth henne mz grymme wtsyn, 
oc bannadhe henne sighiandis, hwilas thu i hälffwitte 
mz os äwerdelika O at thu matte ther hwilas, 
thy at iak twinghas ey mindhre aff thinne hwilo 
an aff thino ärffwodhe oc gudhelikom bönom, Ån 
hälga gudz tiänirska drogh mwnnen til löghe, oc 
mz korssens tekn borth älte hon diäffwlen I Entidh 
badh hälga gudz tiänirska sina böner til gudh för 
enne dödz manz siäl, tha wart henne swarat aff 
gudhi, bidh ekke för honom, thy at han är dömdher 
til hälffwittet, thy han fik sit bana saar i spärbräk- 
nigh, oc bleff dödher mz wslom dödh, oc är skep- 
adher til äwärdheliken dödh YI Halga gudz tiänir- 
ska, som jnuörtes i siälenne war j fördh cristum, 
aktadhe ekke om wtwärtis klädhabonadhen, thy 
waro henna klädhe medel matto, ekke hafdhe 
hon oc linneth klädhe näst köthet wtan en hwass- 
an haarsäk, thz är haar klädhe, kiortillen war 


wllen oc hwither, oc mantillen mz samma lithen, 


enfallan oc fodherlösan, thzta war hennas klädhe- 
bonadher, oc mz honom war hon wäl nögdh, hon 


(3 


0 


er 


5 


20 


Bl. 16, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


1 


2 


on 


ee 


on 


Nn 


406 Sankt Maria af Oegnies. 


haffde ey nakra nödh aff frost, thy at jnwertes 
ellen, aff gudz kärleke, oc aff them hälga anda, 
oc hälstz nar hon "war i sith gudelika bönohaldh 
oc öffra tingannas beskadilsom, oc för samma 
sakena haffde hon ey likamliken eeldh moth 
nakro froste, thy at jnwertes eellen, huilken hon 
aff them hälga anda haffde, wärmdhe henne swa, 
at aff hennas klädhom wtgik swether, sötasta 
lokt haffwandes som balsamus I Tässen gudz 
tiänirska maria aff oegnies älskadhe mykyt rolik- 
hetena oc tystona, swa at hon i nakon tima som 
war fran hälga kors dagh oc jntil paska, taladhe 
hon naplika eth ordh, wtan hyölt iämliket si- 
lencium, oc war the tystan gudhi swa täk, äpther 
thy som thän hälge ande oppenbarade, at hon 
war wärdogh jnga i hymerikis glädhi wtan alt 
purgatorium, hännas hiärtas glädhi kwnne hennas 
änlites clarhet ekke dölia, j wndherlike matto 
tempereradhe hon sins hiärta moelikhet ällar 
söfftidelikhet, änlittens gladhskap oc hiärtans 
frögdh tempereradhe hon i nakre matto mz än- 
littens blyghe enfalloghet, Sith änlite bögdhe hon 
moth iordhenne, hennas gangher war ödhmyuker 
oc moen, ällar saktmodhogher, all hennas krops 
rörilse waro aff them hälga anda begaffwat, at 
alle henne seandis oppfyltos mz andelike gladhi, 
wtgywtandis andelika taara, kännandis i sit hiärta 
ena wndherlika frögdh, oc wisto ey hwadan hon 
kom, at saa är sant bewisas thz mz eth ärandhe 


30 som här äpther skriffwas 


Sankt Maria af Oegnies. 407 


Sura hennes blotta åsyn verkar. 


1 Thz händhe om en dagh, at en hedherliken 
oc gudeliken herra, kalladher gwido, han war 
cantor i enne domkyrkio som kallas camarasen- 
sis, thenne domherran war lywffuer man, oc mykyt 
älskandhes renliffwis iomffrur oc gudelika qwin- 
nor, gärna hörandes thera gudelika ordh oc ande- 
lika talan, oc haffde han för nakontidh warit til 
taals mz tässe gudz tiänirsko, marie aff oegnies, 
oc fangit ther aff mykyn andeliken' hwgnat i 
sinne siäl, oc aktadhe han at sökia henne för 
samma saak skuld, Tok han mz sik til fölghes 
nakra mz brödher oc ey them wndherwisandhes 
sannelika hwart han wille, wtan sagdhe sik wilia 
gaa til en annan stadh, oc nar the kommo wt 
' oppa wäghen ey lankt fran oegnies, tok herra 
gwido then wäghen som ledde til hälga qwin- 
nonnas hws, Tha en aff hans mz brödher, huil- 
ken ey mykyt aktadhe andeliken ärandhe, saa 
herra gwidonem böia aff wäghenom, oc kwnne 
wndhersta hwart han wille gaa, sagdhe han til 
honom, Ö herra cantor, hwart haffwen i tänkt 
at gaa, hwi böghen i aff idhan rätta wägh, hwat 
wilin i tagha flygandis flwgor, ällar mz barnomen 
gripa flygandis fiadhla, oc flere annor löghis ordh 
sagdhe han, än thän hedherlike herran gwido, 
mz eth milth hiärta oc godho twlomodhe, gik 
sin wägh fram til hälogha qwinnonna, talandhes 
mz henne mangh andeliken hälogh ärandhe, aff 


by 


5 


huilkom han wnfik märkeliken andeliken hugnat 30 


BL 17, r. 
Sp. 1. 


B8p. 2. 


10 


en 


RR 


408 Sankt Maria af Oegnies. 


oc siälennas frögdh, Oc mädhan thzta giordhes, 
wart en aff hans mz brödhrom mykyt ängxslogher, 
oc gik til honom, manandes han at göra ända 
oppa sinne talan, oc skynda sik oppa wäghen, 
oc händhe at nar han swa taladhe fik [han] see 
oförtänkter hälga qwinnona wndher änlitet, aff 
huilko han wart bradelika oc wndhersamlika om 
wändher i sith hiärta oc sinne, som han haffde 
ekke warit samme mannen han förra war, oc 
tilkomo honom swa mykyn tara wtgywtilse, at 
i langha stwndh kwnne han ey gaa fran stadhen, 
ther cristi tiänirska war när warandhes, oc wille 
han gärna thz lönlikit wara, än cantor gwido 
wndherstodh wäl hwat honom war hänt, oc glad- 
des ther aff, sighiandis til honom samma löghis 
ordhen, som hin til honom tilföranda haffde 
förekastat, sighiandis til hans brodher, ganghom 
hädhan, äpther hwario töffwom wi, ällar skolom 
wi borth köra flygandis flughwr, oc gripa fly- 
gandhis fiädhlar mz barnomen, Ån hans mz bro- 
dher stodh länghe sokkandhes oc snoppandhes, 
owerflödhelika thara wthfällandes, oc sagdhe til 


 cantorem, kära herra förlaten mik min broth, 


thy iak. wiste ey hwat iak sighia skulle, iak 
matte entidh lära, thz iak förra ekke wiste, än 


1 tässe hälge qwinnonne haffwer iak wtrönth hwat 


gudz krafft oc dygdh haffuer inbära 


Sankt Maria af Oegnies. 409 


Qarias sjukdom. 


YT Entidh tha hälga gudz tiänirska förmatte ekke 
Oppa kroppsens wäghna längher lidha thän heta 
kärlekxsens brändhaga til gudh; i andelikom be- 
skodilsom, wanskadhes hon i kroppen, oc nidher- 
fyöl oppa sotta säng i swarom krankdom, thy 
at swa täktes mildhom fadher plagha sina dotter, 
huilka han hiärtelika älskadhe, hennas händher 
oc arma samman slängdo sik som en cirkil, aff 
myklom wärk oc vee, för brystet sloo hon sik mz 
händherna, aff sywkdomen ther til nödhgat, Oc 
tha hon haffdhe swa länghe lighat, tha saktadhes 
krankdomsens krafft, oc kom igän til sinnet, oc 
widherquektes i kroppenom, loffwandis gudh, oc 
gaff sik iämsköt til waku, fasto oc alzskona krop- 
sens stranghet, wnfangandes starkhetena aff herra- 
nom gudhi, oc ärwodadhe i andeliko ärwodhe, 
at mangha starkka människior skullo ey giorth 
tridhia delen aff saa mykyt ärffuodhe, som hon 
ensam giordhe 


SWearia hade sju den helge andes gåfvor. 
Den första: CÖnds råddhäga. 


Sancta maria af oegnies war aff gudhi nadhe- 
lika begaffwat mz vij täs hälga anda gaffuor, 


an 


bd 


0 


old 


5 


20 


Oc thy kallas hon fwl mz them hälga anda Först 25 


Bl 17, v. 
8p. 1. 


Sp. 2. 


[5 


tad 
[= 


1 


or 


20 


2 


[SA 


30 


nd 


410 Sankt Muria af Oegnies. 


haffde hon the gaffwona som kallas timor, Thz 
är rädoghe, thy at gudz räddoghe betzladhe oc 
bewaradhe hennas fäm ythra sinne aff allom 
syndhom, J hennas twngho war gudz räddoghe, 
om hwilkit hennas skrifftafadher bära henne withne 
sighiandis, at aff hennas mwnne hördho the al- 
drigh wärdzlikit ordh, ey minsta sillebam, wtan 
all hennas ordh waro mängdh mz tässom ordh- 
omen ihesus cristus I Vadhelikit är, mykyt brwka 
ällar nytia, ällar sik tilegna witherlika thz som 
orätwislika är afflat, som märkias maa i tässe 
hälge qwinnonne marie oegnies, aff hwilke scriffuat 
star i bokenne som kallas de apibus capitulo 
lxxvij exemplo sexto I At tässen hälga modhren 
haffde största omsörgh oc warkwnnan ower crist- 
na siäla, som pinas i skärslo elle, oc enkannelika 
ower sina. eghna modher, henne sörgdhe hon 
mykyt, hwilka hon hoppadhes wara oppa nadhen- 
nas wägh, thy at hon gaff mykla almosor, oc 
liffdhe i toktelike höffwiskhet, äpther thy som 
människiom syntes oc almänneliken wärldennas 
sidhwänio är, likkawäl räddes hon thy at dywpe 
ärw gudz lönlika doma, Oc thy badh hon gudh 
idkelika, oc mykyt jnnerlika, at hon matte wisse- 
lika faa wetha i hwat stadhga hennas modhers 
siäl war I Nar hon haffde her om mykla thara 
wtgutith i sina gudelika böner, hände entidh tha 
hälogha modhren saat i kyrkionne, hörandis mässo, 
warth hon bradhelika om slaghin aff myklon fasa 
oc räddogha, oc saa hon när sik standa en mörk- 
an andha, oc giordhe hon snarlika för sik hälga 
korssens tekn, oc iämsköt skildes fran henne 


Sankt Maria af Oegnies. 411 


aldher räddoghe, oc taladhe hon sidhan dristelika 
til mörka skuggan, manandhes honom om ihesu 
cristi dygdh oc makt sighia haa han war, tha 
swaradhe andhen sighiandis, jak är thina modhres 
siäl, Dottren spordhe hwru mz henne war stält, 
Siälen swaradhe, illa är mz mik stält, oc thina 
böner kwnno mik enkte hiälpa,,thy at hälwittes 
häktilse jane halla "mik äwerdelika fördömdha, 
Dottren thzta hörandes, wengadhe sik storlika 
sighiandis mz graat awi, awi mik, o min modher, 
för hwat saak äst thw fördömdh, Sialen swaradhe, 
jak war oppfostrat oc liffdhe aff thy som orät- 
wislika war fanghit, oc illo fanghno gozse, oc 
falske köppslaghan, oc okker, oc mith samwit 
sagdhe mik thz wara illa giorth, oc iak wille thz 
enkte akta, ällar thz i gän giffwa, huilkit illa 
afflat war Oc egh häldher wille iak nakot skötha, 
hwat mine wndherdana ällar tiänara mothe gudbi 
glordho i mino hwse, wtan gik.iak wärldenna 
krokotta wägha, tykkiandis owördhelikit wara, at 
böya min footspor aff minnas föräldra wäghom, 


Jak försmadhe oc wanälskadhe them som mik 


straffadho för mina orätwiso, oc wille them ey 
höra Oc ey häldher haffde iak nakon angher ällar 
idhroga för mina wranghet oc liffdhe thy iak 
ofruktsamlika, oc ther mz förtappandes alla mina 
wälgärnigga, oc hymerikis glädhi, oc bliffwer 
äwerdelika förtappat, Oc nar siälen haffde thzta 
sakt, borth hwarff hon aff dottrennas asyn, Än 
gudz tiänirska owertänkte gudz rätwiso oc siäl- 
ennas ordh, oc gudz wilia, sörgdhe hon$tey nw 
ythermer tässa siälennas fördömilse, thy at gudhi 


An 


bag 


5 


2 


Bl. 18, r 
8p. 1. 


AR 


1 


eS 


1 


(FA) 


20. 


S&S 


4192 Sankt Maria af Oegnies. 


ärw alle doma wndher giffne, oc bleff gudz tiä- 
nirska gudh loffuandes oc ärandes för sina rät- 
wiso I Ther aäpther nar thenna hälga qwinnan 
war i spettalen willembroth, oc wille sik wndher- 
stundom nakot redha til kost, lät hon hänta sik 


gräs oc yrther i skoghen oc ödhemarkom, hwar 


ey nakot saat war, wtan siälfft oppwäx aff iordh- 
enne, sik til kaal ällar födho, rädhandis altidh 
at henne skulle nakot komma til kost, huilkit ey 
ware rätwisleka fangit, oc sammwledhes räddes 
hon ätha aff spetalens maat, ällar thera almoso, 
twäkandis om almosan ware all giffwin aff waäl- 
fangna gozse IT Mykyt hetelika war oc tässen 
gudz älskerska opp tändh i ihesu cristi kärlek 
til sannan fatikdom, at hon wille näplika när sik 
behalla aällar bewara thz hon siaälff allaledhes 
haffde widhertorfft til, Oc thy haffde hon aktat 
entidh fly lönlika til okwnnokt folk, fran sinom 
egnom frändhom oc wenom, oppa thz at hon thäs 
häldher maghe faa tilfälle at tiggia sina bärnigh 
oc sit brödh för hwars manz dör ällar porth, 
än hon wart i thz ärandhet förhinddrat, oc henne 
wart thz förtakit I Hennas skrifftafadher bödh 
henne entidh wndher lydhno sighia, om hon 
astwndadhe nakontidh loff ällar priis för sina 
gudelikhet, ällar fik i sit hiärta andelik frestilse 
begärandes täknat aff människiom, hon swaradhe 
sighiandis, allan wärdzlikan priis, rosn oc för- 
gangliken hugnat war mik wtskwtin aff mith 
hiärta, oc är mik altidh styggeliken, oc enkte är 
mik söth ällar hwgnelikit tänkia oc skodha, wtan 
awerdelika tingannas godhet ok ihesu cristi kärlek 


Sankt Maria af Oegnies. 413 


Den andra gåfvan: Vildfet. 


1 Cristi alskerska haffde ey atenast sik til 
dygdha ökilse aff them hälga anda räddoghans 
gaffwo, wtan hon haffde oc iämwal the gaffuona, 


som kallas pietas, thz är milhet, thy at hon war 5 


redhoboen til alla milhet, hon aktadhe oc om- 
sörgdhe aff alle sinne förmagho allaledhis ful- 
kompna alla miskundhsamlika gärningha, oc ower 
alt war hon omsörgiandis, at thiäna sywko folke, 
oc när stadh wara them som drogho til dödhen, 
oc them som dödhe iordhados, ällar dödhe baros 
til graffua, oc i tässom dygdha idkan fik hon 
mangh oppenbarilse andelika aff gudhi I J clo- 
stret oegnies war en syster, huilken fordhom warit 
haffde i wärldenne en änkia, Tässen systren wart 
krank, oc drogh til dödhen, oc war oppa thän- 
tidh cristi älskerska i sinom cella, oc warth 
henne oppenbarat, at otalike diäffla stodho widh 
kranka systrennas sängh, haffuandes grymmasta 


leona lywdh Conuentz systrana swngo ower henne ? 


officium som sidher är ower dödha, menandhes 
henne wara aldzstingx dödha, oc enkte witandis 
aff dyäfflomen, oc tha kom gudz tiänirska löpandis, 
swa som glömandis at hon war qwinköns, oc satte 
sik manlika oc dristelika mothe diäfflomen mz 
sina heta gudelika böner, oc iämwaäl slogh hon 
mothe them mz sinom mantil, them borth driff- 
wandhes som andhra flughor, Än the orene 
andha stodho mothe henne ilhärskelika wiliandis 


enad 


0 


far 


5 


25 Sp & 


wärla oc wndhersla sik the siälena, Hälga gudz 30 


Bl. 19, r. 
Sp. 1. 


on 


1 


eS 


15 


20 


2 


[31] 


30 


414 Sankt Maria af Oegnies. 


tiänirska skodhandis diäfflannas ilhärdzsko oc stora 
dirffwe, gåt ey längher witith pukannas orolikhet, 
ropadhe hon tröstelika, til herran ihesum bidhian- 
dis honom om hans millasta blodh, huilkit han 
wtgöt för wara atherlösn skuld, hiälpa sik mothe 
the omilla diafla, Ey willo diäfflane alzstingx 
wnfly, wtan samman lagdho mykla ilfwndoghet 
mothe siälenne, Tha cristi tiänirska thzta saa, 
tok hon dirffwe oc tröst aff them hälga anda, 
talade til herran ihesum sighiandis, O herra ihesu 
criste jak säther mik i lyffte för tässa siälena, 
än tho at hon syndat haffuer, tho likkawal haff- 
wer hon sik för sina syndher skrifftat, kan oc 
swa wara, aff nakre glömsko, at hon haffwer 
nakot förswmat, tha haffwer thu än lefft henne 
timan til näffst oc bätrilse, än tho at hon förma 
nw ey tala, Oc widh tässen ordhen borth flydho 
diäffiane allaledhes mz skam oc blygdh, oc hälga 
ängla nalkades sänghenne ther kranka systren 
laa, oc cristi tiänirska gaff gudhi loff oc tak 
för sina nadh, oc kom til sin natwrlika siin i 
gän, oc tok sin mantil opp ther hon strit haffde 
mz diäfflomen, oc gik i sin cella mz gudelike 
blywghet, ther sik janelykkandhes i langhan thima, 
sik öwandhes i andeliko ärffwodhe oc gudelikom 
bönom I Ey mykyt lankt ther äpther, om san- 
ctorum petri et pauli högtidh, war gudz tiänirska 
mykyt omsörgheliken om the siälena som hon 
gik i lyffte före, rädhandis i hwat stadhga hon 
war, tha syntes sanctus petrus apostolus, kwn- 
görandhis henne at siälen, för huilka hon loffwade, 
war i hardasta purgatorio, oc sagdhe sakena, för 


Sankt Maria af Oeqgnies. 415 


hwilka hon ther pintes, Eth war at hon mykyt 
hetelika haffde älskat wärldena oc henna wällust, 
nar hon i wärldenne war, Oc ledh the siälen 
hardasta köldh, thy hon war slyo oc laat oc kaldh 
i gudz kärleke oc dygdhosammom gärninghom, 
Oc hardelika pinadhes hon för thz, at hon i wärld- 
enne haffdhe glömsklika oc flatlika opfostrat sin 
barn, oc ey aghat sith tiänisto folk, oc mykyt 
haffde hon oc siälff mera drwkkit, än henne behoft 
giordhis, oc i klädhomen haffde hon warit ower- 
fAlödhog, oc för thz ledh hon swara pinor I Nar 
mildha cristi tiänirska thzta hördhe, lagdhe hon 
sik til stora omsorgh at hiälpa henne, thy at aff 
hennas barndom war henne mykyn mildhet oc 
omsorgh ower cristna siäla som pinadhos i skärslo 
elle, mz gudelika böner oc almosom, oc hwat 
hon siälff förmatte ekke göra, tha oppwäkte hon 
andra til samma milhetena I Annantidh händhe 
at en gudeliken änkia, huilken langhsamlika i 
mangh aar haffde gudhi tiänth, oc oppföth sina 
dötter i gudz räddogha, them idkelika lärandes, 
hwru the skullo gudhi tiäna, oc sin renlek gudhi 


en 


5 


20 Sp. 3. 


bewara til sin dödh, tässen godha qwinnan wart 


krank, oc drogh til dödhen i spettalen som kallas 
villembrath Tha saa cristi tiänirska iomffru 
mariam när henna sängh standandis, haffwandhes 
som en flughu fläkt i handenne oc fläktandhes 
oppa hennas brändagha oc lenadhe han oc swal- 
kadhe nadhelika, Oc nar siälen wille wtgaa aff 
kroppen syntes en stoor diäffla skari moth huilkom 
wordho mangha böner läsna, oc orena andhana 
willo ey täshäldher borth fly, för än hymerikis 


Bl. 19, v. 
Sp. 1. 


(DA 


10 


1 


(3 


2 


Se 


2 


An 


30 


416 Sankt Maria af Oegnies. 


portarius sanctus petrus apostolus kom mz kors- 
sens baner, oc tha borth flydho the mz blygdh, 
än nar the godha änkian war dödh, tha saa cristi 
thiänirska iomfru maria kommande mz otalikonm 
hymerikis iomffrum, skikkadha i twa chora sywn- 
gandis gudz loff mz sötaste hymmelske röst, Oc 
nar prästen giordhe officium ower liket som want 
är, Tha saa cristi tiänirska höxta prästen ihesum 
cristum kommandhe mz en otaleken skara hälga 
manna aff hymerike, lyktandes ällar fwlkomnan- 
des officium mz prestenom, oc saa oc hördhe tha 
cristi tiänirska, hwru wndhersamlika, oc mz 
sötasta loffsangh, öffra kyrkian som är hymerikes 
borghara loffuadho gudh, oc nidhra kirkian, som 
är cristna människior, swaradho i sinom loff- 
sangh, Oc nar dödhe kroppen war iordhader, 
tha syntes siälen cristi tiänersko än hindhras i 
purgatorio för nakra syndher, hwilka ey waro 
alzstinges rensadha, som war för nakor obetaladh 
gäldh, om hwilken kwanogh giordhes hennas dot- 
ter, oc läth hon them snarlika betalas, Oc nakon 
lithen thima ther äpther syntes the siälen gudz 
tiänirsko clar oc skinandhe som clarasta stiärna, 
oc war tha gangandes til hymerikis frögdh oc 
glädhi, oc syntes siälen haffwa liffsens bok i sin- 
om handhom, oc höxste mästaren ihesus cristus 
hennas sötaste brudgomme war tha wordhen 
hennas läramästare I Iblandh människior är gaäfft 
oc genast, at först wnsätia oc hiälpa kroppenom 
om han är sarghader ällar skadder, likkawaäl oc 
sannelika är tilbörlikit mykyt ytherlikare, at wn- 
sätia oc hiälpa siälenne om hon är i nakre nödh 


Sankt Maria af Oegnies. . 417 


stadh, her aff gifs eth exemplum, 'thz är en äp- 
thersyn, aff sancte marie oegnies, hwilken altidh 
war blidh oc gladh, oc altidh haffwandes hiärtans 
frögdh aff himerikis gladhi, oc aff thäs hälga 
anda rörilsom oc närwaru, Än tha hon förnam 
nakors wadha til siälenna händha, som war at 
nakor fyöl i dödhelika syndh, ällar nakor siäl war 
i porgatorium kommen, tha wart hon sörghiandes 
ower matto, swa at iak mz gudz nadh oc hennas 
hälaghetz orloff straffar henne för hennas ower- 
matto graat, oc pinlika omsörgh hon sik giordhe 
1 the mattonne, thy at hon tok ey til sik maat 
ällar sömpn, ällar nakon kroppsens hugnat, ällar 
widherquekkilse, wtan häldher största sörgh oc 
qwidho, som the qwinana som barn skulle födha 
"" I them thimanom händhe at en renliffwes bro- 
dher aff sancti bernardhi ordhon, oc war mykyt 
menlös oc gudeliken man, än skälikheten oc mattan 
brast honom, han menthe mz gudelike beskadhan 
förwärffwa menlösonnas stadhga, som adam haffde 
för än han syndadhe, her om giordhe han sik 
mykla twangh, i fasto, wakw, mykle läsnigh oc 
thaarom, han mente oc kwnna liffwa wtan nadhe- 
lika syndh, oc nadhelika syndher räknadhe han 
wara dödhelika, oc aff sinne eghne dygdh wille han 
förmena tilkommande tanka, nakra reglonna pwn- 
cta wille han styra äpther sith sinne, mz sinne kraftt, 
oc mz godhgärninga förskulla hymerike wtan gudz 
nadh oc miskundh, oc mykyt annat giordhe han, 
som enbändogha människior plägha Naar hans 
abbote thzta förstodh, wiste han wäl, at han 
kwnne honom enkte wika aff hans enbändoghet, 

Legend. 1. 27 


RAR 


0 


a-b 


5 


LJ 


5 


Sp. 


Bl. 20 


Sp. 1 


yNs 


<Nn 


10 


2 


2 


. AN 


[4 


[SA 


418 Sankt Maria af Oegnies. 


sändhe han thän brodhren til sanctam mariam 
oegnies, at hon skulle bidhia til gudh för honom, 
Tha brodhren kom för henna asyn, badh hon 
herran gudh för honom mz gratandhes thaara 
ganzska jnnerlika, oc händhe iämbrat eth wn- 
dherliket ärandhe, Thy at then samme brodhren 
som hon badh före, redde sik til mässo, oc nar 
han laas Confiteor som want är, oc han stodh 
än 1 sina böner, wart hon warsse at widh hwart 
ordhet han laas i confiteor, syntes smaa swarta 
stena wt falla aff hans mwnne, aff hwilko cristi 
tiänerska wndherstodh, at wanhopsens ilhärdzska 


oc enbendoghet, oc dröffuilsenna swarthet ower- 


gaffwo tha mwnken, oc hon takkadhe gudhi, oc 
mwnkken wart fräls aff sinom dröffwilsom 


— Lr 


Den tredje gåfvan : 


1 Ath människian wnfly thz som onth är, aff 
räddogans gaffwo, oc gör thz som goth är, aff 
mildhetzsens andha, tha är än människionne wi- 
dhertorfftokt een thäs hälga anda gaffwa som 
kallas sciencia, thz är weet ällar beskedhelikhet, 
at människian haffwe en warnagla i sinom gär- 
ningom, wetandhes hwat görandes ällar latandhes 
är, Öc thy täktes lywsens fadher, som är gudh- 
fadher, opplysa sina älskelika dotter mariam oeg- 
nies mz Wwishetzsens gaffwo, at hon aff thäs hälga 
anda smörilsom, som läre människiona aff allom 
tinghom, at hon matte mz snille skälikhet wetha 
hwat görandes ällar latandhes är, oc haffua salt- 


Sankt Maria af Oegnies. 419 


eth, thz är beskedhelikhetena, i allo sino offre, 
Thy at ondh tingh nalkas offta godhom, oc händhe 
thy offta, at nar man menar wnfly ena last, tha 
faldher man wti ena wärre, Oc thy begaffwadhe 
herran gudh henne mz wiishetennas nadh ällar 
anda at hon war som en prophetissa, wetandhes 
the tingh, huilken ey än skedh waro I Naar nakre 
til henna kommo, wiliandhes wetha hwat hända 
skulle, tha war mz henne aff gudhi giffuit, at 
som en sakt haffde, gak til then, thy han spör 
ey aff förwiti, wtan aff sanne tarff, war oc annars, 
tha sagdhes henne at hon ekke gaa skulle I Händhe 
entidh at cristi tiänerska nar hon war i oegnies 
kom henne i hoghen, wilia sökia ällar withia 
nakra sina wtkorlika wener i willembroth, oc nar 
hon war i wäghenom hemgangandis til oegnies 
gik hon gönom en by som kallades mielle, oc nar 
hon war framganghen om then byn, kom henne 
i amine the stora oc groffwasta syndher, som 
ther bedriffws aff ther jnbyggiandes folke, mothe 
gudz budhordhom, tha fik hon i sit hiärta stora 
sörgh oc mykla wredhe mothe them syndhomen, 
som ther giordhos mothe hennas kärasta brudh- 
gomma, ihesum cristum, oc i the ängxlonne 
beddes hon kniffwen aff sinne tiänisto mööd, wilian- 
des borth skära hwdhena aff fothomen som thro- 
dho ällar gingho oppa the iordhenne ther the 
syndenar giordhos mothe henna skapara, hon ey 
at enast haffde sorgh'i hiärtat wtan iämwäl wille 
hon lidha likamlika pino i kroppen YI Cristi 
tiänerska maria oegnies älskadhe them mykyt som 
predikadhe mothe syndenne, oc thäs hetelikare 


I 


Åanad 


0 


5 


Bl. 20 
Bp. 


4920 Sankt Maria af Oegnies. 


the predikadho, thäs meer älskadhe hon them, 
Oc nar the gingho aff predika stolen, pläaghade 
hon omfämpna theras föther, oc them mz wördh- 
nigh ödhmyuklika kyssa, Oc nar the som predikat 


1 5 haffdo, wndherstundom gömdho sik oc löntho 


för henne, wart hon mykyt sörghiandes ther af, 
at hon ey wärdogh war kyssa theras föther, mz 
myklom tharom, fasto oc gudelikom bönom ärwo- 
dade oc möddhe hon sik när gudhi at hon wärdhog 
10 wardha matte at predika moth syndenne, än för 
thy at hon wäl wiste, at hon ey siaälff matte 
bruka thz ämbetethet i the hälge kyrkio, astwn- 
dadhe hon aff gudhi at hon matte faa en prest 
som thz ämbetethet matte göra oppa hännas 
15 wäghna, huilket oc händhe, thy at gudh opwäkte 
henne en enfallan gudeliken man, oc tha hon 
honom wnfik, förwärffwadhe hon them mannenom 
aff gudhi fwlkomliken wisdom, kroppsens hel- 
brigdho, oc styrk oc krafftoghet, til alzskona ande- 


20 likit ärffwodhe, oc hon äpther gudz wilia gaff 


honom ordhen, huilken han predika skulle, gudh 
til ökte honom nadhena, oc hon til ökte gudelika 
böner, läsandhes honom til andeliken styrk, hwan- 
tidh han predika skulle, c Aue maria, oc wart 


25 för hännas tilskyndhan stoor oc mykyn frwkt oc 


siäla gangh i blandh cristna människior 


Den fjerde gafvan: Rndelig starkhet. 


1 Nw för then skuldh at dygdeliken mäniskia 
bliffwer ey wtan frestilse, är henne widhertorfftogh 


Sankt Maria af Oegnies. 491 


the hälga andas gaffuo, som kallas fortitudo, thz 
är andelik starkhet, Oc thy til ökte miskwnnennas 
fadher sinne dotter marie oegnies fiärdha dyra 
stenen, som är andeliken styrk, til hennas kronos 
ökilse moth alzskona frestilse oc mothegangh, at 5 
hon skulle ey wanzskas aff frestilsanna mykylikhet 
1 Thz händhe entidh at gudz tiänirska qwaldhes 
mykyt aff enne soth ällar krankdom, som kallas 
paralisis, thz är tha människian wardher nwmmen, 
ällar borth takin i nakon kropsens deel ällar 10 
lidhamot, jnuertis ällar wtwertis, aff the sottenne 
twingadhes tässen hälga gudz tiänerska, En gudz 
wen, som war oc henna hemeliken wen, kom en- 
tidh til henna nar hon swarlika twingadhis aff 
the sottenne, warkwnnadhe han henne, oc gik i 15 
eth hemeliket rwm, hwar siällan pläghade nakor 
komma, oc badh jnnerlika til gudh för henne, oc 
böriadhes henna twangh oc wee dagha taka lisa 
oc saktas wärken, Nar cristi tiänerska thz förnam, 
wiste hon i andanom sakena oc kalladhe til sik 20 
sina :möö, sighiandis til henna, gak til thz rwmet 
som iak tik sigher, ther finner thu swadana en 
man, sigh honom, at han atherwändhe at bidbhia 
för mik, thy at hans läkedomber, thz ärw hans 
gudelika böner, ärw mik meer til skadha än gangh, 25 
hon wiste wäl at kropsens frögdh är siälenna 
sorgh, Her oppenbaras andeliken starkhet, huilka 
hon aff gudhi haffdhe i sinom dröffuilsom Tässa 
starkhetena haffde hon ey atenast i likkamlikom 
dröffuilsom, wtan iämwäl i allom kropsens fre- 30 
stilsom, oc jnuertes i siälenne, thy at aff sin 
barndom haffde hon sin likama wndher agha, oc 


Sp. 3. 


4992 Sankt Maria af Oegnies. 


dödgadhe han moth altzskona synda kön, swa 
at hon ey kändhe nakor minsta rörilse til nakra 


 syndh, nw i mangh aar, oc war hon nw i blandh 


En 


ban 
Oo 


männeskior haffwandes sadana tryghet, at hon 
fwlkomlika throdhe, at alla människior haffdho 
swadana menlöso som hon haffdhe, oc räddes thy 
ekke wndherstwndom wara i blandh folk I En- 
tidh kom til hennas en henna hemeliken wen, oc 
som the gudelika maällan sin taladho om nakon 
andeliken ärandhe, händhe at han aff gudelikhet 
oc rene. akt tok hennas handh, oc trykte handena 
nakot hardelika, wtan alla orena förakt, tho 
kände han i sik aff människios wanskilsom nakor 
rörilse, togh aldra minzsta, oc kallas swa dana 


3 rörilse i skrifftenne primus motus, thz är första 


rörilsen, oc i the är enghen syndh, än hwat honom 
händhe, wiste häloga cristi tiänerska alzenkte 
aff, Tha hördhes en röst när them sighiandis, 


' Noli me tangere, The röstena wndherstodh ekke 


25 


häloga qwinnan, än mannen wndherstodh henne, 
än gudh som mildher är, warkunnandes människ- 
like wanzskelikhet, wille ekke göra them gudelika 
mannenom blygdh, i hälga qwinnonnas närwaru, 
wtan häldher göma oc bewara hennas renlek, som 
honom jnnerlika älskadheé, oc näffsa then som 
wadhan sik tilskyndade, Oc thy nar häloga qwin- 
nan sagdhe sik ey första röstena som sagdhe, 
Noli me tangere, han som henne förstodh, ther 
äpther tok sik bäther til wara, Takkandhes gudhi 


30 som wiste hans wanzkelikhet, oc wille ey togh 


honom oppenbara för hälogha qwinnonne 


Sankt Maria af Oegnies. 493 


Den femte gåfvan: örtanke. 


1 Faämte thäs hälga andas gaffua kallas Concilium, 
Thz är radh, 'gudelik människia skal haffua för- 
tanka oc radh i sinom ordhom oc gärningom, 
Swa haffde tässen hälga cristi tiänerska, maria 
oegnies, än thy at hon war mangfalleka aff gudhi 
begaffwat mz the hälga andas nadh, oc mykyt 
opplyst i the häloghe skrifft, likkawäl aff the mykle 
ympnoghet hon haffde aff ödhmyuktenne, at hon 
skuli ey synas wiis oc sniäl, i sinom öghom, tha 
nidherbögdhe hon sik i sinom sinnom, spöriandhes 
radh aff andhrom, oc widhersagdhe sik siälffue 
1 Manghe waro hennas hemelike wener, hwilke 
wäl wndherstodho hennas gudelika snille, oc offta 
wthrönt haffdo at gudz nadh war fulkomlika mz 
henne, oc thy willo the aldrig slaa oppa nakot 
högmäles ärande wtan mz hennas witu oc radh, 
oc wndherstwndom nar hon war aat spordh om 
nakot, thz hon tröste ekke swara til, tha gaff 
hon sik til gudelika böner, oc wnfik aff gudz 
jnskywtilsom thz hon swara skulle, T En gude- 
liken man som war sancte marie oegnies andeliken 
wen, han haffde rikedoma i medelmatto, oc lät 
sik wäl aat nöghia, han war ey gärna i nakre 
samqwämdh för rolikhetena skuld, huilka han 


mykyt älskadhe, oc allena tiänthe han gärna gudhi, 


Thz händhe at en mäktogher wälboren man wart 
begärandes thäs enfallogha manzsens tiänist, loff- 
wandes honom dyr klädhe oc högha hästa, oc 
mykyt annat goth, om han wille wardha hans 


RN 


kan 


0 


30 


" BLiL v 


Sp. 1. 


494 Sankt Maria af Oegnies. 


' gardzmästare ällar fogotte, styrandhes alla hans 


AR 


15 


20 


äghodela, Enfalloghe mannen spordhe her om radh 
hälga cristi brudh, tha badh hon sina gudelika 
böner til herran gudh, oc iämsköt opkipthes hon 
i andelika syn, oc sidhan swaradhe hon sighiandes 
1 I thzta ärandhet, om huilket thu mik spordhe, 
saa iak tik til redhas en storan häst, oc han gnägg- 
iadhe högth, wändandes sik til grymma haälff- 
wittet, oc syntes när hästen eth stort dyäffla stim, 
Oc thy radher iak tik at thu bliffwer ther thu 
äst tilkalladher i thinne enffalloghet, at thu ey 
skuli ophögias i högfärdhenne, oc wardha swiken 
i diäffwolsens snarom, 


= rn 


QParias andel ga syner. 


J sadana dygdha prydilsom war iherusalemps 
dotter, thz är maria oegnies, prydh, oc mz thäs 
hälga andas gaffuom oplyst, oc ren giordh i sith 
hiärta aff wndherstandilsenna gaffuo war hon 
omgangandes i hymerikis heme, opkipt andelika, 
standandhes i högxtha iherusalems jnbyggiara 
asyn, som liffwa i äwerdheliko liffwe, i glädhin- 
nas sötma, gangandes thäs stadzsens gatur, sök- 
iandhes äpther then hennas siäl jnnerleka älskar, 
nw frögdandes i bland hälga sötasta lilior, som 
ärw hymerikis iomffru chora, nw widherqwekian- : 
dis sik i blandh wällwktandes martyres roser, 
offtha wälfagnadhes hon wördelika aff hälga apost- 


Sankt Maria af Oegnies. 495 


lannas samqwämdh, altidh tilfögdh häloga äng- 
lannas skara Oc nar hon mz gladhom hogh haffde 
kring gangit alla paradys städher, oc hennas siäl 
gik sakteleka, tha fan hon then hon hetelika aäl- 
skadhe, oc hwiltes i honom rolika oc sötelika, oc 
nar hon saa i liffsens bok, tha wndherstodh hon 
mykyt i them hälga anda, huilket hon, sidhan 
[hon] til sik i gån kom, oppenbarlika taladhe, 
som prophetissa, här aff händhe, at hon try aar 
sagdhe thz för än thz skedhe, at cristne män 
oppa sik togho korsset stridhandhes moth hedh- 
niggom oc kättarom, hwilke i them timanom 
skadelike waro cristno folke, I thenna tidhen waro 
swa hennas ordh, Jak saa mykyn almogha sam- 
nadhan, oc rödh kors nidherfalla ower han aff 
hymlenom, oc saa iak hedhingana dräpa the 
cristna, oc otaleka ängla frögdhandes när standha 
them som dräpne waro, oc oppföra theras siäla 
i hymerikis glädhi wtan skärsloeldz pino, J samma 
thiman saa cristi tiänirska en man, hwilken oppa 
gik takit haffdhe korsset, än han haffde ekke wt- 
farith oppa wäghen, thy at han hindradhes.aff 
starkom sywkdom, oc drogh til dödhen, oc som 
han war widh thz ytersta, saa hon otaleka diäffla 
komma, oc gräselika rytha som grymmasta leon, 
oc förekastade mannenom marghskona syndher 
oc swikfulla snaror, oe som diäflane willo nw 
gripa siälena, tha saa cristi brwdh eth kors 
nidherkommå ower han aff hymlenom, oc hon 
badh för honom, aff huilko diaäfflane alle borth 
flydho, oc mannen bleff frelster fran diäfflenom, 
än tho at han ekke fwlkompnadhe sina reso moth 


An 


15 


25 


8p. 2. 


Bl. 22, r. 
Sp. 1. 


an 


och 
[—/] 


2 


2 


4926 Sankt Maria af Oegnies. 


kättarana, likkawäl aff gudz nadh oc godhom 
wilia minskadhes honom en stor deel aff the 
pinonne honom bordhe lidha i purghatorio, äpther 
thy som cristi brudh wart oppenbarat I Naar 
prästene som gudelikit liffwerne haffdo, mässadho 
wördhelika oc gudelika, såa cristi brudh änglana 
staa när them mz blidho änlete oc mz mykle 
frögdh, them tiänandhes oc them skadhandes mz 
millo änlite, them wördhnig görandhes mz store 
aatwakt I En gudeliken klärker haffdhe entidh 
mässat i hennas närwaru, oc badh kärleka för 


henne til gudh, aff huilko hon alz enkte wiste, 


oc nar mässan war lyktat, taladhe cristi brudh 
til klärken sighiandis, tässen mässan i nw läsit 
haffwen, hörer mik til, thy iak saa ena wänasta 
dwffuo nidher komma sätiandhes sik oppa idhart 


: hwffudh, oc hon swa som flygandis wt räkte sina 


S 


Rn 


winga til mik, Mz hanogxdrypandhe gaffwonne, 
som är thäs hälga anda, begafwadhe henne gudh 
1 sinne milhet, henne oppfyllandes mz wisdomsens 
oc wndherstandilsenna gaffuo; swa at hennas hiärta 
altidh wistas widher hymmelska tinghen, oc gudh 
siälffuan, hwar hennas tanka ordh oc gärninga 
toko sötma oc fetma mz dyrasta smörilse, aff 
them hälga anda, oc thy war hon mildh i hiärtat, 
söt i twnggonne, lyoff i sinom gärningom, oc som 
drwkkin i sin kärlek, Händhe oc wndherstundom 


at hon i tre dagha laa opkipt i andelike syn, 


3 


S 


oppa sinne sängh sötelika sik hwilandhes oppa 
brudhgommans arme, oc aff them lIwstelikasta 
sötmanom tykte henne the tree daghana ey wara 
wtan ena minzsta stwndh, nar hon til sin sinne 


Sankt Maria af Oegnies. 497 


i gän kom, Wndherstwndom syntes henne i ande- 
like syn haffua sin brudhgomma ihesum i sinom 
fampne, trykkiandes han starkleka jntil sit hiärta, 
oc mz wtflytandes tharom honom bidhiandhes fler- 
om sinnom komma til henna i gän, Wndherstwnd- 
om syntes henne haffwa ihesum cristum oppa 


sit bryst som eth spät barn mällan sinna spena 


lighiandhis, huilken hon trykte til sik starklika, 
at han skulle ey aff nakrom synas oc borth takas, 
oc thy wille hon honom swa dölia I Stwndhom 
tykte henne haffwa ihesum som en matteliken 
pilt, oc sötelika honom kyssa oc leka mz honom 
1 Stwndhom syntes henne herran ihesus i liknil- 


or 


font 


0 


som, som eth wänasta lamb, standandes säffleka 


widh hennas sköt, oc stwndhom oppenbaradhes 
sik millaste iomfrwnna son ihesus henne til hogh- 
swalilse, som skinandhes dwffua, oc stwndhom 
som en lwsteliken wädhur, haffuandes i änlithet 
ena brinnandhes stiärno; gangandes kringh kyrk- 
iona, sökiandhes oc lysandhes them som han 
älskadho I allom ihesu cristi högtidhom oppen- 
baradhe sik ihesus cristus sinne brudh marie 
oegnies i liknilsom, äpther thy som högtidhen 
wt kraffde ällar sik skipadhe, 1 Om ywla dagh 
syntes henne ihesus som spät barn, swghandis 
sinna millasta modher jomffrulika spena, ällar 
som klenasta barn liggiandhes i i waggo, oc äpther 
margfallogh ceristi skipelse i sinom oppenbarilsom, 
swa war oc marghfallog frögdh oc gudeliken sötme 
i brudhennas siäl, I Om kyndelsmässo dagh saa 
cristi brudh i andelike syn, hwru iomffru maria 


5 


ned 


20 


AJ 


5 


offradhe sin sötasta son i mönstret, hwru sanctus ' 


I l 


1 


498 Sankt Maria af Oegnies. 


symeon tok barneth wördhelika oppa sina arma, 
aff hwilke syn brudhen wnfik mera gladhi oc 
frögdh i sinne siäl, än hon haffde likamlika ther 


 Wwarit när stadh, oc lywset som bars in proces- 


An 


1 


[—) 


[3,4 


sione, nar thz länghe haffde warit wtsläkt, fik 
thz bradhelika sina clarhet i gän, gudhi thz 
optändandes I Om langha freadagh oppenbaradhe 
sik cristus sinne brudh som hängiandhes oppa 
korsset, än siällan oc ey offtha oppenbaradhe han 


sik henne i sinna pino liknilse, thy at hon haffdhe 


näplika thz orkat lidhit, wtan hiärtat haffde riffnat 
aff otalike sorgh, I Swa optha nakar stoor hög- 
tidh til stwndadhe, tha kändhe hon stora gladhi 
1 sinne siäl aff the tilstwndandhe högtidhenne 
attadagha för än högtidhen kom, oc nar högtidh 


 tilstwndadhe aff nakrom helgom manne, bodadhe 


20 


2 


[SA] 


30 


thän samme hälge mannen cristi brudh sina 
tilstwndandhe högtidh, oc om siälfwan högtidhes 
daghen kom thän hälghe mannen i gän til henna, 
mz otaleket sälskap aff hymerikes rike, henne 
hogxswalandes mz osighelike glådhi, oc än tha 
at wndherstwndom henne enkte sagdhes aff riak- 
rom hälgom daghom, likkawäl kändhe hon i 
sinne siäl aatskilnat mällan hälga dagha oc sökna, 
Thy at hälga dagha smakadhes hennas siäl mykyt 
sötelikare än sökne dagha YI Sanctus bernardus 
the hälga, kyrkios kännefadher, oppenbaradhes 
entidh cristi brudh, som han haffdhe twa wingha, 
huilka han wt räkte ower henne oc tykte henne 
at hon langhan tima sat när honom widh grind- 
ena i kirkionne, oc spordhe hon aff honom, 


 hwat the winghgana haffde tydha, han swaradhe 


Sarkt Maria af Oegnies. 4929 


sighiandis, at thän dywpe kännedomen som han 
skreff oc lärdhe människiom i iordherike, war 
honom aff gudhi giffwin oc kom i hans wndher- 
standh som flyghandhes aff hymelenom, oc thz 
teknadhe winghana "I Entidh syntes cristi brwdh 
en prester gudelika mässa, mz gratandhe tharom, 
tha syntes henne som en huitasta duffua stodh 
oppa prestens skulrom oc en klarasta källa wt 
lopp ällar wtran aff skulromen, oc täslikes saa 
wndherstwndom iomffrunna son ihesum i smaa- 
swens liknilse mz största skenaktoghet staa när 
karet, i huilket cristi likame pläghade läggias, 
som kallas monstrancia I Entidh sancte marie 
oegnies när warandhes kom eth spät barn för 
kyrkiodörena, huilket som skulle cristnas, oc nar 
presten brömsignadhe thz, saa hon diäffullen mz 
store blygdh gaa wt aff barnet, oc nar barnet 
döptes saa hon then hälga anda nidher komma 
aff hymelen i barnzsens siäl, oc otaleken ängla 
skara när standa döptho barneno YI Idhkelika 
saa cristi brudh i them hälga anda, at tha prästen 
ophögdhe wigdhan ihesu cristi likama eth wän- 
asta pilta barn när standha prästenom mz otal- 
ekom hälgom änglom, oc nar prästen haffde 
oppnöth sacramentet, saa hon herran ihesum 
cristum, bliffwandhes i prestens siäl, oc mz store 
clarhet siälena opplysandhes, än tha ondhe preste 
the mässadho, saa hon herran ihesum cristum 
gaa fran them, som han wredher warit haffde, 
oc theras siälar bliffwandhes i styggelikasta mörke 
1 Nar kranka människior toko sina ytersta olnigh, 
händhe stwndhom cristi brudh wara när stadda, 


(SA 


Bi. X 
20 rr 


25 


430 Sankt Maria af Oegnies. 


oc tha saa hon andelika herran ihesum när 
warandhes, oc miskundhsamlika styrkkiandhes thän 
kranka, borth ältandes diäflana, oc rensandhes 
själana 


5 Här sigx hwru sancta maria oegnies cristi 
brudh oc dotter skeldes fran tässa wärld- 
ennas ysäldh, oc kommandes til oändelika 


glädhi 


Nw är wetandhes at hälga qwinnonnas ythersta 

10 soot i tässe wärld begynnadhes om iomffru marie 
anunciacionis dagh, oc bleff stadhelika til sancte 
iohannis baptista dagh, oc i thenna langha thiman 
tok hon engha födho ällar thz som mather war 
til sik meer än xj resor, oc tho ganzska lithet 
15 hwantidhen, altidh syntes hon gladh oc mz frögdh, 
oc mz glädhi bidadhe hon sins brölöppes affgangh 
oc ytersta tidh, Oc nar dödzsens thime nw nal- 
kadhes, begynnadhe hon sywngha mz clare röst 
oc höghe, oc hyölt hon then loffsanghen wtan 
20 atherwändho i thry dygn, badhe nath oc dagh, 
sywngandes gudhi til loff sötasta canterlenar, aff 
siälffwom gudhi, iomffru marie, hälgom änglom, 
oc andhrom hälgonom, aff the hälge skrifft, oppa 
riim sangh hon mz sötasta nothor, oc som henne 
syntes, kom en ängil til henna aff them chorenom 
som kallas seraphin, wt räkkiandhis ower hennas 
bryst sina wingha, oc tha wart enna handa sötasta 
sangher jngwthin i hennas siäl, hwilken hon saang 
lättelika wtan mödho, oc thän sanghen war osighe- 
30 lika lwstogher, hwilken sangh manghe gladelika 


? 


oc 


Sankt Maria af Oegnies. E 431 


hördho, än faa waro the som honom wndher- 
stodho, The hälga cristi brudh taladhe om mangh 
lönleken hymerikis tingh, I blandh annor ordh 
sagdhe hon, at änglane haffdo sin wndherstandilse 
aff the hälga trefalloghetz lywse, än häloga siäla 
1 hymerike haffwa sina frukt oc frögdh aff lywset 
som skiin aff ihesu cristi mandome, För sanna 
wisso sagdhe hon stadelika at äroffuller iomffru 
marie likame är klädder mz äwerdelike äro, i 
hymerikes rike I Item sagdhe hon at the kroppana, 
som oppstodho mz herranom ihesu cristo, ärw 
kladdhe jn äwerdelike clarhet I Item sagdhe hon 
at them hälga anda täkkes i thz nämsta sökia 
the hälga kirkio, thz är cristendomen, ytherlikare 
än want är, sändandes hälga ärbethes män, hwilke 
fruktsamme skulu wara siälomen, thz är hälga 
predikara, huilke mz sin kännedom skulu oplysa 
en storan deel aff wärldenne, huilket nw menas 
aff manghom wara fwlkompnat, mz tässa twa 
ordinibus sanctorum dominici oc francisci I Item 
sagdhe hon at herran ihesus gaff sancto stephano 
thän hälga apostolen sanctum paulum för wenlika 
gaffwo, huilken sanctus stephanus nar han sten- 
kadhes kalladhe paradysi rosen kranz II hennas 
langhsamma krankdom oppenbaradhe sik henne 
idhkeleka herran ihesus cristus, iomfru maria, 
sanctus petrus apostolus oc hälga ängla, huilke 
henne sötelika hogxswaladho, Aff lekamlikom 
mathe gath hon ey känt loktena, än ihesu cristi 
sacrament anamadhe hon lättelika oc mz glädhi, 
liij dagha näst för hennas dödz thima aath hon 
engen lekamliken maat, solennas lyws gath hon 


en 


bonad 


0 


nad 


5 


1 


[öd 


S 


432 Sankt Maria af Oegnies. 


wäl lidhit, oc ey nakontidh tillwkte hon sin öghon 
moth solennas clarhet I dödzsens thima begyn- 
nadhe hon saktelika sywngha, Quam pulcher es 
rex noster domine, Thz är, O hwru faghor tbu 
äst war herra oc konungher, oc syntes oc diäfwllen, 
tha wart hon hastelika förfärat, än snarlika kom 
hon ather til sin i gän, oc wart dristog, signandes 
sik mz korssens tekn, sighiandhes til diaffwllen 
O thu diaffwl gak til baka, Oc nar han war borth 
flydher, begynnadhe cristi brudh sötelika sywn- 
gha Ålleluya, oc i them loffsanghenom sompnadhe 
hon i herranom ihesu cristo, honom antwardan- 
des sina siäl Anno domini Mccxiij, I hennas liffs 
aldher xxxvj aar 


433 


OM SANKT RACHEL. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl) 


Här äpther skriffuas aff the hälge iomffrunne 
sancte rakel, huilke iomffru gudz modher 
slälff wändhe henna nampn oc kalladhe henne 
katerinam 


RÅ Ikachel undervisas hemligen 1 kristna fåran. 


E. wärdogher oc mykyt myndogher doctor i 
the hälge skrifft sigher sik haffua seet ena closter 
iomffru 1 brabancia aff sancti bernardi ordon, 
huilken omwändh war fran jwdhomen oc til 
cristna tro, oc synes thz giort wara mz iomffru 
maria til hiälp oc store miskundh, Tässen iomffrun 
rachel war än hedhen, oc war ey än fulkomlika 
v (5) aara gamwl, oc war i sinna föräldhra hws, 
begynnadhe hon märkia lönleka i sith hiärta, at 
folket sik i mällan haffdho en aat skelnat swa 
matto at somlike kalladhos cristne, oc somlike 
jwdha, her wndradhe litla pikan oppa mykyt, 
äpther”thz hon kwnne märkia, at sadhana änlethe 
haffde then cristne som jwdhen oc saadana mal 

Legend. TIL 28 


Bl 26, r. 
Sp. 2. 


(>) 


Bl. 26, v. 
10 Sp. 1. 


Sp. 2. 


Sn 


20 


25 


434 Sankt Rachel. 


then ene som then andhre, Saadana lönlika tanka 
haffdhe thz barnet janne mz sik siälue i hiärtat, 
oc enghom thz oppenbaradhe för än hon aldrogh 
war, tha oppenbaradhe hon thzta oc alt annat 
här äpther fölgher sinom skriffta fadher, Oc han 
är thän samme som thzta första sin skreff, Oc 
är thzta eth wndherliket ärandhe, at swa klent 
eth barn skulle swadana ärandhe röra i sit hiärta, 
oc som hon siälff oppenbaradhe, tykte henne al- 
tidh hwgnelekare wara, höra oc nämpna cristit 
nampn än jwdha, oc enkannelika Iwstades hon 
höra marie nampn, oc tok hon förtänskuld lön- 
lika offta brödh oc maat, oc päningga, fadhrenom 
oc modhrenne owetandes, oc gaff lönlika fatiko 
folke, som plägadho nämpna maria, tha the tak- 
kadho för almosona, swa sighiandis, haffuen maria 
lön, maria förgelle idher idhan kärlek, oc war 
thz stor snille, at swa wngth barn kwnne her 
mz swa hemeleka fara, at enghen wart thäs warsse, 
äpther thz at wng barn plägha ekke dölia, hwat 
i hiärtat är, hälst för fadher oc modher, Här 
äpther foro fadher oc modher aff kolne, oc til 
brabanciam, til en stadh som kallas lowania, oc 
rachel foldhe them J them stadhenom lowania 
bodhe en enkanneliken godher, rätwis oc wäl 
leffwandes präster, han kalladhes reynerus, han 
haffde oc ena rätwisa oc gudelika föresio, som 
kwnne lära wnghom barnom book, som sidh- 
wänia är i städherna, Til thäs prästens hws 


30 kommo daghlika mangh wngh barn bäggia köns 


badhe cristne oc jwdha, Tha rachel hörde sakena, 
för huilka the tith gingho, tha, bedhes hon loff 


Sankt Rachel. 435 


aff sinne modher, at hon matte fölia flerom, thy 
at förälrannas hws war ther ey lankt fraa, hon 
fik loff, oc war ganzska wälwiliogh at sökia then 
presten Oc then godhe för nämpndhe klärken 
reynerus, tha han märkte at rachel war swa 
idhen oc wakandhe i sin ärandhe, kalladhe han 
henne en dagh lönlika affsidhes i eth rwm sighian- 
des til henna, O mith kära barn jomffru rachel, 
hwat ey wilt thu wardha cristen människia, rachel 
swaradhe, O käre herra, aff alt mith hiärta 
astwndhar iak wardha cristen, oc haffde iak then 
mik wndherwisa kwnne alt thz som til höre, war- 
dha oc wara en san cristen människia Tha prest- 
en thzta hördhe, wart han gladher aff alle siäl 
oc hiärta, oc för thy at han war en gudeliken 
oc hälogher man kändhe han i sinne siäl en 
wndherleken rörilse aff them hälga anda, aff huilko 
han förnam, at gudz nadh war i the pighonne, 
oc nakot gudeliket skulle framdelis i henne oppen- 
baras, än tho at han wiste ekke huat thz wara 
skulle, Oc begynnadhe presten strax opptälia 
cristna tro för rachel, aff wärldennas opphoff, 
alla the hälga skrifft, som teknadho ihesu cristi 
tilgwämdh, hans pino oc dödh, opstandilse, oc 
opfärdh til hymbla, oc annor stykke, som röra 
oppa the hälga tro grwndh oc stadhfästilse, Oc 
rachel aff gudz nadh wndherstodh snarlika alla 
wt tydhnig i the hälge skrifft swa at presten 
haffde ey behoff offtha sighia thz samma, huilket 
slälsynt tyktes wara i ene klene persone, som ey 
aldroghare war än vij (6'/;) aar, Thenna lärdom 
giordhe klärken reynerus, halfft annat aar, lön- 


en 


Sp. 2. 


5 


2 


Fa 


en 


SD 


[3] 


436 Sankt Rachel. 


lika, Oc är thz stort widhwndher, at rachel 
kwnne aldrigh mättas aff gudz ordha hörslo, 
swa oc för thy at ey at enast presten siälffuer, 
wtan iämwäl hans gudelika tiänirska, som kalla- 
dhes martha, lärdhe henne idkelika, oc hon kwnne 
ekke wardha tröt nath ällar dagh, hwat kan man 
meer sighia, 


 — MO RANN 


Mon flyr till ett kloster och doöpes. 

Thzta kwnne ekke nw längher bliffua dolt, 
Thy at föräldrane, fadher oc modher, kwnno 
görlika märkia at rachel haffde faat främmandha 
oc siälsyna tanka, Oc giordhe her om radh mz 
sinom sambrödhrom androm jwdhom, hwat wardha 
skulle mz rachel, oc wordho the alle samdräkt- 
oghe at fadhren skulle sändha sina dotter til 
en stadh ower ryneth liggiandis oc skepa henne 
brudgomma ällar rikan fäste man, huilken henne 
bewara skulle, än thy at hon war wugh, ther 
til likkawal, för wadha skuldh at swa wngh 
människia skulle ekke wardha swiken aff cristno 
folke, som jwdhane troo, Thzta radhet fik rachel 


lönlika wndhersta, oc kom sik lönleka til presten, 


kwngörandhes honom mz gratandhe tharom, hwat 
hennas fadher mz andhrom jwdhom haffde ower- 
lakt, oc sagdhe ythermer til prästen, wtan iak i 
tässe tilstwndandhe nat wardher cristnat tha 
bliffwer iak äwerdhelika förtappat, Tha presten 
thz hördhe, bödh han pighonne, at hon äpther 
sinne sidhwänio skulle bitidha ällar ganzska arla 


Sankt Rachel. 437 


ather til honom komma, huilkit hon otwäkelika 
loffuadhe sik göra skola, Om qwällen nar rachel 
war hema stadh i hwset, sagdhe hon til sinna 
modher, kärasta modher wnnen mik, at iak i 
tässe nath maa liggia alena ällar ensam, modhren 
nekadhe henne thz, tha badh rachel annantidh 
mykyt ödhmywklika oc jnnerleka om samma sak- 
ena, tha hördhe modhren hennas bön, togh swa, 
at hon redha skulle sina sängh mz eth örnegat 
widh modhrennas föther, Tha. lagdhe litla pikan 
sik til sömpn, äpther modhrennas wilia, oc soff 
sötelika maxsan alla nattena, förglömandes alla- 
ledhes hwat hon prestenom loffwadhe, Tha kom 
äroffulla ihesu cristi modher maria til sänghenna, 
haffuandhes hwitastan klädhebonat, hwitare än 
snyon, oc en wänastan skinande wandh i hand- 
enne, oc taladhe til pighonna sighiandis, katerina 
stat opp oc gak oppa wäghen, thy at langher 
wägher staar tik före, Tha pighan thzta saa, 
tykte henne at hon tok äpther wandhen, oc fiöl 
siälff nidher oppa gulffwet aff sänghenne, oc gaff 
opp eth stoort ropp swa at modhren waknadhe, 
oc spöriandes hwi hon swa ropadhe, dottren 
swaradhe enkte wthan hwiskadhe sakta för mwn- 
nen widher sik siälffwa, Oc äpther gudz wilia 
bleff modhren strax soffwandhe, oc dottren skyn- 
dadhe sik snarlika til presten oc fan honom i 
förelagdhom stadh, Oc presten anamadhe henne 
mz gladhi, förandhes henne ena halffua milo fran 
stadhen lowaniam til eth sancti bernardi ordinis 
iomffrw closter, kwngörandes abbatissam oc con- 
uentonne sakena, hwi han ther kommen war mz 


an 


mad 


0 


5 


20 


BL 27, v. 
p. 1. 


8p. 1 


438 Sanrkl Rachel. 


iomffrwnne, aff hwilko the mykyt gladha wordho, 
Oc döppte han aällar cristnadhe ther jomffrwna 
rachel widh thz nampnet som siälff iomffrw maria 
henne gaff, som är katerina, oc klädhe henne 
5 iämsköt i sancti bernardi ordinis hälga klädhe- 
bonat, tilfögiandhis henne systrannas samqwämdh 


ÖVudarnes försök att återfå henne. 


Än the soffwo ekke som snarlika fadhren- 
om, oc andhrom i the släktenne, kwngiordho, 
hwat giort war, oc wordho fadhren mz jwdhom- 
en mykyt förfäradha, oc maxsan sywke aff 
hiärtans sorgh aff thzta ärandet, klagandhes sik 
för landz herran, som war en mäkta härtoghe, 
oc för biskoppen aff leodio, giffuandes them 
mykyt gull, oppa thz at the matto faa sina dotter 
hem i sin hws til thäs hon wordhe lagha aara 
gammwl, thz är xij aar äpther jwdha sidhwänio, 
menandhes wäl kwnna omwändha hennas wilia 
fran cristne tro i them fäm aren, manghe waro 
20 the, som styrkto her til för gaffwor skuld Y 
Them prestenom som cristnadhe katerinam, gior- 
dho jwdhane stoor dröffuilse, än han flydhe jn- 
nerlika i sinom gudelika bönor til ihesum cristum 
oc hans millasta modher mariam, huilken honom 
kom oppa tässa sakena, jwdhane kärdho oppa 
thenna förnämpndha prästen reynerum för hälga 
fadher pawan onorius, sighiandis presten haffwa 
brutit theras priuilegia lokkandes theras barn 
aff theras hwsom oc cristnat, för lagliken al- 


sonden 
Se 


aln 
(AJ 


2 


Nn 


Sankt Rachel. 439 


dher, pawen skreff biskoppen til aff leodio at 
han skulle aff pawans makt göra rätwisan dom 
them i mällom 9 Syster katerinam fik wetha 
hwat dröffuilse prestenom förestodh, badh hon 
jnnerlika iomffru maria, at hon wili wärdoghas 
komma her til mz sinne nadh, oc sändhe strax 
bodh til presten äpther iomffru maria jnskyutil- 
som, som troandhes är, oc badh han haffua sik 
mz för alla doma, ther han stämdher wardher, 
oc war thzta eth siälsynt widhwndher aff enne 
klene iomfru, än mz thz snarasta sakt, reynerus 
glordhe som syster katerina honom radhe, oc 
kommo badhen til stämpno stadhen leodium, 
hwar biskoppen haffdhe samman kallat ena märke- 
lika samqwämdh, prelatha, doctores oc lagha- 
kloka män, badhe andelika oc wärldzlika, oc en 
storan mogha mz jwdhom, tha fram ropadhes 
prästen reynerus:för rätten, han gik fram för 
domen, oc syster katerina gik hart när klärken, 


oc begynnadhe först tala, oc taladhe gudhelika 


om the hälga tro, mz san skäl oc bewisnigh aff 
the hälge skrifft, swa beskedhelika oc sannelika 
oc wisleka, at enghen dirffdes driffwa hennas 
ordh til ryggia, oc dreff hon jwdhana tilbaka 
mz theras wantro, görandhes them stora blygdh, 
Alla cristne ther när warandhes, opplyffto sin 
änlite i hymelen, loffuandes gudh, oc sagdho alle 
mz en mwn, wisseleka talar then hälge ande i 
the systrenne, haa kan wiislekare tala än hon 
nw talat haffuer Än jwdhane konno henne enkte 
swara, wtan stodho gratandhes oc tywtandhes i 
hymellen som en wargha hoper oc war theras 


[3] 


NM 


0 


NN 


5 


Bl. 28, r. 
Sp. 1. 


Bl. 28 


Sp. 1 


+ Ve 


[34 


1 


[—/ 


[>] 


20 


? 


(3) 


440 Sankt Rachel. 


ropp oc toth swa hökt at the hördhos til sancti 
lamberti kirkio hwilken ganzska lankt ligher fran 
domkyrkionne i leodio, Her äpther waro jwdhane 
fridhsamme i thu aar, rädhandes at om katerina 
skulle nakot ythermera komma til disputeran, 
tha wordho manghe wisselika aff jwdhomen fran 
wändhe theras willo, Oc betänkto sik om eth 
lönliket swek ällar förrädilse, i swadana matto 
her äpther fölgher I I them thimanom war i 
blandh jwdhana en wänaste wngher man, hwilkom 
jwdhane gaffuo ena stora swmmo gull at han 
skulle swika hälga iomffruna syster katerinam, 
Thenne wnghe mannen kom sik til clostrit, hwar 
iomffrun war, sighiandis sik henne wara när 
skyldher, ällar henna nästa frändhe, oc sagdhe 
sik wara mykyt gladhan aff thy at hon haffde 
widhertakit cristne troo ac wnfanghit cristelik 
döpilse, oc bedhes thy ödhmywklika i ihesu 
nampn at wardha cristen, oc döpas mz cristnom, 
än han giordhe alt thzta skrömtelika, oc ekke 
rätfärdelika, Sidhan bedhes han nakon then som 
honom kwnne lära grwndhen i the hälge cristne 
troo, honom tilskepadhes godha gudelike män 
oc han lärdhe aff them mykyt goth oc tho alt 
fafänglika, ty at hans akt war ey rätffärdhog, 
Tha badh han ödhmyuklika, at hans kära fränka 
katerina matte til honom komma, han sagdhe 
sik henne kwnna bäst wndhersta Tha katerina 
fik wetha hans begärilse, nekadhe hon allaledhes 


30 wilia til honom gaa, henne wart budhit wndher 


gudz lydhno, oc sagdhe hon än tha ne, skreffte- 
fadhren hennas straffadhe henne för olydhnona, 


Sankt Rachel. 44 1 


Tha kwngiordhe hon i sin skrifftemal, at henne 
wart oppenbarat aff them hälga anda lönlika, 
at then wnghe mannen tok döpelsen skrömtelika 
oc ekke rätffärdelika, oc thy lydde hon ekke 


sinom förmanne wetandhes gudhz wilia, Tha jw- 5 


dhane hördho then wngha mannen haffua enghen 
framgang mz sith swik, wändho the igän aff sinne 
wranghe akt, enkte meer hälga iomffrwna omak- 
andis, oc wnghe mannen bleff i sinne willo, som 
iomffrunne oppenbaradhes aff gudhi, 


SJennes gudaktighet och helrghet. 


Än hwru sancta katerina sik ther äpther 
öwadhe i hälgom oc dygdhelikom gärnighom thz 
kan man aldhregh allaledhes fulkomlika sighia 
ällar skriffua, thy at i allas henna aathäffwom 
syntes »ey annat än häloghet, i allo godho war 
hon framhallog, gudz kärleker bleff i henne al- 
tidh brinnandhes wtan sliohet, ödhmyukten otröth, 
twlomodhet liffuandes oc redhoboeth, lydhnan 
wakandes wtan förswmilse, hon war som en krydda 
gardher, i sik haffwandes alzskona blomster oc 
yrther, swa haffde hon sannelika alla dygdher i 
sik I Nar tässen hälga iomffrun, syster katerina, 
saa at wälborna qwinnor kommo til clostrit sö- 
kiandis sina fränkor ällar dötter, them hoxswal- 
andes mz hwgnelikom ordhom, ällar mz likam- 
likom gaffwom, aff hwilko hon saa systrana mykyt 
wardha pgladha, tänkte hon mz sik, til hwem 
skalt thu gaa thz thu matte hogxswalas Öc swar- 


25 8.2 


Bl. 29, r. 
Sp. 1. 


449 Sankt Rachel. 


adhe sik siälffue sighiandis, Sannelika iak weth 
wäl hwar iak faar hogxswalilse, oc gik strax til 


. eth wänasta iomffru maria beläte ther i clostreno, 


en 


10 


15 


20 


25 


oc saa til belätet, mz blidho änlite sighiandis, 
heel maria ful mz nadh Ö aldra millasta modher 
maria, iak bidher tik jnnerlika at thu wärdoghas 
miskwnna mik, iak seer hwru mina samsystra 
wardha sökta oc marghfallelika hogxswaladha 
aff sinom föräldrom, wenom oc frändhom, än iak 
fatik haffuer enghen til hugnat i wärzlike matto, 
oc thy flyr iak til tik, wärdogasta modher, swa 
som til mina frw oc millasta fränko, mz trofast 
hiärta oc trygdh hopp, war thy thu min enasta 
oc lyoffuasta hwgxswalirska oc beskärmerska, o 
hälgasta frw, thine höxste wärdoghet höffuis ekke 
försma tith eghit köth oc blodh, Jak fatik är en 
owerdogh jwdhinna, oc kommen aff jwdha slakt, 
oc tho ey wtan syndh, än thu millasta modher 
oc iomffru maria äst oc afflat oc födh aff:samma 
släktet, som skinandes roos aff hwasso törne, 
som wänasta lilia aff strangom tiistil, wtan alzs- 
kona syndelika smitto Thy bidher iak tik at thu 
wärdoghas wara min hugnadher i tässe wärldh, 
Huat andeliken sötme äptherfölgdhe i iomffrun- 
nas siäl aat swadana widhertaal mz iomffru marie, 
thz kan enghen begripa, enkte porta taal kan 
liknas widher thz talet, som katerina haffde mz 
hymerikis drotnigh marie, henne wari loff oc 
hedher oc ära äwerdelika 


443 


OM SANKT OTILIA. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Aff sancta otilia som war ens stors herra 
dotter 


klia, blind född, får sin syn. 


röta otilia war blindh födh aff modher liffwe, 
för huilket henna fadher wille henne dräpa, mo- 
dhren antwardadhe barnet enne aff sinom tiänisto 
qWwinnom oppfostra skolande, oc bödh henne fly 
lankt bort mz barnet i annor landzskap jn i 
beyara landh, Ther oppenbaradhe cristus enom 
hälogom biskop i thz landhet sighiandes honom, 
gak i thz clostrit som hether palma, ther findher 
thu eth pigho barn, aff sin födilsa tidh blindha, 
huilka thu skalt cristna, oc kalla henna otilia, 
Oc strax hon är cristnat, skal hon faa sina syn 


An 


mtd 


0 


oc öghon, Ther äpther treffs hon mykyt wäl i 15 


closter liffnat, 


RA 


Sp 2. 15 


20 


A44 Sankt Otilia 


Sennes fader frålses ur skärselden för 


hennes skull. 


Om sidhe sändhe hon sinom brodher kärlek 
oc gudelik skriffuilse, at han skulle fly henne 
sins fadhärs wenskap, oc kalla henne hem, huilket 
fadhrenom engoledhes täktes, likawäl wtan hans 
radh sändhe brodhren äpther sinne syster 9 
Nar hans fadher thz förstodh, sloo han honom 
grymelika swa at han sywker wart oc aff samma 
sywkdom bleff han dödher, aff huilko fadhren 
wart mykyt bedröffdher, oc angradhe tolka omilla 
gärningh, sändhe han strax äpther sinne dotter 
otiliam, henne hem kallandes, Oc bygdhe henne 
eth closter oc ympnogha räntho ther wndher 
lägiandhes, oc henne ther jnsatte Ther äpther 
doo henna fadher, huilken hon görlika wiste 
brinna i starkom skärslo eelle I Opsidhes oppa 
bärghet, ther nw star clostrit, gaff hon sik til 
swa storan graat för sins fadhers siäls atherlösilse, 
at hymellen öpnadhes ower henne, oc stor sken 
nidher foor, i huilko en röst hördhes, sighiande 
til henna, för thina skuld är thin fadher frälster 
aff pinonne, oc skal nw jnföras i hymerikes glädhi 
aff änglomen oc jn sätias i patriarcha koor 1 


Sankt Otilia. — 445 


SFennes stränga lefverne. 


Thenna hälga iomffrun otilia liffde i stoort 
atherhald oc fasto, bywgh brödh oc gräs röther 
ällar frukt war hennas födha, byörskin war henna 
sänghabulster, oc en steen för örnegaat oc hygh- 
ynde wndher hennas hwffudh, Hännas closter 
war owermatto hökt oppa bärghit, nidher wndher 
bärghet lät hon göra gästa hws för fatikt folk 
oc pilagrima, huilket rwm swa mykyt täktes sy- 
stromen at the ther satto theras conuent, j the 
hälga trefalloghetz nampn, ther planteradhe hon 
the trä som tylie heta, huilka ther än i dagh 
standa, oc äro mykyt nyttogh för hetan 


NS 
I nderverk. 


i Entidh hände at hon mz sina gudelika böner 
fylte hon opp eth stort kaar mz wiin som tompth 
war, nar en syster sagdhe all wiin fathen tom 
wara, oc enkte at drikka, J sinom döpilsom fik 
hon sina syn swa andelika som likamlika I San- 
ctum iohannem baptistam älskadhe hon enkanne- 
lika, oc hoxsadhe göra honom ena kyrkio, gaff 
hon sik ena nath i gudhelika böner, oppa the 
hall ällar sten, ther nw standher thz stora korsset 
för thz stora iärteknet ther händhe, Ther badh 
hon sanectum iohannem the sik kyrkonna matto, 
huilket han oc giordhe, han kom i them hampni 


An 


amd 


d 


20 


Sp. 8. 


en 


2 


2 


S 


Oo 


0 


[SA] 


446 Sankt Otilia. 


til henna som han war tha han döpthe ihesum 
cristum, oc i aldra största klarhet, betheandes 
kyrkionnas längdh oc widhet, huilka syn en syster 
saa, än tha saa hon skenet oc ekke iohannem, 
tha förbödh sancta otilia henne at hon aldrig 
skulde thz nakrom sighia mädhan hon liffde YI 
Nar sancte iohannis closter thz bygdhes fyöl eth 
paar oxsa mz stena lasset wt för bärghet, som 
the drogho, 1xx fiätha dywp, helbrigdha ather 
kommo mz lasset, mötandhes tiänaromen, huilka 
the gladhelika ather togho, at the matto wardha 
människia födha oc ekke hwnda mather ällar 
marka koster YI Otilia iordhe sina fostermodher 
mz sina eghna händher, äpther Ilxxx aar fanz 
hennas högre spene heel oc orwthin, huilken 
sancta otilia haffde swghit, tha hon barn war, 
oc aldher kroppen i asko wändher 


Ötilias 000, 


Äpther stora oc mangha dygdher hon sik 
haffde öwath wti, wiste hon sin dödz tima nal- 
kas, kalladhe hon til sik systrana, manandhe them 
til reglo haldh, oc andhra dygdher, oc badh 
them bidhia för sik oc sinom fadher, oc bödh 
them gangha i iomffru maria böna hws, at läsa 
psaltaren, huilkit the giordho, Oc mädhan thzta 
ändadhes tha doo hon allena, at enghen när 
henne war, Öc wart ther hon war ällar laa swa 
söth oc dyr lokt, at hon owergik alla dyrbärs 
lokt I Nar systrana kommo i gän til henna, fwnno 


Sankt Otilia. 447 


the sina modher wtan gudz likama aff thenna 
wärld afflidhna, oc badho the tha swa starkleka 
til gudh, at hon oppwäktes aff dödha, oc sagdhe 
til them, hwi oroadhen i mik oc kwal giordhen, 
thy iak war lucie iomffru til fögdh, i the glädbi 
ther aldrigh ögha saa, ällar öra hördhe, oc aldrigh 
opp foor j människio hiärta, The swaradho, os 
haffde warit stor blygdh oc skam, at thu war 
modher oc frw skulle döö wtan gudz likama, 
hon tedhe them kalken ther gudz likame oc blodh 
war wti, som gudh henne siälffuer giffuit haffde, 
huilken kalk the aldrigh förra seet haffdho, oc 
för thy är then kalken än ther i dagh, til witnes- 
byrdh hennas häloghet, Then stora oc godha 
lokten bleff ther qwar i viilj dagha, sidhan wart 
hon tilfögdh lucie iomffru oc martyr, thy at 
otilia war martyr i twäskona matto, i wilianom, 
oc kroppsens stranga atherhaal oc fasto, Bidh nw 
för os hälgasta iomffru sancta otilia 


[AJ 


1 


[—] 


20 


448 


OM SANKT JOLEYDA. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Här äpther skriffwas aff the hälga iomffrwnna 
hälga hiffwerne sancta yoleyda 


E, wärdogher doctor kalladher thomas bra- 
bantius äpther thy som nakre mena, han skriff- 
war til aminnilse äptherkommandom, hwru for- 
dhom höghborna iomffrur mykyt astwndadho 
komma til iomfruliket renliffwes liffwerne, för- 
smaandes alla wärlzlikhet, som owermer sakt är, 
om the hälga iomffrwna sancta iakelina, swa 
skriffwar han nw framdeles om ena högborna oc 
häloga iomffru som kallas yoleyda, greffwans 
dotter aff vienna, I Nar tässen wälborna jom- 
ffrun entidh hördhe predikan aff enom sancti 
dominici ordinis brodher som kallades valtherus, 
han rördhe mykyt i sinne predikan om iomfrw- 
liket liffwerne, oc thäs natwrlika äddelikhet, oc 
hwru höghelika thz täktes gudhi, Tha opptändhes 
the iomffrun mykyt hetelika til renliffnat, stadh- 
fästandhes i sith hiärta, at hon aldrigh skulle sik 
tilbindha manne, androm än herranom ihesu cristo, 
oc thz kwngiordhe hon oppenbarlika sinne modher, 
aff hwilko hon wart ganzska bedröffdh, standan- 


Sankt Joleyda. 449 


des mothe sinne dotter, henne straffandes höge- 
lika at hon nakontidh wille the smälikhet göra 
sinne ädhla släkt, Än hälga iomffrun gaff engha 
akt oppa modhrennas wredhes ordh, wtan bleff 
stadelika i sinne gudelike akt, Modhren betänkte 
sik granlika, huru hon matte thz ärandhet för- 
styra, oc haffde radh mz wener oc frändher, som 
waro mäktoghe, oc manghe badhe konwnga, här- 
togha oc greffua, oc gaffuo the radh, at modhren 
skulle til redha ärleken brölops kost, oc nar han 
redho ware, willo the komma mz en mäktogan 
man giffwandhes han iomffrunne til brudhgomma, 
oc faa the godhe pikonne annat tänkia än thz 
closters liffwerne til hörde, Oc tha hälga iomffrun 
fik lönlika wetha oc wndhersta hwat hennas 
modher haffde bestält oc stämplat mz wener oc 
frändher, giordhe iomffrun lönliket bodh til enna 
gudelika abbatissam i eth sancti bernardi ordinis 
closter som kallas mariedal i treuerensi biskops- 
döme, kwngörandhes henne sin helsosamma wilia 
oc hälogna oppsat, oc badh henne bestella mz 
systromen, oc all tingh beställa som bodhet henne 
wndherwiste, oc sagdhe abbatisse daghen oc timan, 
oc daghen nar modhren oc siälff iomffrun waro 
kommandis til clostrit, Oc händhe tha ey lankt 
ther äpther, at modhren mz dottrenne kommo 
tith, Tha skyndadhe jomffrun sik snarlika aff- 
sidhes fran modhrenna asyn lönlika, oc sökte 
strax systranna capetals hws, hwar hon tha fan 


5 


mtd 


5 


25 


Sp. 3. 


Bl. 25, r 
p. 1. 


för sik abbatissam oc alla systrana sampnadha 30 i 


äpther thy som förelakt war, oc fik iomffrun 
Legend. TU. 29 


Sp. 2. 


10 


15 


25 


30 


450 Sankt Joleyda. 


closters ällar ordinis klädhebonat oc allaledhes 
theras abitum, oc giordhe högtidhelika sina pro- 
fessionem, fulkomlika oc laghlika, wtan förordh 
ällar swekful hiälparädhe, Oc siälff begynnadhe 
hon sywnga responsorium, Regnum mundi, oc 
conuenthet äptherfölgdhe sywngandes responso- 
rium til ändha, Grewinnan modhren hennas war 
nw strax jnstighin i kyrkiona, fik hon höra at 
systrana swngho saa högtidhelika oc gladhelika, 
wart hon wndrandhes hwat thz tydhe, oc sändhe 
til them bodh, wiliandhes wetha hwat ther war 
affärdhom Bodhet kom snarleka i gän, sighiandis, 
at iomffru yoleyda stodh i iomffru koren, klädh 
i closters hampn, ällar abitum, "! Tha grewinnan 
thzta hördhe, bögdhes hon som halff dödh nidher 
oppa iordhena aäff hiärtans sorgh, oc nar hon 
omsidhe opplyfftes, war hon som en will männ- 
iskia, oc bödh sik ledha til sinna dotter, oc nar 
hon saa henne, tha wart hon likare grymo leone, 
än mille modher, springandhes oppa henne, riff- 
wandhes oc slitandhes oc kinpustandhe, som en 
wetlös människia, oc bödh sinom tiänarom dragha 
pighona wt aff clostrit, Oc nar abbatissan oc 
conuentet förbudhu henne thz widher ban, skötte 
hon engxsens ordhom, wtan laat gripa oc bindha 
sina dotter, oc fördhe henne jn oppa vienna sloth, 
haffwandhes ower henne strangha waktara at hon 
ekke skulle lös wardha I Jomffrun ffäste sith 
stadhelika hopp i gudhi, oc bleff widh reglona, 
thz nästa hon kwnne äpther sinom tilfällom, Oc 
märkes hennas stadughet i thy, at engen kwnne 
henne komma til at ätha andra ledhes, wtan som 


Sankt Joleyda. 451 


the atho i clostreno, hon war oppfödh i thz clo- 
ster, oc thy wiste hon wäl en storan deel aff 
theras sidhwaänio, oc ther äpther lagadhe hon sina 
maltidh oc sin sömpn oc all annor stykke, Sidhan 
lät modhren aff dragha henne owerwällelika clo- 
sters abitum, oc iförandhes henne i purpura oc 
silkes klädhe, äpther the sidhwänio hon förra 
pläghade, oc tilkalladho roangskona folk, som 
iomffrwnna hogh omwändha skullo fran the godhe 
aktenne hon före sik takit haffde, ther kommo 
manghe biskoppa prelata abotha oc prester, oc 
jämwal closter folk badhen köns, huilke gaffwor 
haffdho therföre takit, somlike lokkadho oc som- 
like trughado, somlike spadho henne onth, oc 
mangha andhra lister swiklika baros för iomffruna, 
alt oppa thz at hon skulle omskiffta sina godha 
aakt, Aff tolke orolikhet twingadhes iomffrun 
daghlika i try aar, oc ä bleff hon stadogh i sinne 
akt, stydhiandhes sik widher the ordh som apo- 
stolen paulus skriffuar sighiandis, bliff stadhelika 
widh thz thu äst tilkalladher, Oc nar föräldrane, 
wener oc frändher sagho iomfrwnna stadoghet, 
dirffdhos the ekke meer henne twingha, rädhan- 
dhes gudz hämdh, oc latho henne i gän komma 
til clostrit wördhelika, hwar iomffrun sik öwadhe 
i alzskona dygdhom oc mykle häloghet, giffuan- 
dhes hälokt äptherdöme i ordhom oc gärninggom 
i mangh aar, oc är nw gudhi tilfögdh i hyme- 
Tikes äro, oc bliffwer wtan ändha, Til henna 
äpther dödhen at komma, wnne os allom ihesus 
cristus aff sinne store miskundh 


en 


öre 


5 


30 


452 


OM SANKT MACHARIUS ROMANUS. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl) 


— = ov 


BAL Aff sancto machario romano hälgasta liff- 


werne 


re munkars fård för alt komma dit der jord 


och fimmel sammanfogas. 


5 Miintastom oc enastom gudhi skolom wi göra 
äro oc högt loff, som os ledh haffwer til hyme- 
rikis glädhi, mz hälga mannas otalik iärteknes 
äptherdömom, Sannelika wi wsle oc ödhmywke 
mwnka, Theophylus, Sergius oc Thymus, bidhiom 

10 idher alla hälgasta brödher, at i tilböghen idher 
öron them ärandhom, hwilken wi ärom idher 
sighia skolandhis, om sancti macharii romani 
liffwerne oc hälga omgängilse, huilken os synthes 
widh xx milor när ällar thenna wäghen när pa- 

15 radys, oc bidhiom wi, at i haffwen os betrodha 
i warom ordhom, thy at wi trom sannelika bättre 
wara dylia thzta ärandet i tystone, än nakot 
framföra mz lygnenne, Är witandbes at wi för- 
nämdhe brödher Theophilus, Sergius oc Thymus, 

20 gudhi os miskwanandis, widhersagdhom wärld- 


Sankt Macharius Romanus. 453 


enne, oc kommom til eth closter liggiandis i 
mesopotamia syrie, mällan twa flodher som kallas 
tygris oc eufrates I thz closter war en hälogher 
forman styrandes manghom gudelikom brödhrom, 
oc kallades eugenius, aff huilkom wi warom wäl 5 
anamadhe badhe aff förmannenom oc hans brö- 
dhrom, oc ther ginghom wi wndher reglonnas 
wk, oc lifftdhom mz them almännelika aäpther 
theras hälga sidher oc reglo I Äpther langan 
thima hände om en dagh widh nons thima, nar 10 
alla tidhagärdher waro ändadha, ginghom wi til = 82 
älffstrandenna som kallas eufrates, os ther nidher 
sätiandes til samtalan om closterliket liffwerne, 
som är om atherhald, oc hälga manna omgänghe, 
oc andelikit ärffwodhe, oc twlumodh oc annor 15 
saadana tingh, wart os disputerandhes, tha wart 
mik wslom theophylo i hoghen kommet at tänkia 
nakor wndhersamlik tingh, Oc äpther sadana 
tanka taladhe iak til mina mzbrödher, sergium 
oc thymonem, sighiandis, käraste brödher, i alla 20 
mina liffs dagha haffwer mik wili warit at wan- 
dhra thiit hwar iordhen oc hymelen kommo 
samman, Tha swaradhe sergius oc thymo sighian- 
dis O thyophile, wi haffwom alla dagha hafft 
|tik] som andeliken brodher oc som wan forman 25 
oc priora, oc thy her äpther skwlum wi ey i 
nakre matto fran tik skilias, Thin ordh ärw os 
täk, oc thy wandhra äpther thins hiärta hogx- 
skot, oc wi skolom wmz tik bliffwa i liffwet oc 
dödhen, Oc äpther tässen ordh oppstodhom wi 30 
aff them stadhenom, jngangandes i clostrit, lä- 
sandhes afftansanghen mz andra gudelika böner 


Bl. 41, v. 
Sp. |. 


(AJ 


10 


1 


An 


20 


25 


30 


454 Sankt Machkarius Romanus. 


til thäs at alle brödher waro ganghne til hwilo, 
oc nar alle i clostreno tystnadho, tha ginghon 
wi lönlika wt aff clostret, Oc xvij daghen ther 
äpther kommom wi til iherusalem, ther tilbidhian- 
des thz hälga kors, hedhrandes ihesu cristi opp- 
standilse, Thär näst nalkadhoms wi bethleem, 
skodandhes oc helsandhes ihesu cristi lätw, ther 
han wärdogadhes at födhas, oc hwart stiärnan 
ledhe konungana cristo födhandes sith offer, Oc 
saghom wi wndherlika stadhen, hwar ängelen mz 
myklo hymerikis herskapi sangh Gloria in excelsis 
deo, Ära wari gudhi i högdinne, oc fridher i 
iordherike, them människiom godhan haffwa wi- 
lian, oc är then stadhen ij milor fran bethleem, 
Stighom wi oc oppa oleueti bärgh, tilbidhiandhes 
rwmet, ther ihesu cristi föther stodho, nar han 
til hymbla stegh oc wnfanghin wart aff hwita 
skyt, Thernäst ginghom wi ather til iherusalen, 
tilbidhiandhes gudh oc all hans hälgon, os waäl- 
signandes, antwardandes os gudhi alzmäktoghom, 
ekke nw wan hugh ällar hiärta haffwandes i 
tässe wärld Öc iämsköt cristi nadh os mz fölian- 
dis tokom wi oppa wan wägh, oc fämtighiande 
daghen owerforom wi flodhena tygris kalladha, 
oc kommom i persarum landh til stora slättena, 
som kallas asya, hwar cristi martyr sanctus mer- 
curius six haffwa dräpit julianum apostatam, 
Thernäst i sama landet kommom wi 1 en stadh, 
hwar iij hälge wnghe män liggia, som är ananias, 
azarias oc mizael, ey lankt fran babilonie, Ther 
giordhom wi wördhnigh mz gudelika böner til 
the hälgadomor, mz loffsangh, oc tokom ther 


Sankt Marcharius Romanus. 455 


maat, ther töffwandes nakon thima, Sidhan forom 
wi thädhan, oc äpther iiij manadha ginghom wi 
ower riket som kallas persida, oc ginghom jn i 
jndia landh, ther ginghom wi jn i eth hws oc 
ther fwnanom wi enghen jnbyggiaran oc bliffwm 
wi ther twa dagha, oc see tridhia daghen syntes 
twa kommandes mz wärio, män oc qwinnor, tha 
wordhom wi mykyt rädde, oc oppstodhom gan- 
gandhes them til möthes, Än tha the os sagho, 
menthe the os wara speiara, oc gaffuo sik til 
ryggia, färdandhes sama wäghen i gän som the 
kommo, Oc nakot ther äpther samnadho the til 
sin widh iij” (3000) blamän oc kommo moth os, tha 
skyndadhom wi os snarlika til hwset i gän hwar 
wi wtginghom, oc gaffwom os til gudelika böner, 
Blamännene kringh lagdho sik om hwset, stik- 
kandes starkan eel oppa hwset i fira hörne, akt- 
andes os liffwandes opp bränna I Naar wi thz 
saghom, ropadhom wi tröstelika til gudz miskundh, 
wt springandes aff eellen, oc gaffwom os midh- 
waktes i blandh blamännena, huilke sik i mällom 
haffdo mykyt knor oc morran oppa theras maal, 
bitandhes tändherna mothe os, grymelika seandes 
oppa os, ey förstodho the wart maal, oc ey wi 
täslikes enkte förstodhom theras, Tha fangadho 
the os, oc satto os i mörkahws, Os ther sitian- 
dhom wart ey watn ällar brödh i mörkeno giffwit, 
Än wi ey glömandhes gudz stora nadh oc mis- 
kundh, ropadhom til honom mz flytandhes tarom, 
jnnerlika bidhiandes, oc bedhandes hans hogzx- 
swalan oc hiälp I Nar wi haffdom nakra dagha 
ther i mörket sitith i törst oc hwngher, kommo 


berin 


5 


Sp. 2. 


Ep. 2. 


4 56 Sankt Macharius Romanus. 


blamännene i gän, tänkiandes os wara wtsläkta. 
kringlagdho the mörkahwset, oc nar the sagho 
os standha i gudelikom bönom, wtleddo the os, 
oc skwalradho hwasselika mothe os, oc sidhan 
5 flängdho the os hardelika, oc bort älto aff sinom 
landz ändhom, Oc warom wi ther äffter 1xxx 
dagha wtan allan math, som gudh alzmäktogher 
är warth witne I Sidhan wi wt kastadhe warorn 
aff jndia landhe, wandradhom wi mangha dagha 
10 til östers, oc kommonm til ena wänasta slätta mark 
mykyt wndhersamlika, oc fulla mz höxstom trääm, 
haffwandes sötasta frukt Tha äradhom wi gudh 
oc höghelika loffuadhom, oc aathom aff the söt- 
asta fruktenne, oc wordhom ganzska wäl widher- 

15 qwekte I Framdelis wandradhom wi jn i eth 
landh, som kallas chananeorum, oc tha wi saghom 
landzsenz folk, män oc qwinnor, wordhom wi 
mykyt wndrandes, the waro byggiandes män oc 
qwinnor mz sin barn i bärgxhwlomen, oc giordho 

20 the os enkte hindher, gudh os beskärmande Y 
Sidhan ginghom wi moth öster idhkandes i x 
dagha oc c (100) oc kommonm i eth landh, hwar thz 
folket boo, som kallas pychiti, oc är thz folket 

i sinne längdh ällar höghet ey meer än mattan 
25 är i enne alin, oc nar thz folket fik os see, wart 
thz rädh oc flydhe wndhan os oc wi loffuadhom 
gudh, som os bewaradhe, oc skyndadhom os 
tädhan wan wägh snarlika I Ther näst kommom 
wi til högxsta bärgh oc styggeliken, hwar solen 

30 haffuer ey tilgangh, oc är ther hwaske trä ällar 
gräs, Ther saghom wi otalika orma oc draka oc 
the ether orma som kallas aspides oc basiliscus 


Sankt Mackhkarius Romanus. 457 


oc gräselika ödhlor, ther syntos oc enhörnigga, 
böfflar, oc mangh annor skadhelik dywr, huilkas 
natwr ällar nampm wi ekke wistom, oc ginghom 
wi oskadde ower the bärghen, mz gudz mildhet 
som os bewaradhe, än the hwiislan oc skrian som 
wi hördhom aff the drakana oc ormana waro i 
warom örom meer än i xx dagha YI Ther äpther 
kommonm wi til en styggeliken stadh, hwar hwas- 
sasta klippor waro opp resta, oppa ena sidho, oc 
annan wäghen nidherstörta i största dywpet, ther 
tykte os omögheliket wara fram komma, oc thy 
töffwadhom wi ther i vij dagha, oc äpther the 
vij daghana synthes os en hiorther rötandes, oc 
gangandes för os, huilkom wi oppstandandes äp- 
therfölgdhom, Oc tha wi fram mera kommom, 
mötte os än större oc wansamlikare klippor oc 
bärgh, huilken wi owerginghonm mz störste mödho, 
angist oc dröffuilsom, oc kommon til enna slätta 
mark, oc ther waro standandes en rnärkeliken 
hoper mz camelaar, oc mz gudz hiälp gingom 
wi oskadde fram om them, oc her äpthe syntes 
o8 enghen wägher, Tha badhom wi gudh wmz grat- 
andhe tharom miskwnana os, oc bliffwom wi oppa 
thenna stadhen j ix dagha wtan math oc födho, 
oc ginghom sidhan ther i markenne, wille faran- 
dhes, Oc om sidhe kommom wi til en faghran 
plaadz, hwar ympnogh frukt war, oc kom i thän 
thiman ower alla the markena en mörk dazgh, 
swa at wi kwnnom os enkte röra til nakon wägh, 
aff hwilko wi wordhom alztingx bedröffdhe, oc 
lagdhom 0s ad veniam gratandhes oc bidhiandhes 
om hiälp, oc bliffwom qwarsatte aff tiokke oc 


Lann 


5 


20 


Sp. 8, 


An 


10 


25 


30 


458 Sankt Macharius Romanus. 


mörke daggenne i vij dagha wtan math ällar 
födho oc wtan dryk, enkte seandhes I Nar wi 
warom swa bedröffdhe oc sörgiandhes, äpther the 
vij daghana kom til os en flygandes dwffwa, ockärp- 
te sina fiädhra hwasselika, som hon wille os opp- 
wäkkia oc trösta til wäagx, Tha takkadhom wi ödh- 
mywklika gudhi, oc stodhom opp, äptherföliandhes 
dwffwonne, oc ginghom mangha willa wägha til 
thäs wi kommonm til eth rwm, hwar fordhom haffde 
en mwr warit, oc stodh än qwar en deel aff 
wäggenne, i huilke gröpte waro bokstaftwa, huilke 
som swa lyddo, Tässa affsätningena ällar mwr 
giordhe allexander philippi macedo kesare, nar 
han i stridh owerwan persarum konungh som kal- 


5 lades darius, haa som wil jngaa i thzta landet, 


tha ganghe oppa wenstra handena, oppa höghra 
kan enghen gaa, Tha wi haffdom läsit tässa skrifft, 
loffwadhom wi högelika herran ihesum cristum, 
oc ginghom jn i landet oppa wenstra handena i 
mangha dagha, oc händhe äpther xl dagha, tha 
wi saa ginghom, tha kom os wndher näsanar 
otholeliken lokt oc aldra wärsta, aff huilke ondhe 
lokt wi wordhom maxsan som halff dödhe ällar wit- 
löse, nidherfallandhes oppa iordhena, Tha badh- 
om wi jnnerlika herran ihesum cristum, at han 
wili taka wara siälar Oc nar wi oppstodhom aff 
iordhenne, saghom wi cth stort kaarällar eth 
dywpt dyy fult mz brännandhe ormom, aff thz 
dyyt ällar kärre wt gingho röster, oc hördhom 
wi stort twth oc mykyn grat, aff otaliko folke, 
oc en röst hördhes af hymblenom sighiandis, 
Thenna stadhen är dompsens stadher oc pinonna 


Sankt Macharius Romanus. 459 


stadher, i huilkom the pinas som nekadho cristum, 
Oc wi som tässa röstena hördhom sloghom war 
bryst, oc mz tharannas wtgywtilsom oc myklom 
räddogha ginghom wi fram om thz kärreth, oc 
kommom mällan tw högxsta bärgh, oc mith mällan 
the bärghen syntes os en man, som war c alna 
högher, oc war han mz lärnkädhiom bwndbhin, 
Twa kädhior, som hiöllo en deel aff kroppenonm, 
waro fästa i eth bärgh, oc twa kädhior waro 
fästa i annat bärghet, oc en största eldher war 
brännandhes kringh om allan kroppen, Thäs 
manzsens röst war Ilwdhandes swa som xl milor 
wägh, oc tha han fik os see, wtgaff han starkasta 
röst tywtandes oc gratandes, mykyt grymelika 
bran han aff ellenom, Tha wi sadana hördhom 
oc saghom wordhom wi mykyt rädde, höliandes 
war änlite, gingom wi ower bärghen, lankt fran 
mannen, oc kommom i eth annat rwm, hwar 
mangha klippor waro, oc dywpp, ther saghom 
wi ena qwinno, haffwandes wtslagit haar, stan- 
dandes, oc omswepta mz en grymasta draka, oc 
hwantidh oc swa offta hon wille sin mwn opp- 
latha oc tala, tha sändhe drakin sit hwffwdh 
i qwinnonnas mwn, bitandhes hardelika hennas 
twngho, Tässa qwinnonnas lokka ällar haar räkte 
nidh oppa iordhena, oc nar wi warom mykyt 
wndrandes oppa qwinnona, oc mykyt rädde, tha 
hördho wi bradhelika margha arma oc gröte- 
lika röster aff dywpet, sighiandis, miskwnna os 
miskunna os criste högxte gudz son, tha wor- 
dhom wi ganzska rädde, oc bögdhom war knä til 
iordhenna, bidhiandes gudh mz gratande tharom 


20 


25 


Sp. 2 


2 


2 


3 


eS 


DS 


Sr 


[a 


460 Sankt Macharius Romanus. 


sighiandis Ö herra ihesu criste, thu som os skap- 
adhe oc atherlöste, tagh tässa siälar aff tässe 
pinonne, thy at war öghon haffua seth thina 
doma i iordherike I Ther äpther stodhom wi opp 
mz graat oc storom räddogha, Oc kommom til 
en annan stadh, hwar wi saghom mangh trä oc 
högh, haffwandes skapnat som fikona trä, trä- 
grenane oc qwistane waro fwll mz foghlom, tol- 
kom som almännelika när os flygha, oc ropadho 
the högth mz människio röst, sighiandes, o herra 
gud thu som os skapadhe miskunna os, oc spar 
os, O miskundsamber gudh spaar os, thy at wi 
haffwom syndat, i thins änlites asyn, ower alla 
iordhena, Tha badhom wi alle gudh sighiandis, 
O miskwnsamaste herra, wndherwisa os hwat täs- 
sen iärteknen wi seem haffwa tydha, thy wi wn- 
dherstam ekke hwat the jnbära, Tha kom en röst 
sighiandis, idher är ekke mz giffwit wndhersta 
the lönlik tingh som i saghen, färdhens idhan 
wägh 1 Tha forom wi sidhan mz storom räddo- 
gha fran then stadhen, oc kommom til en he- 
dherliken pladz aldra wänast, i huilkom wi saghom 
ij män standandis, oc haffwandes ädhelasta skap- 
nadh i sinom likama oc lidhamothom, prydde mz 
alle wänhet mer än nakor sighia kan, oc haffdo 
gull kronor prydda mz dyrom stenom höffuelika 
smidda oppa sin hwffudh, oc baro the i sinom 
handhom palm trä aff gul, framman före sik 
haffdo the en storan brännandes eeld, oc fira 
hwassasta stäm mitza kniffwa, Än wi thzta seandes, 
oppfyltoms mz storom räddogha oc ropadhom til 
them sighiandis, godhe herra oc höxsta gudz tiä- 


Sankt Macharius Romanus. 461 


nara miskwnnen os, at the kniffwane oc grymme 
ellen skuli os enkte skadha, The swaradho os 
sighiandis, rädhens ekke, wtan gan tröstelika wägh- 
en som gudh haffwer idher betheet, herran gudh 
haffuer os saat i thenna stadhen at wi skolorm 
göma oc bewara thenna wäghen til doma dagh, 
til thäs herran komber, at döma liffwandes oc 
dödha, Thzta hördom wi aff them hälga mannomen, 
oc fiärran standandes helsadhom wi them, oc fram 
ginghom fran them stadhenom, oc ginghom sidhan 
idkelika i xl dagha enkte ätandhes, wtan at enast 
drwkkom wi watn I Oc som wi gangandes warorn, 
finghom wi bradheliha höra röster aff otaliko folke, 
sywngandhes gudz loff, oc mötte os enna handa 
sötasta Ilwkt som balsamus, huilken lokt sötan 
giordhe wan mwn, som sötasta honogx kakw, oc 
wart os osigheliken hwgnadher, badhe i siälenne 
oc kroppenom, aft the sötasta wälloktenne, saa 
oc aff sötasta smaken, täslikes aff them hymmelska 
sanghenom i hörslenne, Lithet ther äpther stodh- 
om wi opp swa som aff sömpne, saghom wi ena 
kyrkio wndhersamlika prydha, oc aldra dyrasta, 
thy at hon syntes all wara aff clarasta cristal, 
Midhwakt i the kirkionne war eth ärlikasta altara, 
oc aff thz altaret wt gik watn, som lith haffde 
som hwitasta myölk, oc wi i sannindh trodhom 
thz wara clarasta myölk, oc kringh om källona 
som war wndher altaret, ther watnet wt lop, 
stodho manghe hälge män sywngandes hymmel- 
skan sangh, thz är thän sanghen ällar the rösten 
hwilka änglane som kallas cherubin swngho i 
hymerike, Wi som thzta hördhom oc saghom wor- 


tt 


tand 


0 


rnnad 


5 


BL 43, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


Bl. 44, r. 
Sp. 1. 


Ott 


10 


20 


«we 
tt 


3 


— 
we 


462 Sankt Macharius Romanus. 


dhom mykyt rädde, Tässen kirkian war prydh 
enkannelika oppa hwaria wäggena oc gafflana mz 
enkannelikom dyrom stenom, oc mz atskildom 
lith, oc clarasta stiärnor syntos offwan kyrkiona, 
flere än wi kwnnom mz os see oppa hymelen 
Solen war ther vij sinnom clarare oc wärmare än 
när os är, Trän oc bärghen waro mykyt högra 
än her, oc alzskona frukt, bättre oc söthare än 
her, foglane haffdo enkanneliket lywdh än wärld- 
ennas foghlar, jordhen haffde ther twäggiahanda 
lith, som är endel aldra hwitast, oc annardelen 
aldra rödhast, Oppa sadana syn wordhom wi 
mykyt wndrandes oc badhom ther gudh, mz gude- 
liket loff oc bönom, helsandes the hälga männena, 
oc mz storom räddogha ginghom wi fran them 
skyndandes os oppa wan wägh YI Nar c dagha 
waro swa fram lidhne, i huilkom wi enghen maat 
tokom til os, som gudh är wart witne, wtan at 
enast drwkkom wi watnet, oc wandradhom yther- 
mer wan wägh, oc som wi warom gangandhes, 
kom os til möthes bradhelika otalikit folk män 
oc qwinnor alla i enom skok ällar flokka, Oc war 
enghen aff them allom höghre, än alins langher, 
oc nar wi finghom swa bradhelika them se wor- 
dhom wi gönom rädde, Tha sagdhe iak wsal 
syndare theophilus til mina brödher sergium oc 
thymum, opplösom wara lokka ällar haar, oc gan- 
gom mothe them, thz kan hända at the fly wndan 
os, oc war herra ihesus cristus frälsar os aff 
theras handom, oc täktos ordhen minom brö- 
dhrom, oc wi mz wtslagnom lokkom ällar hare 
lwpwm moth them hastelika, oc nar the thz sagho, 


Sankt Macharius Romanus. 4 6 3 


gripw the sin barn oppa sina arma, gnizlandis 
sina tändher mothe os, oc flydho alle wndhan os 
hastelika, hwar före loffwadhom wi alle gudh 
höghelika honom takkandes som os frälste Ther 
näst kommom wi ower ena mäktogha flodh, oc 
ther fwnnom wi hwit skinandes gräs som hwita 
myölk, oc thz gräs war söt som honog, oc war 
thz högt i sin wäxt räkkiandes os opp ena alin 
1 sinne högdh, oc athom wi os wäl mätta aff thz 
sötasta gräset, gudhi takkandes, huilken os frälst 
haffde i myklom wadha oc os manghfallelika bewist 
sina nadh oc mykla miskwnd, oc fwnnom wi oför- 
tänkt i samma thiman en faghran wägh, aff huilko 
wi gladhi wordhom, oc lagdhom os ad veniam, 
tilbidhiandes gudh miskwndsamman, som os then 
wäghen nadhelika wndherwiste 


ÖSunkarne traffa SWacharius. San 
förtäljer sit fefnadslopp. 


" Then wäghen äpther fölgdhom wi i mangha 


dagha, oc omsidhe kommonm wi til enna härlika : 


bärgex holo, tha giordhom wi hälga kors tekn ower 
all war lidhamot, oc gingom jn i bärg hwluna, 
oc fwnnom ther engen jnbyggiaran, Tha sagdhom 
wi os i mällan, tässen renlikheten kan ey wara 
wtan människios handh, bliffwom thy her til 
qwällen, oc swa maghom wi faa see stadzsens jn- 
byggiara, Äpther tässen ordhen bliffwom wi ther 
sitiandhe, som trötte män, oc wordhom wi alle 


15 


Bp. 2. 


Bl. 44, v. 
Sp. I. 


10 


15 


20 


25 


30 


46 4 Sank! Macharius Romanus. 


bradhelika soffwandes, aff tilkommandes söte lokt, 
Äpther lithen thima sidhan oppwaknadhom wi 
oc wtgingo, aff bärgh hwlonne oc stodhom sean- 
dis moth öster, oc finghom wi bradhelika se lik- 
nilse aff enne människio längdhan fran os, oc nar 
the liknilsen os nalkadhes, saghom wi thz wara 
en man, hwilkens hwffudh har war hwit som 
myölk ällar snyö, oc holde haret allan kroppen, 
Oc tha mannen fik os bradhelika fiärran see ka- 
stadhe han sik siälffuan nidher oppa iordhena, 
oc ather lyfte han sik snarlika opp aff iordenne 
oc begynnadhe ropa til os sigiandhis, J godhe 
män, ären i aff gudhi tha gören för idher kors- 
sens tekn, oc kommen til mik, ären i oc aff 
diäfflenom tha flyn borth fran mik gudz tiänara 
Tha mannen haffde swa ropat, tha swaradhom 
wi honom i tässom Iwndhom, o hälge fadher 
wälsigna os, oc war ey dröffdher, thy at wi ärom 
oc wars frälsara herrans ihesu cristi tiänara, wi 
widhersagdhom wärldenne oc hennas faffängho, 
oc ärom wordhne mwnka, oc nar mannen thzta 
hörde, kom han snarlika til os, opplyfftandes 
sina händher til hymelen, langa stwndh bidhian- 
dis sina böner, oc sidhan oppstodh han aff bön- 
enne, oc borth tok lokkana ällar haret aff mwn- 
nen oc änlithet, oc wälsignadhe os, oc taladhe 
til os, hans hwffudz lokka oc skägghet war som 
hwitasta snyö, oc hans änlite war som änglannas 
änlite, han war sannelika som wänasta trä plan- 
terat rinnandhes watn, aff mykyn aldherdom syntes 
ekke hans öghon, thy at öghnebranar waro wäxta 
ower öghonen oc skyldho them, hans nägle waro 


Sankt Macharius Romanus. 46 5 


märkelika langha, badhe oppa händher oc föther, 
haret oc skäggeth holde allan kroppen, kroppsens 
hwdh war swart som snigellen, Tha begynnadhe 
mannen fälla thara, oc sagdhe til os, Mine wäl- 
signadhe brödher, hwadan ären i komne hiit, 
Sighin mik hwru mankönet sik haffuer, ällar hwru 
är om the hälga cristna tro, oc om hedhninghana 
oc kättara hwru haffua the sik moth cristna folket, 
Tha wi hört haffdhom hans spörsmal, swaradhom 
wi honom äpther thy han os spordhe, först sigian- 
des honom wara nödh oc dröffwilse allaledhes 
som 08 i wäghenom hände, Oc ther mz lathom 
wi honom wndhersta sakena, oc wara akt hwi wi 
wtgingom i swa främadha landh, at wi sökia 
willom then stadh hwar hymel oc iordh sik sam- 
man föghia, Til tässen war ordh swaradhe os 
mannen sighiande, käre söner hören mik, ffran 
thenna jordzmonnen, i hwilkom wi nw ärom stadde, 
oc jn til paradys, kan ällar förma enghen köt- 
liken människia nakontidh gaa, ällar i nakre 
matto komma, Jak fatigher syndare haffde oc 
fordhom samma wilian, oc ärwodadhe ther om, 
wiliandhe see oc wetha wärldennas ändha, oc war 
oppa wäghenom, Än om ena nath syntes mik 
gudz ängil när mik standandes oc sagdhe til mik, 
ock ekke längher fram, oc dirffwas ekke fresta 
gudh, iak sagdhe til ängillen, för hwat saak skuld 
skal iak ey ythermer fram gaa, ängillen sagdhe, 
ffran tässen stadhen, i hwilkom thu äst, oc til 
paradiis ärw xx milor wägh, hwar adam oc ewa 
waro 1 store wall lust stadde, oc offwan paradiis 

Legend. TI. | 80 


nn 


ad 


or 


5 


25 fp. 2. 


1 


2 


3 


en 


S 


an 


(— 


466 Sankt Macharius Romanus. 


sammanföghias hymel oc iordh, oc för thz samma 
paradiis satte herran gudh en ängil aff cherubin 
mz eth brinnandhes swärdh rörlikit til at göma 
liffsens trä, oc synes then ängillen haffua fran 
fothomen opp til nafflan liknilse äpther människio, 
brystet som leon, händherna som cristal, haff- 
wandes swärdh at göma paradiswm, ey kan ällar 
förma nakontidh nakor ther nalkas, Oc tha iak 
thzta hördhe aff änglenom, tha taladhe iak ekke 
ther ythermeer om, oc widherfrestade iak ekke 
ythermeer ganga I Nar iak theophilus oc mine 
mzbrödher hört haffdom hälga manzsens ordh 
nidherlagdhom wi os ad veniam, loffwadhom oc 
takkadhom gudhi alzmäktoghom, oc helsadom 


mannen gudz tiänara I Naar qwällen war kommen, 


sagdhe gudz tiänare til os, käraste brödher gaan 
wt fran mik ena litla stwndh mik bidandhes, 
thy at iak haffwer tw leon, huilken om daghen 
wandra i skoghenom oc om qwällen komma the 
til mik igän, iak rädhes at the göra idher skadha 
om the komma bradhelika oppa idher, oc faa see 
idher, Oc som wi warom mz räddogha wt gangne 
fran gudz tiänara, kommo bradhelika leonen, 
grymelika rytandhes, oc jngingho til hälga man- 
nen, OÖppa hwilkas halsa han sina handh lagdhe, 
strykandes them, oc klappandes, oc sagdhe til 
them, Mine käre söner, til os ärw komna tre 
godhe brödher aff wärldenne, gören them enkte 
onth, oc strax kalladhe hälge mannen os i gän 
sighiandis, käre brödher kommen nw, oc waren 
enkte rädde, Tha gingom wi mz storom räddogha 
ja til hälga mannen oc helsadhom han, oc nar 


Sankt Macharius Romanus. 467 


afftansangen war läsen, lagdhe hälge mannen för 
os aallon, gräs röther til kost mz clart watn, aff 
huilko wi athom oc drwkkom mz tysto I Om 
morghnen näst äpther taladhom wi til gudz tiänara 
syghiandis, hälge fadher oc herra wi bidhiom thina 
häloghet, at thu wili os wndherwisa thin omgänge 
oc hwru thu äst här kommen oc hwadan thu 
komt hiit, oc sigh os hwat tith nampn är, Hälge 
mannen gaff os swar til war spörsmal 


ystoria sancti macharil 


O mine älskelikaste brödher oc söner, iak 
hether macharius, födher oc oppfostradher i kon- 
ungxzlikom stadh, min fadher war en romare 
riker oc aff ädhla släkte, myndogher i kesarans 
gardhe I Naar iak ower farit haffde min barslika 
aldher oc min wnghdoms aar, tha troloffuadhe 
oc fäste min fadher mik rika oc faghra brudh, 
mik mothe standandes, oc allaledhes mothe minom 
wilia oc samtykkio, oc förelagdho brölloppes dagh- 
en, prydho brudha hwset, oc samman stämdho 
wener oc frändher, oc satto brudhena oppa högan 
stool, Öc min fadher giordhe sik mykyt gladhan, 
oc badh alla bedhas hwat them lwsteliket war, 
oc tha hwar gladdes i sino rwme, mz danz oc 
skrik oc alzskona leek, gik iak wt oc jn, hiit oc 
tiith sighiandis minom tiänarom, at the skullo 
mik enkte skötha, oc swa stal iak mik fran sam- 
qwämdenne lönlika oc kom iak mik länthelika 
jn til enna änkio, som war min lönlike wen, mik 


an 


när henne warandhes i vij dagha, Änkian gik 30 


con 


20 


2 


3 


an 


SS 


468 Sankt Macharius Romanus. 


daghlika i mins fadhers hws, hörandes hwat om 
mik talades, oc kwngiorde mik i gän, hwat ther 
talades I Naar min fadher haffde i allom wägh- 
om äpther mik letat, oc kwnane mik ekke finna, 
tha gräät han mykyt bitherlika, oc min modher 
täslikes, oc alla wener oc frändher dröffdhos Y 
Attondha daghen ther äpther, thz war om söne- 
dagx nattena, helsade iak änkiona oc wtgik oppo 
almennelika wäghen, ther fan iak en hedherliken 
gamblan man allan grahärottan, ällar hwitan om 
huffudit oc skägget, standandes redhoboen til at 
färdhas, helsadhe iak honom sigiandis, o hälge 
gamble man, hwart wilt thu wandhra, Tha wän- 
dhe han sik til mik mz blidho anlite oc sagdhe, 
käre son hwart thu wilt wandhra tiith aktar oc 
iak gaa mz tik, thy at alla wägha ärw mik kwn- 
noghe, Tha fik iak i mik stor widherqwekilse oc 
starkhet, oc foldhe iak mannenom äpthe, oc om 
aghen gingho m wi i hwsen til folket, oc bedh- 
oms brödh, oc finghom wara widhertorfft, oc 
gingom til samman mangha dagha, oc tha wi 
haffdom gaat xxx milor, sathom wi badhe mällan 
os talandhe, oc borth hwarff mannen bradhelika, 
Tha wart iak mykyt dröffdher, ey witandhes hwart 
1ak skulle mik wändha, lagdhe mik oppa iordhena 
gratandes starklika, Oc yämsköt war ey dwali 
at samme mannen kom i gän som iak förra fölgdhe 
oc sagdhe til mik, älskelike brodher war ey dröff- 
dher, iak är raphael ängil, tik sändher til hiälp 
oc hwgnat, oc iak ledhe tik til thenna stadhen, 
aff höxsta herrans bodh, herran ihesus cristus 
haffwer helsosamman giort thin wägh, förtänskuld 


Sankt Ma harius Romanus. 469 


skalt thu ey rädhas, wtan stat op oc wandhra 
thin wägh, oc i tässom ordhomen hwarff ängillen 
aff mine asyn, än i tässe omwändnigenne tok iak 
krafft til mik, begynnandes gaa oppa wäghen, oc 
iämbrat saa iak en storan älgh langth fran mik, 
til hwilken iak högth ropadhe sighiandes, jak 
helsar tik i cristi dygh som tik skapadhe, wndher- 
wisa mik wäghen huilken iak skal gangha, Tha 
kom älghin snarlika til mik, oc gik för mik en 
liten stigh mykyt tranghan, oc iak äptherfölgdhe, 
oc gingom til samman i twa dagha, Tridhia daghen 
saghom wi en hiort ganzska storan, oc nar älghen 
saa hiorten, wart han rädder, oc flyde fran mik, 
oc bleff iak ensamber oc dröffdher, haffwandes 
enghen wäghen Tha ropadhe iak til hiorten si- 
ghiandis, äpther thz thu haffwer mik borth takit 
min wäghledhara oc hiälp, manar iak tik om gudh 
alzmäktoghan, at thu wisa mik rätta wäghen, Til 
tässen min ordh bögdhe hiorten til mik sin gang 
som eth tampth dywr, oc wändhe sik til en 
tranghan wägh skogxledhes gangandes, oc saa sik 
idhkelika til ryggia oppa mik, oc ginghom wi swa 
tilhoppa i tre dagha, Fiärdhe daghen saghom 
wi en grymmelikastan oc styggelikastan draka 
mith i wäghen för os, Oc nar hiorten fik see drak- 
an flydhe han borth i öknena, oc iak bleff en- 
sammen standandes i störstom räddogha swa at 
jak wanmaktades aff rädde oc föl nidher oppa 
iordhena, som halff dödher, oc äpther nakra 


stwndh tok iak mik tröst, aff gudz miskundh, 


opstandandes aff iordhenne, oc giordhe hälga kors 
tekn för mik, Oc sagdhe iak til drakan, Thu gudz 


An 


bre 


LJ 


0 


5 


Sp. 232. 


E 
S 


en 


2 


SS 


25 


Bp. 3. 30 


470 Sankt Macharius Romanus. 


creatur, rädz gudh thin skapara oc gör mik 
enghen skadha, Tha reste then grymmaste draken 
sik opp mothe mik, oc taladhe til mik, som männ- 
iskia sighiandis, kom waälsignadher herra, thu 
äst macharius, högxsta herrans tiänare, hälge 
gudz ängil raphael thede mik thins änlites skipilse, 
oc bödh mik at iak skulle tik snarleka mötha, 
oc ledha tik til thz rwm, som gudh haffuer tik 
föreset oc til reth, oc är thz nw i dagh fiärdhe 
daghen, som iak haffwer tik her bidhat enkte 
atandhes, J tässe näst förlidhne nath saa iak tik 
sithia i eth clarasta sky, oc offwan aff skyth 
hördhe iak ena röst sighiandis til mik, skyndha 
tik snarlika, til at frälsa gudz tiänara macharium, 
huilken nw stadher är, ther iak tik föresagdhe, 
hwarföre stat opp oc tala mz mik oc twäka 
enkte, wtan kom tryggelika, oc iak skal tik wisa 
stadhen, i huilkom thu skalt ära oc loffua herran 
gudh, Oc nar swa war sakt, syntes en wngher 
man, huilken mz mik gik til tässa bärgxhuluna, 
oc nar wi warom jngangne i camaren ällar bärgx- 
hwluna, borth huarf wnghe mannen bradhelika 
fran mik Oc sidhan iak saa mik ensamnan wara, 
fik iak syndare see widh andra sidhona i huset 
när mik twa leona hwalpa, nyleka födda, oc theras 
modher laa dödh ey lankt fran them, huilka iak 
wtdrogh, oc iordadhe, oc loffwadhe oc äradhe 
gudh, huilken swa stor oc wndhersamliken tingh 
gilordhe om mik, oc frälste mik i myklom wadha 
oc nödh, än the wngha leonen oppfödde iak mz 
then maat oc födho som i öknenne wäxte oc 
them tiänthe, som the haffdo mine söner warit 


Sankt Macharius Romanus. 471 


oc bliffwom til hopa i rolikhet warandes i thu 
aar Än äpther the aren är märkiande hwru diäff- 
wlen, huilkens affwndh aldrigh taker ändelykt 
moth gudz tiänarom, kastadhe sina snarw för mik 
1 En dagh om morghonen, tha klokkan pläghar 
slaa vij, oc solen gaff sin wärma ower iordh- 
ena, wart iak wtgangandes aff. bärghwlunne, mik 
nidher sätiandes oppa iordhena, fik iak bradhe- 
lika see när mik liggia eth qwindzlighet pwnga 
faat, thz är eth qwinnas bälte mz pungh oc skaat 
etc mykyt prydelikit oc mz kostelikhet giort, 
wart iak tänkiandes mz mik sighiandis, hwru kan 
sadana tingh finnas i öknenne, Oc iak armaste 
man glömdhe mik wärna mz hälga korssens tekn, 
som all owensens frestilse plägha wanmaktogha 
göra, Oc tok iak opp the siälsyna tinghen, oc 
baar jn i bärghwluna, Daghen ther näst wart iak 
1 samma matto oc wtgangande, fik iak oc bra- 
dhelika see oppa iorddenne liggia twa qwinno 
skoo, mykyt härlika, oc kwnne iak ey än tha 
arme man skötha ällar aatwakta diäffwlsens swik, 
oc ey häldher mik bewärna mz korssens tekn, 
wtan opplyffte skona, oc baar mz mik jn i bärg- 
hwluna läggiandes' när thy som iak tilförandha 
togh, Tridhie dagh ather ther wtgangandes, saa 
iak diaffullen ifördhan qwinnos liknilse, kläddan 
mz högtidheliken klädhe oc dyyr, Oc kwnne iak 
arme man ey än tha tänkia owenzsens swek, oc 
ey häldher mik signa mz korssens -tekn i nakre 
matto, wtan sannelekan trodhe iak thz wara ena 
qwinno, oc sagdhe til henna, hwadhan fran aäst 
thu her kommen, ällar haa ledde tik i tässa ökn 


20 


Bl. 26, v. 
25 8p. 1. 


47 2 Sankt Macharias Romanws. 


1 Tha begynnade qwinnan besklika gratha, Oc 
iak arme man begynnadhe täslikes gratha wmz 
henne, warkwnnandes henna ysäld oc stora graat, 
Ther äpther swaradhe hon sighiandis, O hälgaste 


5 fadher, iak arma människia, iak är ens romara 


10 


1 


on 


25 


dotter, oc min fadher mothe minom wilia oc 
samtykkio troloffwadhe mik enom wnghom ädh- 
lom manne, rikom romara, oc bödh gäste, oc nar 
alt til reth war som bryllyppet til höffde, borth 
hwarff brudgommen, aff huilko alle bedröffdhos, 
spöriandes oc sökiandes äpther honom, oc han 
kwnne aff enghom finnas, Än iak wart ganzska 
gladh, oc gik lönlika wt aff stadhen om natta- 
thyma, oc tok strax gaa min wägh wtan ledh- 
saghara, gangandes trangha wäghba, ower bärgh 
oc klippor, skogha oc käär oc dywpa dalar wil 
farandes til täss iak kwnne hiit komma YI Nar 
iak haffde thzta hört oc troth alt sant wara, som 
hon sagdhe, hoppandhes at hon war min brudh, 
tok iak henne om handena, jnledandes henne i 
bärghhwliwna, än flytandes tharana wanskados 
henne jngaledhes aff hennas kinbenom, tha war- 
kwnnade iak än hennas ysäldh oc myklom tharom 
oc lagdhe iak för henne allon til maat oc läth 
henne sitya när mik, oc sörgdhe mykyt ower 
hennas mothegang, Oc kwne iak enkte tänkia 
diäffwlsens swek oc föresaat, oc ey häldher än 
nw giordhe iak för mik korssens tekn, wtan 
sathom länghe til samman i wart widhertal, Ther 
äpther begynnadhe iak mykyt tynggias, swa som 
aff myklo ärwodhe, oc sompnadhe iak swa til 
halffs, oc begynnadhe qwinnan triffwa oc stryka 


Sankt. Macharius Romanus. 4 73 


mz sina händher all min lidhamoth, oc klappa 
them, oc täsmera hon mik swa hanterade, thäs 
mera tyngdhes iak aff sömpnen, oc wart iak ful- 
komlika soffwandes, Hwat skal iak nw mera sighia, 
än iak armaste man som aldhrig gaff samtykkio 
til kötlika syndh, iak kände mik i sömpnenom 
haffwa bedriffuit syndh, förtänskuld iak waknadhe 
bradhelika aff sömpnen, oc fan mik liggiande 
oppa iordhenne, swa som näktadan aff qwinnonne, 
än enghen qwinna syntes ther när wara, I Tha 
böriadhe iak senth betrakta diäffwlsens swek oc 
snarw, oc gik iak bradhelika wt aff bärghwlwnne, 
slaandes mik för brystet, mz gratandes tarom, 
än leonen, hwilken när mik waro, wndherstandan- 
des min broth oc syndh, flydho fran mik snar- 
lika, oc nar iak thz saa, at leonen flydho fran 
mik, begynnadhe iak mz myklom graat oc store 
sorgh akalla ihesu cristi miskundh mz ödhmyuke 


5 


öm 


5 


gudelikhet, at herran gudh wärdoges mik wslom : 


wndherwisa i hwat matto iak göra skulle mina 
synda boot, oc at herran gudh wärdoghis bywdha 
leonen til mik i gän komma, oc ey wart dwali 
aat mine bön Thy at mildaste fadhren som wille 
mik göma til synda bättring, aff sinne miskwndh, 
han laat oc leonen snarlika til mik komma, Oc 
Jngingho' the mz mik i bärghwlona, oc groffuo 
the mz sina föther ena manzdywpa graff nidher 
1 iordhena, oc wndherstodh iak gudz wilia, nidher 
stigandes i graffwena wndher halsen, oc bödh 
leonen at the skullo mik ther iordha i samma 
stadhen, oc tha thz giort war, bleff iak ther si- 
dhan iordadher stadelika i samme grifft, Än nar 


30 


Bl. 47, r. 
Sp. 1. 


An 


. 10 


20 


25 


3 


S 


474 Sankt Macharius Romanus. 


lak war swa iordsatter som sakt är, hände at 
mykyt rängh nidherfyöl aff hymelen, oc bärg- 
holan rympnadhe offwan hwffudhet hwar iak 
stodh i iordhenne, ok fik iak see dagxlywset, oc 
saa iak tywkt gräs wara wäxt om kringh grifft- 
ena, oc wt räkte iak händrena, som iak kwnne, 
häntandes gräset, oc aff thy ätandhes, oc nar try 
aar waro förlopen, tha kommo leonen, oc sagho 
dagxlywset när mik, groffwo the iordhena opp, 
1 huilke the mik iordadho, oc iak gik aff graff- 
wenne, aller i min likama heel oc helbrigdha, 
kännandes i mik förra haffua krafft, Tha äradhe 
oc loffwadhe iak herran ihesum cristum, oc wt- 
gik aff bärghwlonne, oc bögdhe min knä til iordh- 
ena, orörliken standandes oppa samma stadhen 
i xl dagha oc xl nätter, loffwandes oc tilbidhian- 
dis ihesum cristum, offrandes honom takke oc 
tiänist för the margffallelika miskundsamlika gaff- 
wor, huilka han os wslom syndarom idkelika 
giffuer I Naar alt thzta war fwlkompnat, saa iak 
jn i bärghwluna, oc saa iak hwsens fira hörne 
mykyt skina aff hymerikis sken ällar lywse, oc 
saa iak herran ihesum cristum, wan frälsara, haff- 
wandes i handenne swa som en gul wandh, oc 
mz sötasta lywdh sangh han en wndhersamliken 
hymerikes sangh, hans röst war marghfal oc stark, 
swa som man hört haffde twsanda manna röst, 
oc tha thenna hymmelske oc sötaste sanghen 
lyktades, hördes bradhelika en röst haffuandes i 
sik treffalla röster sighiandes Amen, oc äwerdelika 
Amen, Oc i samma thiman wtgik frälsaren ihesus 
aff bärghwlonne oc oppfoor i skyn, oc iämbrat 


Sankt Macharius Romanus. 47 5 


jngik i berghwlona en brännandhes studh som 
eth mäktokt skyy, oc wart snarlika assikkia eel- 
dher oc osigheliket blek oc bwidher i hymelen, 
oc hördhe iak tha i wädhret alskona fogla sangh, 
sywngandis oc sighandis, sanctus sanctus sanctus 
dominus. deus, hälogher, hälogher, hälogher, herra 
gudh, än tha iak thzta saa oc hördhe för synen- 
nas storhet skuld, wart iak mykyt rädher, oc 
kipther aff min sinne, oc nidherfyöl oppa iordh- 
ena, oc bleff iak i sadhana matto i atta dagha, 
Än tha iak igän kom til synnes, wndherstodh 
iak at wärldenna frälsare herran ihesus cristus 
wärdogadhes jngaa i bärghwlona, oc wälsigna 
henne, oc ther äpther gik iak jn i berghwlona, 
oc begynnadhe göra penitenciam ällar synda both 
för mina glömzsko, loffwandes oc ärandhes gudh 
alzmäktoghan, wan frälsara oc wan atherlösara, 
oc skapare allas wara herran ihesum cristum, 
huilken mik tolelika lidhit haffuer til synda bätt- 
ring, oc ther mz mik wndher wist swadana mild- 
het oc lioffhet, Än nar alt thzta händhe, tha 
haffde iak i bärghwlonne warit vij aar, oc haffde 
iak tha i min liffs aldher xl aar, Sen käraste 
brödher, nw haffuer iak i sannindh idher kwn- 
giort mith liffwerne, swa som minom kärastom 
sönom, är thz swa at i trösten lidha diaffwlsens 
swek, oc wärsta owensens för saat oc ilklokhet, 
tha beradhen idher, oc bliffwen mz os her qwarre, 
är oc annars tha gaan til idhart closter igän, ther 
1 wt ginghen Oc herran ihesus cristus wari mz 


idher i idhrom wägh, 


lös 


5 


Bl. 47, v. 
B8p. 1. 


Sp. 


47 6 Nankt Macharius Romanus, 


SWunkarne atervanda Hill sitt kloster. 


Oc nar iak brodher theophilus mz minor 
mz brödhrom haffdom hört hälga manzsens ordh. 
nidherfyöllom wi oppa iordhena för hälga manz- 

5 sens föther ad veniam, loffwandes oc ärandes 
gudh, huilken ensamber giort haffwer wndher- 
liken tingh, oc stodhom sidhan opp, oc taladh on 
til cristi thiänara sanctum rmacharium, sighiandis, 
hälgaste fadher machari, bidh för os til herran 

10 ihesum cristum, at wi mattor hem komma til 
wart closter, oc kwngöra allom cristnom männi- 
skiom thin hälga omgängilse, oc hwat wi withom 
aff thinne häloghet, wi trom sannelika at herran 
gudh för the saak skuld haffuer os leth til thina 

15 när waru I Tha giordhe thän hälge aldroghe 
mannen langhan thima sina hälga böner ower os, 
oc nar han haffde wtgwtit sina böner ower os, 
wälsignadhe han os, oc gaff os atskilelika allom 
gudelikan kws, oc antwardadhe os herranom ihesu 

20 cristo, at han skwli wan wägh styra i fridh, oc 
antwardadhe os ythermer sinom leonum, bywd- 
andhes them at the skullo os ledha ower the 
pino städher wi seth haffdom, oc ower thz mörket, 
ther wi i vij dagha oc nätter twingadoms, Oc 

25 tha wi orloff haffdom aff cristi tiänara, sancto 

machario, äptherfölgdom wi leonen, oc kommom 
tryggelika wtan wadha oc alt hindher jn i absidam 
alexandri, thz är ther the gröpte bokstaffwane 
stodho, som os wisto wägh, oc ther teknadhe os 


Sankt Machkarias Romanus. 4 7 7T 


leonen wilia haffua orloff aff os, oc swa wändho 
the om, oc skyndadhe sik snarlika til sin fadher 
sanctum macharium, Ther äpther mz ihesu cristi 
hiälp gingom wi wan wägh wtan alla nödh oc 
dröffuilse, oc kommom jn i persarum rike, oc thz 
liggher wndher babiloniam herradöme, oc kom- 
mom ythermera i mangha städher, hwar wi warit 
haffdhom, tha wi wt ginghom aff cristen landh, 
oc kommom ower flodhena tygrim, oc fämtande 
daghen ther äpther kommom wi jn i iherusalem, 
til wars herra ihesu cristi graff, Ther oc i allom 
stadhom, hwar hälgadomor waro, giordhom wi 
gudhi tak oc loff, mz jnnerlika böner, honom 
ärandes mz hiärtans loffsangh oc honom takkandes 
aff alle ware siäl, huilken os helbrigdha gömde 
oc wärnadhe i allom wadha oc dröffuilsom i swa 
langan wägh, Thernäst skyndadhom wi os til 
wart closter, Oc fwnnom förmannen oc alla brö- 
dhrena hela oc helbrigdho, oc kwngiordhom wi 
them lywslika alla wara pilegrims färdh, oc alt 
thz os hende i wäghenom, lithet oc stort, enkte 
glömandes, hwat wi seth oc hört haffdom oc 
siälffwe wt rönt, Oc alle the som war ordh hördo, 
loffuadho oc äradho gudh fadher oc son oc thän 


0 


hälga anda, huilkom wari loff hedher oc ära aff 25 


allom creatwrum för wtan ändha 


Bl. 48, r. 
Sp. 1. 


Bl. 29, r. 
8p. 1. 


[3 


1 


S 


te 
[Sad 


20 


478 


OM SANET ELISABETH. 


(Ur Cod. XXXIX Kyl,) 


— 


aff enne wälborne closter iomffru som he- 
ther sancta elyzabeth 


E, closter iomffru, födh aff ärlekasta släkt, 
elyzabeth hetandhis i brabancia landhe, aff eth 
closter som kallas aquiria, hon war herranom 
ihesu cristo aff sinom barndom tiänandhis oc 
älskandes, sik idhkelika öwandhes i store gude- 
likhet, huilkas gudelikhet hennas eghne föräldra 
mykyt hatadho i marghe matto, oc mz pawans 
orloff toko the henne wt aff clostret, allaledhes 
mothe hennas wilia, oc tilfästo henne enom myn- 
doghom oc stranghom riddara i hionelax stadhga, 
Madh huilkom hon bleff eth aar, osmittat oc klar 
iomffru, oc synes henna stadogha gudelikhet wara 
stoor i thy at när i try aar syntes hänne, at 
hälga kors beläte äptherfölgdhe henne oppa alla 
sidhor, oc nar nakre syndelike tanka kommo för 
hennas andelika öghom, tha wträkte korsset ena 
sina handh, henne läggiandis oppa iomfrunnas 
bryst, oc i samma stwndh flydhe thz ondha borth 
fran hennas hiärta, Tässen hälga iomffrun för 


Sankt Elisabeth. 479 


sina stora gudelikhet skuld war hon optha wan, 
at haffua widhertal mz heloghom änglom, oc en 
dagh war hon oppkipth andelika i paradysi glädhi, 
hwar hon saa oc hördhe mykyt thz som os är 
olofflikit at wetha, ällar tala, oc som hon alwar- 
lika kwngiordhe sinom skrifftafadher, Tha gaffs 
henne ther aff then andha, wndhersta margha 
människiors lönlik skipilse, ey at enast thera 
som tha liffdho, wtan jämwäl theras som äpther 
them födhas skullo, hwat häldher the skullo fräl- 
sas, äller fördömas, thz wiste hon äpther the 
liknilse som hon om them haffde seeth i para- 
dyso, Oc om thz som wndhersamlikare, wiste hon 
1 hwat stadgha hwar människia war ällar skulle 
tilskikkas, som then hälge ande henne oppenbar- 
ade, äpther trestadhga, som är, Jomffrur, änkior 
oc hyonelax stadhga, oc alla them som hon saa 
andelika nar hon opkipth i paradiis war, them 
kändhe hon aff theras änlethom, tha hon war til 
sinnes kommen oc hon fik lekamlika them see, 
än tho hon aldrigh them tilfföranna seth haffde, 
oc i eth ögna blik wndherstodh hon theras skip- 
ilse i theras siäl, oc hiärtans begärilse, oc sagdhe 
hennas skrifftafadher, mz dyrom swornom eedh, 
at tässen elyzabet sagdhe honom siälffwom hans 
stadhga oc hiärtas lönlikhet, huilkit mz honom 
enghen wiste, wtan gudh oc hans skrifftefadher 
1 Manghe andhre beskedhelike män waro som 
thz samma om sik oc henne för sannindh sagdho, 
1 Händhe oc oppa thz samma ärandhet röran- 
dhes, at en wälboren iomffru som heth oc elyzabet 
som kalladhes aff äscha, tässa iomffruna älskadho 


LD 


Sp. 2. 


480 Sankt Elisabeth. 


- mykyt hennas föräldhra, hoppandes at theras 


[a] 


-— 
kol 


släkt skulle märkelika ökias oc ophöias om henne, 
oc för sadana saak skuldh hyöldho the henne mz 
stor prydilse, i dyrastom klädhom, oc til läggiandis 
gul oc dyra stena, oc alt thz härlikhet oc prydhe- 
likhet war, Thz händhe om en dagh, nar tässen 
wngha elyzabet gik i sinom ypersta prydilsom 
oppa gatwnne, mötte henne hälga elyzabet aff 
aquiria, oc sagdhe til henna diärfflika, kära syster 
weth för sant at tith ärffuodhe oc thinnas för- 
äldra stora begärilse är alt fanytteleket oc fafänkt, 
thy at thu skalt osmittat iomffru skilias fran tässe 
wärldh, Oc lithet ther äpther sannadhos henna 
ordh Manghe waro the som tässen ordh hördho, 
oc wisto hwru oc nar the fulkompnadhos, Oc 
alle the thzta framdeles spordho wordho mykyt 
wndrandhes oppa tolket oc saadana häloghet som 
gudh giffuer sik älskandom, Sadhana gudz gaffua 
maa wäl kallas san glädhi, aff eth rent samweth 


20 är san gladhi, wäl är them som wäl liffwer 


481 


OM 5. NEREUS, ACHILLEUS OCH DOMICILLA. 


(Ur Cod. A. 9.) 


Här sigx hwru the hälge herranne sanctus 
nereus ok achilleus wmwände iomfru domi- 
cillam fran willo ok wantro ok til sannan 
gudz kärlek ok renlek, ok lydhu ther äpther 
badhe hon ok the dödh ok pino for gudz 


tro scul 


 Vefis nereus ok achilleus waro renlifwis, ok 
kamaramästara enna iomfru som kalladhis domi- 
cilla, keysarins domiciani syster dotter, Thässa 
fornämpde hälghe män wände sanctus petrus apo- 
stol til gudhz thro ok döpte Äpther thz at for- 
nämpda iomfru domicilla war fäst enom aff högxta 
ok ädhlasta romarana son, som kalladhis aurilia- 
nus, tha prydde hon sik mz dyrom stenom, ok 
fördhe sigh i pwrpura klädhe ok hedhinstykke 
Tha sanctus nereus ok achilleus sagho, at hon 
sigh swa prydde ok klädde, sagdho the til hänna 
O mz hwat store wmhughxan thu prydher thin 
krop, thy at thu scalt wnfa thik til bonda en 

Legend. 1II. 81 


Bl. 118, r. 


en 


hek 


RR 


0 


5 


Bl. 113, v. 


AJ 


2 


SS 


30 


4892 S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 


dödhelikin man, som är aurilianus radhmanzens 
son i room, Prydde thu swa mykit thina siäl 
mz dygdhelika öfning, tha matte thu wndfa thik 
til brwdgomma then odödhelika kwnwngin ihesum 
cristum gudhz son, hwilkin som är mäktogher at 
göra thik äwerdhelika, ok ey lata thina prydh- 
ning ok glädhi wmskiptas, älla koma til nakon 
ända, Jomfru domicilla swaradhe them oksaghdhe, 
hwat kärleker ma wara bätre, än hafwa man ok 
wadfa flere syner ok barn, af hwilkon stor släkt 
maghe af koma, ok at ey afskrapis släktinna 
werdhoghet ok sins namps aminilse, Hwat är ok 
hardhare än thz at forsma alla lustelikhet, ok ey 
bruka i skapadhom thingom thera söthet, wtan 
wara swa som then ey födder ware i thzta liws, 
ok swa som then ey älska kropsins lust ok söt- 
het Sanctus nereus swaradhe ther til. Thu seer 
ok wndherstar ens pwnctz lustelikhet, Än then 
wadhan som äpther fölgher wm alt arith, ser thu 
ey älla skodhar Först tha skodhar thu ey, at 
äpther thz thu hafwer skilt thik fran renlikhetinne 
ok iomfrudomenom, mz hwilkom thu föd är, 
bortkastadhe thu iomfru nampne ok kallas qwinna, 
Ok thu som wil nw ey for thina ädhlahet nakon 
ofwer man lidha älla ofwer herras, ok iämwäl ey 
thina foräldra, tha skal thu lidha en främadha 
man wara herra ofwer thin krop, hwilkin thic 
brukar äpther sinom wila ok budhi, swa at thin 
samtalan widh nakon man, skyldan älla oskyldan, 
kan thic ey wardha wtan wadha älla thrätto, 
Samtalan ok tilsyn ok hörsl nakors manz fortagx 
thik, ok alt thz thu gör i enfalloghet ok mz enge 


S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 48 3 


onde mening, tha ma thu wänta thik ther fore 
mistanka, och swa kan thu wakta thik napt, wtan 
thins manz mishwgha, Tha swaradhe iomfru do- 
micilla honom och sagdhe, Jak wet min fadher 


langan tima hafwa mistänkta mina modher, hwil- 5 


kin for thy ledh aff honom storan orät ok dröf- 
wilse, ey mon iac skula fa swa dana man, Sanctus 
Achilleus swaradhe henne Alle brudhgomma för 
än the fa sina brwdher, tha bewisa the sik ödh- 
miwka ok liwfwa, Än äpther at, tha wppinbara 
the sik hwilka the äru Ok äru the sköra tha 
älska the thiänisto qwinnonar, fforsmaandes sina 
fru ok hustru, ok for änkte them hafwandes, 
Än thiänista qwinnonar tha wäria the, ok hämp- 
nas mz ordhom oc slaghom win them görs nakot 
amot, Ok talas them til mz nakrom ordhwm for 
then orät, ther the göra sinom hwstrum, tha wilia 
the thz ey lidha, wtan hämpnas nw wppa them 
mz slaghom aff näfwanom, äller throdher them 
mz badhom fotom Än lat swa at han är ey skör 
af sigh ok ey mistanka fulder, wtan är liofwer 
ok blidher, tha sem ok skodhom, hwat ogang och 
dröfwilse qwinnom äpther komber Thentidh hon 
hafwer barn afladh bär hon ena thunga byrdhe 
nat oc dagh i sino lifwe Aff hwilko byrdhe görs 
hon siwk, thwng ok blek, ok napt formandes ga 
wppa sinom fotom, Ledho hafwer hon til widher- 
thorftelikin mat, ok wnderstundom af indra in- 
älfwom hether hänne af blodhzins ömnoghet, 
wndherstundom frys hon ok wardher magher, 
älla thwingas aff myklom fetma Aff hwilkom 
sakom barneno ok fructenne innan modhers lifwe 


for 


0 


20 


LA) 
An 


Bl. 114, Vv, 


484 3. Nereus, Aehilleus och Domicilla. 


wardher siwkdomber Ok födhis mz wanmakt 

krompith ok halt Ok flere fructer i sinne födhzlo 

afskedhis wändis Swa at ey atenåst är qwinna 

the»r widherthorftelik närwara som swa födha, 
5 vtan iämwäl laäkiara som them magho hiälpa i 
thera nödh Ok wndherstundom dräper förra fruct- 
in modherena än hon komber fram Ok wardher 
förra döt i modhers lifwe än föd Ok iämwaäl 
födbis barnit nw mz skälghom öghom, dumbe ok 
fult mz buldom Ök iämwal mz diäfwlskap Swa 
at for är widherthorft at spöria then beswäria 
kan diäfwlskap, än nakra fostermodher, 

Ärther thz at sanctus achilleus hafdhe thzta 
sakt iomfru domicille Tha sagdhe til henna san- 
15 ctus Nereus, O huru hällagher iomfrudomin 
är, hwilkin af allom thässom for"” nödhom är 
fran skilder ok frömadha, hwilkin som är gudhi 
älskelikin ok änglomen mykit kär, Hwilkin som 
iomfrudom hafwer hafwer gudhz liknilse, ok hwil- 
20 kin som ey hafwer iomfrudomen tha hafwer han 
ey gudhz liknilse, thy at han hafwer tapat iom- 
frudomen ok fulkomplikhet, ok fwnnit orenlikhet 
ok forgänlikhet, Sina synd ma qwinnan bätra 
mz synda bätringinne, än iomfrudomen kan hon 
ey atherfa O hwru stor gälnista thz är at hafwa 
wilia til frömadha skörhet, O hwat lithlan for- 
thanka ok forskodhan han hafwer, ther matte 
mz ängla glädhi ok människio lofh lön ok äwer- 
dhelika krono faa for iomfrudomsins fulkompnilse 
30 Nw skal han mz grat ok sorgh for litlan lusta 
ok orenlikhet göra synda bätring til thäs, at han 
matte koma til sinna synda forlatilse Alzscons 


S 


2 


[AJ 


| 
S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 48 5 


hällaghet tha hon mz wilia wardher tappat af 
sinom stadhga, tha ma hon i gen kallas ok for- 


nyas mz synda bätring, Synda gäldith älla pinan: 


mz synda bätring ok grat ma bortköras ok bätras 
Än iomfrudomsins fulkomplikhet äpther thz at 
han är brutin, tha kan han engom Iwndom i gen 
kallas, swa at han kan wnfa the hällaghet ok 
äro som honom förra tilbordhe at hafwa Alzs- 
cons dygdh fortappadh ma i gen aflas, swa som 
för är sket Än ensamber iomfrudomen tappadher 
kan ey i gen fas Ok ey kan qwinna mz synda 
bätringinne ok mz synda forlatilse koma ther til, 
at hon wardhe iomfru swa som hon skapat war, 
äpther thz hon hafwer tappat renlikhetzens iom- 
frudom, mz hwilkom hon föd war Mykit stor 
wena gudhi fadhers ok sons oc thäs hällgha anda, 
tha pröfwas wara iomfrudomen Thy at swa som 
en drotning hafwer framgang for alla andra 
ädhla qwinnor, swa iomfrudomen gar ofwer alla 
andra dygdher i wärdhoghet, Swa at hon hafwer 
annan stadhin äpther martires i gudhz rike Ok 
i bland alla andra dygdher är hon the första ok 
främasta Ok alla dygdher thiäna henne, Ök swa 
som keysarinnine budh göra henne thiänista iom- 
frur, swa ok alla dygdher äru lydhoghe iomfru- 
domsins budhi, Tron hafwer blidhe ok smekian 
til henna, Hop wmfämpne hona, Kärlekin kysse 
hona, ok alla andra dygdher som sta i gudhz 
asyn och thäkkias honom, som är thulimodh, 
waroghet, stadhoghet, werdlinna forsmädhning, 
atwakt, härbärgheran, miskund, wmhwxan, wis- 
het, sannind, fromhet ok lydhning, alla thässa 


5 


rad 


[ag 


Ar 


w 


0 


5 


5 


0 


BL 115, r£. 


B. 115, v. 


25 


30 


486 S. Nereus, Achilleus och Domieilla. 


dygdher som nw äru wpräknadha, ok alla andra 
som ey wpräknas, äru henne til thiänist, Jom- 


"frudomin i bland paradysi trä ok äwinneligx lifs 


blomster ok i bland alla gudhz hälgha ängla 
gifwer wällwktandes dyra lwkt Ok thy hwar hon- 
om hafwer alzscons dröfwilse fiärkas honom 
Ok allan tidh hafwer han stora glädhi til sinne 
själ ok iämwel glädhi tilkomande lifs äwinne- 
likhet ok tröghet 

Til thzta forskrifna sagdhe sanctus acchilleus 
til iomfru domicillam Thz min brodher hafwer 
sakt af iomfrudomsins dygdh ok äro i himerike 
thz är litidh framfor thz är i rätta sannind, Swa 
är sakt af thässo dygdhz äro til liknilse at sigia 
Ware nakor then som toke ena wisso matto, 
som är et stop watn aff store flodh, the matta 
ware enkte räknande älla wärt mot the watne 


.som i gen ware Ök swa som engin är mäktogher 


at rekna wissa matto thakna i enom sio, swa ok 
engins manz ordh forma at wthtrykkia äwinne- 
lica lifsins äro oc lustelikhet, älla äwinnelica 
tilkomande glädhi som är tilkomande allom them 
som göma sin iomfrudom mz ödhmiwkt, alla i 
renlikhet göma sik Än wil iac mer tilläggia minom 
ordhom sagdhe sanctus achilleus, som är at iom- 
frudomen i thässe wärdl ey mister sina ärlikhet, 
thy at han ey rädhis manna diaärfhet äller ofwer- 
wald som han magho bryta och orenan göra, 
nar han är wndherbögdher gudhz gömo, hwilkin 
han gaff och skapat hafwer, hwilkom är ok kötit 
til thiänist ofrath mz allom lidhamotom Hwar 
han hafwer är gärna i innelukto hwse ok astundar 


S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 487 


ey helsas älla sees af androm äller hwgnas af 


onyttoghe talan Ok rädhis at hafwa manga manna 
kynzskap oc winskap ok stort wtryme Ok thässa 
dygdher wärka äller göra gudhz ängla som iom- 
frumen är gifwin til wärn och gömo Än the som 
iomfrudomen hafwa bortkastad, mz hwilkom the 
waro födde ok i waggonne lagho oc greto thzta 
sit stora godhz, hwilkit the hafdho takit af skapa- 
renom, hafwa forgiort, som är renlikhetin, ok 
takit i then stadhin orenlikhet Nw äpther thz at 
iak sakt hafwer, at gudhz ängil är iomfrunnar 
gömare ok wernare af myklom wadha, thy ma 
"han qwinnom giordha awita ok straffa: mz skälike 
til talan i the matto som här äpther fölgher 
Sägh mik människia i hwario thik skadde iom- 
frudomen, mädhan thu han bortkastadh hafwer, 
ok tillatidh hans owin i hans stadh Thentidh thu 
af modher lifwe föddis, tha föddis ok han mz 
thik, han sögh spinana mz thik, han aldrigh skil- 
dis fran thik, mz thik grät han, barndomsins 
födho ok tillat hafdhe han mz thik, Han at ok 
drak mz thik, Hafdhe thu ledho äller siwkdom 
i thinom krop, han hafdhe ok ledho mz thik, 
Han wakadhe ok sof ok wpstodh mz thik, thik 
standande stodh han, thik sitiande sat han Tha 
thu klädde thik aller prydde, tha kläddes ok han 
ok pryddis, Thik hwngrande hwngradhe han, ok 
mz thik at han nar thu astz, Mz thik nam han 
bok, ok war döpther, mz thik wnfik han ihesu 
ceristi licama, ok hälghadhis mz ihesu cristi blodhe, 
Mz thik kom han til eristi bryllöpe ok the hälgho 
kirkio hwar som cristi brudhahus byggis af dygdh- 


10 Bl. 116, r. 


BL 116, v. 


An 


brad 
(AJ 


2 


S 


30 


488 S. Nereus, Achilleus och Domicula. 


inna stenom Hwar som ok födhis et otalikit 
barna tal mz renom hwg ihesu cristo, ok alla 
thera fadher som ther födhas wardher cristus, 
Ok barna modherin är the hälgha kirkia, Brudha- 
husit han ey skadhas af nakrom, thy at cristus 
ey af lather at wara brudhgommen, Ok modheren 
then hälgha kirkia lather ey af at wara brudh 
Thy at altidh är cristus brudgomme ok fadher 
Ok the hälgha kirkio är altidh brudh ok modher, 
hwilkin ey lather af at födha, ok blifwer än 
iomfru osmitta alt for thy i cristi wmfämpning, 
tha wtwidhis mera renlikhetin än bortköris Ok 
1 kirkionne födhzlo tha wäxte mera til iomfru- 
domen än franwäxte Thässins iomfrudoms prydh- 
ilse är af mangskona dyra stena ok dygdha skin- 
ande, Aff thässo iomfrur mwnne ganga lagh- 
anna talan mykit söt ok alloöm iomfrum äwinne- 
lika sällikhet O hwru säl ok hällagher är iomfru- 
domen, hwilkin i bland syndogha människior här 
i liordhrike hafwer stora glädhi ok hwgnadh 
Hwat wänther thu hwat stora glädhi iomfrur 
hafwa i bland gudhz ängla i himerike Säl wardher 
thu ok mykit kär gudhz änglom, wm thu iomfru 
blifwer Bäther wardher thik, än them som hafwa 
forgänlikin rike ok äro i iordhrike Bäther wardher 
thu pryd af honom, än the dyrasta stena kwnne 
thik prydha Allan tima äst thu hafwandes wän- 
astan wngan swen ihesum cristum alzwaldogx 
gudhz son, skinandes mz gulkrono mykit mäkte- 
lica i himerike Äpther thz at skinande solin 
pröfwas wara ihesu cristi thiänara, Hwilka wän- 
ther thu tha wara härrans fäghrind och clarhet, 


8. Nereus, Achilleus och Domicilla. 489 


mädhan swa stor är thiänarans fägrind Thässin 
herra är altidh mz thik O hällagher ok säl är 
thu iomfrudom, ther i bland hälgha män altidh 
blifwer ok altith glädhz i bland gudhz ängla, O 


domicilla wtwäl nw then thu wilt ihesum cristum, 5 


ther äwinnelikin är mz äwerdhelike kräselikhet 
ok lustelikhet, äller en dödhelikin man hwilkin 
som forgänlikin är mz sinne lustelikhet 

Tässin ordh ok margh androm them lik tha 
saghdhe sanctus nereus ok achilleus til iomfru 
domicillam, hwilkin tha swaradhe them ok sagdhe, 
O gudh gafwe til min hafdhe komit thässin Std 


wisdomber för, Aldrigh hafdhe iac takit brudhz ' 


nampn til mik, wtan blifwit stadhog i iomfru- 
doms äro, Ok swa som iak hafdhe forlatidh alla 
afgudha dyrkan, swa skulde iak äpther idhrom 
kännedom allan kötlikin kärlec ok älskogha for- 
smat af allo hiärta, Nw äpther thz ati hafwin 
gudhi aflath mina siäl mz idhrom kännedom, tha 
tror iak a ihesum cristum ok at ihesus cristus 
är sander gudh ok sandher man Ok tror iak at 
han werdhoghas gifwa idher sit radh, mz hwilko 
i ok iak maghom mz gudhz kärleke wpfyllas, 
Ok latin mik döpa In nomine patris et cetera 
Tha hon hafdhe swa sakt, tha gingo sanctus 
nereus ok achilleus til sanctum clementem pawa 
ok sagdho honom, at the hafdho gudhz ordh af 
sancto petro apostol hört, ok takith gudhz tro 
ok waro döpte af honom, Ök mz sama kännedom 
som wi hördhom af sancto petro, hafwm wi wm- 
wänt iomfru domicillam, ther hafwer til brudh- 
gomma aurilianwm, til gudhz tro ok kärlec For 


gl 


5 


20 


Bl. 117, r. 


BL 117, v. 


Ör 


badis 
kd) 


tale 
An 


2 


AR 


30 


490 S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 


hwilkins skuld hon wil blifwa i iomfrudom, til 
thäs at hon matte wara werdhogh at fa ihesum 
cristum til brudhgonmma, ok 1mz honom wara 
äwerdhelika i hans äro ok gladhi Ok thy astund- 
ar hon nw sin iomfrudom lofwa gudhi ok thik, 
ok af thinom handom wighias mz wil ok kladhe 
bonath swa som til bör, Sanctus clemens swar- 
adhe them ok sagdhe, swa som mik synis nw 
är timen komen i hwilkom iak ok i ok hon kall- 
oms til at lidha pino ok martirium ok dödh for 
gudhz' skuld Än for thy at gudhz budh är at 
wi skulum ey rädhas them som kroppin dräpa, 
tha forsmam dödhelika första ok herra, ok görom 
höxta herrans budh ok wilia Ök swa gik sanctus 
clemens til iomfru domicillam, ok stadfäste hona 
i gudhz tro, ok wigdhe hona ihesu cristo til 
brudh, Tha thz wardh witherlikit auriliano henna 
brudgomma, beddes han makt ok wald af domi- 
ciano keysara, at wilde domicilla hans brudh 
ekke dyrka afgudh, tha matte han hona mz nereo 
ok achilleo göra biltogha, ok sända wppa ena ö 
som kallas ponciana, ok mente han swa wända 
iomfrunna hugh ok kärlek fran gudhi, Äpther 
thz at nakor time war framlidhin for aurilianus 
til fornämpda ö, ok widherfrestandis at wända 
henna hwg nw mz gafwom, nw mz blidhonm ordhom, 
Ok til thäs at sanctus nereus ok achilleus skuldo 
samwledhis göra, begafwadha han them, ok the 
wildo ey widhertaka hans gafwom wtan forsmadho 
them, ok styrkiandes domicillam i ihesu cristi 
tro ok kärlek, Ok for thz at the swa giordho 
lot han them for sara slas, ok trughas mz flerom 


S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 491 


pinom wm the dyrkadho ey afgudh, Än the swar- 
adho sigh mz engom skälom magha äller skola 
göra them nakot offer äller dyrkan, thy at the 
waro döpte af sancto petro apostolo, Ok ther 
äpther for cristi tro ok kärlec skuld wordho the 
halshwgne, attatiiande areth äpther ihesu cristi 
födhzlo, Än thera kroppa tha tok aspicius thera 
känneswen, ok fördhe them mz skip til domicille 
godhz, ok iordhadhe them widh sancte petronille 
sancte pedhers dotter grafh, 

Nw ther äpther at aurilianus hafdhe dräpit 
nereum ok achilleum, war honom sakt at domicilla 
hafdhe mera kärlek mz trem, som waro mz henne 
ok henna thiänara, än hon hafdhe mz nereo ok 
achilleo, som henne kändo gudhz tro, Ok tha 
beddis han af närua, romara höfdhinga, makt sik 
gifwas ofwer them win the. wildo ey dyrka thera 
gudha, Än the aktadho auriliani wredhe ok 
hödhzlan enkte, Ok tok them af önne ok giordhe 
af them sina träla, En then som het eutices satte 
han wppa sit godhz ok lot han ther grafwa dike 
ok iordh alla dagha, ok wm qwäldz tima gaf 
han honom sadher ok kli for brödhit, Wm sidher 
lot han honom sla swa for sara, at han gaf wp 
sin anda, Thän andre het wictorianus, thässin 
lät han ok grafwa iordhena wppa eno andro sino 
godhze, ok at sadhabrödhit wm qwäldin, Thässin 
mz sinne bön til gudhz gaf helbrygdhoghet enom 
motstolnum manne, som hafdhe lighat wppa säng- 
inne i try ar, En tha aurilianus fik thz Köra, 
bödh han i sinne onzsco at han skulde hängias 
ofwer ena handa watn, som illa war Ilwktandes 


ex 


10 


LJ 


0 


30 


BL 118, r. 


OO 


20 


cn 


2 


499 S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 


af brännesten, hwfwdhit nidher til watnith, Ok 
tha han hafdhe ther hängd i tre dagha, ant- 
wardhadhe han gudhi sin anda, Then tridhi som 
war mz sancte domicille iomfru het maro, ofwer 
thässin bödh aurilianus, at en stor sten skulde 
wppa han läggias ok swa dräpas, Tha thässin 
sten, ther siwtighi män formatto napt wplyfta, 
kastadhis wppa han tha wnfik han then stenin 
wppa sina härdhar, ok bar han swa som han 
hafdhe warit stra oskadder wäl thwa milor wägh, 
Ok almoghin som sa thzta stora wnder wändos 
til cristi tro, ok swa lät aurilianus han dräpa, 
Ok honom dräpnom iordhadhe almoghin han 
ther som han lagdhe stenin, ok bygdo ofwer 
honom ena kirkio i hans hedher, 

Ärpther alla thässa hälghra manna dödh, tok 
aurilianus sanctam domicillam af önne, Ok thwa 
iomfrur, mz hwilkom hon war wpföd, antwardh- 
adhe han henne til thäs, at the skuldo henna 
hwgh wmuända til hans, En het cufrosina, ok 
annor het theodora, Ok tha the koimo til saman 
gladdos the inbyrdhis, Ök tha fornämda iomfrur 
sattos til at äta sin mat, tha fastadhe sancta 
domicilla ok war a gudhelikom bönom, Tha 
sagdho the til domicillam, Nw for thy at wi 
ätom ok hafwm brudhgomma ok män, maghom 
wi ey for thy dyrka thin gudh, Domicilla swar- 
adhe them, Af thy at i hafwin ärlika män Ok 
wm andre oädhlare wildo idher af thera kärlek 
dragha, ok idher til hustrur taka, cy wildin i 
them lydha äller höra, The swaradho, Thz for- 
biwdhe gudh at wi skuldom swa göra, Tha sagdhe 


S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 493 


sancta domicilla, Swa är ok i minom hwgh, Gudhz 
son ihesus cristus ther iak mik til brudgomma 
takit hafwer, gar aldrigh af minom hwg, ther 
kom nidher aff himerike, hwilkin ok hafwer lofwat 
allom them, som iomfrudom göma for hans kärlek 
skuld, at gifwa äwinnelikit lifh, ok äpther thera 
dödh wil han thera siäla ledha til brudhahusit 
äwinnelikit i himerike, ok läta them ther glädhias 
mz sinom änglom for wtan ända i storum ok 
myklom hwgnadh ok lustelikhet, Thentidh gudhz 
son lofwadhe allom äwinnelikit lifh, ok engin 
wilde honom tro, gaf han blindom sina syn, ok 
heladhe spitälska ok allan siwkdom, ok wpreste 
af dödha them som dödhe waro, ok swa befwiste 
han sik wara sannan gudh mz tholkom ok allom 


androm wnderlikom teknom, Tha swaradhe henne 


theodora iomfru, iak hafwer en brodher ther nw 
for et ar wardh blinder, sigher thu mik sant 
tha hela han i thins gudhz napm, Tha sagdhe 
til henna eufrosina, minna syster brodher han är 
nw i rom, Än iak hafwer her när mik minna 
foster modhers dotter, hwilkin som är wordhin 
dumbe af store sot, hörslena hafwer hon godha, 
än ey forma hon tala, Ok lat hona komma for 
iomfru domicille asyn, hwilkin tha fiöl nidher 
til iordhenna, ok badh mz storom grat sina bönir 
til gudhz, ok. sidhan stodh hon wp wplyptandes 
sina händer i himilin ok sagdhe, herra ihesu 
criste ther sagdhe, iak är mz idher alt til werd- 
linna ända, befwis min ordh wara san som iak 
af thik sakt hafwer, Ok tha hon hafdhe thzta 
sakt, giordhe hon korsins tekn ofwer henna mwn, 


€R 


mb 


5 


Bl. 118, v. 


BL 119, r. 


AR 


10 


20 


2 


An 


30 


494 S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 


som dumbe war, ok sagdhe, J mins herra napm 
ihesu cristi tala Ök i sama stund taladhe hon 
ok sagdhe Thin gudh är sander gudh, ok alt thz 
aff thinom mwnne är sakt är sant, Ok tha the 
thzta sagho fiöldo the badha for” iomfrur til 
sancte domicille föther, ok toko widh gudhz tro 
ok döptos, ok sin iomfrudonm lofwadho the ihesu 
cristo, Theodore iomfru brodher kom af rom til 
henna, ok sancta domicilla mz sinom bönom liwste 
han innan mz thronne, ok iämwaäl wnfik liwsit 
til sinna öghna, Ök mange män ok qwinnor, som 
sagho thässin wndherlika iärtekn,. toko widh 
cristi tro ok läto sik döpa, 

Ärther thz kom aurilianus mz androm thwem 
wälbornom mannom, som heto sulpicius ok seruili- 
anus, til domicillam iomfru, ok mente at göra 
sit bryllöpe mz henne, Ok the andra thwe mz 
them andra iomfrumenr mz henna waro, thy at 
the waro them trolofwadhe wppa enom dagh, 
hafwande mz sik marghskona lekara ok sangara, 
Än tha sulpicius ok seruilianus sagho hona tala 
som dumbe war, ok theodore brodher seande som 
blinder war, hörandes all ordh ok gärninga som 
sancta domicilla hafdhe giort, toko the widh 
ihesu cristi tro ok läto sik döpa, Än tha aurilia- 
nus han badh them, at the skuldo alle thre taka 
sina brudher, ok göra bryllöpe, tha swaradho 
the honom ok sagdho, Giff gudhi hedher ok lofwa 
han for sina dygdh, hwilka wi sem i them blinda 
som nw seer, ok i dumbanom som nw talar, Ök 
hafwom wi farit wille tha rättom os, ok rädhoms 
gudh alzmäktoghan, Aurilianus han skötte enkte 


S. Nereus, Achilleus och Domieilla. 495 


thera ordhom ok radh, wtan lät taka mz wald 
sanctam domicillam i sit somphws, ok lät koma 
thit lekara ok danzara, ok äpther thz at han 
hafdhe ätidh natwardhin, kom han thit ok danz- 
adhe mz them, swa som brudhgomma göra i 
bryllöpom, Än tha alle andre formatto ey mera 
danza, tha danzadhe han i thwa näther oc dagha, 
ok kunde ey atherwända, Ok ther mz fiöl han 
til iordhinna ok gaf them onda sin anda, hwil- 
kins wilia han wilde göra, Än alle the som sagho 
thz honom hände, wändo sik til gudhz tro, Ok 
auriliani brodher, som kalladhis luxurius, beddis 
af keysarenom trayano, at han matte wara mäkt- 
ogher at plagha them til dödhin, som 'ey wildo 
dyrka gudhana ok ga fran ihesu cristi tro, Ok 
tha hände thz at lukurius andwardhadhe sulpicium 
ok seruilianum stadhzens foghota, som kalladhis 
anianus, ok af thy at the wildo ey dyrka nakon 
sin afgudh, lät han them hals hwgga, Ok krisne 
män grofwo them i sit eghit godhz, Ok gudh 
gör i them stadhenom wargh tekn, for thera 
bön skuld 

Ärther thzta for luxurius i then stadhin, 
som sancta domicilla war mz sinom iomfrum, ok 
bödh them at the skuldo offra sit offer gudhomin 
Ok tha the ey wildo thz göra, lät han alt thz 
bort taka som i tera huse war, ok sidhan lykte 
han them ther inne, ok satte swa eldin i huseth 
Annan daghin ther äpther kom en messo diekn, 
som kalladhis cesarius, ok fan iomfrunar dödha 
licama obrända ok osmittadha, liggiandes stupo 
wppa iordhinne wppa sinom knäm, til tekn at 


I 


BL 119, v. 


496 S. Nereus, Achilleus och Domicilla. 


the gafwo wp sin anda mz gudhelikom bönom 
Ok then sami cesarius iordhadhe them ärlica i 
enna nyio graf the alla tre iomfrur til saman J 
hwilkom stadh görs margh iärtekne for thera 
5 forskullan ok bön skuld, hwilkom som wari lof 
ok hedher ok äro nw ok ä for wtan ända Amen 


497 


OM SANKT MARGARITA DROTTNING. 


(Ur Cod. A. 10). 


De sancta margarita regina Et cetera 


Åge mangom hälghom mannom finnom wi skrif- 
uat, ath äpther thy the äru fore sedde j ewinne- 
like gudz forskipan, huilkit thera lifuärne skal 
framledhis wardha, ther äpther gifs them nampn, 
mz hwilko the koma j kunskap fore folke, Swa 
giordhe gudh mz sancte iohanne baptista, thy 
tha hans fadher zacharias wille ikke tro gudz 
ängele, som honom budhadhe, at hans hustru 
elyzabeth skulle födha honom en sön, som skulle 
heta iohannes, än tho hwn war nw komen w 
barnbyrdh, ok hafdhe j allan sin allir warit wfrukt- 
sam, Tha fik zacharias thz til hämd ok tekn ath 
fra them dagh ok til thäs iohannes war födder 
taladhe han ey eth ordh, för än tha barnith skulle 
vmskäras, tha willo the ther til waro kalladhe 
nämpna pilten äpter hans fadhers nampne, än 
modheren hans sagdhe ath han skal kallas iohan- 
nes, them thotte thz vara ogent ok teknadhe 
zacharias hwat hans wili ware, han tok eth taflo- 

Legend. II. 32 


NR 


nd 


5 


Bid. €. 


Bid. 5. 


an 


20 


25 


498 Sankt Margarita Drottning. 


bladh ok skreff ther j swa, iohannes är hans 


nampn, ok ginstan fik han maal oc lofuadhe gudh 


mz them lofsang, som byrias Benedictus dominus 
deus israel ete Samuledh giordhe gudh mz thesse 
äractugha fru sancta margarita, äpter thy han 
foruiste huat äroquinno hon skulle wardha gafs 
hänne eth hedhersamt nampn, at hon skulle kallas 
margarita, som är swa mykit som en finapärla 
äller gärsäme, Sannelika bar hon thz nampnit 
medhan hon lifdhe, Ok nw yterlikare mädhan 
hon äpter sin dödh är vp takin til himerikis äro, 
thz skal hwar then sanna som henne liwerne höre, 
Wisselika huart sin iak thz thänke, hawer iak 
badhe grat ok glaädhi, Jak glädz at hon är af 
thässe ysald til gudz asyn vptakin, Än sörghiande 
är iak at mik är owist vm iak komber til at 
glädhias mz henne, Nw for thy at här vare mykyt 
af sighiande huru wän hon är for gudz asyn, 
än tho vil iak nokat sighia huru hugnelik hon 
var här for iordhrikis folke, 


= 


SH ( argaritas harkomst och giftermål. 
Henna fadherfadher het konung edmund 


swa mäktogher stridz man, at alla stadz bar han 


then priis, at engin formatte han owerwinna, thy 
gawo the honum eth vidhernampn ok kalladho 
han konung iärnsidho, Hans son het eadgarus 
swa thäkker gudhi, at tha han war nyfödder, 
hörde sanctus dunstanus änglana siungande ok 
sighiande, Fridher ok faghnadher vardhe ower 


Sankt Margarita Drottning. 499 


änglandz rike, oc glädhi ok hugnadher ower gudz 
kirkio alla dagha, mädhan thenne födde konungir 
styre rikit, ok dunstanus biscopir lifuir, J sinom 
vpuäxt war for" eadgarus swa dygdhelikin, at 
j storom rikedomom war han fatikir andelika, oc 
gudz vinom ödhmiwkasta thiänara, J bland andra 
cristins mandz gerninga, lat han bygia oc begawa 
eth hetherlikit brödhra clostir, thz kallas fiscan- 
num, them vitiadhe han opta mz store ödmiukt 
j sinom wärldz clädhom, oc tho som munkir j 
sinom mzfärdhom, han gik'in ensamin ok hiolt 
thysto mz them, han bar fram badhe mat ok 
dryk for them, oc: mintis granlika at swa är 
scrifuit, thes mera thu är, thes yterlikare ödmiwka 
thik for mannom, oc tha forskylla thu thes större 
thukka badhe for: gudhi ok mannom,' J bland 
annor barn ther honom tilvexte war margarita 
eth af them nampnkunnoghasta, hon släktadhe 
ekke vtan ätta, vtan af sinom barndom thiänte 
hon gudhi innerlika ok allom war hon thäk, swa 
fatikom som rikom, hon hafdhe särlika nadh til 


at läsa oc vndersta, oc idkelika war hänna thanke 


j gudhs budhordhom oc miskunsamlikom ger- 
ningom, Vm sidhe for sins fadhers lydhno giftis 
hon konungenom af skotlande, Än tho [hon] 
war bunden til ath lifua i bland väralzfolk, tho 
war alt henna hiärta när gudhi, Meer hugnadhis 
hon j dyghdelikom gerningom, än j alle värlz 
ävho oc äro, af wärlz rikedomom bygde hon sik 
en skönan boolek j hymerike, gudh gaf henne 
godz ok äghor nogh, oc thz skipadhe hon alt j 
gudz hedher, The snille satte gudh j henna bryst, 


An 


15 sid. 6. 


500 Sankt Margarita Drotining. 


ath äpter henna radh oc vnderstandilsom war 
riket wäl styrt oc radhit, kirkior ok clostir 
thriwus ok öktis, Aller almoghen gladdis mz fridh 
oc nadh, hon war stadhugh j trone, thulugh j 

5 motgange, sniäl j radhe, ok allom liuf i vidher- 
talan, 


Son låter bygga ett kloster. 


1 Til ewinnelikit aminnilse lät hon byggia eth 
nunno closter gudhi til hedhers, ok kirkian wigh- 

10 dhis i sancte trinitatis hedher, for thriggia handa 
stykke skuld, swasom är for gudz thiänisto sculd 
Item for bäggias thera siäla gagn sculd, Item 
for therra barna sälighet skuld, vm gudhi thäktis 
them nakur giwa, Än huru höghelika hon prisa- 
dhe ok begauadhe the kirkiona badhe til altara- 
redhe oc messoskrudh, thz kunno ikke faa ordh 
til fulz wt thrykkia, Ther af wet iak thäs bätre 
visso, som iak hawer siälfuir j langan tima thz 
alt granlika seet oc pröwat oc j minne gömo haft, 
20 Ther mz hafdhe hon latith göra eeth stort oc 

Bea?  kostelikit kors pryt mz gull oc dyrom stenom, 
som ther är än allom til asyn oc witna som uwilia 
see thz for” kors, Swa oc j androm kirkiom 
glordhe hon dygdhelikin aminnilse ok särlika j 
sancti andree kirkio, mz thy korsse hon gaff thit 


[3 
AN 


(—) 


2 


An 


Sennes dygdiga lefverne och gagneliga företag. 


Til gudz tiänist hafdhe hon swa mykla astun- 
dan, ath henna kamare war aller fullir mz kirkio 


Sankt Margarita Drottning. 501 


prydhning, swa som är korkapor, mässo clädhe, 
altaraclädhe, kalka oc hälshodomakar, Hon hafdhe 
särlika quinnor oc iomfrur som thera handa klädhe 
daghlika reddo oc granlika waktadho enkanne- 
lika af wälbornom infödhingom, Them hiolt hon 
ok j swa starka gömo, ath engom man war lofuat 
at gaa in til thera, vtan them hon siälf kalladhe, 
Enga lönlika widhertalan hafdho the mz mannom, 
ok enkte käte, Swa mykyn rädde gaf gudh henne, 
oc ther mz swa stoor liufhet at alt henna thiän- 
ista folk hafdhe fasa af hänne oc syndherlikin 
kärlek til henne, swa som barn til sina älskelika 
modher, Thy thordhe engen j henna näruaru ey 
eth otugtelikit ordh fram föra, än sidher nakat 
odyghdelikit göra, Hon war siälf swa stadhugh 
i gudz kärlek, at engin fan mz henne antiggia 
oskallika glädhi oc later, äller harm oc wredhe, 
Opta straffadhe hon annars synd oc osidhe, Än 
sino eghnom war hon altiidh vredh Waäl är tholkin 
wredhe lofuande, oc hon höre rätuisone til, ther 
prophetin sigher af i swa mata, wardhin J wredhe 
tha waktin atj ekke synden Alt sith liwerne iäm- 
kadhe hon swa matelika, at thz war allom til 
dygdhelikit äptedöme, Henna ordh ok talan war 


wäl til reed mz snille oc forthanka, Henna thyste 


war vpfylt mz gudhelikom thankom, Swa älskadhe 
hon softelikhet j mat oc mädhfärdhom, som hon 
ware enkannelika föd til tughtelikit liwerne, Ok 
om iak kunne sighia swa fullelika som iak wille 
sighia mz faam ordhom, j allo thy ther hon 
badhe taladhe oc giorde, beuiste hon, ath hon 
hafdhe gudh altiidh for sin öghon, I Daghlika 


AR 


Fn 


5 


Bid.9, 


An 


1 


Se 


1 


[3] 


20 


2 


on 


30 


502 Sankt Margarita Drottning. 


vmsorgh hafdhe hon huru henna barn skullo wäl 
vpfostras, hon wiste at scrifuat är, Then hata sin 
sön som spar liman, Thy hafdhe hon een särlikan 
tygtomästara til sin barn, at hwart sin the brutu 
j nakre käte, som then aldren plägher, tha skulle 
han badhe mz mun ok hand thz them fortaka, 
oc for tholka gömo skuld gingo the ower alla 
thera iämaldris maka, altiidh waro the sina j 
mällan liuf oc säf, oc then ther yngre war, 
wägdhe altiidh them äldra, Swa ath om högtidhis 
dagha, tha the skullo gaa at offra äpter sina 
foräldra, engaledhis gik then yngre fram for then 
äldra vtan hwar gik äpter sinom aldre j rätte 
skipan, Öptelika tok hon them for sich hema, ok 
äptir thy the kunno vndersta, manadhe hon them 
til at älska gudh oc rädhas han j hwarionm stadh, 
oc saghdhe myn kära barn rädhins gudh oc älskin 
han, thy the han rädhas forga egh j fatikdom, 
Ok om j älskin han, tha giwir han idher sälighet 
j thesse väreld, oc här äptir ewinnelika glädhi, 
Thetta war the dyghdhelika modherenna raadh 
oc hänna dygdhelika manilse, thz beddis hon af 
gudhi badhe dagh oc nat, at the skullo mz sanne 
tro älska gudh ower all thing, oc ther mz for- 


skylla hymerikis lön, Ey war vndher.at the wisa 


drotnig styrdhe rätfärdhelika badhe sik siälwa 
ok sin barn, thy then hälghe ande styrdhe hona 
j allom henna mzfärdhom, Eth ärende war af 
huilko iak storlika vndradhe, at j swa mangom 
wärlz. ärindhom ok vmsorgh ther hon war in- 
bunden for rikesins bestandilse, at hon gat swa 
yterlika standith j gudhelike skudhan oc innelike 


Sankt Margarita Drottning. 503 


bön, ok komo mästara mz diwpunm at spörningom, 
Än swasom engin thera war diwpare j näme, swa 
war ok engin wisare j swarom, Mange komo til 
henna ok lätos wara wise oc fundoghe, ok gingo 
myklo bäter lyste fran henne än the komo Hon 
hafdhe osighelika astundan at vita the helgha 
scrift, ok ther wt j wille hon ey at [enast] wita 
sith siälagagn vtan ämwaäl alla thera som til 
komo, Hon kom kunungin vppa rätuiso ok mis- 
kunno wägha, Aff henne nam han vm nattatiidh 
gaa til gudhelika böne oc grata sina synde, stort 
oc siäldsynt vnder var thz at see, at konungin 
stod vp vm nattatidh oc gik til gudhelika böne, 
oc hafdhe grat oc sukkan for sina synde, han 
som af barndomme war vp födder widh wärlz 
lustelikhet, Ök ey wille han j nakra handa mata 
hindra hona af sinom gudhelika wana, thy han 
wnderstodh sannelika at gudh war mz henne 
oc bodhe j henna hiärta, vtan heller lydde han 
henna helsamlika radhom, Ok thz hon älskadhe 
thz älskadhe han for henna kärlek skuld, Swa 
at the böne bökir hon hafdhe tok han opta j 
sina hender, at än tho han ey kunne läsa j them, 
Ok the han: hördhe at henne war kärast the äl- 
skadhe han mäst, ok idhkelika lagdhe han hona 
widh sith bryst oc mintis widh honå, Han kall- 
adhe oc til sich en konstoghan mästerman, oc 
lath the samma bok alla thekkia mz gull oc 


en 


20 


dyrom stenom, ok swa bar han hona henne j geen 


mz storom kärlekx teknom I Thenna hedher- 
sama förstinna ryktadhe at konungin stadde vt- 
ländzska män sighla thiit at föra clädhe oc andra 


10 


25 


Bid. 11. 30 


504 Sankt Margarita Drottning. 


dyra hawor, ok drotningin bödh at konungsins 
främste män skullo clädha sich swa qwämelika, 
at rikit ok konungin hafdho hedher af the faghra 
sidher, Ök at the skullo sinom herra göra heder- 
samt fölghe ää hwart han färdhadhis j landit, 
Ok höghelika forbödh hon at engin thera skulle 
röwa älla omaka fatikan almogha, Ther mz skip- 
adhe hon at konungin siälwer skulle bära the 
cladhe som honum wäl höfdhe, ok ey at enast 
thz, vthan än konunxins sall oc palads prydde 
hon mz mangskona bonadha oc täpete oc forgylt 
smidhe, swasom thz skulle fägna allom them ther 
ingingo, The kar konungin ok hans man skullo 
äta af waro antiggia af gull aller silf, oc väl 
gylt äller oc kostelika silwerat, ey for thy at hon 
nakat lustadhis j wärlz bang oc bullir, wtan for 
thy at hon kändhis at henne burdhe hedherlika 
sino huse forestanda, Ok än tho hon bar the 
clädhe siälf, som henne wäl höfdhe, tho war hon 
som annor ester, oc siwördhe alla wärlz fafängo 
swasom muld for sinom fotom, J sino storo välle 
oc värdhoghet hafdhe hon enfallughasta ödmiukt 
Swa myklo ytherlikare for dref hon w sino hierta 
alla höghfärdh, som hon idkelikare hafdhe i sinom 
thanka, at wärlz mzganger är owissaster, hon 
mintis wäl ath iob sigher, man födhis aff quinno, 
oc liwir litlan tima oc vpfyllis mz mykle ysald, 
han gaar wt som eth blomstir oc ginstan takar 
han forga, han forwardher som en skugge, oc 
aldrigh blifuir han stadhelika j sama stadhga, 
Swa sigher oc sanctus iacobus, Hwat är wart lif 
här j iordrike, wtan swasom en thukna, ther synis 


Sankt Margarita Drottning. 505 


ena litla stund ok sidhan forgar hon, Nw for 
thy at skriptin sigher, säll är then ther altiid är 
rädder, swa giordhe oc thenna äraktugha fru, 
hon waktadhe sich thes yterlikare for synda til- 


fälle, at hon daglika wänte dödhin oc domin, Ok 5 


thy badh hon mik ok manadhe idhkelika, at 
hwat iak kunne finna äller pröua j henna ordhom 
äller gärningom thz straffande ware, thz skulle 
iak henne trolika sighia, Än tha hon fan, at iac 
siällan tok ther vppa, afuiite hon mik swasom 
slioan ok dulskan oc oskötnan j the ämbite mik 
war fangit ok saghde, gladhelika wil iak taka 
at en rätuis man straffa oc näpse mik, Än ful- 
nödhuct är mik orens wrangwiis mandz olia skulle 
smöria mit hofwdh, ok bätra äru the saar, ther 
mandz win gör, än thz smiker, som manz owin 
til biwdher, hon mente mz them ordhom at ther 
somi wärras af annars straffan, ther wil hon göra 
sich stort siäla gangn 


Son befordrar gudaktigheten 1 sitt rike. 


I Ey nögdhe thesse godhe ok gudhi thekke drot- 
ning, at hon siälf gik waäghin til hymerikis, wtan 
badhe mz ordh oc gerningom drogh hon fere 
medh sik til thz sama, Them hon fan stranga oc 
franwändna, them liowadhe hon mz modherlikom 
radhom, som gudh hafdhe sat j henna hierta oc 
mun, til bätring oc cristelikin lifnadh, Ok hwem 
hon fan böghelikin til got, mz honum hafdhe 
hon hemelika oc gudhelika widhertalan vm hans 


ob 


0 


and 


5 


1 


2 


3 


(AJ 


5 


RA 


[—] 


506 ; Sankt Margarita Drottning. 


siälagagn, ok ey thordhe thz nakar wända til 
onda mening, Manga hardha oc ogudhelika osidbi 
funnos j the lande, som storlika gingo mote the 
helgho kirkio skipan, Hwilka hon wille mz alle 
makt at rättas skulle, thy beddis han hiälp af 
konungin at the willan skulle af läggias, Han 
lofuadhe at han wille ther gerna til hielpa, Ok 
lät koma saman biscopa ok clärka af alt rikit 
oc siälwir wille konungin wara när, Tha con- 
cilium war sampnat gik hon in mz konungin, ok 
for them alla sagdhe hon som then hälghe ande 
styrdhe badhe hierta oc mun, Käre wini, her äru 
nakre ogudbhelike osidhi j landit, radhin ther 
böter wppa, ok thiänum gudhi som cristit folk, 
Först är at fastan haldz ey som hon är skipat i 
romara kirkio, thy the byria j room at fasta a 
askaodhinsdagh, oc fasta til pasca dagh, Ther a 
mot swaradho the, Ewangelium biwdher at man 
skal fasta j siex wikur, the fastona hiolt war 
herra sielwer, oc hona hallom wi samuledh, Hon 
swaradhe, langt fiärran gangin j fra gudz ewange- 
lio i thesso male, thy herran cristus fastadhe j 
firitighi dagha, oc swa burdhe oss fasta, Nu'vm 
wi afläggiom the siex synnodagha, som j fastonne 
falla, thy at ey skal nakar fasta vm synnodaghin, 
tha hafuom wi ey flere fastodagha än siex oc 
xxx, Än tha wi läggiom ther til the fira dagha 
som äru fran aska odhinsdagh oc til nästa synno- 
dagh, tha hawm wi vpfylt firitighi dagha, Ok tha 
liknas war fasta widh wars herra fasta a talsins 
wägna, ok swa biwdher the helgha kirkia, ath 
cristin man skal offra gudhi sina fasto thiänist, 


Sankt Margarita Drottning. | 507 


The swaradho alle swasom mz enom mun, at the 
villo gerna lydha henna gudhelika radhe oc kun- 
göra thz vm alt landit Hon sagdhe, än äru flere 
skadhelike osidhi j landeno, thz är. at almoghin 
tagher ekke gudz likama, swa som the helgha 
kirkia hafuer thz skipat, The swaradhe, apostolin 
scrifuar ok sigher, Hwa som owerdhelika tagher 
gudz licama ok blodh, han takir sik thz til for- 
dömilse Nu mädhan wi finnom alla syndogha oc 
owerdhogha, thy rädhoms wi -gaa ther diärflika 
til, Hon saghdhe, o hwat ömblikin skäl hafuin 
j fram bära, Vm engin syndare skulle thz taka, 
tha skal ok aldre nakar mäniskia thz taka, thy 
engin är wtan synd, oc ey eth barn natta gamalt, 
Ther thwärt a mot hawom wi wars herra ordh 
j lästine som sigher, Vtan j ätin iomfruna söns 
kiöt ok drikkin hans blodh, tha hawin j ekke lif 


i idhir meecr, än som helghe män wt thydha apo- 


stolins ordh, tha kunnin j ey än them fullelika: 


vnderstanda, thy han sigher eth ordh ther äptir, 
ok thz skötin j ekke, Thy tha han hafdhe höt 
oc sakt, hwa som ouerdhelika thaker, han taker 
sik dom, lagdle han til oc saghde, thy han ey 
atskil guz licama fra androm mat, Än hwa som 
oscriptadher ok vtan synda bätring ganger til ath 
taka fullir mz drapelikom syndom, han tagher 
sik dom ok siäla dödh, Än wi som langan tima 
for pasca hawom, plictom oss mz fasto oc atir- 
hald oc kropsins twingd, tha wi hawm oss reed 
mz grat oc fasto, mz scriptamal oc miskunsam- 
likom gerningom, gangom wi til gudz bordh mz 
gudhelike tro, tha vardher oss thz til siäla gagn, 


(DA 


sand 


0 


Bid. 18. 


Bid. 14. 


5 


10 


1 


&R 


2 


AR 


30 


508 - Sankt Margarita Drottning. 


ok engaledhis til fordömilse, vtan heller en redha 
til ewinnelikit lif, läggin thy af idhan skadhelika 
gambla osidhi oc lifuin här äpter, äpter thy swa- 
som the helgha kirkia biwdher, oc ey äpter 
hedhninga wanuiti oc olätum, Har nögdhe them 
allom waäll aat, ok lofuadho bätring, fra them 
dagh spordhis ey then osidhin j skotlande, I Än 
bär hon them fore en syndelikin osidh, som hon 
straffadhe them fore, ok sagdhe, Illa hawer thzta 
landit swa länge forsumat oc forsmat guz budh 
j thy, ati hawin vm synnodaghin äruodhat, ok 
ryktat idhert thräla ärwodhe swasom vm andra 
dagha, Witin at synnodaghin är wars herra sär- 
likin dagher, ok scal hallas j wyrdning oc hedher 
for ihesu vpstandilse skuld, A honum skulum vi 
engaledhis driwa nakat thräla ärwodhe, thy aa 
honum warom wi aterlöste af diäwlsins thräl- 
dome, Thz stadhfäste sanctus gregorius pawa oc 
sigher, a synnodaghenom är alstingx af latande 
af likamliko ärwodhe, oc ensampt rykta wart 
siäla gagn, Höra gudz ämbite, mässor, predican, 
ok öwa gudhelika böne, ath the glömska wi 
hawom samansankath vm alla vikuna hon matte 
vpfyllas oc bötas vm synnodaghin, Tha the hördho 
swa skällika bewisning, oc the hafdho enkte thz 
the kunno ther amote bära lofuadbhe the bätring, 
at enge skulle antiggia sielwer ther a mot göra 
ällir annan ther til nödhgha I Ther mz straffadhe 
hon som wäl straffande war, at somi pläghadho 
sina stiwf modher ok somi sina eghna brodher 
hustru taka sik til hustru Ok tholkit kätterij mz 
tholkom osidhom fordref hon mädh konungxins 


Sankt Margarita Drottning. 509 


hiälp wt af allo landeno, Ök hwat som war mote 
the helghe kirkio skipan, thz skulle swa af lysas 
ok läggias af, at aldrigh skulle thz vp nyas, Thy 
all sin ordh stadhfäste hon swa mz the helgho 
script oc helgha manna vitne, at engin kunne 
äller thordhe ther a mot nakat swara, 


QVMiterligare om hennes dygd och fromhet. 


Swa hafdhe then helghe ande henna hierta 
vpfylt at hon war sannelika hans hws ok heem, 


Ok thz pröfte iak granlika som badhe saa henna 10 


mzfärdhe vtantill ok henna samnit viste innantil, 
Hon hafdhe mik owerdhoghan ther til taghit, ey 
for thy at nakat got war j mik, vtan hon tänkte 
at swa ware, Swa opta hon taladhe widh mik 
wm sith siela gagn oc himerikis glädhi sötma, 
waro henna ordh all ful mz hugnath, thy then 
helghe ande fördhe them giönum henna mun, 
Swa innerlika tara fälde hon i sinom scripta- 
malom, at mit hierta rördhis til tara mz henne, 
For alla ther iak hördhe ok kände, fan iak hona 
stadhughasta j bönom fasto ok miskunsamlikom 
gerningom J kirkione hiolt hon stranga thysto, 
vtan hwars manz vidhertalan ok vtan all väralz- 
likin ärende, henne kroppir syntis här for folke, 
än henne siel war altiidh när gudhi, henna fasta 
ok aterhald var swa idhkilikin, at stort vnder 
war huru henna kroppir orkadhe ther vidhir, 
Swa mykla ömko hafdhe hon ower then fatika, 
at hon engin thera lät bort gaa vtan hielp, oc 


5 


ob 


5 


Sid. 15. 


Sid, 16. 


An 


1 


2 


25 


3 


510 Sankt Margarita Drottning. 


om möghelikit hafdhe swa varit, tha hafdhe hon 
gerna sich siälwa skipt syndher mällan thera, tha 
war hon visselika fatigh ower alla, thy thz the 
hafdho willo the gerna hawa oc göma, än thz 
hon hafdhe ville hon gladhelika skipta, Hwar 
hon foor i landit, komo til henne alla fadher- 
löse, änkior, oc väriolöse, swasom barn til modher, 


ok engin thera gik ohugnadher fra henne, Tha 


. ey rekte henna fatabur aat, tok hon til läns af 


St 


eS 


[= 


sino folke, at engom widherthorftoghum skulle 
brista, Ey at enast halp hon infödhingom, vtan 
allom ää hwadhan the varo, Thy maa sighias aff 
henne, swasom af sancto laurencio, hon skipte 
j flere dela thz hon atte oc gaf swa fatiko folke, 
thy blifuir henna rätuisa j ewinneliko aminne, 
Thz kan engin fullelika räkna huru manga thräla 
hon atherlöste af sinom thräldom, ok skipadhe 
them frihet ok frälse, ok särlika sina landmän 
af ängland, Hon hafdhe sin budh owir alt skotland 
at vpspöria hwar fanga sato bundne, ok kost- 
wardhe thz swa at the skullo alle vardha löste 
1 J henna tima waro mange, badhe män oc 
quinnor j skotland, som i mangom stadhom in- 
lykte sich i sinom atskildom sällom 1 strangasta 
liwerne, the lifdho vtan allan kropsins vilia, oc 
hafdho i wärldinne ängla lifuerne, them man kalla 
nw ärmeta, Them vitiadhe hon mz störste ödh- 
miuct for gudhelikin hugnadh skuld, oc antwardh- 
adhe sik ödmyuklika i thera böne, hon astundadhe 
at giwa them nakat til lifs vppehälle, än the willo 
enkte hafnua, vtan at hon ware miskundsam widh 
salugh folk, badhe til bätring oc androm thrangx 


Sankt Margarita Drottning. 511 


malom, huilkit hon lowadhe ok stadhelika hiölt, 
Nu for thy at the kirkia som hon lät byggia j 
sancti Andree hedher war sat widh eth watn, oc 
thz at skilde mällan tw landskap, swasom är 


skotland oc lodoncia, J the kirkio giordhis mang : 


ok märkelikin iärtekne, thy sökte thiit mykyt 
folk af badhenr fornämpda landzskapum, Thy lat 
thenna dyghdhelika förstinna föra thiit hws, at 
pelegrima som thiit komo matto sigh ther bärgha 
innan, oc hiolt ther folk som them skulle ther 
owir föra wtan legho, oc hysa oc wälplägha oc 
af engom thera nakur lön kräwia I Här til är 
nakat sakt huru thenna ädhla fru hafdhe sigh i 
sinne omgängilse mz folke, oc j miskunsamlikhet, 
Nu är sighiande, huilka lund hon redde sik til 
jula höktiidh oc pascha, hon pläghadhe äpter at 


An 


hon hafdhe litith sowit wm nattena genstan vpsta : 


ok gaa in j kirkiona, oc äptir nakra litla böne 
las hon först tidher af the helgha threfallighet, 
swa af the helgho korsse, swa af vare frw, swa 
uigilias, oc sidhen psaltara, stundom lyktadhe 
hon en oc byriadhe vppa androm, Sidhan sina 
dagx tidher ok gik swa ater j sin cella äller 
kamara, oc twogh ther fatigx folkx föther, ok 
gaf hwariom nakat thz han hugnadhe sik vidh, 
Hon hafdhe swa budhit sinom kamarasuen, at 
han skulle radha sik nakat fatigt folk, at tha 
hon kome, skulle hon them finna redha for sik, 
at göra the tiänist som nw är sakt, Sidhan hwilte 
hon sik litidh, arla stodh hon vp til sina böne 
oc läsning, ok ee hafdhe hon nakra gudhelika 
gerning ther mällan, hwan dagh hafdhe hon nio 


Bid. 17. 


Rn 


nd 
Ax 


Sid. 18. 20 


2 


[3 


30 


512 Sankt Margarita Drottning. 


fatigh barn, som hon ryktadhe siälf ok redde 
hon them then clenan mat som the gato taghbhit, 
ok sielf stodh hon a knäm oc matadhe them mz 
the samma skedh som hon siälf aat mz, J swa 
mato hiolt hon vppe badhe tiänisto möiana ämbite 
ok millasta modherna kärlekx beuisning, Thy 
matte hon wäl sighia mz thulugha mannenom 
job, af minom barndom wexte miskunnelikhet 
mz mik, Hon hafdhe särlika thry hundradha 
fatikt folk, som hon idkelica lät ledha j eth hws 
j hwilko hon ville mz kunungenom twa therra 
föther, Ok tha the badhin waro jn komen lät 
hon stängia dörrena, at engin skulle ther när 
wara, wtan nakre faa capellana, oc the thy ämbite 
skullo sköta, hon wille ey hawa werlz roop for 
sina godhgerninga, Ök swa gingo the badhen til 
them hwart vppa sina sidho mz store ödmiukt, 
Sidhan baro the for them mat ok dryk, Ok 
hwariom som thorfte gawo the clädhe, Ther äpter 
gik hon in j kirkiona oc dwaldis ther länge j 
gudhelike bön mz grat ok sukkan Swa idkin war 
hon til at läsa, at vtan the läsning som förra 
sagdhis af, las hon i hwario dygne twa dauid 
psaltara, oc än stundom three, Ok hwan dagh 
fore högmässona lät hon läsa for sich fäm messor, 
oc opta siex, Tha hon skulle gaa til bordh, hafdhe 
hon daglika xxiiij fatigh folk, them thiänte hon 
til thera withertharft för än hon aat sielf, vtan 
the sma barn ther förra war af sakt, ok ee hwar 
hon war stadhlika j sinom sätugardhum skullo the 
xxiilj fatigh folk henne fölghia, Ok äpter at them 
war wäl sköt, gik hon siälf til bordh, än henna 


Sankt Margarita Drottning. 513 


naltiidh maa hellir kallas kropsins närning än 
nätte, thy hon aat till at bärgha lifwit, ok ey 
ill at kräsa kroppin, For sit stora aterhald vardh 
10n swa vanmektogh i sinom magha, at hon 
nafdhe hardhe mat ledho, Engo thes sidher styrktis 5 
hon j gudhi at göra dyghdhelika gerninga, Hon 
las idkelika the helgho script, oc war heet j sinne 
bön, oothröttelikin j almoso oc gudheliko äruodhe, 
Ok thy hon viste at scrifuat war, gudh plictar 
them han elskar, thy tok hon guz pliktogha mz 10 
starko thulumodhe, Än tho hon war idhkelika 
krank til kroppin, thogh threfs hon daghlika j 
dygdhom, oc fanz hwan dagh bätre än annan, 
Warlzlikin framgangir var for henne stiuggir, 
altiidh hafdhe hon hymerikis astundan oc sagdhe 15 
mz prophetin, Min siel astundar til gudh, som är 
lifsins kälda, nar skal jak komma oc synas for 
gudz änlite, 


Mange vndra j androm helghom människiom 20 
vppa the stora iärtekne ther giordhos badhe lif- 
uandis ok dödhe, än iak kan ey til fulz vndra 
the miskunsamma gerninga som the helgha frw 
margarita giordhe, Thz händer oppta at godhe 
gudz vini göra vndersam thing, oc än stundom 25 
hende at onde göra nakur tekn, Ån visselika at 
göra stora miskunsamlikhet, thz höfue engom 
vtan ensampnom guz vinom, hine sighia stort, än 

Legend. 1. 383 


Bid, 19. 


& 


10 


1 


(ad 


2 


[—] 


25 


514 Sankt Margarita Drottning. 


thesse beuise sannindena mz gerningene, Gamble 
helghe fädher giordho vnder badhe aa land ok 
watn, Än eth märkelikit ärinde giordhe gudh 
mz thesse godhe drotningene, ok will iak thz här 


frambära, Hon hafdhe ena sköna messa bok koste- 


lika scrifna oc wäl redda, En tidh hon foor ower 
en ström, tha hende at henna capella prester 
hafdhe bokena i sino sköte, han wardh braleka 
vp kalladher, han glömde at spenna bokena til 
saman, for hans hast ok oskötno skuld fiöl bokin 
j strömyn, ok sank til botnin, tha bokin skulle 
fram, fanz hon huarghin, clerkin wille hafua farit 
ower vatnith ok sökt, Än han fik see hwar hon 
laa j watneno ypin, Han wardh illa widher, oc 
thänkte at hon vare fordärwath, än tha hon kom 
vp, war hon oskad swasom hon hafdhe ey komit 
j watn, tha war eth litidh märke vppa ena sidho 
ther af, än enkte skadde scriptine ällir klädheno, 
The baro for fruna badhe book oc vnder, hon 
takkadhe gudhbi for the äro, oc hafdhe sidhan 
hona j mykla wyrdning, som hon ware henne 
af gudhi gifuin oc sänd, swasom hon sanne- 
lika war 


Öm QWargaritas 009. 


1 Wm sidhe tha gudbhi thektis kalla hona af 
thesse sörghelika werlz armödhe, vnderstodh hon 
thz af gudz inskiutilsom, oc redde sich daghlika 
ther til, thy henne war badhe thz ok annat mera 
oppinbarath, Hon beddis af mik at iak skulle 


Sankt Margarita Drottning. 515 


henna samwit af nyo höra, oc widh hwart ordh 
hon sagdhe, fälde hon swa innerlika tara, at iak 
formatte ey halla mik af grat, wtan grät iak mz 
henne, Nu tha thz ärinde var lyktat, sagdhe hon 
mik af androm sinom vilia j swa mato, Jak dwäls 
ey länge i thesso liffue, än thu hafuir nakat 
längre tima, tw äru the thing ther iak af thic 
bedhis, oc hopas iak at thu mik thz ey sönia 
vilt, Eth är at swa länge thu liwer at thu haf 
mik j thino aminne j mässom oc godhom bönom, 
Annat är thz at thu haf aatwact vm myn barn, 
at the nima thiäna gudhi ok älska han oc rädhas, 
ok lat ey aff at straffa them ther widherthorftugt 
är, thz kan oc nakar thera koma til högra wälde, 
haf thik widh thz som thu vare thes fadher oc 
mästare, oc gak at thy trolika, mz afuitilsom, at 
thz ey vphöghis j hiertano, oc at thz ey rete 
gudh til wredhe, for giri skuld, oc miste ewinne- 
lika äro for wärlz hugnath skuld, Thzta bedhis 
iak at thu trolika gör, oc j guz när waru, som 
här är nu thridhi mz oss, bedhis jac at thu mik 
thzta lofua ok stadhelika halt, Widh the ordhin 
gafs iak j mino hierta, ok mz gratande tarom 
lofuadhe iak henne thz, thz hon tha beddis matte 
jak henne ey synia, tha iak vnderstodh huru 
wisselika hwat hon saghdhe, thz ther äpter skulle 
koma, Ok swasom hon fore sagdhe swa ful- 
kompnadhis thz, Jak lifdhe nakan tima äpter 
hona, ok saa iak eet henna barn vphögt j värdhug- 
het, Äptir wara vidhertalan skulle iak fara hem 
til myn, helsadhe iac hona nu sidharstan sin, 
fullir mz sorghom ok wiste iac ey, at iac skulle 


5 Sid, 20. 


20 


810. 21. 


Rn 


1 


en 


va 


[—) 


? 


on 


30 


516 Sankt Margarita Drottning. 


ey hona optermer see här j thesso lifue, Ey langt 
ther äptir fek hon hardhare sot än hon hafdhe 
ther til haft, ok hon rekte henne til dödhin 
Hwilkaledhis henna ändalykt war, scrifuar iac 
swasom iac thz af henna egnom clerk wisselika 
hördhe, Han war enfallogher, menlös oc ren- 
färdhogher man, ok lofuadhe henne, at han wille 
giwa sich j sancti cuthberti closter for henna 
siel ok thiäna gudhi, Han sagdhe swa af henna 
ändalikt, eth halft aar oc nakat mer laa hon strax 
a sota säng, ey kom hon aa hest, vtan mz annars 
hielp af sängene i största thuli, Ey war konungin 
hema vtan mz sinom mannom j herfärdh swa 
fiärran, at ey vare gint sända budh til hans, 
Fyra dagha för än hon doo, taladhe hon til sina 
capellana, ok badh them lönlikit hawa thz som 
hon them tha sagdhe, oc mz hardhe hiertans 
sukkan sagdhe hon, Jak tro full wist at swa stor 
skadhi skedde j dagh allo skotlandz rike, at ey 
hawir thes like varit spordher i mang aar her 
fore, Vi som när varom vndradhom huat thz 
skulle tydha, än a sama dagh oc stund ther hon 
skulle sin anda vp giwa, kom eth brat budh oc 
saghdhe at konungin var slaghin j stridhenne til 
dödh, Tho hafdhe drotningin honum ther af radhit 
för än han foor til stridhinna at han skulle the 
resona forlata, Thz är wäl troande, at gudh hafdhe 
henne teet hwat j vanom war, ok är mykyt vn- 
drande, at han henna radhe ey tha skötte, Litith 
för än hon doo fik hon nakan lisa, swa at hon 
formatte lata sik ledha j sith capella at höra 
mässo, oc taka kirkione sacramenta badhe gudz 


Sankt Margarita Drottning. 517 


likama oc sidharsta olning, ginstan ther äpter tok 
hon til at äruodha til dödhin, tha hon bleknadhe 
ok falnadhe, sa hon oss sina fatika capellana 
standa när sik mz sorgh ok angist, oc badh hon 
oss hafua thol, oc heller bidhia for henne, än 
mödhas vm thz ther engin maa vndan koma, 
Hon beddis at the skullo bära til henne eth kors 
som hon pläghedhe kalla swarta korssit, Tha the 
villo vpläsa kistona som korssit laa jnnan, kunno 
the engaledhis faa vpläst, hon gafs hardhelika 
oc sagdhe gudh nadhe mik at j ären swa dulske, 
at iak skal ey faa thenna hugnadhen for myn 
dödh at iak matte thz see, Om sidhe komo the 
fram mz thy, Hon tok thz mz tarom ok store 
wyrdning ok laghdhe thz vidh mun ok öghon 
oc vppa sit bryst, vm sidhe badh hon göma thz, 
oc antwardhe sik gudz pino oc hans hardha dödh 
) wald, Nu togh aller kroppin kulna oc war nw 
när aller wtslekt, vtan at andin syntis litidh|röras 
i brysteno, Än hafdhe hon sik til at bidhia, Hon 
byriadhe vp then psalmin som är, In te domine 
speraui et cetera ok beddis atir korssit, thz hiolt 
hon twähändis, Jnnan thz hon swa laa, kom 
henna son heem farandhe af stridhinne ok hafdhe 
hardh tidhinde at föra, han war nw alstingx 
fadherlös, oc modher sina saa han meer än half 
dödha, ther war sorgh vppa alla sidhor, än 
modherenna ömka mödde han mäst, som nw war 
for öghom, Tha hon wardh hans warsse, spordhe 
hon swasom hon formatte, huru vm hans fadher 
ok brodher war, än han wille ey göra henne 
mera mödbo, sagdhe han swasom gudh wil, Hon 


En 


20 


25 


Sid. 22, 


Bid. 23. 


1 


(—] 


518 Sankt Margarita Drottning. 


sokkadhe sara oc sagdhe, jak mana thik om thetta 
korssit, sigh mic fulla sannind, han kunne tha 
ey dylia längher thz sant war, vtan sagdhe Ther 
miste iak fadher oc brodher, ok här är nw näst 
at iak mistir modher, huru matte mik sörghe- 
likare vara, Än hon giordhe som then thulughe 
job, thakkadhe gudhi mz hand oc mun, at hon 
skulle än faa then sorgha dryk for sin dödh, ok 
badh til gudh at thz matte hielpa henne siel til 
synda rensilse, Nu tha hon kände huru aat dödhin 
ledh las hon the ordhin, fadher j thina hender 
antwardha iak myn anda, ok jnnan thes sluk- 
nadhe hon j theras handom swa saktelika oc 
rolika, oc ey som somi hawa hardha ridhe j 
dödhenom doo hon, wtan mz wänista säflikhet, 
oc togho tha henna kinder til at rudhna oc ey 
thwina, ok likare war hon enne sowande män- 
niskio än dödhe, The reddo tha hona til grawa 
swasom drotning sömpde, ok j the sancte trinitatis 


20 kirkio som hon sielf lät byria oc byggia laghdis 


hon, ther hon hafdhe sina böne gudhi offrat mz 
alle gudhelikhet AmeN 


519 


OM SANKT KATARINA AF SVERIGE, 


(Efter Cod. A. 58 på Kongl. Bibl..) 


(Början fattas) 


thennä verldz ändhä the helga fruen sancta helena 
martir j sködhwe Epter huilkom sidhan vprwnno 
mange otallige helga greena, serdeles j the helga 
kirkio helga biscopa Som är sanctus brynolfus 
j skara, Nicolaus j lynköpungh, Hemmingh j abo, 
Thomas j växio ok birgerus ärchebiscoper j vpsala 
Aff huilkom allom fynnes nogh helghetzens vethne 
ok openbara jertekne j sancte birgitte bokom väl 
ouerläsnom, I Ther til mange andre badhe man- 
köns ok quinköns som vidherla ouer alt swerigis 
rike dyrkas ok hedras for helga, mange canoni- 
zati aff paffuanom som vj ey vithum eller räknä 
kunnom ok mykit flere som ey än äru stadfeste 
aff pafuanom eller j helgra manna tall her j jorde- 
riki jnscriffne, toch som vj milleliga troom fläste 
äru jnscriffne j lifsens book j hymmerikis rike 
Epter huilkom allom nw j thennä van yterstä 
alder vpran the ädla ok vänästä rosen sancta 
birgitta affladh ok vtkomyn aff helgra konunga 
slekt j swerige, huilka jhesus cristus högxte hym- 
merikis konunger sik milleliga vthualde til kär- 
ästa brudh ok dotter etc 


An 


20 


Bl. 129. 


en 


15 


25 


520 Sankt Katarina af Sverige. 


1 Nu epter thy gudh sielfuer siger j syno 
sancto ewangelio at huart eeth goth trä bär 
godha frukt ok quista, vtspredde sik thz helga 
träet ok vänä rosen j manga: dygdeliga blomster 
ok grena, J blandh anner syn helg barn födhen- 
des ok afflandes the helga fruena helga kathe- 
rinam, aff huilka iak nw tala menar, epter thy 
gud syna nadh gifuer oc scripten vthuiser Än 
ey äru glömendes the helge herrene hennes ok 
hennes modhers scriftafädher Först doctor ma- 
thias canek j lynköpungh huilkens loff kunnoct 
är jn sancte birgitte reuelacionibus, mäst j thy 
at nar han her aff verldenne leedh oc j stok- 
holms stadh, Sancta birgitta tha stad j room saa 
hans siel vpfara til hynmmerikis, skynandes swa 
som clarasta stiernä, ok ligger jordadher j swarta 
brödhrä closter j stokholm Item mester peder 
olaui som diktadhe systrennä sangh jn ordine 
sancti saluatoris äuerdeliga syungande, hans le- 
genda ok liffuerne beuisa at han verdoger var 
tolko helga sälskapi samfögies ok ther til aff 
gudhi vthualder aff modhers liffwe I Item her 
peder prior aff aluastra closter huilkan gud j 
hymmeriki vnderliga nödde til at scriffwa ok pa 
latyn vmvende sancte birgitte reuelaciones, som 
han ok troliga giorde ok bleff mz the helga frunar 
badha modhrena ok dottrena jn til begges theres 
dödhaä dagh ok dödher jordadhes j syno clostre 
aluastra, hwaris ok sancte birgitte husbonde her 
wlff helge fru kadrine fader jordadber ligger ok 
mange flere helge gudz vener, serdeles broder 
gerika etc 


Sankt Katarina af Sverige. 521 


Ey sculum vj glömä helga fadren alfonsum 
ermeth fordom yenensis erchebiscop ok sidhan 
aff gudhi vtsender ok budhin sancte birgitte scripte- 
fadher laäräre styräre ok helger fölgiäre jn til 
dödhen 


9 Aff helga fru kadrin Sancte birgitte dotter 


Nv at komande til thes helga fruens kadrins 
liffuerne som myn akt är mest vm tala flyyr iak 
först ödmyukliga til hennes helghet ok bekennes 
mik inthe vilia her vti scriffua eller säthia huilkit 
jak ey antigi fynner j vara namkunnogha forfädh- 


ranna böker, eller ok sielfuer scet ok hört hafuer ' 


aff liffuandes vethnom syster ok broder j vatzsten 


Thennä ädlä fruen helga kadrin ginstan hon 
födh var, vart hon vnderliga vthualt aff alzuald- 
ogom gud ok ärät mz vnderligom nymärom ok 
jerteknom Först j thy at hennes helga moder 
sancta birgitta for mykit aterhald ok möclä fasto 
som hon altidh itkadhe, ey hafuandes ympnit 
myölk j synom spynon sätte hon barnet til ammo, 
ey for skörbet sculd som flästä skörä quinnor 
plaghä vtan for myolksens bristilse som förre 
sagdes Nu for thy at the amman var sköör ok 
oren quinna som the flästa plägha vara vilde thz 
helga barnet alder swgha eller j sin mwn tagha 
hennes spyna, vtan ropadhe ok skryadhe huan 
sin hon bars at hennes spynom Än synne helga 
modhers verdoga spyna söögh hon gladliga Ok 
var thzta eth stort ok nyyt jertekne j thy helgo 


bana 


0 


20 


barneno, at synnes helga modhers ok flera danda 30 


5929 Sankt Katarina af Sverige. 


quinna som ärligo liffde, spyna vtkende hon ok 
söögh mz kerlek Ån sköra quinna spyna flydde 
hon som eeter eller bäskästa malört Stort helg- 
hetz tekn var j sancto nicolao at tha han först 
lögädhes ok twaddes pa sin fötzslo dagh, stodh 
han vpp kapräter sielfuer j myllögena ok huar 
friedagh ok odhensdagh alder söögh synne mo- 
dhers spyna mere än etzsynne vm daghen Ey 
var thzta myndre helghetz tekn j thessa helga 
10 fruena at hon ginstan aff sin barndom swa vn- 
derliga vtkende ok vederstygdes alla skörhet, 
epterkomande ok vardande sanne renlex älsker- 
ska ok dörkerska jn til dödhen 


RR 


1 Huru hon vederstygdes alla fafenga leeka 
15 ] synom barndom 


Nar hon vart vij aara gamull ok etzsynne 
som barn pläghä tillukkat aff synom leeka sy- 
strom vaffdes ok lustadhes j dukka lekom, gud 
alzmectoger som henne aff modhers liffwe hafde 

20 sik vtualt til kärästo, viliendes henne vtdragha 
wr alla flätio at jngen ostadughet sculde sik jn- 
fasta j hennes kleena siel ok licama tilstadde at 
nattena epter henne soffuande, komo otallelige 
dieflä til henne j dukko liknilsom, ok vtdragandes 
henne aff hennes sengh drogho hona släpädhe 
ok swa flengdo at hon vm morghonen fandz all 
blodogh vm allan sin spädhä kropp ok licame 
Fra then dagh kom thz helga barnet alder j 
nagra fafenga leeka vtan drogh sik fra allom 
30 barnom ok theres lösom athhäfwom swa at allom 


2 


An 


Sankt Katarina af Sverige. 523 


var vnder see swa moogha stadughet j swa kleno 
barne J tesso vederlikadhe hona gudh synne 
helgra modhre sancte birgitte huilkin ok j sin 
barndom lekandes mz androm jomfrum sik iem- 
aldroghom sagh dieffulen aldra grömästän swa 
som hafuandes c (100) händer ok c föther ok 
mykit aff hans styggelighet räddät ok forfärät 
löp ginstan til syna sengh ödmyukliga sik hanom 
antuordandes, huilkan hon naghat til förenne 
hafde ther seet blodoghan hengände a korseno 
som tu fynner j hennes legenda 


4 Huru hon gudliga lukkadhe sin brud- 
gumma til äuerdeligan jomfrudoms renlek 


at holda . 


Tha the ädla fruen kom til gifftomals alder, 
epter synna foräldrä ok flera herra ok förstä j 
rikeno radh ok samtykkio, samtykte ok hon ;j 
ärligx herres her eggertz riddars hyonelagh Sta- 
duga tro ok fult hopp altidh hafuandes til jhe- 
sum cristum huilkan hon aff synom barndom j 
syno hiertä jnscreffnan hafde, at han vilde ok 
sculde hennes jomfrudom ospieldädhän gömä, 
Huilkom tilhielpände första nath the j brudha 
sengh komo, vmvende the renasta jomfruen swa 
sin kärästä brudgumma mz synom helgom raadh- 
om ok gudliga samtalan at han mz synom 
eedhe stadfäste sik alder brytä vilia jomfrudom- 
sens renlek Ök fra the stundh ok nath älskädhes 
the jnbördes j renom gudligom kerlek swa som 


An 


nh 


5 


syzsken ok ey som hyonelagh, han kallandes hona 30 


10 


eadb 
er 


2 


SS 


NM 
ot 


30 


524 Sankt Katarina af Sverige. 


syna kärä syster ok ey hustru Ok hon hanom 
syn kärästä broder ok ey bondhba 


Aff theres fastho ok möclo cropsens ater- 
holdh 


Nv på thz the sina licama sculde thes bätre 
ouervynna ok sielenne vndergiffwa, böriädho the 
badhen ginstan öffwa sik i störstä aterbaldh oc 
cropsens twingan, vitandes at renleken alder hol- 
des j ouerflödlighetena ok buksens fylla vpuäk- 
ker lymanna oloffligh rörilse Thy hwaria nath 
epter matteliga ok skelliga cropsens ryktän, j 
synom lönliga senge kamare bliffw the longliga 
j gudligom bönom sukkan ok knäfallom hwan 
dagh ther til at tröttä licamen ouervan godviliän 
til hwilo IT Än huilken var tessen hwilan Hon 
var tröttom croppom mere mödhä ok ooro än 
hwila For thy the ij konungxliga barnen j synom 
främste ok blomstrande aldre allo vngdomsens 
kääte forglömdo ok vedersagdo, vthualde mz 
ödmyukzens älskäre jhesu cristo öme ok ödmyuke 
syynäs j manna öghom Hwar dagh ok nath 
reddes there sengh mz gull ok päll blyandh ok 
alskons könsteligom hedhen stykkiom, än natth- 
enne mörker ouertekte kerleksens brona j huil- 
kom the badhen hafde foretagit einsamom gudbi 
tekkas huilken ok thöm swa nidhersenkte j öd- 
myukzens dyvp at alla flästä nätter laagho the 
eenskylt serdeles huart vedh sik pa golffueno 
inthe hafuandes eller tagandes til clädhe vtan eth 
enfaldogt clädhe huart vnder sik serdeles ok örnä- 


Sankt Katarina af Sverige. 5235 


gath vnder theres hoffudh ok enfallogan theres 
kapa eller mantoll ouer sik Swa at jemuel theres 
tyänärä ok leegho folk tolket vndrandes j thöm, 
högheliga thöm forsmadde baktandhe ok rögde 


for theres vynom ok nästa frändrom See käre: 


vener huru ädle quisten blomstradhes aff rothenne 
dygh nar ädlä dottren j allom dygdom epterfölger 
helga modhrens sidhwm, Ok swa hände dottrena 
som helga modrena at a thes större frost ok köldh 
tiltrengde vtantill thes mere vptende ok heta- 
gilordhe thöm gudz kerleker innan til At the 
madzghe sighiä mz helga prophetanom dauid Con- 
caluit cor meum intra me et in meditacione mea 
exar ignis, Mith hiertä värmdes j mik ok j myn- 
om tanka vptendes gudz elder, Then sami elder 
huilken gudz discipulos vptende som sagdo Nonne 
cor nostrum etc Hwat ey var vort hiertä bryn- 
nandes vm jhesum tha han taladhe vedh oss pa 
vägen Swa taladhe ok gudz andhe ok vptände 
thennä ij helga fäådgana j synom kerlex elde at 
the all kötligx bronas twingilse ok träldom alder 
kende 


Huru the vorte straffadhe aff theres vynom 


Somlige aff theres tyänärom seandes j swa 
mektoghom ok högbornom tolka ödmyukt ok 
nidhrelse, sywörde the j thöm thz the ey sielfue 
ödöfde Swa at the jemuel thztä beropadhe ok cla- 
gadhe for hennes brodher mektogan herre her 
karll riddare huilkin tolkit j sik sielfuom ovan 


An 


ok ey j thöm troandes, lönliga kom sik vm ena 30 


1 


[34 


(—J 


An 


20 


2 


3 


[314 


S 


526 Sankt Katarina af Sverige. 


nath jn j theres senge kamar ok fan j sannynd- 
ena thz frägden sagde Åt the ij ädlä ok klena 
konungxliga barnen serdeles lagho pa golffweno 
j ömom ok fatigom bonat, ok tha han thöm ther 
fore storliga straffadhe ok awitte aktadhe the 
ey hans awitilse eller fleres anners Vtan swaradhe 
swa som helga modhren tilförenne swarade sik 
straffande eller awitande Nec propter vos incepi 
ete Ey hafwom vj thzta lifuerne vptagit ider 
tilradhande ok ey nidherleggiom ider afradhande, 
än herren alzualdoger gud, aff huilkom är alt 
got ok vtgaar, framdaghi thz vj begynnaät haf- 
uom til en sälän ändha, Ey kunde theres helga 
liffuerne nidhersla antigi hooth eller lisman for 
thy the grundadhe varo pa stadugha hällona 
som är cristus jhesus sanna renleksens älskäre 
ok gömäre 

Naghar aar epter at thennä ij ädlä blom- 
stren varo swa j gudhi samankomyn ok sin for- 
tagna renlek swa ärliga framholdo, ärlighin herre 
her vIiff lagman ok hofdinge ouer alt närikä 
härädhe hennes fadher j godhom alder bleff 
dödher j aluastra clostre, hwaris han j nager aar 
tilförenne bleff ok vistadhes j aterholzens ren- 
liffwe, huilkit han ok hans helga husfru sancta 
birgitta hafdo jnbördes loffuat ok foretagit J 
huilko clostre ok the helga fruen sancta birgitta 
stadugh bleff epter hans dödh j v aar som tu 
fynner j hennes legenda Ther til hon gudz budh 
fich at hon sculde til room fara ok ther sta alt 
ther til hon badhe j sänder saghe j room badhe 
keysaren ok pafuen, som ok j xv aar ther epter 


Sankt Katarina af Sverige. 59297 


skedde I Än nar the helga fruen sancta birgitta 
vmsörgendes engxladhes hwem hon sculde faa til 
samfölgiäre ok hugswalare j swa longo pylagrims 
färdh ok tilhielpäre j allom hardom ok tilkomande 
ärändom Swarade henne cristus at hon inthe ther 
aff skulde dröfuäs eller vmsörghia ffor thy jak 
hafuer foreseet tik en hugneligin tilhielpäre ok 
tilstondare j allom dröffueligom ärendom, huilkan 
jak hafuer ok forekomit mz myn velsignilse ok 
andeliga begafuat mz myn andha 


1 Huru fru kadrin for gudz kerlek sculd 
ouergaff sin käre fästäswen vener ok alt 
verldzligit liffuerne 


Nar v aar varo forlidhin sidhan sancta bir- 
gitta til rom var komyn tilböriädhe hennes helga 
dotter fru kadrin swa storlika lenkta til room 
til ok epter syna kära modher at hon for störstå 
hiertens lenktan all bort twinadhes ok huatzske 
math eller drökker henne lyste, ey sömpn eller 
nager verldz glädhi eller hugsualan kunde henne 
lenktan lyna Huilkit hennes käreste stalbroder 
merkendes ok longliga bepröffuendes, epter thy 
han en skelligin ok mykit forsynligin man var j 
allom ärendom granliga atsporde saken til tolka 
nykompna sorgh ok forwanskilse I Än the ädla 
fruen ) allo fulleliga til gudh ok hanom trösten- 
des openbaradhe hanom syns hiertäs aff gudbhi 
giffna lönliga lenktan, stadgat j staduga troenna 
hope at hon ey sculde hindras aff hanom j syn- 
om gudligom begärelsom, huilkan hon aff gudz 


AN 


10 


5 


20 


. 188 


20 


25 


30 


59298 Bankt Katarina af Sverige. 


nadz tilökilse för vmvent hafde til renleksens 
älskoga ok alla verldzligx lustas forsmäelse See 
käre vener tha then ädle herren hennes vilia ok 
lenktan hafde forstondet, at hon ey ens vener ok 
frånder, högha slekt ok mykit beldh ok rike- 
doma ok verldzliga äro, til huilka hon rätteliga 
bördogh ok tilkomyn var, vilde swa flatzliga ok 
betiidha ouergiffwa Vtan jemuel hanom huilka 
han swa som syna siel ok sik sielfuen älskädhe, 
for huilkens ok kerlek, högborna slekt ok heder- 
liga vmgengilse han ouergiffuit hafde fadher ok 
modher ok alla vener ok henne ensama swa som 
vth aff tusanda jomfrum som hanom til bodz 
stodho vthualda, allom androm forsmaddom sik 
tileignadhe ok vthualde Vnderstondandes ok thzta 
vara aff gudi foreseet ok til gudz arä, huilkom 
the badhen sik antuordat hafde, for renliga ker- 
leksens älskoga som the syn j mellan hafde, jem- 
uel i tesso högheligo ärände vilde then ädle jun- 
karen hennes viliä ey fornidhra eller hona aff 
hennes fortaghna akt helga ok gudliga j nagra 
mattho forhindra Vtan samtykte j thz ok thy som 
aff gudhi badhom hanom ok henne var foreseet 
O käreste ven huat kan tu pröffwa huat striidh 
ok forehugxan var j thennä badhe gudliga ok 
sörgeliga atskilnaden Nar then ädle vnge herren 
sin vänästä ok aldrakärästä stalbroder swa lätz- 
liga loffuadhe fra sik skiliäs, epter huilkens helga 
raadh ok tilskynden han verldena ok alla vener 
ouergifuit hafde Her stridher nw ärän ok oärän, 
fatigdomen ok verldzligin sälighet Än gudz ker- 


Sankt Katarina af Sverige. 529 


leker huilken j renom sielom boor ok bygger ok 
alder är fafänger vtan ther j syynes ok open- 
baras at hwaris han är gör han stoor ok vnder- 
ligh tingh ok inthe goth ok andeligtit skeer hwaris 
han ey är, Han ok oueruan ok ouerstridde j 
tesso ärände At then ädle herren forsätte gudz 
ok syns kärästä vilia synom vilia ok loffuadhe 
henne licamliga fra sik fara ok skiliäs, huilken 
gudh sielfuer samfögt hafde at the alder äuer- 
deliga sculde atskiliäs 


q Huru then ädle herren räddes vm henne 
vtferdh ok huat dröffuelse ban ther fore 
ledh etc 


Ok än toch then ädle herren veluilioger var 
at fulfölgia gudz viliä ok hennes j swa högeligo 
ärende jeffuedhe han toch mykit ok räddes at ey 
vanliga sculde swa vnga ok resogha menniskio 
naghat hinder eller vadheligit hända j swa longom 
ok vansamligom vägh For thy hon var tha j sin 
främstä ok vänästa alder xviij aara gamul ok 
swa karsk ok resog til alla syna lyma at menni- 
skiä öghon kunde aller mätthäs aff hennes fäg- 
rindh Ok thy at licamligin fägrindh är mangom 
tilfelle til syndh ok sielenne vaadha ok niderfall, 
framdrogh then: ädle herren hennes bön ok astun- 
dan j naghan tyma, Jn til thes han ouervnnen 
aff hennes trätteligom bönom ok lenktan, vnder- 
stondandes ok fulleliga thz vara gudz viliä ok 
inskyutilse samtykte han vm sidher j syns aldra- 

Legend. III. 34 


En 


BL 184. 


530 Sankt Katarina af Bverige. 


kärestes fraferdh til licamen, fran huilka han toch 
alder kunde skiliaäs mz gudligx kerlex tildrect 
ok lenktan, Nu tilböriäs at besörgiä ok vpsökia 
swa ädla höffuetzska frw höffuezt fölge ok tyän- 
ärä beggers köns, kost spisningh clädhen gull ok 
peninga ympnit ok inthe astundas gladligare aff 
the manliga jomfruna vtan the stunden j huilka 
hon 'kunde a stadh koma, ok ouergiffua vener ok 
. — fränder, sin kärästä stalbroder ok allan hugnat 
10 for gudz kerlex eeldh, som jtkeliga bran ok ökä- 
dhes j henne hiertä | 


(3, 


1 Huat hinder ok forsaat diefulen vpreste 
moth henne ok hennes kärästä fästäswen 


Mankönsens gamal ok äuerdeligin owen dieful- 
en huilken alla dygder ok godha gerninga vil 
forspilla, ok kan han thöm ey alzstingis forkoma 
eller til inthe görä tha legger han sik jo alla 
vin at thöm forhindra ok forlenga Swa giorde 
han ok afrestadhe mothe thennä helga fruena 
20 vpuekkendes mektogan herra her karll fruenne 
broder ther til at han ey eens mz ordhom ok 
raadhom hennes vtferdh forneffuadhe, vtan jem- 
uel mz hotilse breffuom screff ok vndsagde then 
ädla herren her äggärdh hennes kärästa pa hans 
25 liff vm han sculde hans syster aff landet släppa 
Än jngen raadh hafua framgongh moth gudz 
vilia ok foresyyn, ok thy fliadhe gud at her 
eggerdh ey heema vedher varande komo thennä 
hötilse breffuen j fru kadrine händer Än hon 
30 som en snyll ok viiss quinna swa som naghat 


LSJ 


Sankt Katarina af Sverige. 531 


.olket rädhendes ok forvarandes, at hon ey van- 
iga sculde hindras aff syna helga foretagna färdh - 
>k reeso, vpleet breffuen lass ok vnderstodh j 
shöm the tidendh hon nödogh hörde, badhe vm - 
ninder ok nekilse vm syna vtferdh ok swa at 5 
2y mellan hennes broder ok käreste fästäswen 
3culde awndh ok missämiaä ökäs I Snar var helga 
quinnan til godho raadhe, screff snarliga ok kun- 
giorde sin bedröfuelse synom moderbroder til her 
Jsrael at nampne, som var mektogaste herre ok 10 
riddare tha j swerige, huilken hona ey eens tröste 
ok stadfäste j syno ärende vtan jemuel alla syns 
brodhers vredhe ok hinder fravende ok thes snar- " BL 185 
are mz kost gull ok tyänärom a vägen skyn- 
dädhe, medh ärligho fölge som swa ädlä ok hög- 15 
borna fru väl höfdes, huilka til hugnat ok värn 
j Synne reeso, ärlighen man ok riddare her götz- 
staff twesson sielffwilieliga offradhe sik henne 
til fölgiäre ok ij mektoga ädla fruer aff swerige 
mz hanom Huilke alle mz höffuetzkom tyänärom 20 
ok vedhertörftogho fölge lagde til syoos väl ouer- 
komo til lybek ok tädhen mz häst ok vaghnom 
draghande til room komo til helga stadhen j 
Augusti maanat 
Nv aff thennä verdoga herren her jsrael 25 
sancte birgitte broder som her nempnes fynner tu 
manga fagra reuelaciones j hennes bokom huat 
nadh ok vnderliga gerninga gud mz hanom giorde, 
ok huru jnnerliga han älskädhe ok tienthe gudz 
modhre marie, beviiste han ok stadfäste j thz 30 
yterstäå nar han sculde her aff verldena färdäs 
Thz hände at han epter gudz viliä ok foresyn 


sx 


mb 
S&S 


532 Sankt Katarina af Sverige. 


syuker vart j riigha Ök epter thz han longhga 
hafde jtkat eth helgt liffaerne, räddes han ey 
dödhen som daare ok syndärä görä, vtan helder 
önskädhe swnderlösäs ok vara mz cristo huilken 
ok milleliga fulcompnadhe hans astundan Swa at 
sotten växte ok astundadhe änden nalkadhes, 
hanom som vj milleliga troom aff gudhi open- 
baradher ok foresagder Offta ok väl scriptadher 
togh han ödmyukliga gudz licama ok alla helga 
kirkionne sacramenta Ok swa redder ok andeliga 
vämpter leth then ädle riddaren leedha sik jn j 
domkirkona j righa stadh jn for jomfru marie 


: altare ok a knä ödmyukliga fallandes togh aff 


1 


(TA 


"25 


sith finger eth ärligit gulfingran ok allom ahör- 
ende sagde til bilätet som ther staar vthugget 
könsteliga a alabaster sten O sötästä jomfru gudz 
verdogasta modher maria Tu vest thz at iak j 
alla myna dagha hafuer tik älskät ok hedrat 


.epter myna formagho aff allo myno hiertä ok 


thy o sötästä jomfru mädhän myn liffs ändhe 
nw nalkas at iak scal mz dödhenom aff tessä 
verldh skiliäs bider iak tik ödmyukliga, vm jak 
är verdoger at fynna nadh oc miscundh for tynom 
helgom öghom, tha tagh anameliga thennä gafuo 
iak tik nw offrar til vartekn ok merkilse at jak 


-tik älskär ouer alla verldzliga menniskior See 


käre vener her skedde eth nyyt ok vnderligit 
jertekn bylätet j sten hugget vträkte sith finger 
ok tha vthualda gudz riddaren hafde sith finger- 


30 gul ther pa säth aterdrogh belätet handena ok 


fingredh ok hafuer ok holder fornempdä finger- 
gull pa fingret jn til domen Thöm ädla herranom 


Sankt Katarina af Sverige. 533 


til helghetzens jertekn, huilken lithit epter heem 
ledder til syna sengh säleliga ändädhe sith liff 
ok ligger jordadher for sama altare ok bylat 
hwaris ok sama fingergull ok jertekn lyyses ar- 
liga for almoganom jn til domen Ök tektes jom- 
fru maria syn tyänäre kalla her aff verldenne j 
frömende landhe at han ey vanliga sculde j syna 
säla vtferdh hindras aff vynorm ok frändrom som 
flästom händer verldzligom menniskiom Thzta star 
openbara j sancte birgitte bokom 


1 Huru vnderliga the helga fruen kom til 
syna modher ey tha varandes j room 


Thz hände at tha the helga fruen kom til 
room var hennes modher sancta birgitta ey ther 
stad, vtan epter gudz budhi farin alt til bono- 
niam til at räthä ok samsätaä aboten ok conuentet 
j eno clostre som kallas parpensis Jnnan the 
förstä viij dagha hon til room var komyn ok 
söökte ok sporde epter synna helga modher per 
staciones dagliga gongandes j storo erfuodhe ok 
ey viste huart hon sculde epter henne leetha, 
ffigh mester peder olaui sancte birgitte läräre ok 
scriptefader swa stora lenktan fra henne til room 
at han huatzske ätha eller soffwa gath för än 
han a stad toogh moth room, huilkan the helga 
fruen fra sik släpte swa som nödogh for thy pa 
hanom stodh alt hennes siele gagn ok regiment 
ok mäst for thy at hon alder en dagh vilde vara 
vtan styräre, huilkom hon pläghädhe lyydä ok 
största vördningh beuisa Gudz andhe som then 


10 


Land 


5 


20 


30 


10 


tor 
AJ 


25 


ev 
SS 


534 Sankt Katarina af Sverige. 


verdoga fadren a stadh skyndädhe, han leth ok 
snart vägen liidha Ök ginstan han jnkom til 
room skyndädhe han sik jn j sancti peders kirkio 
ok ther ginstan fore sik fan the helga fruena 
mz sith ärliga sälskap, vnderliga glädiendes j 
gudhi ok openbarliga kennendes at gudh hafde 
skyndät hans vägh ok tilquemdh thöm til hugnat 
Ok ginstan dagen äpte skyndädhe henne hiertens 
lenktan at sökiaä syna helga modher mz for- 
nempdom mester peder hwaris hon ärliga var 
fägnät ok holden aff abotanom for syns kära 
modhers helghet huilken hanom ok alt hans con- 
uent hafde vmvent til bätre lifuerne aff theres 
vyllo Ok ther bleff hon mz sith sälscapp j nagra 
dagha Ther til the all epter modhrenne radh ok 
gudz budhi aterforo til room ffor thy: som vj 
läsom j hennes helga lifuerne, ä sidhan hon aff 
sith fädhneslandh vtfor flytiädhe hon aller rwm 
aff eth j annat vtan gudz budh ok hwariens foor 
eller färdädhes vtan tidh gudh sielfuer henne 
sende ok vägen fore reedde 


Huru the leffde sidhan j room 


Gjinstan the all til room kompne varo bör- 
iädhe modhren thz öffwa ok lärä dottrena som 
hon sielff hafde förre itkat, huar dagh j största 
erffuodhe ok mödho gaa per staciones til helga 
kirkior ther afflat skiptes ok helgra manna croppa 
hwilas,, Nar the j tessä mattho hafde ther van- 
drat j nagra manadhe som pylagrima pläghå j 
stora mödho ok forterningh ok helga fru kadrin 
mz syno godho fölge hafde nw stadgat aff room 


Sankt Katarina af Sverige. 535 


dragha heem til swerige j gen ok alzstinges til 
redho varo a stadh gonga, helga modhren epter 
gudz budh atsporde syna dotter vm hon gudhi 
til loff ok äro vilde mz henne qwar bliffwa j 
room ok for hans kerlek liidha fatigdom sorgh 
ok bedröfuelse ok alla handa erffuodh ok mödho 
Til huilkit helga jomfruen swarade, vptendh ok 
tilskyndät aff thöm helga andha, at hon ey eens 
redhaboen var for gudz kerlek sculd ouergiffwa 
sith fädhnes landh vener ok fränder ok allan verldz- 
ligan lusta, vtan: jemuel vm gudhi swa tektes 
sin kärästa fästäsven ok brudgumma I Ginstan 
the helga jomfruen hafde samtykkio gifuit til at 
alt ouergiffua for gudz kerlek ok mz synne helga 
modher j room blifwa Openbaradhe sik cristus 
sancte birgitte ok sagde I Kadrin thiin dotter är 
then persona huilka iak hafuer tik loffuat til en 
stadugan tilhielpäre ok hugswalare j allom tingom 
ok ärendom som tik sculu aff gudhi thees ok open- 
baras Ok sagde cristus framdels Hon är som 
en fagher planta huilka jak sielfuer hafuer plantat 
vnder myn höghrä arm at hon sculi växa j eth 
stort fructbärende trä Nw for thy at hon torff- 
uar vätzsko vedher vil jak hona väthä mz myns 
visdoms ok snilles nadhenne vätzsko huilkit han 
ok fulleliga fulcompnadhe j thy at ginstan fra 
then dagh tilökädhes henne swa stoor snylle j 
clokom radhom ok helgom manelsom at for sielf- 
uen pafuan ok allom androm höfdingiom badhe 
leektom ok lärdom taladhe hon trösteliga ok 
vtan allan räddoga kungiorde gudz vilia ok budh 
henne tilbudhin Swa at jemuel pafuen sielfuer 


en 


5 


Bl. 187. 


5 


1 


S 


pad 
An 


2 


S 


25 


30 


536 Sankt Katarina of Sverige. 


vrbanus vj” vndrandes pa the stora nadh gudh 
hafde jnsäth j hennes läppä sagde til henne O 
dotter sanneliga hafuer tu diit ok drukkit aff 
thynne modhers myölk Som then helga fadren 
vilde sighiä Sama snylle ok gudligan viisdom 
hafuer gudh tik giffuit som thynne helga modher 


Huat bedröfuelse hon leedh j sin änkiädom 


Epter thz kunnokt vart ok spordes j room 
at henne käreste broder ok fästäswen var aff 
gudhi her aff verldenne kalladher ok var änkiä 
vorden hon som syns jomfrudoms blomster ofalnat 
hafde Ok hon thes kerligare stadgat hafde j room 
at stonda mz synne modher, tilväxte henne dag- 
liga nyy sorgh ok bedröffuelse J thy at mange 
högborne herre ok ädle romara förste girnadhe 
ok mykit astundadhe hona sik til husfru haffua 
Ok tykte hwariom aff thöm sik sälästän vara 
huilken swa vän swa ädla swa höffuetzska ok 
ouer alla quinnor fägerstä matthe tilfögias 9 
Thenrnä ädlä bloman nw j främste synom väkxt 
ok jomfruligom blomstrande alder xx aara gamwll 
varandes ffigh hon dagliga budh ok breff aff 
thöm som j hennes vänlekx kerlek befatadhe 
vare Ok gaffuor stora sändes ok halfue större 
loffundhes ymsom aff mangom ok flerom herrom 
vm hon j theres samfögilse samtykkiä vilde Än 
thennä ädla renferdoga renlekxsens älskerska swa 
som turturdufuan, mystom synom jenmaka, alder 
befatar sik mz androm Swa hon allom gaff en 
swar ok eth ney At hon alder vilde sik verldz- 
ligan ok dödeligan bonda tagha, huilken syn jom- 


Sankt Kutarina af Sverige. 537 


frudom hafde alzualdogom ok odödheligom hym- 
merikis konunge lofuat aff synom barnom O huat 
stark ok stoor tro var j thennä jomfruliga quin- 
nona Som swa stadliga hafde fäst syns hops 
ankar j starkasta hällona som är cristus jhesus 
At hon jemuel ey räddes vedhertagha hyonelagx- 
sens samfögilse mz sin förstä ok kärestä fästä- 
swen ok nw epter hanom alder annan astundadhe 
jeffuendes thz som vansamt är at fynna, at swa 
dyyrt liggende få gömä ok bewara j thes swa 
owanom stadga, See her störstä gudz alzualdogx 
gerningh ok foresyn huilken thz sama fulcomp- 
nadhe j dottrena som j helga modhrena tilför- 
enne At thöm til mere helghetz aterlön ok kro- 
nonna ökilse vilde han thöm ärä ok begaffua mz 
triggie helge liffuernes stadga som är jomfrudoms 
hyonelagx ok änkiädoms lifuerne 


At mange vilde henne trwgha ok valdtagha 


Nv mädhän gafuor ok blidh ordh jngan 
framgongh hafde wmoth tesse helga quinnens 
obögeliga stadughet Lagdes til trwgh hoot ok 
ouervoldz dyrffwa Swa at thy helgo ok menlöso 
lambenno reddes forsaat ok snarwr ä hwaris hon 
sculde ä väghom ok gathom fynnas I Thz hände 
at the helga fruen sculde gaa til sanctum seba- 
stianum (här fattas några, sannolikt tre, blad i 
handskriften) aldrakärastä fästäswen ok herra her 
äggerdh som var en verldzligin ok dödeligin 
riddare, toch mykit ärligin ok dygdeligin, keesar 


mh 


jak nw tik o helger herre ok odödeligx konungx 30 


riddare mik til herra ok husbonda Ok bider tik 


BL 139 


RR 


20 


538 Sankt Katarina af Sverige. 


at tu var myns jomfrudoms staduger vithnare 
ok beskermäre j alla nödh ok frestilsom, ok swa 
mz staduga hopi gik tädhen fulleliga tröstendes 
bönhöräs ok ey beswikas aff syna helga begaä- 
rilse ok astundan,, Ok pa thz hon sculde sik fulle- 
liga ouervynna sielfuä, ok j sanna ödmyuktzens 
ok lydhnonne dywpp som hon loffuat hafde sik 
ynnerliga nidersenkkiä var hennes modher swa 
hardh vedher henne som vedh sik sielffuä At hon 
itkeliga ok offta leeth hona mz ryyss grymliga 
flängia jemuell for läth ordh ok mintzsta bruth 
som hända kundo Huilktit then ädla bögeliga vin- 
quisten alt gladliga tolde vtan' genkorran ok 
nagra vredhe Thz hände etzsynne at hon stor- 
liga bidhin aff abbatissona j sancti laurencij 
clostre, gik jn j clostret vtan synne modhers ok 
seriptefaders orloff, ey for löslath sculd vtan at 
see ok skodha theres helga sidher ok vmgengilse, 
ok dwaldes ther naghat lenge toch ey swa lenge 
som hon gernä astundadhe For huilkit hennes 
modher leeth hona swa omilleliga flängiä at allom 
var ynkä a sy swa klena ok ädlä personam swa 
omilleliga hannas Ån tha blodhen alla vägna 
nidherran vm hennes licama sagde hon til scripte- 
fadren som hona flängde O kare fader sla bäther 
til Thz gik ey än genom sielfs voldz ok jlherdes 
sulwna Som hon vilde sighiä Ey kan menniskien 
sik sielff eller flatzliga ouervynna vtan ther til 
aff ouermannenom twingat ok nödgat Her märk 
tu högferdh nwnna thin bristilse som ey vil 
liidha eth hart ordh aff tynom scriptefader for 
tyna bruth ok synder än sidher mere 


Sankt Katarina af Sverige 539 


Huru the vortbo blinde som hona vilde gripa 


»Tjlstondande sancti laurencij högtidh, vm 
hans apton sagde sancta birgitta til syna helga 
dotter J morgon mz gudz nadh sculum vj badha 
gonga till sanctum laurencium Dottren swarade 
Myn kärestä modher jak rädhes mykit at then 
greffuen som tu väl veth tager mik mz voldh wr 
jdhro fölge Modren swarade Jak tror ok tröster 
fulleliga til van käreste herra ok älskära jhesum 
cristum at han sculi oss frälsäa aff hans ondzsko 
vm syna helga nadh ok miscundh Vm morghon- 
en tha the a stadh gingo signadhe modhren 
badhe sik ok henne mz korsens tekn pa fäm 
licamligin synnen som är öghon öron näsä mwn 
. händer ok föther mz v Pater noster gudz helga 
v vndom til hedher ok amynnilse, Ok swa sik 
befelendes theres gömo ok beskermelse ok thy 
helgo korse komo the väl fram vtan alt hinder 
til sancti laurencij kirkio ok högtidh Än for- 
nempde grefuen viliendes främia sin ondha vilia 


gömde sik ok skylte j, vingordomen som pa vägh-' 


enom varo liggendes fore thöm j forsaat mz 
vämpto folke at thom owarliga framkomandes ok 
jnthe tolket rädhendes sculde han faa gripa the 
menlösa hindena som then vnderliga hiorten til- 
förenne hafde frälst aff hans handhom Än han 
full j the gropp han. androm groff ok snardes j 
the snarw han gildradhe for androm ffor thy 
alzmectoger gud han ödmyukadhe hanom j hans 
eighna ildzsko Swa at tha solen. var högt vppe 
ok tyänärene leeddes alle ther lengre liggia sagde 


(3,] 


en 


vma 
on 


20 


2 


3 


5 


S 


540 Sankt Katarina af Sverige. 


the til synom herra Huat liggiom vj her ok 
lwrom allo folke til atzlöghe som fram om oss 
färdas Greffuen sagde Huat ey bidhom vj epter 
the fruena som iak ändeliga hafuer ment ;j dagh 
at gripa mik til handha Tha sagdo tyänärene 
Thz är longo sidhan hon her fram vm gik ok 
är longo framkomyn tidh hon meenthe Tha sporde 
herren aat vm dagher var än lyws The sagdo 
Ma väl dagher vara mädhen solen är j sith högx- 
stå lopp ok middager strax j handhom Tha vp- 
lypte greffuen sin öghon ok sagh ey mere mz 
thöm än mz nakkanom, ok kändes swa gudz 
hämpd vara sik ouerkompna for syna ondzsko 
Ok bödh sik snart leedha ok dragha til sancti 
laurencij kirkio Tha han tidh komyn var sporde 
han aat synom tyänärom vm the ther sagho 
sanctam birgittam ok hennes helga dotter Ok 
badh sik leedha for thöm thz snarast the kundo 
Nar han fore thöm kom fwll han a jordena nidher 
fore thera föther ok kendes openbarliga for thöm 
ok allom androm syna skam ok ondzsko ok badh 
thöm ödmyukliga sik thz forlata ok til gud for 
sik bidhia lloffuandes gudhi ok thöm at han alder 
ther epter sculde naghat tolket afresta vtan vara 
thöm til tienist hielp ok värn j allo thy han for- 
matte ok til hielp j alla nödh thöm kunde atrenga 
The helga frunar barmadhe sik ouer hanom ok 
badho til gud for hanom, huilken ginstan ater 
figh clara syyn som han förre hafde Ok fra then 
dagh var han thöm en troen ven ok värnäre j alla 
nödh hielpendes thöm ok främiende theres ärendh 
til thz betzstä ä hwaris han formatte Ok ken- 


Sankt Katarina af Sverige. 541 


des thzta miraculum ok vnderliga gudz gerningh 
mz hanom var giört openbara for pafuan vrbanum 
quintum ok allom cardenalom ok romara borgh- 
arom ok alle lofuadhe ok ärädho gud som vnder- 
ligin är j synom helgonom ok helger j allom 
synom gerningom 


Huru vnderliga gud thöm frälste tha the 


gingo til sanctum francisecum ad asisium 


Ey är ok tighiende the vnderliga gudz vel- 
gerdh som han henne beviiste gongande mz synne 
moder til asiis til sanctum franciscum Huilken 
sik openbaradhe sancte birgitte ok bödh henne 
koma til sin kamar eller cella, huilken ginstan 
vnderstodh hans viliä ok redde sik til at gaa til 
asisium taghandes mz sik syna helga dotter thy 
hon viste swa vara gudz viliä ok henne mykit 
thiidh astunda The togho a stadh mz höffuelig:t 
sälscapp ok hände j väghenom at vm en apton 
natthena tiltrengände kunde the [ey] ynna til höff- 
ueligit herberge vtan j mörkreno viltes aff rättom 
vägh ok sent vm sidher vm nattena komo til en 
arman torpare byggende j skoghenom huilken 
likare var enom qwättä karla ok skalka herbär- 
gerara än dande manna som ok sidhan fandz j 
sannyndena The varo alle trötthe ok togho fäghne 
hwilo ok lagdes sik hwar vedh sik som the kundo 
Ginstan som leedh när mynnat kom torpet fult 


mz strokröffwarom ok qwättäkarlom The tände: 


vpp eeldh ok granliga skudadhe hwars eens än- 
litch Ån nar the komo til the vänästaä blomona 


5 


Land 


vw 


0 


0 


Bl. 141. 


RN 


2 


[—) 


2 


30 


5492 Sankt Katarina af Sverige. | 


fru kadrin begripna aff hennes osigeliga vänlek 
frögdädhes the sin j mellan som leon aff fatadha 
bradh, huilken there först sculde nytia henne til 
at främiä mz henne sin snödhäa lusta Huat kan 
tu pröffuä the ädlä renleksens älskerska tha tenkte, 
huat räddogha tha var j hennes menlösä hiertå 
Ok medhen ey var til manna hielp tröstende 
leth hon sigh thes jnnerligare ok trösteligare til 
sin kärestä vänäre jhesum cristum tysteliga bidh- 
iendes til hans j hiertäno medhen hon thordes 
ey rörä munnen I Än velsignader gud som jn- 
gan ouergifuer then j sannyndh a hanom kallar 
han kom ok thöm til tröst ok reddingh j thennä 
bedröffuelse See ginstan hördes eet stort gnyy 
ok bulder swa som aff tusanda ridhande ok 
vämptom mannom allom ropande ok sighiende 
Sla sla Grip grip Röffwära röffwara Aff huilkom 
fasa the vsle forfäräadhe snarliga flydde aath 
markenne ok gudz vener j hanom tröste sik hwi- 
ladhe trösteliga ther til dagen syntes Än ey 
syntes the eller jnkomo som röffwäränä bort älte 
ok j thy vnderstaas at thz varo gudz engla,, Än 
ey letho the vsle ther medh aff theres ondzsko 
vtan lagde sik j väghen ther the framgongande 
vare at the thöm ouarliga ther begripa ok skadha 
matthe Huat mere tha helga quinnonar ther 
komo hwaris the a beggers sidho väghenor laagho 
vämpte mz vpspäntom bughwm, gingo the trö- 
steliga fram mith j theres mellan vm lywsom 


dagh, thöm jnathe seande ok j mörkreno varande 


som j mörkrens gerningom stadde varo Her 
vpnyädhe alzualdoger gudh sith gambla jertekne 


Sankt Katarina af Sverige. 543 


fordhom beteknat mz jsraels barnom huilke j clara 
daghenom gingo ok vandradhe, ther egipcij som 
teknar syndenne mörker inthe saagho O helgasta 
fru sancta kadrin bidh for oss ok allom thöm 
tik älska ok dyrka at vj alder sompnom j synd- 5 
enne mörker at ey glädhis var owen ouer oss 
ok sighi hwaris är theres gud ok theres hielpäre 


Huru eth lithit köffrän forfärädhe manga 


starka men 


Etzsynne vm ena nath ther the hwiltes j 10 
eens danda mandz hwse kom en dieffulsens tyä- 
näre mz mangom synom jemlikom böstendes a BI us. 
porten ok trätteliga bidhiendes sik jnlätä, än 
husbondanom thöm ey kennendes ok ey viliendes 
omak görä synom helgom gästom til forenne jn- 15 
taghnom je»uel thöm vm sik altidh jeffuendes 
ok jngan bidhiendes jnlaata Tha the ey kundo 
mz godho jnkoma, vederfrestadhe the mz ouer- 
voldh ok härnisket fulcompna thz the vilde The =: 
reeste vpp höghä stigha ok trappor aat huilkom 20 
the vilde ouer hwsen jnkliiffwa Än nar the varo 
j syno främste hwpi at jnkoma, kom eth lithit 
köfrän ok swa mykit bulder ok fasa thöm giorde 
at fläste nidher til jordhena fwllo ok ylle han- 
nadhe aff sik sielfwom ynkeliga sik tädhän drogho 25 
See j huru manga ok vnderliga mattho alzuald- 
oger gud han frälsär synä tyänärä Helge äru the 
a hanom tröstä, ffor thy som dauid propheta 
siger Non vidi justum derelictum etc Jak var 
vnger ok är nw gamal vorden, än alder sagh jak 30 


Bl. 143. 


An 


mid 
An 


2 


SS 


25 


30 


544 Sankt Katarina af Sverige. 


än räthuisan man ouergiffuan aff gudhi ok alder 
jongan aff hans affkomo gonga sik vm brödh 


Huru täkkä yaro gudhi hennes böner 


Hvru täkka varo hennes böner j syns käreste 
gudz asyn openbaras j mangom vnderligom jer- 
teknom Etzsynne än hennes moder liffuande henne 
stadda j synom bönom j sancte peders domkirkio 
for sancti johannis ewangeliste altare kom en 
quinna hasteliga gongandes til henne j pylagrims 
ham hafuandes swarta kapa ouer hwitan kiortel 
mz belte gördädhom helsadhe hona vedh nampn 
nämpnendes ok sagde Käre fru kadrin bidhin 
gudliga fore fru gitzsla The godha fruen swa 
som naghat nyyt hörändes ok frömende vplypte 
sik aff synom bönom ok sporde hwo eller huadhan 
hon vara matthe Quinnan swaradhe sik vara aff 
swerige Ök sagde at fru gitzsla hennes broders 
her karls riddars husfru var dödh bliffwin i swerige 
The milda fruen som hon varkunsam var ouer 
alla fatiga ok pylagrima ey atsporde mere äpter 
hennes nampn eller heman vtan bödh hona ginstan 
til syns ok synne modhers hws ok heman begä- 
rendes henne väl pläghä ok yterliga vm all ärendh 
befragha Än quinnan sagde sik jngaledhes thyma 
hafua henne fölgia Vtan offta sagde thennä ordh 
Kära fru kadrin bidh väl fore fru gitzsla siel 
Ok sagde sidhan J lidhen her mykin vilieligan 
fatigdom, än gud hafuer ider foreseet godha hielp 
ok reddnigh J faen ynnan faa dagha jdert budh 
j gen aff swerige mz thy j eptersenden ok ther 
til en gul kranz eller gulkrona som fru gitzsla 


Sankt Katarina af Sverige. 545 


jder begafuadhe til sith yterste testament ati for 
henne siel troliga bidhin, ok swa huarff the quin- 
nan aff hennes syyn An helga fru kadrin her 


pa mykit vndrandes viste ey huart thzta skedde ' 


ok teddes henne j andeliga syyn som hon jtke- 
liga var van at faa aff gudhi eller ok j likani- 
ligom vthrönilsom, vände sik til tyäneste magdom 
som när henne stodho ok sporde huart the quin- 
nan kom som vedh henne taladhe The swarade 
ok sagde Kära fru, nogh hördhom vj badhe idert 
maal ok hennes som vidher ider taladhe än ey 
saghom vj hona ok ey vithum hwo hon var eller 
huart hon bleff, än vnderligit är thzta j varom 
öghom Snart skyndädhe sik the helga fruen thzta 
kungörä synne helga modher huilka hon viste 
fulleliga när gudhi verdoga vara all twäkeligin 
arendh vndersta ok befragha,, Än modhrenne ther 
vm ödmyukliga gud bidhiendes vart henne gud- 
liga openbarat thz hafua varit fornempda fru 
gitzsla siel som tha nyliga var skildh vedh cropp- 
en j swerige ok kom til the helga fruena bedh- 
andes bönennä hielp aff henne ok hennes modher 
Ey longt epter kom en fru kadrins tyänäre aff 
swerige jngewald at nampne kungörendes henne 
fru gitzsles synnes broders husfrus dödh ok j 
blandh andra förningh hafde han mz sik for- 
nempda fru gitzsles gulkrona som hon hafde 
giffuit thöm j testament ok hon plägädhe bära 
j syns liffs thyma epter thy hon var aff högborna 
konunga slekt aff norige, huilken väl höffdes til 
husfru tolkom högbornom herra som her karll 

Legend. TII. 85 


An 


Lone 


20 


EN 


( 


0 


BL 144. 


&n 


10 


15 


20 


25 


546 Sankt Katarina af Sverige. 


var sancte birgitte son Ok the gulkronan var 
swa dyyr at aff hennes värdh leffde sancta bir- 
gitta ok fru kadrin medh allo theres fölge aff 
eth helt aar vm cringh,, I Her ma tu märkiä huru 
täkka varo hennes böner gudhi, medhen sieler 
j skerdzeldenom stadde, tilstaddes aff gudbi til 
henne koma ok hielp aff henne beedhas,, Her merk 
ok vnderliga gudz foresyn ok skipan, huilkin alt 
väll ok sötliga skipar, han skipadhe ok vnder- 
liga j alla mattho mz the helga fruena ok hennes 
barnom sanctam birgittam j thy at swa som han 
hafde kallat til syn her aff verldenne then ädlä 
herren her äggerdh fru kadrins fästäswen at hon 
tess frieligare matthe staa ok bliffwa mz synne 
helga modher j rom j synom änkiädom Swa togh 
ok han til syn the verdoga fruena fru gitzsla fra 
her karll at han ok fra hionelagx vmsorgh skilder 
matthe thes frieligare sökiä syna helga modher 
til room ok mz henne ther stonda j helgo liff- 
uerne som han ok giorde jn til dödhen Ok doo 
säliga j neapoli stadh j synne pylagrims ferdh 
mz synne helga modher farande epter gudz budh 
ok viliä til the helga graff Huru han doo ok 
huat tolamodh hans helga modher hafde j hans 
dödz tyma ok huat äro ok vördningh hans licame 
giordes ok sieläa rykt for sielena aff erche- 
biscopenom drötningene ok flerom mektoghom 
herrom j sama stadh neapoli Ok aff hans dom 
huru jonmfru maria disputeradhe mz dieflenom 


30 aff hans siels vegnä fynner tu dägeliga open- 


barat sancte birgitte j hennes reuelacionibus 


Sankt Katarina af Sverige. 547 


Aff hennes fatigdom ok huru gudh hona 


margfalleliga ärädhe 


Entidh gingo ärliga romara frur wt wr 
stadhen spatzsera ok sik forlusta ok badho ker- 
liga sanctam birgittam at hon sculde vnna fru 
kadrin mz thöm gonga ey for nagra löslaat sculd 
eller fafenga gladhi Vtan for thy at alle henne 
swa jnnerliga älskädhe at the alder kunde mätthäs 
aff henne helge asyyn ok vmgengilse Thy at 
som hon vart fägerstä ok resogasta quinna til 
cropsens vänlek, Swa var ok hon mykit ärligare 
ok vänäre til sielena j allom dygdom ok helgo 
liffuerne, ok täk ok hugneligin j allars öghon 
serdeles for dygdennä frägdh aff henne vidherla 
vtspreddes swa väl som aff helga modhrena Swa 
at jemuel drötningar ok högbornä herrer ok frur 
hedradho hona ok ärädho ok sagde sik säla vara 
J thy the verdogha varo at see ok vmgaas mz 
swa helga persona Thy at i swa mattho som aff 
hennes kärästä herre ok skapare sigx j lestynne 
Omnis turba querebat illum tangere quia virtus 
de illo exibat et sanabat omnes Aller almogen 
astundadhe han hanna ok tagha pa hanom for 
thy dygden gik aff hanom huan synne nager han 
hannade Swa ok thennä dygdäfulla fruen, alla 
the hona sagho ok mz henne vmgingos lärdos 
ok vppuäktos aff henne dygdeliga epterdöme til 
bätre ok helgare lifuerne, ok läktos til sielenne 
aff syndenne krankdom I Nar the gongande ok 
sik forlustande komo til vingardana vtan vm 
stadhen ok sagho viinclasana hengiä vth ouer 


Rn 


bn 


0 


Bl. 145. 1 


en 


Se 


5 


20 


25 


3 


548 | Sankt Katarina af Sverige. 


gardana ok andra fructer, badhe the fru kadrin 
sik ther aff tagha for thy hon var lenkxt aff all- 
om thöm ok myo ok spädh som en lilia Nu tha 
the helga fatigdomsens älskerskä sculde syna 
händer ok arma vpräkka epter fructena blygdes 
hon ey j blandh swa manga dyrliga clädda frwr 
aff synom barom armom ok snyppeliga platadh- 
om ärmom Ån alzualdoger gud som vilieligan 
fatigdom älskär ok fatiger var her j verldena 
for vara sculd. ärädhe hona j synom fatigdom 
mangom Iwndhom helzt her j tessa mattho at 
tha hon syna syndroga ärmär ok blikande arma 
vpräkte syntes allom androm frumen swa som 
hon hafde gulskynande ärmä alla könsteligast 
besatta mz dyyrom stenom huilka ok alla vndran- 
des pa the sielfsyna synena ymsom gingo fram 
ok granliga skodadhe ok hannadhe hennes ärmär 
swa könsteliga skynande Ok sagde alle til henne 
pa väälst maal O madona katherina O kärä fru 
kadrin, huar hafde thzta troet ati som sannan 
fatigdom älsken, vilden bära swa dyyrä ok kön- 
steliga ärmär Än jnthe sagh hon sielff til then 
könsteliga lithin ok gud ärädhe ok anameligan 


beviiste hennes fatigdom j thessa mattho for 


annars öghon 


Eth annat aff thy samo 
Naghat ther epter än liffwanne henne helga 


— moder lagh fru kadrin hardeliga sywk j fatiga 


SS 


sengh Än tha thz spordes j stadhen, en ärlige 
herre j romara raadh her ludouicus at nampne 
vilde hona sökia ok hugsuala j hennes krankdom 


Sankt Katarina af Sverige. 549 


huilka han jnnerliga ok gudliga älskädhe Tha 
hennes tieneste magder thz hörde at tolken är- 
ligin herre vilde hona vithia blygdes the mykit 
at han sculde hona see ok fynna j swa fatighom 
ok sywördoghom bonadh ffor thy til sengh hafde 
hon ey annat än litit halm pa bara golffuet ok 
eth ömt halm clädhe ok eth fatigt hoyandh 
vnder hoffudhet ok ouer sik en fatigan platadhan 
mantoll Än herren jhesus som alt högferdoct 
forderfuer ok alla ödmyuka vphögher han ärädhe 
ok beprydde syna ödmyuka ok fatiga tienerska 
her j manna öghom j jorderiki ok yterligare 
auerdeliga ärär ok vphöger j hymmeriki Tha then 
ädle herren mz möclo fölge aff ärligom mannom 
ok romara fruom komo jn ther the syuka lagh 
Syntes thöm allom som hon laghe j ena affmattes 
könsteliga sengh hafuandes ouer sik ok alla 
sengena vtbreth eth salwn aff dyraästäa lith alt 
besät mz gull ok könsteligom stenom Swa at the 
alle sagde sik alder hafua seet swa dyyrt ok 
könsteligit senge clädhe j alla romara haafuom 
ok rikedomom Än tha! the henne hafde helsat 
ok hugsualat ok gingo tädhän Sagde herren til 
syno fölge ok tyänärom mere aff varkunnan än aff 
ondha akt Thennä godha frunar lidha her mykin 
fatigdom ok holdas aff allom for pura fatiga, thy 
the gäfuast borgha ok läna peringa aff androm 
sik til vppehälde Thz vare nytteligare raadh at 
the salde thz ouermattes könsteliga clädhet som 
vj ther saghom nw alle j theres hwse ok matthe 
swa lenge väl liffwa aff thes värde, helder än 
tolkan fatigdom liidha Thzta sagde then godhe 


on 


Bl. 146. 


LJ 


bets 
[a] 


[ 
an 


2 


S 


25 


550 Sankt Katarina af Sverige. 


herren ey vitandes huat thit var ok huru vnder- 
ligin alzmectoger [gud] är j synom helgonomn, 
ey minzt j thennä helga fruena som nu vmtalas 


Huru täkker hennes fatigdomer var jomfru 
marie 


Etzsynne nar sancta birgitta j syns andhas 
söthmä jnnerliga badh til jomfru mariam j tessa 
mattho Ö myn sötästa fru jomfru maria jak 
bider tik vm thins kärästa sons kerlek, at tu giff 
mik tyna hielp hanom at älska aff allo myno 
hiertä Jak kenner mik vanmaktoga til at älska 
hanom mz swa brinnande kerlek som mik til- 
borde Thy bider jak tik o miscundenne moder 
at tu verdoges binda hans kerlek pa mith hiertä 
Ok dragh thz til thin kära son atskilt ok fiärkat 
fra allom kötzligom kerlek, ok dragh ä thes fästre 
at thz är tyngre I Tha sagde henne jomfru maria 
Velsignader vari han som tik tolka helsor ok bön- 
er inskyuter Nu än toch tik synes mykit söth ok 
lusteligin myn vedhertalan som tu jtkeliga faar ok 
hafuer, gak toch likowäl ok plaata ok saman 
sömä thynne dotters kadrins kiortell huilken mere 
glädz aff gamblom ok platadhom kiortell än aff 
nyom Ok mere astundan hafuer at bära ok sliita 
grath valmall, än silke eller alskons könsteligit 
cladhe I Helgh är hon som swa frieliga ok fulle- 
liga ouergaff alt verldzligit ffor thy hon jemuel 
ouergaff syn eigen man ok bondha toch mz hans 
goduilia ok samtykkio huilkens licama hon äl- 


30 skädhe som sik sielfuä Än hans siel älskädhe 


Sankt Katarina af Sverige. 551 


hon mere än beggers there croppa, hon ouergaff 
ok syster ok bröder vener ok fränder licamliga, 
at hon matthe thöm hielpä til sielena andeliga 
Ok ey skötte hon eller aktadhe verldzliga rike- 
doma ok lusta Ok thy ther fore at hon ouergaff 
vener ok fränder for gudz sculd, äru henne til- 
giffne alle henne synder Ok thy stonde her epter 
stadugh at henne scal gifuas hymmerikis riike 
for verldzligan lusta ok sielfuer jhesus cristus 
for ouergiffna bondan I Ok alle the som henne 
her epter hedra ok älskä sculu främiaäs j gudz 
hyllist ok kundscap for henne sculd,, O käre 
vener salomon siger Ey är then loffuande eller 
prisande som sik sielfuer lofuar vtan then som 
gud sielfuer lofuar Thy är thennä verdoga fruen 
verdogh alt loff blandh jorderikis menniskior 
huilka gudh sielfuer som syk enligha vthualda 
lofwar ok ärär jemuel hans keysarliga modher 
hymmerikis drötningh jomfru maria allom thöm 
loffwar foruerffwa gudz venscap ok hyllist som 
hona hedhra See swa hedras then som konungen 
vil at hedhras Ök thy är verdeliga tilbördokt at 
hennes loff ok äro Annunciet omnis ecclesia 
sanctorum, kungöre ok vphöghe aldra helgra 
manna kirkia Thz är swa vith som cristen al- 


moghe dyrkär sannan gudh ffiat fiat 


Aff lydhnonne dygdh ok olydnonne odygdh 

Altidh loffuadhe thennä helga fruen lydh- 
nonne dygdh ok alla til hennä lukkandes kun- 
giorde hon i sik sielfuä huru täk hon är gudbi 
ok olydhnan otäk ok at gud som sik sielfuer 


öns 


BL 147. 


[3] 


SS 


An 


2 


[—) 


2 


An 


30 


Sankt Katarina af Sverige. 
552 f g 


ödmyukadhe j lydnona jn til dödhen laater ey 
olydnona onäpstä antigi j synom vynom her til 
croppen eller ok j syndarom äuerdeliga til sielena, 
Thz hände tha thenne helga fruen leedh swa mykin 
dröffuelse for syns crops fägrindh ok vänlek 
sculd som förre sagdes aff at mange mektoge 
herre vilde hona valdtagha medhen jnthe annat 
kunde hielpa til at främia theres viliä At hon 
mykit rädhendes at hennes licamligin fägrindh 
sculde ey värda henne sielfuä til sielå vaadha 
ok androm til syndä tilfelle som gäfuäst händer, 
Thzta rädhendes leeth hon sik reedha nagra 
leedha ok vederstyggeliga smörilse ok sagde for 
syn scriptefader mester peder ok syna helga 
modher at hon vilde mz thän sith anlit smöriä 
ok vanskapa ther pa at jngen sculde pa hennes 
vänlek syndä Huilkit badhe modhren ok scripte- 
fadren storliga henne forbudhw at hon j jnga 
mattho sik vanskapa sculde, tröstendes a gud j 
hymmeriki som alt väl skapar at han ok vilde 
henne väriä ok beskermä fra alla skam ok van- 
frägdh Än hon thzta swa som lönliga viliendes 
görä at the thz ey vitha sculde, sätte sik vnder 
en höghän sten hemeliga sik at smöriä Än gudh 
som henne väl hafde skapat badhe til liff ok siel 
ok i sin eigen hägn ok foresyn tagit, thz ey til- 
städhiende, Full ginstan nidher aff thz berget 
eller stenen hon vnder sath, en stor sten på hennes 
hofudh ok swa hardeliga hennes hoffudh krosadhe 
at the brästän synes j hennes hoffudh scaall jn 
til domen Ok thy lärde hon allom systrom ok 
clostrom -jomfrum lydhnonna holda j tessom 


Sankt Katarina af Sverige. 553 


ordhom Myna kära systror bryten alder jdra 
lydhno moth idrom formannonm ok scriptefädhrom, 
the som epter mik liffwa sculu openbara see j 
myno hoffde olydnonne hämpd som myn käre 
gud mik gaff mik til rättelse ok androm til for- 
uarilse at loffuadha lydhno obryteliga holda Vel- 
signader vari millaste gud som hwan en her 
näpser som han älskär, pa thz at han synom 
vynom äuerdeliga spary j andra verldh Thz 
önskädhe helge fadren jeronimus altidh sighiendes 
J synom dröffuelsom O domine deus hic seca hic 
vre vt in eternum parcas O herre gudh her brän 
her skär ok twinga at tu sidhan äuerdeliga spary 
j andra verldh | 


Huru hon förde synnes moders been til 
Swerige 


Gjnstan eth aar var lidhit epter hennes helga 
modhers dödh figh hon gudz budh at vptagha 
hennes ben ok helgadomä ok thöm til swerigis 
föörä Huat jertekn ok stoor vnder gudh tha 
giorde for henne sculd ther j room; ok allan 
väghen ther the färdädhes vare longt her aff 
scrifua, toch fölga her naghar jertekn epter ok 
mere ma tu anner stadz sökiä Än ey bleff hon 
mere än eth aar j sith fädhnes landh sidban hon 
hafde syns helga moders ben heem fört ok ärliga 
skriin lagt Vtan skyndädhe sik ginstan aater til 
room epter danda manna raadh ok beggers con- 
uentens j vatzsten samtykkio Ok ther stodh sidhan 


on 


ga 


0 


j v aar j storo erffuodhe ok mödho vm vatzstens 30 


BL 148. 


10 


1 


en 


20 


25 


30 


554 Sankt Katarina af Sverige. 


closters priuilegia foruerfuende, ok helga ordens 
stadfestilse som henne helga modher epter gudz 
budhi hafde stiktat ok vptagit j vatzsten ok nw ny- 
liga var ther vpböriät J huilkom v aarom foor 
hon ok mödde sik cringom mangh landh ok städher 
huaris pafuen tha färdadhes ok holt sin gardh 
alle stadz leffuandes syns helghetz jertekn ok 
helga epterdömilse som hon allom beviiste, ok 
lyyste gudz almoga som en clarasta stiernä eller 
brynnande lyktä epter huilka otallige vplystes 
ok vpwäktes til syndä bätringh ok syns gudz 
kundscap Swa at jemuel sielfuer pafuen vrbanus 
ok alle hans cardinala huldo hona j största vördho 
ok for ena helga quinno seandes gudz nadha 
sken openbarliga j hennä skyna ok dagliga ökäs 
Enkanneliga then yperstä verdoga herren her 
elziarius cardinal leth sik mäst vordha at främia 
all hennes ärendh ok helga astundan j pafuans 
gardh til en sälän ändha 


1 Her scrifuas nager jertekn som helga fru 
kadrin giorde lifuandes sidhan hon andra 
ferdh kom til room 


En ädhell romara herre latinus at nampne 
hafde ena högferdogha fru til syster, huilken 
vtan room j synom änkedom ok sielfs volde 
oskelliga lefde j skörhet ok cropsens lusta, ä thes 
mere ok värre at hon mere manadhes ok straff- 
adhes aff synom broder ok flerom dygdeligom 
herrom badhe verldzligom ok andeligom Än pa 
thz siizsta kom hennes broder hona ther til mz 


Sankt Katarina af Sverige. 


dd5 


möclo erffuodhe ok bönom at hon sculde koma til 
room at staa ther j naghan thyma mz the helga 
fruena fru kadrin, väntändes hona faa besynnilse 
ok vmvendilse aff syno ondho lifuerne vm thes 
helga fruens vmgengilse ok helga lifuerne som 
ok skedde Naghat epter the fruen komyn var til 
room mz möclä högferdh ok storo bälde, fliadhe 
alzualdoger gud som alla vil frälsa ok jngan for- 
tappa at hon vart starkliga kranc til licamen 
som longo hafde varit vadheliga krank til sielena, 
huilkens krankdomer swa växte at alle läkäre 
jäffuädhe ok miströste vm hennes helso Än hennes 
ädlä broder leth sik ä thes mere voorda vm 
hennes siels helso, huru mere ökädes ok dagliga 
växte licamens krankdomer Offta manandes syna 
syster sielfuer ok mz flerom godhom herrom ok 
skripta fäådhrom at hon sculde sik fulleliga scripta 
for alla syna synder Än hon ilherzk ok stadugh 
j syna foretagno ondzsko allom swarade j ena 
mattho At iak är yvort scriptat ok ey behöfuer 
nager ytermer scriptemall eller begärär,, Tha then 
ädle herren saagh at hans raadh ok manan kunde 
jnthe blicka eller veeka hennes harda hiertä Gaff 
han sik ynnerliga til the helga fruena frw kadrin, 
fulleliga tröstendes til hennes helghet at hon 
mektogh vare mz gudbhi henne foruerfuä hiertens 
anger ok san scriptemall at göra for sin dödh 
Huat mere the ädlä fruen var redhaboen til 
henne gaa som hon ok var til alla sywka ok be- 
dröfdä en mildh modher ok varkunsam hielper- 
skä j allom nödhom Tha hon til henne kom ok 


f 


vnderstodh aff hennes swarum, hennes hiertä vara 


en 


ben 


0 


jan 


5 


20 


BL. 149. 


556 Sankt Katarina af Sverige. 


kalt ok obögeligit til sielenne helso, ffull hon 
sielff a knä ok badh alla samaledhes falla ok 
ynnerliga bidhia til alzualdogan gud at han for 
there ödhmyuka matthe verdogas sökia hennes 
hiertä ok til anger ok räth scriptemal at gören- 
de ödmyuka Nar the nagra stundh swa bidbit 
hafde, syntes openbarliga en tyokker ok aldra- 
swartasta röker vpfara wr tyberis flodh ok /j sy- 
hwalfwa mattho stort som eet höö lass hängia 
j vädhreno ouer thz hws ther the sywka jnne- 
lagh Aff huilkom rök kom ok swa mykit mörker 
jn j sama huset at jngen gath ther annan see 
eller kennä, daghenom toch varande j syna clar- 
asta makt ouer alla verldena Jngom var her vm 
15 jeffuende at thz sama mörkret som hennes fatiga 

samueth hafde ynnan til forhärtzskät ok be- 

mörkrät nw ey nalkadhes til vsla sielena, hafde 

ey gudz nadha lyws vm hennes helga böner 

myllan komit, huilkit nogh j thy openbarliga 
20 syntes at näästä hws thy huseno the syuka ynne- 
lagh vart mz störstä fasa ok bulder aff thy vadhe- 
ligo mörkreno vtgik nidherslagit til jordena ok 
swa stoor räddoghe begrepp alla thöm ther när- 
staddo varo at the jnthe foreuisto vtan dödzens 
räddoga ok heluitis mörker Aff tessom fasa ok 
jämerliga gnyy ok bulder vart the syuka swa 
förfärät at hon bradheliga mz badhom handhom 
grepp j fru kadrin ok starkliga sik vedher henne 
hult ok tryste ey vitandes annat än hon sculde 
30 bortföras aff ondhom andhom Som ok när skeet 

hafde, hadhe ey helga quinnanna helga böner 

forestondet Hon ropadhe mz högha röst ok sagde 


1 


SS 


2 


[> 


Sankt Katarina af Sverige. 5517 


O helgasta fru kadrin, helgasta modhers helg 
dotter, hielp mik vsla j tessä nödh at iac ey aff 
dieflomen bortföres wr thyna asyyn Jak vil ker- 
liga göra alt thz tu mik raadher ok abyudher 
The helga fruen thennä vmvendilse seandes full 
a sin knä lofuadhe ok ärädhe alzualdogan gud 
som altidh hörer synna vyna böner ok akallan 
ok altidh är thöm när som a hanom j sannyndh 
akalla I Huat mere epter helga fruenne radh 
snart kallas godher scriptefadher ok nw anamas 
mz hiertens lenktan, huilkens nampn ey förre 
matthe nempnaäs Hon scriptadhe sik flerom synnom 
mz ynnersta grath ok hiertens anger, ok ginstan 
vm morghonen epter, gudliga taghnom allom thes 
helga kirkes sacramentis, säleliga sielädhes hon 
ok foor aff tessa världh hulpen ok störkt aff thes 
helga fruens bönom ok närwaru 

Helga fru kadrin stadda j neapoli stadh, 
kom til henne en fru mykit mektogh ok höögh 
j verldzligo volde, claghandes for henne, at hen- 
nes eenda dotter, nyliga vtgifuin ärlighom manne, 
qwaldes omilleliga ok ohörliga vm nätter aff 
skörhetzens andha, huilka blygeliga nödh the ey 
thordes eller derfdes for nagrom clagha aff synom 
vynom Än for thes helga fruens namkunnoga 
velfrägdh ok helghetzens nymäre tildyrfdes the 
henne kungörä sin bedröfuelse, tröstendes at 
frälsäs vm hennes helga böner aff tolkom vandha 
Tha the ädla fruen hörde hennes ynkeliga claghan 
rördes hon ouer hennes ysäldh aff ynnerstä hiertäå 
Ok full a knä ok lass tysteliga ena Aue maria 
vedh sik, huilkit hon lärt hafde aff synne helga 


[| 


El. 150. 


558 Sankt Katarina af Sverige. 


moder ok altidh itkadhe swa offta hon atspordes 
vm nager raadh eller nödhennaä reddnigh Ok 
sidhan gaff thöm allom helsamligasta raadh ok 
sgerdeles thennä quinnonna Åt hon sculde sik 
grant ok ynnerliga scripta for alla syna synder 
Ok sagde som santh är At fore oscriptadha syn- 
der tha tilstädher gud offta dieflen at qwälia 
thöm som ylla lifuandes gaa oscriptadhe, for 
theres synder Hon badh ok badha modhrena ok 
dottrena, hwar dagh viij dagha vm cringh vtan 
sko ok liinklädher gonga til helga korss kirkio 
ok thes gudliga amynnas gudz pyno mz vij pater 
noster ok vij Aue maria hwar there Ok sagde 
sik gernä viliä for thöm bidhia än toch iak ken- 
15 nes mik thes ouerdoga Quinnonar giorde som - 
thöm var radhet ok viij” daghen komo gladha 
ater til the helga fruena takkandes herren gudh 
ok loffuandes j syna helga tienerska Ok kendes 
openbara the vnga quinnan at nattena for viij” 
20 daghen swa tidh som diefulen plägädhe hona 
gäfuäst qwälia syntes han henne openbarliga j 
aldra styggästä skapilse, ok rädheliga hotandes 
henne sagde fforbannat vari the birgitte dottren 
aff swerige, huilken tik frälste fra mik swa at 
25 jak nw alder ma ater til tik koma Än velsignat 
vari hon nw ok äuerdeliga som tolka makt hafde 
aff gudhi jemuel ouer ondha dieflä 
En aärlighin fru j room hadhe swa harda 
lykko at hon födde vij barn all dödh a slagh 
ok therfore mykit hatadhes ok sywördes aff syn- 
om manne Än henne swa nw som förre haf- 
uandes varande räddes hon storliga at vanliga 


od 
S 


3 


S 


Sankt Katarina af Sverige. 559 


sculde henne ey hända vaner vaadhe Hon gik 
ödmyukliga til helga fru kadrin, vitandes hona 
vara ena helga quinno ok väl mz gudhi höördä 
ok kungiorde henne sin sörgeliga stadga bidh- 
iendes ödmyukliga vm hielp ok reddnigh j tol- 
kom vaadha The helga fruen gaff henne nagher 
stykke aff synne helga modhers clädhen ok badh 
henne thöm bärä pa sin licame ther til hon barnet 
födha sculde ok lofuadhe sik vilia ther sielfuä 
närstadda vara som hon ok giordhe Nar tymen 
kom at barnet födhäs sculde sändhe hon epter 
the verdoga fruena huilken ginstan sik til henne 
skyndädhe ok allo mattho ödmyukliga tyente 
ther til gudh gaff nadhena at hon födde ena dä- 
geliga liffuandes dotter, huilka fadren ok modhren 
sancte birgitte ok the helga fruena til loff ok 
amynnilse kalladho ok nämpdo birgittam tha hon 
döptes Ok swa vart hon the förstå thz nampnet 
figh ok pa sik togh j romara riike Aff huilko 
jertekne vart stor glädhi j allom stadhenom ok 
ökädhes thes helga fruens helghetzsens frägdh 
ouer all landh ok städher swa at alle flykte til 
henne j huat helzt nödh the stadde varo Ok hultz 
hon for ena helga quinno vidherlä ouer all riken 
for the vnderliga gerninga gud mz henne giorde 


Huru vathnet rympde vtan hennes helghet 


Thz hände at romara flodh som kallas ty- 
beris vpflödde ok vpuäxte swa bradeliga ok vn- 
derliga at vathnet gik ouer the höghä broena 
som gaar til sancte johannis lateranensis kirkio 
ok ouer sancte jops kirkio hwaris somliga munka 


10 BL 151 


ämörg 


5 


en 


(AJ 


560 Sankt Katarina af Sverige. 


druknadho som ey kunde snarliga vndan rymöä, 
huilken flodh swa vnderliga växte at hon gik 
mith pa sancte katherine kirkio väggär, som open- 
bar märke vthviisa jn til domen J thennä owana 
ok alder för sedda nödh ok bedröfuelse vänthe 
sik alle romara ey annat än allers stadzens ok 
landzens forderffuelse ok forgongilse Ey vethan- 
des huat j tolkom bradeligom vaadha vare til 
raadha taghande Her var ey i rom lenge vm tala 
eller dagtinga for thy flodhen itkeliga växte, 
ouergik ok forderfuädhe otalliga gardha, högha 
borghar, viingarda ok alskons bygningh Swa at 
sielfuer pafuen, cardinala ok alla romara höf- 
dingä ok förste endrekteliga gripu til eendha 
raadhe at gaa ok sökiä the helga fruena j huilka 


. the openbarliga sagho skyna gudz makt j storom 


2 


3 


ct 


S 


jerteknom ok vnderligom gerningom Ök baadho 
henne alle mz störstä ödhmyukt thöm ok theres 
stadh til hielp ok reddnigh koma Än henne 
dwäliände ok sik til swa höghäa gerningh ouerd- 
oga räknende, störstä nödhenne jemuel atren- 
gände, togho the the helga fruena mz makt ok 
swa som nödogha ledde hona gratande ok sik 
jämerliga ouer thöm barmande til flodhena, ok 
mz alla makt j vathnet skutu, ey hafuandes 
annat til raadha rwme Se vnderliga gudz ger- 
ninga j synom helgonom, her vpnyädhes thz 
gambla jerteknet som skedde j ioswe prophetans 
tyma nar jordanis flodh drogh sin strom til rygga 
ok stadnadhe for gudz almogha Swa her nw, 
ginstan helgra quinnanna föther til vathnet komo, 
aterdrogh sik flodhens stromer mz vällände brätz- 


Sankt Katarina uf Sverige. 561 


sko ok störstä styme swa at mz en hast ok swa 
som j enom punkt eller öghnä blek var flodhen 
ok strömen j syno gambla laghi Huat ropp ok 
gladhins skry ther tha vart j tessa openbara ok 
vnderliga gudz gerningh vithna alle the j romara 
stadh tha boodde Jngen var ther högher eller 
laager vnger eller gamall ey helder aff clärdom- 
enom än aff leekmannom som ey mz högxstä 
rööst lofuadhe ok ärädhe gudh huilken synom 
vynom jemuel makt gifuer ouer oskelliga elementa 
Tha almoghans skry ok vnderliga athhäfuor sak- 
tadhes ok alle hafde loffuat ok ärät gudh j syno 
helga tienerska Vpstodh hederligin herre petrus 
prior aff aluastra ok beddes lywdh ok sagde O 
ädlä romara höfdingä ok alle flere her när stadde 
ären badhe jnlennynge ok frömende Merken thzta 
vnderliga jerteknet ok hafuen granliga j jdhro 
amynne ffor thy j tilkomande thyma scal än 
spöriäs ok rantzsakas epter thennä ok flera vn- 
derliga gerninga huilka alzualdoger gud verdogas 
görä mz tessa syna helga tyäneste quinno Thzta 
sagde then verdoga herren vtan jäff aff thöm 
helga andha milleliga tröstendes til alzualdogan 
gud at än sculde j tilkomande tyma gudz vener 
lätha sik vordha vm hennes helgilse ok stadfe- 
stilse aff helga fadren pafuan som hon sik tha leth 
fulleliga vordha vm synnes helga modhers hel- 
gilse ok canonizacione | 

1 Hwar kan räknä eller vpscrifua all the 
jertekn ok vnderliga gerninga som alzualdoger 
gudh mangom giorde j mangom landskapom vm 

Legend. TI. 386 


Rn 


Lone] 


0 


15 


20 


Bl. 152. 


en 


562 . Sankt Katarina af Sverige. 


tessa syna helga tienerska j the xxv aar hon 
vandradhe mz syna helga modher til jherusalem 
ok flera helga städher ok stadliga mz henne bleff 
jn til dödhen som förre sagdes Ök j the v aar 
hon sidhan stodh j room nar hon andra ferdh 
tidh aterkom Ök hafde säleliga främiät the ärendh 
hon foretagit hafde vm synne modhers closter 
ok nyya ordhen j vatzsten huilko hon foruerfde 
mykit afflat ok könsteliga priuilegia j huilko hon 
mäst lecffde syn amynnilse allom epterkomandom 
j äuerdeligom velsignilse Nar alt var swa väl 
ändät ok gudz vilie var at hon sculde aater til 
sith fädhnes landh fara figh hon ey eens helga 
fadrens pafuans högeliga velsignilse Vtan jemuel 
hans helghetz könsteligin ledha breff til alla herra 


"ok första städher ok landscap ouer alt valandh 


20 


Pl. 153, 25 


30 


ok alla tytzsko tungona at alle sculde hona 
foorda ok främiä vnder högxta pafuans hämpd 
eller hyllist Ok til mere kerlex ok faderlighetz 
jertekn fliadhe then helga fadren vrbanus pafue 
henne en ädlän ok mektogan herra aff romara 
raadhe til värnäre ok fölgiäre alt ouer tytzskä 
bergen,, 

I J huat hedher ok vördho vart the helga 
fruen holden ok huru kerliga anamat aff allom 
herrom ok förstom ok hederliga foreseedh j allom 
vedertorffteligom tingom ouer alt tyzlandh ok 
alle stadz hwaris hon vandradhe ther vare langt 
aff sighiä J allom stadhum ok rwmonm tilflycte 
til henne hederliga forstynnor drötningar hertog- 
ynnar frur ok andra ädla quinnor Räknendes 
j thy sik sääla vara vm the jemuel verdoge vare 


Sankt Katarina af Sverige. 563 


tagha eller hanna hennes kiortel foldh, än sidher 
see hennes helga vmgengilse ok hööräå hennes 
helsamliga raadh ok manilse, som hon allom gaff 
til henne komo huru the sculde sik forwara ok 
fradragha tesse vsla verldz swikliga smyker ok 
fafenga glaädhi Hon straffadhe jemuel ok awiitte 
aldra handha folkx synder ok manga handha 
osidher j ouerflödheligom ok högferdoghom clädhä- 
bonat ok cropsens ouermattes kräsligo -lifuerne 
som fläste verldenne älskära pläghaä Swa at mange 
mektoge persone badhe men ok quinnor aff lagde 
allan fafengeligan ok högferdogan clädhäbonat 
Taghandes pa sik enfaldogh clädhen ok'skelliga 
maattho j alla licamliga vedertörfft Ök stadfäste 
sin helga lärdom ey eens medh syno eighno 
helgo lifuerne ok epterdömen vtan jemuel mz 
mektoghom jerteknom ok vnderligom gerningom 
som alzmectoger gud allestadz beviiste ok giorde 
vm syna helga tienerska | 


sananit collisum per currum et rotas 


J hennes hemferdh tha hon kom til prytzsen 
ok mykit vanmaktat ok tröttät aff langom ok van- 
samligom vägh leth sik ok sith fölge vaghna medh 
vaghnom hände at en aff hennes tyänärom somp- 
nadhe sitiende j vägnen ok nar hästäna kördes 
hasteliga nidher fore eth hökt bergh full han 
nidher vnder hästa fötherne ok badhe aff häst- 
omen ok swa aff hyulen krosadhes all hans been 
sunder Swa at han näpliga syntes liff j hanom 
eller' gath andhan draghit tha han aater lyptes 
vp j vagnen The milda modhren seandes hans 


an 


hb 


ag 


Bl. 154. 


(AJ 


25 


3 


S 


564 | Sankt Katarina af Sverige. 


vadheliga färdh ok dödzens mnalkilse jnnerliga 


gaff sik til gudliga bönä Ök mz syna lyna händer 


toogh serdeles pa huan lym som swnder var 
krosader badhe j ryygh riffwio benom handhom 
ok fothom läsendes serdeles til hwan lym ÅAue 
maria Än swa braat henne helga. händer komo 
vedh huan lymen tha samanfastnadhe alt thz 
swnder var krosat ok aller värker vmvendes j 
glädhi Swa at then som nw näpliga gath dragha 
andan ynnan litzslan tyma sprangh han helbrögde 
nidher aff vaghnen ok lopp til footh alt thz vagn- 
en färdadhes fram aat jn til qwälden Thzta 
vithnadhe twe märkelige män aff danzck som j 
henne fölge komo winz henne aff room ok kun- 
giorde for alt folket j stadhenom thzta jertekn 
ok mangh annor som the seet hafde vmgong- 
andes mz the helga fruena Ok alle loffuadhe 
ok ärädhe alzualdogan gudh swa nw j dottrena 
som tilförenne j modhrena nar hennes helga ben 
mz stora äro ok jerteknom fördes gynom sama 
stadh jn til swerige som tu annar stadz scriff- 
uat fynner 


Huru hon straffadhe Förslerrana 


Nar hon komyn var til danzck straffadhe 
hon openbarliga ok awitte the mektoga herränä 
j thy landeno som kallas korsherre for theres 
ondha ok olagliga liffuerne j thy at the syna 
reglo ok loffuan j jnga mattho huldo Ok tröste- 
liga kungiorde thom ok allom almoghanom then 


"rädeliga doom ok openbarilse som gudh hafde 


theet ok openbarat hennes helga modher sancte 


Sankt Katarina af Sverige. 565 


birgitte, vm the sama korsherrana huat hämpd 
ok plaagha thöm sculde snart ouerkoma vm the 
sik ey bäträ vilde aff theres vyllo, huilkit thöm 
ok nw är alt vedherfarit som thz scrifuas j hennä 
helga bokom Ey räddes the helga fruen theres 5 
verldzliga makt eller bälde vtan trösteliga taladhe 
ok kungiorde gudz budh ok viliä badhe for her- 
rom ok förstom ok ey skämdes eller blygdes j 
theres närwaru for thy gudz nadha snylle var 
fulleliga jnsät j hennes lappa, huilka alla henne 10 
owener ok gudz ey kundo j mintzsto motesigiä 
for thy gudz andhe taladhe j henne Nu for thy 
at then som brutligin är j nagra ondha är snart 
forfärädher, thy at vrangheten är hwariens trygh, 
matthe the stora herrana sta ok tighiä for ena 15 
klena jomfru ey hafuandes vrsäkt frambärä hwaris 
sanheten trösteliga taladhes I See käreste vener 
gudz alzualdogx vnderliga gerninga Swa som 
sancta katherina aff grecia ouerwan maxencium 
keysare ok the l dyrästå mästära Swa thennä var 20 
helga katherina aff swecia straffadhe ok forwan 
möclä flera könstogha korsherra ok leefde jemuel 
ther syn amynnilse j velsignilse til awigtidh j 
blandh okendo folke,, Mykit liika äru ij helga 
katherine j theres helga lifuerne Stor ära är 25 
katherine aff grecia syns jomfrudoms ospieldat 
blomster, ey mindre lön hafuer ok värdh är ka- 
therina aff swecia, huilken lagliga manne gifuin 
vtan syndh matthe spiäldäs ok ey vilde, tree aar 
vm kringh serdeles liggendes j hwse eeno vnder 30 
hyonelagx loffliga höffuetzlighet, gömde ok 'be- 
uaradhe osmittadhan syns jomfrudoms älskogha 


BL 155. 


566; "Sankt Katarina af Sverige. 


+ 


Stort vnder är j katherina aff grecia at hon j 
swa möclo vaalde ok konungxliga kräslighet ok 

j syns blomstrandes vngdoms sielfs voldh ey 
spiäldädhes thy at gudz son hona anamadh hafde 

5 til syna kärä Ey mindre vnder ok ära är j vara 
helga fru kadrin aff swecia huilken vilieliga ater- 
lefdom synom verldzligom kärästom fästäswen ok 
hanom her aff verldenne aff gudhi kalladhom, 
aff hanom osmittat alder vilde mz naghrom smit- 
10 tas, än toch aff mangom högbornom herrom ther 
til vtwaldh for allom androm Hwarfore gudh 
fader j hymmeriki hona enkanneliga keeste sik 
til dotter Sonen til älskeligaste brudh Ok then 
helge andhe til sith kärästä fatabwr ok hwila- 
15 rwm,, The verdoga fruen katherina aff grecia 
vandradhe ok ouerfor sith eighet rike ther gö- 
rendes jertekn ok vnderligh tingh Thennä ädla 
vaar kadrin ey eens prydde ok ärädhe sith fädh- 
nes rike vtan jemuel allan verldz största deell 
20 som är fra swerige ok jn til helga graff vp fylte 
mz syns helghetz skynande lywse Gladliga tolde 
sancta katherina aff grecia alskona pynor for sin 
kärästä Ey myndre astundan hafde vaar helga 
patrona martilse krona at faa vm gudhi swa 
25 täktes, huilkens toch alt liffuerne jnthe annat 
var än martirium, j störstä aterhald, cropsens 
twingan ok til sin kärästä gudh älskogans lenktan 
Swa at hon dagliga sagde til helgom englom ;j 
synom gudligom tankom ok bönom Ö j syons 
30 söner, kungören mynom aldrakärästä at jak twinar 
ok forwanskas aff kerleksens hitha Swa at iak 
nw högeligast astundar swnderlösas ok vara mz 


Sankt Katarina af Sverige. 567 


mynom kärestä herra ok älskäre jhesu cristo O 
huar frälser mik aff tessom dödhelica licame at 
jak maghe then fynna ok see j syno äro som 
myn siel astundar ouer alt astundeligit J tolka 
älskogans lenktan gingo budhbärärene som äru 
helga engla dagliga mellan brudgumman ok 
brudhena jn til thes at astundadh ändå lyktän 
kom j huilka hon mz sälom licamligom dödh 
vpböriädhe ok vndfigh &uerdeligit liff j hym- 
meriki | 

Nv som forre sagdes nar the helga fruen 
hafde sik naghan tyma hwilat j prytzen ok 
ändhät sin ärendh ok gudz budh mz korsherränä 
ok almoghanom j stadhen ok ouer alt landet som 
til henne flykte Vm conmemoracionis sancti pauli 
dagh lagde hon a stadh til swerige mz syno fölge 
ok jnnan faa dagha halp henne alzualdoger gudh 
väl til sudherköpungxzx hampn mz allo syno Snart 
spordes henne hugneliga tilquemdh ouer alt land- 
et ok saman sankadhes jnnan faa dagha otal- 


ligen mooghe, hedherliga herra kirkiennä prelata . 


renliffues menniskior nvanor ok mvnka riddara 
ok swena ffrwr ok högborna mektoga quinnor, 
vnge ok gamble leekte ok laärde alle saman 
komo at fäghnä ok fölgiä the helga fruena jn 
til vatzstena hwaris hon nager aar til förenne 
hafde atersät helgan panth synne käreste modhers 
been ok helgedoma Ey giordes thzta vtan sak 
The viste väl alle at thz helga byet sculde ey 
thomom vingom heem til landha flyygha Vtan 
alla veghna lööd mz helgra manna benom ok 
helgadomom swa som een jdhen ok nööff by 


10 


20 


25 Bl 156. 


[3] 


1 


[(—] 


bab 
(AJ 


568 Sankt Katarina af Sverige. 


hembärändes til sin bystok ympnogha helghetzens 
ok helgadomanna klaasa Medh huilkom hon ärät 
ok margfalleliga begafuat var j rom ok andra 
helga städher serdeles aff. the verdogha fruena 
drötningh johanna j neapoli ok mangom heder- 
ligom herrom cardinalom biscopom prelatom ok 
verldzligx voldz herrom ok förstom, Ok thy 
verdskylleliga tilborde henne hederliga heemföl- 
gläs mz huilka thzta yterstä cristedoms konungx- 
ligit rike swa mykit goth vndfigh at vj maghom 
nw aff henne sighiä thz som salomon scrifuer 
aff gudz snylle Venerunt nobis omnia bona pariter 
cum illa et innumerabilis honestas per manus illius 
Öss tilkom mz henne alt goth ok otalligen höff- 
uetzlighet vm hennes händer, thz är vm hennes 


' helga gerninga ok liffuerne J thennä färdena ok 


20 


2 


Rn 


ärligo fölgeno fra sudherköpungh jn til vatzsten, 
predikadhe renliffues ok helger herre her peder 
prior aff aluastra j hwariom stadh ok thorpe, 
kungörendes thz han longliga seeth ok vthrönt 
hafde Medh [huat) stora ääro ok gudliga vörd- 
ningh alle som för är sagt hedradhe ok ärädhe 
the helga fruena, Ok huat stoor vnder ok vnder- 
ligh jertekn gudh alzualdoger tnz henne ok for 
henne sculdh vidherla ouer verldena beuiiste j 
huilkom hon sik jnthe tilscreff eller tilräk- 


 nädhe vtan alt gudz nadh aff huilkom alt goth 


vtgaar Ök synne helgasta modher sancte bir- 
gitte vm huilkens loff ok vphögilse hon sik alla 


30 vthlagde 


Sankt Katarina af Sverige. 569 


Huru hon vnfigx j domkirkiona ) lynkopungh 


Ey är tighände mz huat äro ok vördningh 
hon vndfangen var j domkirkiona j lynkopungh 
Först aff verdoga fadren aff helga amynnilse 
biscop nigles som hennes helga modhers ordins 
var ok är förste institutor ok högxte fundator 
Huilken swa braat han fornam hennes hederliga 
tilquemdh ok nalkan til stadhen, tilredde han 
könsteligasta processionem sielfuer gongandes 
moth henne lonkt wth wr stadhen mz helgedomom 


ok allan clärdomen canokkom prebendatis choor-' 


prestom munkom ok deghnom ok allom stadzens 
jnbyggärom vngom ok gamblom Vtan otalligan 
moogha som alt jempt tilflycte ok dagliga ökädhes 
aff allo rikeno som förre sagdes J allom kirkiom 
ok clostrom ringdes klokkonar, vrghonar stymadhe 
j fägerste lywdhe, baswner harpaleker ok alskons 
leekara anbudh leektos ok hördes j allom gathum 
ok allom vinclom sangara anbudh ok frögdenne 
lywdh Swa at ey tyktes tha vara annat paradyss 
til eller nagher mere glädhi än henne fölgde alt 
jn til vatzsten Tha hon kom jn j domkirkiona 
ok hafde then hugneliga panthen hon hemförde 
hederliga jnsät j sacristiona som var otalliga 
helgedoma som förre sagdes kalladhe the verdoga 
fruen then helga fadren biscop nigles ouer ena 
siidho mz syno verdoga capitulo Ök kungiorde 
thöm mz störstä ödhmyukt alt thz henne vordadhe 
ok huat hon ändhät hafde, huat hugnat ok gladhi 
hon heemförde aff pafuans gardh som var syn- 


0 


and 


5 


20 


BL. 157. 


en 


10 


ba 
(Ad 


2 


2 


3 


S 


en 


[—] 


570 Sankt Katarina af Sverige. 


nes helgasta modhers badhe ordins ok reglonne 
stadfestilse, otalliga bullas papales ok cardinala 
breff pa afflat ok högeliga helga ordins priuilegia 
ok mykit annat som langt vare aff sighiä eller 
scriffwa I Nu tha thzta var alt kungiort ok ouer- 
talat mz faom ok gudligom oordhom, toogh hon 
först fore sik helga fadren biscopen ok ouervan 
han mz dotterliga vördningh ok awiitte vm nagra 
oskelliga fasto ok affhart liffuerne ok licamens 
twingan som han hafde sik foretagit Thy at han 
hafde nw j longan tyma jnlykt sik ensamer var- 
andes jtkeliga j fasto ok gudligom bönom ok 
andeliga skudhan, allo biscopligx embetes vm- 
sorgh ouergiffno ffor thy hanom lenktadhe swn- 
derlösäs ok vara mz cristo Ey for syns embetes 
tunga ok erffuodhe, vtan for thy at omilt her- 
scap j rikeno ok viller almoghe j allo mattho 
oskelliga ok ogudliga lifdo, nidhertrykkendes 
clärdomen ok kirkionne lagh ok priuilegia huilket 
then helga herren ey forstyrä kunde vtan syns 
clärdoms ok synnes kirkes storan skadha ok 
vaadha Ok thy innelycte han sik til fasto ok 
gudliga böner som äru andeliga manna vapn, 
mz thöm foruerffuendes aff gudhi thz han ey mz 
verdzliga makt forstyrä matthe I Än tha then 
verdoga fadren hafde hört helgra quinnonne 
raadh ok snyll oordh, vthualde han twingas ok 
dröfuelse liidha mz gudz almoga, räknendes thz 
vara störstä rikedoma, at bärä gudz vanhedher 
j späkt ok tolamodhe, ffor huan sculd ok then 
helga biscopen högeligast hedradhe ok j största 


Sankt Katarina af Sverige. 571 


vördhningh hult the helga fruena seandes gudz 


andha snylle j henne vara ok gudligz viisdoms 


lyws openbarliga j henne skyna 


Huru hon kom til vatzsten 
Tha then verdoga fadren hafde the helga 


An 


fruena holdet nagra dagha vedh syna ärliga dom- ' 


kirkio sik til hugnat allom clärdomenom ok men- 
ogha landet, folgde then godhe fadren helga 
dottrena 'heem til synnes modhers closter vatz- 
sten Medh huat glädhi äro ok vördningh hon 
vart ther vndfangen kan jngen till fulnatz sighia 


Nu gladdes the helga nyplantadha ordhen sancti . 


saluatoris, som helga fadren nager aar til förenne 
hafde ther plantat ok jnsät som är beggers con- 
uentz samquemdh systers ok bröders Mäst j thy 
at theres helga reglo closter ok liffuerne var 
stadfest aff helga fadrenom pafuan ok romara 
kirkio Til huilkom the verdoga modhren ginstan 
jogik ok tilböriädhe mz synom nykompnom dött- 


rom jtka ok fulleliga vppeholda thz helga lifuer- : 


net ok reglona, som hon mz syna helga modher 
) xxiij aar til forenne hafde bepröfuät Nu vpten- 
des the helga skynande lyktän j vatzstens clostre 
huilkens helgra epterdömelsanna lyws alder sluk- 
nar äuerdeligo Nu vpsätz ok foretagx helga spe- 
gilen at han openbara ok vidherla lyyse j gudz 
hwse J huilkom alle sagho openbarliga huat 
görende eller huat flyände ware Til huilka alle 
tilflykte j synom dröfuelsom som kyklinga vnder 
modhers vinga J huilka the saagho ok fulleliga 
naamo alz helghetz fulcomplighet j fulcompnelig- 


NM 


5 


Bl. 158. 


Bl. 159. 


57 2 Sankt Kutarina af Sverige. 


asta reglonna gömo ok huars eens artikel j 
henne jnscrifno Än toch hon mykit kleen ol 
krank war til sin licame aff möclo mödbho fasto 
ok cropsens twingan, vilde hon j sik androm 


5 beuisa fulcomplighetzens epterdöme j alla reglonne 


SS 


1 


on 


2 


(3) 


30 


gömo ok dygdenna jtkan j huilkom hon androm 
foregik ok lyyste swa som lyyktä hökt vpp sätb 
androm at lyysä Swa at hennes helghetzens frägdh 
som vidherla ouer verldena var spreedh til for- 
enne tilböriädhe nw heema skyna j ödmyukt 
mildhet tolamodh lydhno kerlek ok alskons dygd- 
om som lankt vare aff scriffwa Än thz högxstä 
leefde hon synonm systrom helghetzens epterdöme 
at hon alder var fafengh ok alder taladhe eller 
höra vilde naghat mintzsta ordh huilkit ey lwdde 
gudz loff eller jemeristens ok hennes eighna 
vedertörfft Hwar dagh epter tidherne ok andra 
syna lesningh lass hon mintz en psaltare Ok nw 
toogh ena -syster mz sik läsä ok nw andra, at 
ey vedervilia eller baktalan sculde växä thöm ;j 
mellan at hon ena framdrogh ok andra forsmadde 
jemuel ther pa ok at hon sculde döttromen lära 
then sidh ok lesningh hon aff helga modhrena 
lärt hafde J mellan syna läsningh ok andra gud- 
ligo erfuodhe kalladhe hon systränä til sik nw 
en hoopp ok nw annan ok som offtast alt con- 
uentet manandes thöm ok lärändes til helgra 
reglonne ok tystonne gömo Jtkeliga gongandes 
vm clostrens hws ok bygningh, granliga aktandes 
at systrennä aathäffvom huilka hon ok hardeliga 
straffadhe ok leet näpsä epter reglonne skipan 
hwaris hon thöm fan brytä jemuel for minzsta 


Sankt Katarina af Sverige. 573 


löss ok flätiä oordh, som hon sielf lärt hafde 
aff synne helga modher 


Aff hennes yterstä sooth ok jertekne som 
hon för giorde j vatzsten 


Fra octauis apostolorum petri et pauli jnnan 
huilken hon kom til vatzsten som förro sagdes 
ok jn til Anunciacionis domini vm fastona, erf- 
uodadhe hon j itkeligom krankdom til licamen 
an thes starkare j allom dygdennä gerningom 
til sielena huilkens helghet jemuel alzualdoger 
gudh ther beviisa vilde mz Jerteknom ok vnder- 
ligöm gerningom 

1 Thz hände at een clostrens tyänäre nider- 
fallandes aff eno högho hwse, fwll sik all benen 


swnder mäst pa höghre sidhona som kom pa 


stokka ok steena Tha helga fruen thz spoorde 


anad 


0 


badh hon han bära til dorena eller porten ther . 


hon matthe hanom see ok hanna See ginstan 
helga jomfruen han sagh ok hannadhe hans saara 
lyma ok sundrogh been, stodh han fulleliga hel- 
adher vpp som näpliga orkadhe andas tha han 
kom til henne, ok gik ginstan aater til sith erff- 
uodhe ok takkadhe alle alzualdoghan gudh som 
tolka makt gifuer synom tyänärom 

1 Nu dagliga henne krankdom tilvexände 
jtkadhe hon sin scriptemall huar dagh tyswer 
eller tröm synnom som hon lärt hafde aff synne 
helga modher Ey derffdes hon j tessa synna 
yterstä sooth anama gudz verdoga licama for 
 vämilse ok vpkastan som hon tha hafde aff sotth- 


Bl. 160. 


1 


1 


2 


2 


an 


S 


[Ad 


574 Sankt Katarina af Sverige. 


enne j synom klenom maagha Än tha hon sculde 
färdäs ok thz verdoga sacramentet til henne kom 
neegh hon thy ok dyrkädhe mz jnnerligasta 
gudlighetzens teeknom, mädhän hon maalet tap- 
pat hafde naghat til förenne Öpenbara skeen j 
the helga jomfrunna helghetzens jertekn j thy 
at hennes anlith ok alle hennes helga lymi syntes 
skyna m2 ena frömende ok nya clarhet jn til 
thes at allom systromen närwarande ok hennes 
vtferdh mz gröteligom tharom gudhi antuord- 
andhe skildes the helga sielen wr tesse verldz 
träldom farandes til äuerdeligan fredh hwaris 
hon nw hwilas nw ok äuerdeliga epter myktit 
erffuodhe ok loffuar ok ärär sin kärästä gud mz 
allom helgonom Mektogh mz thöm ok när synom 


kära gudh allom thöm hielpa som a henne kalla 


S , 


& 


j huatskons helzt nödh the stadde äru huilktt 
vnderligin jertekn ginstan ther beviista clarliga 
tilsta ok openbara 


En claar stierna syntes ginstan ouer huset 


Gjnstan helga sielen vedh croppen skildes 
syntes openbarliga en clarasta stierna hengia j 
vädhreno ouer thz hwset ther helga croppen ynne 
lagh, clarliga skynande badhe dagh ok nath jn 
til tridhie dagen at licamen rördes ok bars at 
jordhas Än ginstan mz helga licamenom rördes 
ok stiernän swa som til tyenendes hanom Ok 
thz som mere vnder är nar hennes licame ok 
baaren sättes mith j kirkiona for grindena som 


30 sidher är syntes sama stiernän jnnan kirkiona 


hengiä ouer barena swa lenge tidherne huldos, 


Sankt Katarina af Sverige. 575 


än ginstan helga croppen ouerhuldes mz jordena 


huarff ok stiernen ok lyktädhe syna tienist Vel 
uerdokt var ok skelligit hona hedhra ok ära mz 
stiernonne embete ok tienist huilken swa lenge 
hon lifde allom lyyste som clarasta stiernä ok j 
sik sielfuä skeen j dygdenna clarhet stadugh jn 
til dödhen 


At gudligin lyws syntes brinna ouer hona 

Mange gudlige systror ok andre gudz vener 
badhe andelige ok verldzlige vethnadhe thz ok 
sooro at the sagho ginstan hon sielädhes gudligin 
lyws vptendes ouer henne licama, än ey sagho 
the thöm som thöm vptändo, huilkra lyusanna 
sken ok clarhet j vnderliga mattho ouergik alt 
thz j verldenne skyna kan Samaledis ouer henne 
graff sidhan hon jordhat var Ok tha liket bars 
til kirkiona saghos openbarliga otalligen lyws 
bäräs badhe for likit ok epter, än ey saghos the 
thöm baaro Ök kendes tha swa sööt lukt ouer 
alla kirkiona ok vidherla ouer. alla clostrens byg- 
ningh ath allom var openbart at the dygdeliga 
gatabodhen som var hennes helga licame var vp- 
täpt ok öpnät huadhan hymmerikis apotekare 


en 


20 


jhesus cristus hafde vthtagit sith dyyra liggende - 


få som var henne helga siel Ök hona jnfört ok 
joplantat j hymmerikis rosen gardh, som ena 
vänästä rooss, at hon ther växe ok mere frukt 
bäri huilkens frukt alder falnar vtan auerdeliga 
blifuer ok grönskäs j äronne syyn ok fridzens 
fägrindh 


30 


BL 161. 


en 


1 


S 


20 


30 


576 = Sankt Katarina a f Sverige. 


Huru. ärliga hon jordadhes 


I then tyma ok daghen nar thennä ädla 
rosen hädhän plantadhes ok til öffre jherusalem 
fördes som var jx kal. aprilis pa en sunnedagh 
pa anunciacionis marie affton ok tridhie dagen 
in crastino Ånunciacionis jordadhes Anno domini 
Mccclxxxj” war ther samankomyn störste al- 
moghans samquemdh Aff allom tessom tröm rik- 
iom Swerige Norghe ok Danmark Erchebiscopa 
lydbiscopa ok flere otallige kirkionne prelata ok 
renlifues herre aff flerom leffnadhom ok ordinibus 
jemuel aff verldzligo volde högboren herre junkar 
erik konungxsens son aff swerige mz allom thöm 
yperstom herrom som tha vare j rikeno Huilken 
ok sielfuer gik vnder hennes baar mz synom 
främstom radhgifvarom Huat graat ok sukkan 
ther var ok huat almogans trangh ok bulder thz 
kan jngen til fulnatz sighia DClostrens jomfrur 
ok andra pgudliga personer högeliga gritu ok 
ropadhe sik swa betiidha vara moderlösä görrä 
Ok mz henne allan there hugnat ok gladhi vara 
bort taghnan Somlige herrer ok prelati badhe 
andelige ok verldzlige the henne seet hafde, 
clagadhe ok vengadhe sik hafua mist theres öghnä 
lyws ok önkaädhe sik ouer sik sielfuä at the ey 
lengre matthej see henne hugneliga anlith ok 
störkäs ok hugsualas af hennes helgom oordhom 
ok gudligom lärdom Än the henne alder sagho 
)J licamliga helghet thöm var jngen lise vtan 
ouermatto sorgh ok bedröfuelse at thöm ey the 
ärän hände at see ok vmgaas mz swa helgan 


Sankt Katarina af Sverige. 577 


gudz ven verdoge vaare Hwat mere j tessom graat 
ok storom moogha vart swa mykit trangh ok 
almogans gny at mz storo mödho ok tilsyyn 
kunde clärkänäa ok herscapet koma the helga jord- 
ena aater j sin vtgongh som är mvldh ok aska s 
allars menniskies arff ok aterlön for syndenne 
olydhno,, Henne verdogha siäla rykt ok jordilse ' 
hiolt ok celebrerade fornempde verdogh fader 
biscop nigles j lynköpungh hanom tilstondande 
ok tiltiänendom mangom androm biscopom ok 10 
ärligom herrom badhe andeligx voldz ok licarmligx 


som förro sagdes 
Y 


Eeth stort vnder hände ther enom biscop 


I blandh huilka var en mykit ärliger ok nam- 
kunnoger herre Mester Tordh biscop j strenge- 15 
nes, mykit sniller j bokliga konst ok halfua mere 
j andeliga snylle Thenne godhe ok enfalloghe 
herren for kerlek ok kundscap han hafde haft 
mz the helga fruena j hennes liffwe gik han 
fram j thy likit sculde aff barena taghas ok j 20 
grafuena leggäs ok mz gratande tharom toogh ;j 
hennes höghrä handh, ödmyukliga befelendes sik 
hennäs helga bönom at hon for hanom kerliga 
bidhi j alzualdogx gudz asyyn ok närwaru See = BL ie. 
käre vener her skeedde eth nyyth ok vnderligit 25 
jertekn, ginstan then verdoge fadren hafde syna 
handh j dödhä licamens handh lagt ok sik ödmyuk- 
liga hennes helgom bönom antuordat kände han 
syna handh hardeliga trystäs ok aterholdas aff 
dödhä licamenom swa at jemuel flere vndradhe 30 

Legend. III. 37 


tr 


&S 


AR 


cc 


ot 


eS 


578 Sankt Katarina af Sverige. 


som pa saagho at then ädle herren ther swa lenge 
dwaldes Thenne verdoge fadren var henne mykit 
hemeligin ok til kerlek j hennes liffwe helzt ffor 
thy at henne stondandes j room naghat til för- 
enne, kom han tiidh at lathä sik til biscop vighia 
Nu for nager hinder ok qwall ther ynnan komo, 
hindradhes hans vixle til een tyma hanom til 
storan kost ok skadha Jn til thes han sik fulle- 
liga gaff ok leeth til the helga fruena huilken 
til alla ärä ok velgerder redhaboen ok väl kändh 
ok hördh mz pafuanom ok allom cardenalonm, 
snarliga kom hans ärendh ok vixle til astund- 
adhan ändhä Toch til förenne taghandes aff han- 
om fulla lofuan ok visso at han vilde ok sculde 
sith ärliga biscopsdoms ämbete gudliga ok skel- 
liga holda Ok thy toogh thet helga liket ok 
tryste hans handh som vener sin j mellan pläga 
swa som än jemuel dödh han manandes ok amyn- 
nandes at halda gudhi fulleliga the loffuan han 
hanom ok henne lofuat hafde, som han ok fulle- 
liga giorde jn til dödhen O käreste vener huat 
sculum vi hugxa ok tenkiä j tessa stora ok vnder- 
liga gudz gerningh j tessa helga quinnona huil- 
kens licame nw dödher ok vedh sielena skilder 
andra lärer ok til gudhi drager Then verdoga 
fadren fornempde biscop tordh kendes tha ginstan 
for allom ther närstadde vare ok swa offta sidhan 
at i hennes kärästä handz tagh ok trystän kände 
han swa storan gudligan söthmä ok hitha j syna 
siel ok swa mykin lusta j sin licame at han ey 
viste huar han var ok alder then kerleken glömde 
swa lenge han lefde j tesso liffwe ok nw som vj 


Sankt Katarina af Sverige. 579 


milleliga trom mz henne ok allom helgonom 
äuerdeliga lifuer j hymmerikis rike ; 


Aff jerteknom epter hennes dödh 


Medh otalligom jerteknom ärädhe henne alz- 
ualdoger gud swa väl epter dödhen som lifuandes 
ok j dödzens tyma Som nw nagerledhes är aff 
sagt än toch myndre än tilborde ok hennes 
helghet vt kräfuer Nagher aar epter hon jordat 
var ok pylarene sculde muras j vatzstens clostre 
nödgadhes the rörä henne helga graff ok benen 
vptagha huilken the saagho ok funno swa fagher 
ok hwith at än tyktes liffsens krafft j thöm vara 
Än ginstan the helga gatubodhen eller kryda- 
kistan rördes vtspredde hon syna dyyra vellukt 
ey eens som förre sagdes j licamliga lukt ouer 
alt clostret vtan jemuel j andeliga som är j vnder- 
ligom ok helgom jerteknom 

1 Pa sama dagh hennes graff rördes ok 
benen vptoghos, j möläby sokn fwll eth piltabarn 
) ('/;) aar gamalt nidher j fallande ström ok itkeliga 
söktes aff foräldromen ouer tw dygn ok ey kunde 
sees än sidher fynnas Tridhie dagen vm middagh 
funno the barnet liffuandes ok helbrogden holda 
sik vedh en stok eller studh som stodh vnder 


bygningena ther strömen var stridasth Tha the : 


han fägne vptogho ok aatsporde huru han ther 
swa lenge sith liff beholdet hafde, moth alt there 
hopp ok tiltröst Swaradhe pilten mz rent ok 
clart maall som til förenne taladhe alt ther til 


läspände som barn pläghä Ok sagde Ginstan iak : 


full aff broana j strömen, kom en ärligin fru j 


An 


0 


— 


5 


LS 


0 


Bl. 14. 


[2 


vad 
SS 


bad 
An 


2 


c 


» 
S 


30 


580 Sankt Katarina af Sverige. 


hwitom clädhom ok togh mik vnder sin mantol, 
holdandes mik til palen eller studhet ok varde 
mik swa at vathnet mik inthe kunde skadha Ok 
sagde at hon heet ffru kadrin aff vatzsten ok 
badh mik koma tidh til sik Än som j mik fingen 
see ok toghen mik vpp wr vathnit hwarff the 
godha fruen bort aff mynom öghom Thzta kun- 
giorde piltzens foräldra allom synom nabyggärom 
ok komo mz hanom til sancte kadrins graff ;j 
vatzsten, ok stadfeste thzta jertekn medh vith- 
nom ok eedhe Offradhe sith offer ok foro gladhi 
heem ärendes gud j syno helga brudh ok dotter 


Eth annat merkeligit miraculum 


I sama tyma var j clostreno en gudligin 
syster hardeliga plaghat aff longom krankdom 
swa at hon ey formatte syna tidher läsa ok aff 
allom vanhopades vin nagra henne bätringh vtan 
helder önskädhes dödzens nalkelse thy at hon 
var synom systrom thöm som otuluga varo til 
qwal ok tunga The godha jomfruen jngen haf- 
uandes hullan eller tiltröstä vtan sin scriptefader 
en gudligan broder j clostreno som henne var 
troen siälå gömäre ok eende hugswalare näst gudhi, 
badh hon han ödmyukliga naghan helgan man 


a eller quinna j hymmeriki mz löfft ok bönom 


blicka a henne veghna at hon atenast swa mykin 
störk aff gudhi matthe foruerfuä, at syna tidher 
läså ok nagra helga böner huilka hon aff sin 
barndom itkat hafde, huilkra niderlegningh ok 
henne saarare var än aller hennes krankdom 
Thzta ena badh the godhe jomfruen ok önskädhe 


Sankt Katarina af Sverige. 581 


aff gudbi jemuel nw sielf vanhopandes at hon 
alder syna helbrögdh fulleliga kunde aterfa ffor 
thy thz ena ok eendha var hennes helbrögdh ok 
helsa at hon matthe störk hafua synom kärästa 
gud at tyäna ä men liffuet j henne vare Hennes 
troen ven ok rätter siäläå gömäre ok scriptefader 
mykit engxladhes huat eller hwem han sculde 
lofwa for the godha jomfruena syna dotter, vi- 
tandes henne enfaldoga ok menlösa, ok thes mere 
han sik ynkädhe ok forbarmadhe ouer hennes 
longa krankdom ok twinan huilka hon salugh 
lidhit ok tolt hafde j mangom arom Öffta hanom 
her: pa trugändes, ok henne a körende som nödh- 
en trengde, gaff gudh hanom j hugh ffor henne 
nagra löfft görä the helga fruena sancta kadrin 
aff huilka swa mykin jertekn hördh ok bepröfuät 
varo badhe lifuandes ok dödhä Ok tenkte han 
swa vidher sik O helg fru sancta kadrin jak veth 
.tik vara kände ok täkkä när alzualdogan gud 
huilken tik j vnderliga mattho vthualde sik til 
kärästaä brudh ok dotter ok vm tik hafuer giort 
mangh vnderligh tingh ey eens her j swerige 
vtan vidherla ouer verldena Gerna badhe jak ok 
tienthe viste jak j huat mattho iak kunde tik 
täkkä ok anameliga tienist görä ffor tyna käre 
syster ok myna dotter huilkens dröfuelse ok longa 
twinan tu väl veth ok forstodh j verldenne liff- 
uandes j huilko hon ok än nw erffuodhar ey 
hafuandes hopp eller hugswalare j synom dröf- 
uelsom vtan til gud j hymmeriki Ginstan full 
hanom j hogh swa dana tanke O tu helgh fru 
mykit hafuer iak hört aff tyno helgo lifuerne ok 


Bl. 165 


(>) 


582 Sankt Katarina af Sverige. 


vnderligom jerteknom huilkit ey vare värt ouer- 
faras mz glömsko vtan scrifuas ok vpräknäs 
epterkomandom til amynne ok thins helghetz 
kungörilse Vilde tu foruerfwa mynne käre dotter 
swa mykin störk at hon enast matte syna tidher 
läsä ok orka at ga see ena messo vm daghen, 
gernä vilde iak pa mik tagha ok tik loffwa at 
vpscrifua thit helga lifuerne ok vnderliga ger- 
ninga fra vpböriän ok jn til lyktän swa mykit 


10 jak medh sannyndh befragha ok beviisa kunde 


Se ginstan han thzta the helga fruena loffuat 
hafde, kände the godha systren sik laäthäre ok 
syna sooth lynare swa at hon ynnan faa dagha 
sielf lass syna tidher ok gik til at messo höörä 
Aff hwlko ey eens han ok hon vtan jemuel 
badhen conuenten storliga gladdos ok ärädhe 
gud ok the helga fruena Framledh nager tyme 
ok manadhe, scriptefadrenom glömende thz han 
helga fruena lofuat hafde Grepp sotten dottrena 


20 j gen swa hardeliga som naghat sin förre, än 


25 


3 


[anm] 


—— 


ginstan vnderstodh then godhe herren syna glöm- 
sko ok forsumelse j swa skelligo ok helgo ärende 
ok jemuel syns glömskes hämpd vara ouerkompna 
thöm menlösa Vpnyadhe han syna lofft mz veth- 
nom ok eedhe ok gudz hämpd ouer sik önsken- 
des vm han hona ey fulfölgiä sculde Ok ginstan 
tilböriädhe vp spöriä ok saman sanka hennes helga 
liffuerne j tessa mattho här forescrifuit staar Nagra 
dagha epter han thz böriät hafde, syntes hanom 
vm ena nath j dröme som han kome jn j bröd- 
rennä conuente stuffw ok sagh sanctam birgittam 
sithia ) confessoris sääte ok manga andra per- 


Sankt Katarina af Sverige. 583 


sonas sagh han ther ok jnga vtan henne kände 
Än helga fru kadrin kände han görliga ok tykte 
som hon sculde tyänä thöm til bordz som vedh 
bordet saato Huilken ok liofliga gik moth hanom 
ginstan han jnkom ok bödh hanom til bordz mz 
androm gudz vynom ok toogh kerliga j hans 
handh ok sagde Vill tu fram holda thz tu lofuat 
ok böriät hafuer tha scal thin dotter faa heela 
böter Thennä syyn syntes hanom ij nätter a slagh 
j sama mattho Han tilböriädhe framholda ok 
athuakteliga bespöriä vm hennes helga lifuerne 
ok hederliga gerninga Mäst aff thöm som mz 
henne hafde stondet j room ok vandrat j allan 
then tyma hon vtfoor ok aterkom j: sith fädhnes 
rike Se käre vener ä som fadrenom leedh scrifua 
hennes helga liffuerne, swa leedh hans longliga 
syuka dotter til helsona jnnan ij aar j huilken 
han screff ok besporde thes helga fruens lifuerne 
ä som han lagde nagra glömsko ok forsumelse 
pa syna löfft swa sagho ok alle glömskonna 
hämpd j sywka döttrena Än ginstan ändhe kom 
pa serifningena lyktädhes ok sotten Swa,at hon 
som j mangh aar ey hafde makt at läsä syna 
tidher ok hafde allom varit til leedha ok oroo, 
jnnan faa dagha vart allom til hugnat ok glädhi, 
syungandes syna tidher mz androm j chorenom 
ok görendes all sin embet j closterligo liffuerne 
Swa nödgar alzualdoger gud j synom helgonom 
somliga til hymmerikis ok godha gerninga ok 
fulcompnas thz han sigher j lästenne Compelle 
jutrare Driiff ok köör mz sorgh ok bedröfuelse 


Oo 


ina 


0 


-— 


5 


ww» 
& 


584 Sankt Katarina af Sverige. 


jn j hymmeriki thöm som ey annars viliä jnga 
j syna välmakt 
En prester her peder brake at nampne fore- 
stondandes bykirkiona j vatzsten kom bradhe- 
5 liga j swa stora badhe hoffudh soth ok tanna 
värk 


(Det öfriga fattas) 


585 


Tillägg. 


OM SANKT EMERENTIA OCH SANKT ANNA. 
(Ur Cod. XXXIX Kyl.) 


Här begynnas en legenda ällar historia aff 
the hälge modhrenne oc änkionne sancta anna 
jomffrw maria modher mykyt faghor oc hwg- 
neliken kännedomber, Oc först aff hwat släkte 
sancta anna är aff kommen oc aff födh, oc 
sidhan aff hennas hälga liffwerne oc dygdher 
Oc hennas hälga modher sancta emerenzsie 
hälgasta sidher, fförsta capitulum 


J fframfaren tidh war i jwda lande en stadh 
hetandhes soffor, liggiandes twa smaa milor fraa 
nazareth, i huilkom war en iomffru, hetandhes 
emerencia, oc war födh aff konungh dauidz släkte, 
oc haffde storan kärlek til gudh, Thenna jomffrun 
haffde stadhfäst i sith hiärta gudhi thiäna i ren- 
likhet til lekama oc siäl oc hiärta i störste gude- 
likhet, oppa thz at hon skulle gudhi täkkias, om 
thz ware gudz wili oc honom täkkelikit, hon 
haffde oc til want sik at sökia the hälga prophet- 
er, helie oc helisei, som boandhe waro i bärghet 
— carmeli, oc mz them tala om thz andelika oc 
beskedhelika liffwerne som siälenne nyttokt ware, 


Bl. 65, v. 
Sp. L 


Or 


20 s8p. 2 


ut 


1 


ot 


a 


c& 


386 S. Emerentia och Annu. 


oc aff the wndherlika tingh som gudh alzmäkt- 
ogh i framfaren tidh haffwer bewist i the tolff 
släkther aff israel, oc iämwaäl äpther mangh tingh 
sport som prophetane spaat haffdho, oc besyndh- 
erlika, hwru gudz son för människionna släkte, 
them förnyandhe oc atherlösande, wilde sik aff 
enne iomffru födha latha, oc för hwi han thz 
swa länghe förtöffwadhe, Tha nw emerencia mz 
thenna förskreffna discipule helie oc elisei thzta 
oc mangh annor tingh wnderliken fram sakt 
haffde, tha taladhe hon oppa entidh til en thän 
älsta aff thenna förnämpdha prophetar som cxxxiij 
aar gammal war oc heet archos, oc sagdhe, O 
wärdoghe fadher, thz i mik idhre fatikke tiänisto 
möö wnten idher til spöria om nakra pwnctar, 
som jak i twäkar, oc mith hiärta är mykyt mz 
bekymbrat, Han swaradhe henne oc sagdhe O 
emerencia kära dotter, spör diärffwelika oc skäms 
enkte, för thy at aff swadana spörsmal glädz mith 
hiärta oc siäl, Tha fik hon dirffue oc spordhe 
först swa, O hedherwärdoghe fadher iak kan näp- 
lika begripa i mith hiärta, ällar begrwndbha om 
nakontidh i thenna förganglika kranke wärldh 
nakor qwinna skal wardha fwnnen, aff hwilke 


235 swa höghboren hälokt oc wälsignat skal födhas 


som wärdhokt skal wara til at anama gudz son 
som hymel oc iordh ey förhalla kan, oc hwru 
hon skal honom gömma i sin klena likama, hwru 
maa thzta nakontidh nakot hiärta begripa, O min 
käre fadher, nar iak thzta til samman owerlägher 
i mith hiärta, tykker mik äpther mith klena oc 
litla förstandh thz wara mögheliket thz alla männ- 


83. Emerentia och Anna. 587 


iskior häloghet fran första wärldenna ophoff, oc til 
ytersta wärdz ändha, ware til hopa i enne qwinne 
persone, thz hon ey liik ware the qwinno huil- 
ken thenne tilkommande gudz modher aff födhas 


skwlle, Min käre fadher, nar iak thzta mz största 5 


wndher owertänker tha kan iak ey än finna ällar 
förstaa, för hwat saak war til kommande frälsare 
meer än fämtwsandh aar förtöffwat haffuer hiit 
at komma, oc sik födha latha, oc strax henna 


öghon mz tarom rwnno, sagdhe hon, Jak sörgher 10 


oc rädz, at thz swa mangh aar ällar flere wan- 
lika wardher, för än swa hälokt äkteskapp kom- 
ber oppa iordhena YI Nar thenne förskriffne fadh- 
ren archos hördhe hennas dywpa tanka oc grwnde- 


lika ordh, wart han ganzska wndrandes, oc 15 


stadhelika oppa henne seandes langa stwndh, oc 
kwnne ey minzsta ordh henne swara, wtan henne 
stadhelikan oppa seandhes mz aldra största wn- 
dhran, som han aff sik siälffwom kommen ware, 


An omsidhe warth han talandes mz gratande 20 


öghom, ganzska kärleka henne swarandes oc sag- 
dhe O Emerencia ädhla oc skönasta gudz iom- 
ffrw, wngh aff aldren, oc besyndherlika dywp oc 
grwndogh aff sinneth oc förstandh, thu tykker 


mik wara en rooth til thzta förskreffna obesmitt- 25 


adha hälga äkteskap, som förfädhrene aff skriffw 
oc wänto, som skal wardha thenna tilkommande 
iomffrunna modher aff födhas skal, än för än thu 
skils aff tässe wärldenne, sigher iak tik för santh 


, at wndher alla iherusalems dötter fanz aldrigh 30 


then som swa dywplekan haffwer tänkt, som thu 
haffuer giort, thy maat thu storlika glädhias, thy 


Sp. 2. 


Bl. 66, v. 
Sp. 1. 


[E 


(—] 


20 


2 


3 


An 


S 


588 S. Emerentia och Anna. 


at then hälge andhe är i tik oc om tik skulu 
alla människios hiärta wardha wälsighnat oppa 
iordhenne, Emerencia wart aff tässom ordhomen 
storlika förfärat oc fyöl oppa sin knä mz grat- | 
andhe tarom, oc sagdhe, O gudh aff israel, 
hwru länge wilt thu än nw göma tith änlite 
fran os oc wara förfädhra, som i thz mörka 
hälffwittes förborgh sithia, oc wtan ändbhba ällar 
wtan atherwändho ropa til thin oc mz största" 
hjärtans kärlek begärande thina til qwämdh, oc : 
tik see som os i förlidhen tidh loffwadher är. 
at komma, oc i prophetanna skriffther finnom 
wi os fallet haffwa, haa skal os opp rätta, 
wtan thw war herra oc gudh, ällar nar skolom 
wi friie fram gaa om hälfwittes mörker, O alz- 
mäktogher gudh nar skal komma thz obesmitt- | 
adha lambet som wil wara första föräldra syndh | 


wt plana oc aff twa, thzta aldra starkasta leon- 
et, nar skal thz syndher bryta hälffuetis porta, 
ällar nar skolom wi gladelika sywngha war 
helare är opstanden, oc alt mörksens molen är 
lywsnat Jak fatik människia är ther wis oppa, 
at iak skal nidhergaa til wara förfadhra i halff- 
wittes förborgh, huilke i strangare liffwerne her 
leffdo än nw iak gör, Än eth glädher oc lättar 
min dröffuilse, thz är at the näst äpther komma 
aff mith släkte, hwppas iak at the ey skulu 
nalkas hälffwettes förborghz mörker, för thy 
äpther mik skal opp gaa oförtöffwat eth oför- 
gangliket lyws som skal oplysa alt förskriffuit 
mörker I Nw thenna förnämpdha prophetar helie 
oc helisei, oc besyndherlika thenne gamble fadh- 


8. Emerentia och Anna. 589 


ren archos, haffdhen hört thenna iomffrwnnas ordh, 
Emerencie, wordho the mz henne mykyt gladh- 
iandis i gudhi, oc henne aff största hiärtas kärlek 
loffsang offrandhes som skriffuit star i hennas 
miraculum 


Thzta andra capitulum är aff hennas dygdhe- 
lika sidher 


Thenna hälga iomffrun Emerencia war ganzska 
faghor oc täk, oc däghlik i allom sinom limmom, 
framför andhra iomffrur, hon war oc mykyt rik 
oppa godz oc äghodela, oc aff adhla slakt war 
hon födh, än mykyt ädhlaren war hon i dygdhom 
oc godhom sidhom oc mz mangha penitencias mz 
hwdh flänghior, oc annat som hon lagdhe oppa 
sin likama, hon til wandhe sik siaälff thz hon ey 
eth ordh wille tala fran afftansangx thidh oc til 
nons tidh om näst ta äptherkommande dagh, oc 
war hon iij dagha i hwarie wiku wtan allan le- 
kamlekan maat oc dryk, ey annat förtärandhe, 
wtan hardha oc beska röther som wäxto i willende 
ökneth, alt manna oc qwinno om gänge flydde 
hon som wärdzlike waro, oc wtualdhe the ande- 
lika, oc them som gudhi fryktande waro, them 
pläghade hon sökia, besyndherlika prophetana 
helie oc elisei, som waro i bärghet carmeli bo- 
andhes, oc ther liffwandes i store penitencie, oc 
offta jnnan lykta dora war hon mykyt i gudz 
thiänist, aldrigh war hon faffängh, wtan i gudz 
tiänist, iä»r wäl mz fatikom optha beteandhes them 
sina miskwnsanrma gärnigga, fran första tidh hon 


[33] 


15 


2 


? 


en 


SS 


on 


590 | S. Emerentia och Anna. 


wndherstodh gudz hedher, hon pläghade enghen 
man i sith aänlite see, wtan alenast prophetana 
helie oc helisei, mz them taladhe hon seandes 
mz öghomen nidher til iordhenna, Ån hwi hen- | 
nas hälga rykte spordhes oc wtuiddes ower alt! 
jwda landh, sigher translator, at thz är ey Stöa 
dher at swadant goth trä ey framdeles skulle 
bära godha frwkt, Oc äpther wars herra bewi- 
selse i thz hälga ewangelium maa eth goth trä 
ey bära ondha frukt i 


Thzta tridhia capitulum är om hwru stolanus : 
oc emerencia troloftfuadhos 


Nw tha thenna hälga iomffrun Emerencia 
xviij aara war, sammansankadhe sik hennas för- | 
äldhra mz fadher oc modher oc beraddo sik, oc 
sagdho Emerencie aff enom gudelikom manne, 
huilket radh hon ey försmadhe wtan astwndadhe 
i sina gudhelika böner först wetha gudz wilia, 
för thy hon i sith hiärta stadhfäst haffde i ren- 
likhet liffwa, thy wiste hon ey hwat gudbi bäst 
täktes, thy foor hon snarlika til thz bärghet 
carmeli, til the hälga fädher som ther gudbi 
tiäntho i störste gudelikhet oc penitencie, thz 
the sina gudelika böner för henne badho, thz 
gudh them eth tekn gaffwe, hwat hans hälge 
wili ware mz henne görandes, Tha tässe hälge 
fädher stadhoge bliffwandes i gudz tiänist a sin- 
om gudelika bönom, syntes them tridhia daghen 
en grön qwister oppa eth trä, han haffde all 


30 enast ena frukt, oc swa snart som frukten war 


S. Emerentia och Anna. 591 


aff gqwisten, sörnadhe han, ther äpther syntes 
them en aldra skönasta frukt wäxt, saat oppa 
then törra qwisten mz aldra största clarhet, huil- 
ken frukt swa clar oc skinande war oppa at see, 


thz människionne släkte ey förmatte at see, aff 3 


huilke the hälge prophetar storlika betänkiande 


waro, för thy the thzta miraculum aff sik siälfwon. 


wt tydha ey kwnno, oc ey wndhersta gudz wilia 
om thzta the bidhit hafdho, För thy tilböriadhe 
the oppa nyt annat sin at bidhia wan herra om 
förskrefna iärtekne, thz han them eth tekn giffwa 
wille, hwat thz haffde bethyda Tha hände oppa 
tridhia daghen hördhes en röst aff hymblenonm 
som lydandhe war oppa förskreffna miraculum, 
swa sighiandhes, Then gröna qwisten betydher 
thz äktaskap som i Emerancia skal wardha ful- 
kompnat, än frwkten ther oppa betydher thz barn 
snart aff henne födhas skal, Än qwistens sörnigh 
oc törhet betydher hännas offruktsamlikhet aft 


aldher, Then clarheten som skin -:i gönom ffrukt- ? 


ena oppa then törra qwisten teknar oc betydher 
aldzwallogx gudz stora godhet som emeräncia 
skal hända, thz hon ower aldhersens offruktsam- 
likhet skal födha ena frukt som alle wärldenne 


skal komma til sälikhet, huilket nampn thän > 


ondhe andhen skal fördriffwa, oc the hälga ängla 
mz store wärdoghet haffua oppenbarat oc kwn- 
giort skal wardha ower alla wärldena, Tha thenna 
hälge fäådhrene thenna wndherlika röstena hört 
haffdho, takkadho the oc loffsvadho äwerdheliken 
gudh för storan hwghnat, oc oppenbaradho the 
oc kwngiordho thzta emerencia mz gratandhe 


0 


5 


w 
an 
uvv 


nad 
ww 


= 


) 


Sp. 2. 


592 S. Emerentia och Anna. 


tarom, thz hon äpther gudz wilia oc sinna för- 
äldhra radhe til äkteskap ganga, oc hwru gudh 
aff hennas hälga äkte sik wille latha til wärld- 
enna födha I Nw tha emerencia thzta hördhe, 
loffwadhe hon oc takkadhe alzmäktoghom gudh 
mz störste ödhmyukt samtykkiandes thz hälga 
'$.1i — äkteskap oc gudh ödhmywklika bidhiandes henne 

tilföghia then man ther gudh fryktande ware, oc 
enkte annat begärandhe ware aff henne mera än 
som thz hälga äkteskap wt wisar oc til gudhz 
hedher maghe komma, oc människionna släkte 
til förökilse ärande oc prisandhe, Oc ther mz 
gaff hon sina samtykkio mz gudhz loff i sins fa- 
dhers wald en man takandes til äkta äpther 
15 gudz wilia 


vt 


ww 


H 


aff sancta anna släkte fiärdhe capitulum 


J them timanom war ther en wngher swen 
hetandhes stolanus aff konungh dauidz släkte, 
oc aff sinom barndhom oppfödher i gudz rädd- 

20 ogha, honom warth emerencia til akta giffwin 
äpther hänna frändhas radhe, mz honom haffde 
hon ena dotter hetandhes hismeria, tha hon war 
kommen til alders, widh fämtan aara, wart hon 
enom manne giffwen hetandes affra, aff henne 
födhes en dotter som heet Elyzabeth, tha hon 
war til aldher kommen, wart hon enom manne 
giffwin hetandes sacharie oc war yperste prest, 
mz honom haffde hon sancte iohannes baptista, 
Ther äpther födde hismeria en son oc heth eliud, 
han haffde en son oc heth emynenm, han tok sik 


2 


(AT 


3 


eS 


S. Emerentia och Anna. 593 


ena hwstru oc heth Memilea, aff them är födh 
thän hälge biskoppen sanctus seruacius I Nw tha 
emerencia war eth aar oc lx, tänkte hon mz sik 
oc wisselika trodhe thz hon ey flere barn affla 
ällar födha skulle, äpther almännelik natwrlik 
lop, än ey för thy war hon täsminna mz brin- 
nandhe kärlek wäntandhes thz gudelika lypthe 
henne loffwadhe then gamble fadhren archas, 
thz hon skulle än wardha mz thäns hälga anda 
nadher om skinandhe, oc fruktsam wardha, huil- 
ket swa händhe, at entidh som hon i sinom 
bönom war i största gudelikhet saa hon opp mz 
öghomen, oc saa sik wara i aldra största sken oc 
clarhet oc hördhe ena röst sighiande, O emeren- 
cia iak kwngör tik stora glaädhi som händha skal 
alle werldenne, för thy gudh wil göra sina stora 
miskwndh oc wndherliken tingh mz allom männ- 
iskiom, thy thän thimen är hart när som han 
gönom prophetanna mwn loffwat haffwer, för thy 
jässe roth skal bliffwa blomstrat, habraams stadh 
skal wälsignadher wardha, oc dauidz ära oc rike 
skal besithit wardha 


Thzta fämta capitulum är aff sancta anna 
wndherlika födzlo 


Thaa nw emerencia förffärat wart storlika 
aff thenne röstenne, hördhes henne annantidh en 
röst sighiandhe, Emerencia war offörfärat, oc rädz 
ekke, wtan häldher loffwa, ära oc takka gudbi 
alzwalloghom, aff alle thine makt, fför thy at aff 

Legend. 111. 38 


en 


- Sp. 3. 


0 


20 


594 S. Emerentia och Anna. 


hans hälgha nadher krafft oc makt skalt thu 
ower thina natwr, aff stollano thinom manne affla 
oc födha ena dotter, aff huilke framdeles skal 
födhas en dotter som föresedh war aff gudbhi för 
än wärldhen wart skapat, oc skal för all creatur 
bliffwa wt waldh, för thy gudh alzmäktogher wil 
Ar  obegrippelik tingh ower änglanna förstandh oc 
människios mz henne göra, Emerencia swaradhe, 

Jak är adams dotter oc aff aldher gammwl, thy 

10 är i mik forganghen alt natwrlikt, aff thz hälga 
äkte, thy är iak thäs wis, at iak her äpther ey 

barn födher ällar faar, tha weth iak thz jnkte 

gudhi omögheliket wara, wtan kärleka bidher at 

thu mik ey äpther mine förthiänist görandes, 

15 wtan för thina milda grwndhlösa barmhärtoghet 

tik miskwnnande mik, thy iak mykyt syndat 
haffuer, Tha kom the tridhi rösten til henna sigh- 

iande swa, dotter bliff i fridh, thy iak skal än 
 sighia thinom manne stollano thzta ärandhe Oc 

20 gudz wilia honom kwngöra I J them thimanom 

war stolanus farin wth at skadha sin fänat som 

gik i markenne, Som han ther stodh i sina gude- 

lika böner oppa sin knä, wart han om skinande 

' mz största clarhet oc sken oc hörde 'han ena 
röst swa til han sighiande, Ö stollanus fridh wari 
mz tik, stat opp snarlika, oc gak hem til thina 
hwstru emerenciam, som aff tik skal affla ena 
dotter, huilka nampn alle wärldenne skal kwn- 
giordh wardha I Nw tha stollanus thzta haffde 
hört wart han storlika förfäradher, oc iämwäl 
wndrandhe, för thy han war tha eth oc 1Ixx ara 
gammal, oc hans hwstru eth oc 1x aar, oc the 


[AJ 


LA) 
[Sa] 


3 


ÖS 


8. Emerentia och Anna. 5935 


badhen ofrwktsam waren äpther almännelikit 
wärldennas natwrlikit lopp, Tha taladhe rösten 
annat sin til hans oc sagdhe Ö stollane twäka ekke, 
för thy gudhi är enghen tingh omöghelik, oc til 
eth sant tekn, nar thu gaar jn'i thin sängha kam- 
ara, tha wänt thin ögon til hoffdagärdhena, oppa 
sänghenne ther findher thu skriffuadha iiij gylta 
bokstaffwa, wtan människios händher skriffwadha, 
swa lydandes anna Nar thzta war sakt, strax 
borth hwarff thz skenet aff hans öghsyn, Nw tha 
stollanus thzta hört oc seet haffde, stodh han 
opp aff iordhenne, oc gik hem til stadhen som 
heet sephor, i huilkom han bodhe, ther taladhos 
the widh, hans hwstru emerencia oc han, hwart 
sagdhe andro aff sinom oppenbarilsom hwat the 
badhe set oc hört haffdo, Oc gingho swa badhen 
jn i sängha kammaren, oc sagho oc fwnno the 
"ij förgylta bokstaffwa, som waro tw, a, oc tw, 
n, Snarlika ther äpther affladhe oc födhe eme- 
rencia, Oc the badhen gudhi storlikan takkande, 
loffwande oc ärandhe, oc mz glädhi wäntande 
thz gudelika lyffte, gudh them loffuat haffdhe 
oc oppenbarat, som war thäs hälga andas nadher 
jngiwtilse, oc mz största begäran war hon wänt- 
andhe the födzlo stwndh I Nw tha thz när ledh 
thiman thz hon födha skulle, ffor hon til the för- 
sta hälga discipuli som boande waro i bärghet 
carmeli, oc badh them kärleka, at the för henne 
til gudz sina gudelika böner bidhiandes, för the 
frukt hon war mz haffuandes, thz gudh wille 
henne fran allo ondho oc diäffwlsens swikom 
bewara, oc henne helbrigdha oc säleka födha 


20 


30 nd Y 


Sp. 3. 


2 


3 


ad 


en 


cn 


eS 


596 S. Emerentia och Anna. 


latha, J them thimanom war ther en discipulus 
hetandes fronos, som han fik see emerencia fyöl 
han snarlika oppa sin knä, oc ropadhe mz höghe 
röst oc sagdhe, haa är thenna wärdogha modhren, 
Emerencia swaradhe, O hedherwärdoghe fadher 
kännen i ekke mik, iak är the gambla emerencia 
idher ödhmywka tiänista qwinna, han swaradhe, 
O emerencia, iak ser i tik stora thäs hälga andha 
nadher oc dygdher, ower thin natwrlikit lopp, 
iak sigher tik för santh i liknilse, som eth lyws 
ware i enne lykto brännandes, giffwer sken oc 
lyws aff sik ther mörkt ware, swa seer iak ena 
aldra skönasta dotter oc iomffru i thins liffs 
midhwaghn, skinandhes i clarhet, liik mz änglom- 
en, i huilke iak mik ey fulwndhra kan, för thy 
thz är ower människionna wndherstandh, Eme- 
rencia swaradhe, O hälgaste fadher obegripelika 
ära gudz godhgärnigha, oc osighelik är hans 
miskund hwilka han i tässom daghom wil ful- 
komlika tilkomma människionna släkte til helso 
oc sälikhet, thy bidh för mik til gudh thz iak 
maghe säl oc heel födha tiässa frukt, til helso oc 
sälikhet alle wärldenne, i gönom huilka han wil 
bewisa oc oppenbara wara sälikhet som” meer än 
i fåöm tusandh aar haffuer warit bort tappat, Som 
thzta then hälge fadhren fronos hördhe, wmz the 
andra hälga fädher som oc sagho thz, tha badho 
the stadhelika för henne, oppa thz at thän skulle 
födhas som the haffua länghe äpther bidhat, Tha 
hördhes ther en röst aff hymelen swa sighandes, 
Emerencia glädz för thy bönen är för tik hördh 
thy gak snarleka hem, huilket hon giordhe, oc 
til redhe sik at födha tässa hälga fruktena 


S. Emerentia och Ann. 597 


Thz vj capitulum lydher oppa hwat dagh 


sancta anna war födher 


Naar nw then thimen kom, ther emerencia 
äpther ängilsens bodilse ena dotter födha, Oc thz 
händhe oppa en tisdagh, Oc aängilen trykte iiij 
bokstaffwa i thzta nyfödda barnssens bryst, jnne- 
hallande thzta nampnet, swa sighiandis anna är 
thäs nampn, huilket nampn som bleff qwart sitt- 
iandhe i barnssens bryst skinande ower gul ällar 
silff allar dyra stena 


Thzta är eth miraculum som skedhe om 
hennas hälga nampn 


Om thzta aäptherskreffna wndheriuka mira- 
culum, aff thzta hälga nampnet bespordhes om 
landet, aff the godha qwinnor som när stadde 
waro, 1 thäs barnsens födzlo, wart ther aff stor 
tilsöknigh aff allom swa höghom som laghom, fa- 
tikom oc rikom, alle wiliandhes see thzta wndher- 
lika oc stora ärandet, Thzta spordhe en blindher 
riddare aff iherusalem som heth Sarael, han redh 
tith, än tha at han thz hälnampnet ey mz sinom 
öghom see kwnne, war han mz största kärlek oc 
ödhmyukt begärdndes, at taka mz sina händher 
oppa förskriffna nampn, Tha emerencia thzta saa, 
thz han war en aff the ypersta aff iherusalem, 
tordhes hon honom thz ekke neka, wtan loffua- 
dhe honom thz äpther hans stora astwndan oc 
kärleka begäran, Som han mz sinom handhom 
thzta wälsignadha nampnet känt haffde, oc thz 


Sp, 2. 


[SJ 


10 


15 


2 


S 


30 


598 S. Emerentia och Anna. 


gudhelika oc kärleka kyssa wiliandhes, rördhe 
han tha sin öghon först, i huilko han strax wart 
clarlikan seandhe som blindher war födher, Tha 
han saa thzta clara nampnet skinandhe oppa 
henna bryst wart han aff store glädhi ropandhe 
mz höghe röst, wälsignadher wari gudh aff israel, 
Tha wart emerencia mykyt sörghiandhe, rädh- 
andes at aff tolkom iärteknom mykyn söknigh 
komma skolande som swadant wndher see oc 
skodha wilden, Oc räddes at thz barnet skulle 
faa nakor wanskilse oc sywkna ällar döth bliffwa, 
Tha thenna riddaren saa henne swa sörgiandhe 
oc wart aff henne mz gratandhe tarom bidhin 
at thzta tighia oc ey oppenbara, hogxswaladhe 
oc tröste han henne, sagdhe sik gärna wilia swa 
göra, thy nar han tädhan foor, hyölt han sin 
öghon som then ther blindher ware, oc loth sik 
ledha aff sinom tianarom til sin häst, oc redh 
sidhan til iherusalem som han hema war 


Thzta vij capitulum sigher hwru sancta anna 
i v aar war mz androm iomffrum 1 templet 


Thär äpther foor emerencia mz sinne dotter 
anna til bethlem, ther boandhes, ther kommo til 
henna jx präster aff iherusalem, ther aff henne 
anamandhe barnet sanctam annam som ey meer 
än ij ara gammwl war, oc fördho henne til täm- 
plet i iherusalem, ther gudhi tiänandhe, oc hon- 
om ther loffuandhe mz the andra godha iomffrur 
som ther waro, huilkom hon allom owergik i 
lärdhom oc i alle andre handa gärnigh, oc be- 


S. Emerentia och Anna. 599 


syndherlika i gudz tiänist, dagh oc nath, mz 
största gudelikhet oc aatwakt, iämwäl ower alla 
andhra atwaktelika lärdhe thz henne war saat 
til gärnigges, som iomffrwnar i templet pläghadhe 
göra, thz war at wakta oc göma klärkanna klädhe 
oc klenodhia til gudz tiänist, them twättandhe 
sömandhe oc ren hallande I Oc pläghade sancta 
anna, tha hon alena war, altidh gudelika oppa sin 
knä, mz opphaldna händher, oc sorghfulle sok- 
kan, sina böner bidhia, thzta wart en aff tämpel- 
sens prästom war, aff huilko han wart storlika 
wndrandhe swadana gudz tiänist aff swa wnghe 
människio, än oppa thz at han thz täsytherlikare 
wetha oc see wille, gik han lönlekan jn i hennas 
sängha kamara sik ther gömande wndher enom 
paal ällar stol, i huilkom kamara hon pläghadhe 
thenna förskreffna gudz tiänist göra, Tha thz 
ledh til minnattena, stodh hälga iomfrun sancta 
anna opp aff sinne sängh, som hon war wan, oc 
fyöl oppa sin knä mz opplyfftom handom, oc 
oppslaghen öghon til hymelen, swa bidhiande oc 
sighiande Ö aldra rätwisaste gudh aff israel, wart 
samwet bekännes thz wi storlekan haffwom syn- 
dat mothe tik, oc thu förtänskuldh swa langhan 
tidh thina mildha grwndhlösa barmhärtoghet fran 
os wänt, O gudh alzmäktog herre, hwru länghe 
skal thin rätwisa fran os wändha thina miskwndh, 
som thu haffwer sworith wara förfäådher abraham 
ysaac oc iacob, os giffwa skolandhe ÖO herra tänk 
ekke oppa wara onzsko wtan lath thina mildha 
miskwndher 'skina ower os, O herra minz oppa 
thina, wener, abraham ysaac oc iacob, wara för- 


[SA] 


25 


Bl. 69, v. 
Sp. 1. 


8p. 2. 


bodd 
(—) 


2 


An 


30 


600 S. Emerentia och Anna. 


fådher, oc thina mildha miskundh som thu os 


loffuat haffwer, Jak bidher tik kära herra, hör 
thenna bönena som är aff litle gudelikhet, oc 
försma henne ey, för thy iak är lithen, thu äst 


5 jw min herra gudh, oc fadher, som mik haffwer 


skapat, för thy skulu mina lapa tik loffwa i minom 
wngdom, oc sidhan äwinnerleka, oc nar iak 
wardher gammwl, skal iak starkare loffwa oc ära 
tik oc bekänna thina mildha grwndhlösa barm- 
härtoghet, Tha nw sancta anna swa mz mangha 
gudelika böner länghe för människionna släkte 
bidhit haffde, wart hon aff sömpnen tröt oc 
twngh, oc lagdhe sik swa nidh oppa bara iordh- 
ena, sik ther lithet hwilaudhes, tha thenna prästen 
thzta saa wndhrade han storlika oppa thenna 
wngha iomffrwanas gudelikhet, oc tänkte mz sik, 
O thz alle wise aff iherusalem haffden thzta seet, 
oc Wwisto aff thenna litla iomffrunnas stora gude- 
likhet, O thz iak thz sea matte i hwndrada aar 
lankt, thz skwlle mik cy tykkia wara en thima, 
Nw tha thz daghades, tordhes han ther ey 
längher wara, wtan stodh opp, oc gik lönlekan 
thädhan, än tho at han thz nödokt giordhe, han 
tordhe thz oc för enghom sighia hwat han seet 
ällar hört haffde, Oc swa offta han henne saa, 
opphyölt han sina händher, sighandes til sik sialff- 
wan O herra gudh alzmäktog thz thu mith lift 
her oppa iordhenne swa länghe wildhe förlänghia, 
thz iak see matte, hwat wndherlik tingh thu mz 
thenna iomfrwnne göra wilt, Än som iak menar, 
tha är hon then som ysaias aff propheterar oc 
spaat haffuer. häldher oc hennas modher, för thy 


S. Emerentia och Anna. 601 


enghen människia är oppa iordhenne som hennas 
häloghet til fwllo wt sighia kan, Än sancta anna 
gik fram i wisdhom oc gudelika sidher, mykyt 
täkkiandes gudhi oc allom godhom människiom 


Thzta viij capitulum är aff sancta anna modh- 
ers dödh som war emerencia oc hwru hon 
aff henne wart jordhat när sinom bonda stol- 
lano som doo tha sancta anna war ij ara gamwl 


Emerencia sancta anna modher tha hon war 
lxxvij ara gamul, sagdHe hon til sinna dotter 
sancta anna, hör til oc behalt min kära dotter 
anna thz iak tik nw sigher, See mina dagha the 
ärw förtärdhe, oc thz är nw tidh thz iak skal 
färdhas, oc hwilas mz wara förffädher, som iak 
aff kommen är, oc nar iak är dödh wil iak thz 
tw mik iordhar när thinom fadher stollano O 
kära dotter, wi wiliom betänkia the stora nadh 
oc miskwndh som gudh mz os giorth haffuer oc 
gör, oc iämwäl än göra wil, som han os loffwat 
haffuer än tha at thz länghe för töffwas, Thu 
skalt oc halla gudz budhordh, oc hiälpa them 
fatikka, trösta them bedröffdha, oc radh takan-: 
des aff godho gamblo folke, öwa tik i the hälge 
skrifft, war gudhi altidh takkandes oc loffwan- 
dhes för sina stora nadh oc miskwndh oc wälgär- 
nigga, han tik oc allom människiom oc creaturum 
förläna wil oc giffuit haffuer, war ödhmyuk oc 
glöm ekke thin sista dagh her aff wärldenne, 
wtan redh tik ther wäl til mz godhom gärniggom, 


Som emerencia sina dotter anna swa lärth haffde, : 


[da] 


& 


? 


co 


30 


602 Sankt Anna. 


tha kom dödhen oc bant hennas twngho, thz hon 
ey meer tala kwnne, Tha wart sancta anna my- 
kyt gratandhe, oc fyöl oppa sin knä, oc för 
henne jnnerlika bidhiande sina gudelika böner, 
oc swa doo emerencia mz blidho ansicte, som 
hon loghe, oc ther mz gaff hon opp sin andha, 
Strax lät sancta anna til hopa kalla oc bebodhade 
alla ”hennas släkt oc lat iordha henne mz store 
wärdoghet när hennas bondha som hon sialff be- 
gärandhe war, Oc grät sancta anna sina modher 
1 swa mangha dagha, som henna modher her 
liffde aar, thz war at hon gräth i Ixxvij dagha 


Thzta ix capitulum hwru sancta anna wart 
troloffuat tha hon war xvij ara 


Tha sancta anna xviij ara gammwl war, wart 
hon mz sina frändhers radh enom gudhi frykt- 
andes manne giffwin, som war födher aff kon- 
ungx dauidz släkte, hetandes joachim, rätwislekan 
liffwandes i gudz fryktan, hallande gudz bwdh- 
ordh, miskwndhsamber ower thän fatikka, för 
thy man läs aff honom, tha han xv ara gammal 
war, bytte han sith godz i tre delar, en deel 
gaff han them fatika, annan delen i templet oc 
tämpelsens nödhtorfftoga tiänara, tridhia delen 
leffde han siälffuer aff mz sina tiänara, oc tha 
han xx aara gammal war, wart honom sancta 
anna fäst oc giffuin til hwstru, huilken the fa- 
tikka haffde mykyt kära, oc besyndherlika them 
sywka, än tha at the offta lankt fran henne waro, 
bar hon them siälff maat oc theras nödhtorfft, 


Sankt Anna. 603 


Oc bodho i en stadh heet nazareth oc ligher i 
galylea, i huilkom stadh gabriel ängil bodhade 
hennas dotter, thz hon skwlle wnffa oc födha gudz 
son, swa war sancta anna stadogh i dygdhom oc 
godhom gärniggom, sik altidh öwandes i the s 
hälge skrifft, Thz hände sik entidh, thz hon laas 
hwru tobias lärdhe sin son, at ware thz swa thz 
gudh förlänte honom godz oc äghodela nogh, 
thz han thz mildelika mz them fatika skiffte, aff 
tolkom ordhom wart hon tänkiandhe mz sik, O 10 3,” 
kära herra hwru owerflödhelika haffwer thu mik 
mina nödhtorfft förlänt, oc iak tik therföre aldrigh 
takkadhe, oc ey häldher äpther mine makt giorth 
som skriffwit staar, som hon swa thzta tänkte 
mz sik siälffwe, kom ioachem hennas bondhe hem, 15 
oc saa thz hon war bedröffd, sagdhe han til 
henna, O min aldra kärasta hwstru hwi sither 
thu swa sörgiandhe, hon swaradhe, thz wi her til 
gudz bodh oc the hälga skrifft-ey haldit haffuom, 
Oc fik honom strax at läsa thz hon haffde lasit, 20 
Tha sagdhe han til henna hwat tykker [tik] radh 
wara thz wi tha görom, hon swaradhe mik tyk- 
ker nar gudh os mykyt godz giffuer, oc äghadela 
förlänte, thz wi thz i tre dela skifftom, twa dela 

i gudz äro, oc then tridhia haffwom wi mz wart 25 
folk oc wndherdana os til widhertorfft, Han swar- 
adhe oc sagdhe, thz honom thz ganzska wäl be- 
hagade oc aat nögdhe, oc sagdhe sik swa plägha 
göra, för än hon kom i hans waal, Tha sancta 
anna thzta hördhe gladdes hon mykyt ther aff, 30 
Oc lät strax til redha en asna ällar wmwla, oc 
foldhe ioachim i markena thiit som theras fää 


Bp. 2. 


(5 


40 


20 


2 


ot 


vv 


604 Sankt Anna. 


war, oc läth thz köra hem, Thz war ij" oc ij 
faä, thz bytto the mz alt annat godz i tre del- 
ar, en deel i templet, annan delen them fatika, 
tridhia delen sik siälffuom til oppehalle oc än 
manghom androm fatikom oc ärländom, änkiom 
oc hws armom badhe när oc fiärran ther aff 
giffwandhis, oc alt thz hon swa giordhe, thz 
giordhe hon mz sins bondha radhe-oc orloff, thy 
at han warkwnnadhe sik mykyt ower then fatika, 
swa liffdho the til samman gudhi fryktandes oc 
hans hälga budhordh trolika, oc stadelika hal- 
landhe sit äkteskap ' 


Thzta x capitulum är hwru sancta anna oc 
ioachim i xx aar samman waro wtan frukt 
oc hwru ban wart straffwadher oc för smadher 
tha han offra wille 


Tha ioachim oc anna j xx aar haffdho sam- 
man warit, gudelikan oc rätwislekan leffwandhe, 
oc enghen barn fingho, som tha i the» timanom 
skam war i blandh folk, them ey barn fingho, 
oc the släktena aff israel ekke förökto, oc swa 
wordho the aff manghom försmaadh, för thy 
badho the til gudh mykyt gudelika oc offtermer 
än the til förandha giorth haffdo, thz han theras 
ödhmyuka bön höra wille, för thy at the aff 
allom försmadh waro, at han them ena frukt 
giffwa wildhe, huilka frukt the i templet wilden 
offra i iherusalem ther gudhi tiänandhe, Som nw 
ioachim om en storan högtidhes dagh mz flerom 


30 aff sinom släkta mannom sith offer ther görande, 


Sankt Anna. 605 


som tha war lagh oc sidhwänia i iherusalem, Tha 
som han nalkadhes altaret, oc sith offer ther 
oppa lagdhe Tha tok presten thz wredhelika aff 
altaret, oc kastadhe thz oppa iordhena, i alt folk- 
sens asyn, oc besyndherlika hans frändher som 
han thiit foldhe oc förwitte honom hans ofrukt- 
samlikhet, Oc sagdhe thz wara ekke höffweliket, 
allar tilbörliket anama ällar oppbära hans offer 
1 blandh mz the fruktsamlika waro, oc thz han 
släktena aff israel enkte för ökat haffde, J tässom 
ordhom wart ioachim mykyt skämmandhes oc 
blyghiandes för allom them thzta sagho oc hör- 
dho, wart han mykyt bedröftdher, oc slo sin 
öghon nidh, enghom törandhes oppa at see för 
skam skuldh oc gik swa wt aff tämplet 


Thzta xj capitulum hwru ioachim gik til sinna 
hirdha 1 öknet ther ängelen honom tröste 


Tha ioachim swa skamelekan straffadher wart 
i blandh sina frändher oc menogha almoghan, än 
tho at thz ey hans skuldh war, tha tordhes han 
för skam skuldh ey tilbaka fara til nazareth, 
rädhandes thz hans granna skuldho honom thz 
före kasta, thz han swa hardhelika straffadher 
wart i templet, tha gik han til sinna fää hirdha, 
ther mz honom sit fäåä waktadhe, som wtanföre 
nazareth gik, oc wildhe ther bliffwa til thäs gudh 
honor tröste oc hogxsualadhe, oc eth tekn gaffue, 
hwat han hälstz göra skulde, Som han ther nw 
eth skiffte warit haffde, fyöl thz sik oppa en tidh, 


som han ensammen war oppenbaradhe sik ängel- : 


nr 


0 


15 


Bl. 71, r. 
Sp. 1. 


8p. 2. 


Bl. 71, v. 
8p. 1. 


en 


nd 
Sn 


2 


OS 


25 


30 


606 Sankt Anna. 


en för honom mz störste clarhet, honom hogx- 
swalande oc tröste, swa sighiande til honom, See 
iak är gudz ängil, wt sändher aff gudhi tik 
kwngöra, thz thin bön är hördh aff gudhi, oc 
thina almosor äro opp farna i hymelen, Jak haff- 
uer hört thin förekast oc förewitilse aff thinne 
ofruktsamlikhet, huilket orätwisleka är tik giort, 
För thy gudh är rättande ower syndenar, oc ekke 
ower människionnas natur, för thy nar gudh wil 
ather läsa enna människios liiff, thz hon ey frukt 
födher, thz gör han för tänz skuld at thz skal thäs 
meer kwnnogth wardha, oc som hans wili tha 


är, Samwledh giordhe gudh fordhom Sara abra- 


hams hwstru, som oppa hennas alderdom Isack 
födhe, täslikes rachel som oc länghe ofruktsam 
war, hon födhe ioseph huilken sidhan en herra 
wart ower alt egiptum, Samson oc samuel, bäg- 
gias thera mödher waro länghe ofruktsamma, oc 
haffwa föth, her aff maa thu bekenna oc tro, at 
förskriffna laast oc straffan oc langlik offrwkt- 
samlikhet skal hedher oc wärdhoghet skee thäs 
större, thy skalt thu wetha thz thin hwstru mz 
tik skal affla ena dotter, som skal kallas maria, 
oc som i loffwat haffuen skal hon i gudz tiänist 
giffwas, oc skal wälsignadh wardha oc oppfylt 
mz them hälga andha i modhers liffwe, oc för 
thy skal hon ey mz almännigx folke om gaa ällar 
boo, wtan skal wara i templet ther gudbhi tiän- 
ande, oc sammwledhes som hon skal födhas aff 
enne ofruktsamme modher, swa skal oc wndher- 
samlika födhas aff henne sandher gudz son, oc 
hans nampn skal wara ihesus, oc skal wara alla 


Sankt Anna. 607 


wärldennas frälsare, Oc til ythermera wisso oc 
sant tekn, at thz är sant som iak sakt haffuer 
at tha thu komber til stadhen iherusalem ther 
skal thin hustru anna mötha tik i porten som 
aurea hether, oc aff thine tilgwämdh skal hon 
mykyt glädhias, thy at hon mykyt länktandes 
warit haffuer aff thine lange fran waru, Tha io- 
achim thzta seet oc.hört haffde, strax foor än- 
gelen fran honom, oc til sanctam annam hans 
kära hwstru, som mykyt war sinom kära bondha 
ioachim wäntandhes mz gratandhe tarom, för thy 
hon ey wiste hwar han war, Tha oppenbaradhe 
sik ängilen henne, oc hogxswaladhe henne, oc 
kwngiordhe henne alt thz han ioachim sakt haff- 
de, oc thz at hon til iherusalem gaa skulle, oc i 
gyllene porten ioachim mötha, Öppa thz at swa 
händha skulle, som them ängilen bodhat haffde, 
gingho the badhen til iherusalem oc ther mötan- 
dhes som them sakt war, aff hwilko möthe the 


badhen gladdos oc besyndherlika aff theras hälga « 


dotter som the faa skuldho "| Nw som the sina 
böner gudelika i templit bidhit haffdo, foro the 
badhen hem til nazareth som the bodho, ther 
gladelika bidhandhe thz gudelika lyfftet ängelin 
them aff gudhi loffuat haffde, Ther äpther wart 
anna snarlika haffuande, oc kändhe i sik stora 
glädhi, som andra haffwandhe qwinnor ey känna, 
Niio manadha ther äpther födhe hon ena aldra 
skönasta dotter, huilkra nampn hon läth kalla 


mariam, som ängilen henne budhit haffde O hwat : 


osighelik glädhi oc lost här aff war i hymelen 


Än 


ören 


0 


ned 


5 


LJ 
on 


BI. 72, r. 
Sp. 1. 


1 


2 


2 


3 


Ät 


( 


———- 


jag] 


5 


— 


608 Sankt Anna. 


oc oppa iordhenne, wtan twäkan enghen leffwer 
oppa iordhenne som thz tänkia ällar tala kan 


Thz xij capitulum aff iomffru maria födzlo 


Som nw ledh aat them thimanom thz sancta 
anna skuldhe födha the wärdogha fruktena som 
hon i sino liffwe bar, tha wt sändhe ioachim 
hennas bondhe bodh at samman hänta i sith hws 
nakra godha qwinnor som sancta anna skullo 
thiäna i hennas barnfäkt, Oc foor han til sanct- 
am elyzabet sacharie hwstru, oc til hismeriam 
sancta anna syster som tha eth oc Ixxx ara 
gammwl war, oc hon war elyzabethz modher, 
gudelikasta qwinnor oc hälga patronor, at the 
när sancta anno skuldo wara, Nw som the 
til samman kommo jn i kamaren som sancta 
anna laa, tykthe them haffwa kommet i iordhe- 
rikis paradys, aff osighelike glädhi som the tha 
1 theras hiärta kändho, oc yw the til sängenna 
nämber kommo, yw thäs mera glädhi fingho the, 
oc kändho aldra sötasta Iwkt, Tha stwndhen kom 
sancta anna födha skulle, warth hon omskinan- 
dhe mz störste clarhet oc strax födhe hon ena 
dotter, huilken som blankare oc skinandhe war 
som solen nar hon opp gaar, Snarlika nidherkom 
aff hymblenom en ängla skari mz sötasta sangh 
sywngandhe, thzta är en drotnigh i hymelen, en 
frw ower änglana, en tilkommandhe gudz sons 
modher, en keserinna ower wärldena, en hog- 
swalirska oc tröstirska allom människiom, Thzta 
sagho oc hördho the godha qwinnor ther när 


Sankt Anna. 609 


waro, oc nar the haffdo ther vj dagha warit, 
tykte them thz ey längher wara än en dagh, 
aff store glädhi loffuandhe oc wälsignandhe gudh 
som sina nadher lather nw ower iordherike komma 


Thzta äro nakor miraculum som händo i 
iomfru mario födzlo 


Först oppa samma tidh iomffru maria föd- 
des, kom en aldra skönasta örn flyghande oppa 
thz hws som sancta anna i laa, oc haffwandes j 
sino näff faghra smaa riis qwista, oc böriadhe ther 
byggia eth boo, huilket waradhe oc bleff man- 
ghen dagh oc waradhe mangh aar oc än äpther 
wars herra opstandilse, alle the thz sagho hyöllo 
othz för stort wndher 


annat war 


J them thimanom syntes ther om kring i ökn- 
et en enhörnigh mykyt stoor hans maki aldrigh 
syntes, oc aff konungenom oc androm länghe 
iäghadher, oc engen kwnne han faa, wtan i them 


10 


thima iomffru maria wart födh kom thän enhörn- 20 


en löpandhes, oc sik nidherläggiandis för hwset 
widh dörena, ther iomffrun föddes, Oc enghen 
kwnne honom tädhan köra, tha kom en riddare 
som heet antrophus, huilken som boandhe war 
hart widh nazareth, han gönom stak thz mz eth 
spywt til dödz, sidhan offradhe han thz dywret 
enom aff them ypersta prästom i iherusalem i 


templet 
Legend. II. 39 


25 Sp. 2. 


610 Sankt Anna. 


Tridhia wndher war nar iomffrun födhes 


Alle the i iherusalem oc i landhet ther om 
kringh, som waro beffänkta mz diäffwllen giordho 
tha swa stort buldher ropp oc skrian, thz folket 

5 wart storlika förffärat, oc mykyt rädhandes at 
hela landhet skulle förgaas aff the plagho oc 
gudz hämdh, Tha war i iherusalem en hälogher 
man, han beswor ällar manadhe en aff the be- 
ffänkta, oppa thz folket skulde wetha för hwars 
skuldh ällar hwi thz giordhes, ondhe anden swar- 
adhe i enom som han i war, swa sighiande, oppa 
thenna daghen födhes i nazareth en iomffru, aff 
huilke födzlo alle ängla glädhias, mz osighelike 
glädhi, badhe i himerike oc iordherike, huilket 
5 wi ey githom lidhit, för thy at wi för henna 
skuld wardhom aff allom människiom wt kördha 
oc nidherst i hälffuitte aff grwndh, Oc i them 
thimanom frälstes ccl människior aff diäfflomen, 
badhe aff judia landh oc samariam 


ma 
SS 


loned 
O 


20 Thz xiij capitulum är hwru ängilen kwn- 
giordhe ioachim thz iomfru maria war födh 


J them thima iomffru maria födhes, stodh 
ioachim wtan för sänghiakamaren, ther bidhandes 
godh tidhande aff före skriffne barnssens födzlo, 

25 strax kom ängilen som barnet war fööt, til io- 
achim oc sagdhe, Jak bodhar tik o hälge fadher 

Brrav  joachim stora gladhi, för thy nw är födh the 
frukten, tik aff gudhi loffwat är, oc iak förbyudher 

tik thz thu i xvi dagha ekke jngaar i then kam- 


Sankt Anna. 611 


aren, i huilkom anna ligher, oppa thz the gude- 
lika qwinnor ther samnadha ärw, ekke wardha 
omakadha ällar för hindhradha i theras glädhi 
som the nw i äro, oc thenna daghen skalt thu 
halla häloghan mz store wärdoghet, oc iämwäl 
alla godha människior, Nar ängelen thzta sakt 
haffde borth hwarff han, oc ioachim fyöl strax 
oppa sin knä, oc takkadhe oc loffwadhe alzmäkt- 
oghan gudh, Ther stodh han opp, oc gik jn i 


& 


sith hws, oc bödh alt sith folk, thz enghen aff 10 


them skulle gaa jn i then kamaren som anna 
hans hwstru laa jnnan xvj dagha, Ther äpther 
foor ioachim i sin bästo klädhe, oc tok wmz sik 
gaffuor oc offer oc foor swa mz alt sith hws folk 
til iherusalem i templet, oc offradhe gudhi täkt 
oc anameliket offer, Som prästenar i tämplet 
thzta sagho oc hördho, thz honom war en dotter 
födh, tha gladhos the aff allo hiärta, oc loffuadho 
oc äradho alzmäktoghan gudh, mz mangha handa 
loffsanghe, oc tiäntho ioachim oc alt hans säl- 
skap, them görandhes stora ödhmyukt oc tiänst, 
Oc bleff ioachim mz alt sith sälskap i viij dagha 
qwar i templet, hallande högtidh aff sinne dotter 
nyffödhe wmz store glädhi, nw äpther attondhe 
daghen foor ioachim mz alt sit sälskap hem oc 
tha nw waro xvj dagha fram lidhne, tha sändhe 
han ena aff sinom tiänista pighom jn i kamaren 
som sancta anna hon laa, tha kwngiordhe hon 
qwinnomen som ther när henne waro, at xvj dagha 
waro tha framlidhne, huilket the ey willo tro, 
för thy them tykte thz the ther näplikan haffdo 
warit en halffwan dagh, oc thäs ythermera thz 


CN 


0 


Sp. 8. 


6 1 2 Sankt Anna. 


the engha nath haffdo ther hafft, thy wndradho 
the storlika oppa thz pighan haffde them sakt, 
Tha aat spordho the sanctum ioachim om swa 
santh war som pighan för them sagdhe, han swar- 
adhe yw sannelika ärw xvi dagha förlidhne, 
Oc än tho at sancta anna thz ey fulkomlika tro 
kwnne, likawäl redho the godha qwinnor sik 
thädhan, oc ioachim lät hwaria för sik thädhan 
högtidhelika föra hem til sin, mz storom kärlek 
10 oc wärdoghet 


AR 


Thzta xiiij capitulum haldher hwru ioachim 
jn gik i camaren til sanctam annam henne 
hogxswalande, oc stora högtidh henne gör- 
ande oc iämwäl sinne nyfödde dotter oc 

15 henne til sik takandhe oc henne gudelika 
oc kärleka kyssande 


Tha nw thenna förskriffna qwinnor som när 
sancta anna haffdo warit i xvj dagha, oc tha 
waro thädhan farna, Tha jngik ioachim i kam- 

20 aren til sanctam annam mz störste ödhmyukt 
oc wördhnig, oc henne mykyt kärleka helsandes, 
strax fik hon honom barnet, huilket han til sik 
tok mz största kärlek oc gudelikan räddogha, 
thz kyssandhe, oc gudhi fadher alzmäktoghom 

25 ther före mykyt ödhmyuklika oc kärleka takkande, 
Än tha han fik see thäs faghra barnssens än- 
lethe, ropadhe han aff store glädhi oc nämdhe 
maria som ängilen haffde honom bwdhit, Oc fik 
thz strax modhrenne igän, oc strax han thz siälff- 

30 wer nämpth haffde, kommo ther ix skinande ängla, 


Sankt Anna. 613 


oc fyöllo ix resor oppa sin knä, oc swngho wäl- 
signat wari thzta nampneth maria, för thy nw är 
os oppenbarat mz hwat nampn wi wara drotnigh 
skulwm nämpna, Thy wiliom wi glädhias oc i 
alla stwndher nämpna thz hälga nampnet maria, 
oc ther mz foro the thädhan, alle sywngandhe, 
maria maria maria himerikis drotnigh, en frw 
ower änglana, en opplyserska ower wärldena, 
hymel oc iordh wendher nw i gän, at ropa oc skria, 
Eya eia eia, lathom os nw sywngha, oc äwinne- 
likan i hymerike glädhias maria maria mari, Tha 
nw thzta wälsignadha barnet maria hördhe thenna 
änglanna loffsangh, saa hon oppa änglana mz 
blith oc glaat änlete swa länge hon them saa, 
aff huilket wndher hennas föräldhra mykyt glad- 
dos oc storleka wndhrande waro oppa the wndher- 
liko tingh, ther gudh tha i wärldenne giordhe, 
oc besyndherlika them beuiste, Tha hördho the 
ena röst aff himblenom sighiande, O ioachim oc 
anna, i skolen idher ekke wndhra oppa thz i nw 
seet oc hört haffuen om thz nakot nyth ware, för 
thy thenna högtidh oc gudelika sangher är giordher 
aff the hälga trefalloghet aff äwerdeliko, oc nw 
äpther gudz wilia är thz människiom kwngiort oppa 
iordhenne, aff huilkom ordhom ioachim oc anna 
storlekan wordho wndrande oc förfäradh aff the 
gtore gudz godhet oc wndherlika tingh them aff 
gudhi giordh waro oc fyöllo oppa sin knä tak- 
kande loffwande oc ärandhe alzwaldoghan gudh, 
thz han för sin stora oc obegripelika kärlek aff 
sinne miskundhsamlike godhet wndherlikan männ- 
iskionne bewist haffuer oc beuiser 


[S]4 


cd 


CJ 


5 


0 


Sp. 2. 


614 Sankt Anna. 


9 Item thzta förskreffna är takit oc samman 
saat wtaff sancta anna ystoria, thz nw läsit 
är oc 1 haffuen hörth Oc thz nw her äpther 
fölgher är takit wtu mästar humbertissa book 
oc är aff wars herra ihesu cristi liffuerne etc 


en 


Thzta xv capitulum är hwru iomffru maria 
aff gambla testamentidh figureras til wttyd- 
ilse oc wndherstandilse 


Samaledhis som sanctus geronimus sigher i 
sinne sermone sigher aff iomffru marie hymel- 
färdh thz hon är aff patriarche prefigureret oc 
spadh, aff prophetarnar kwngiordh, aff ewange- 
listarum oppenbarat, oc betyghar oc witnar i 
therom skrifftom, Nw oppa thz iak maghe aff 
15 manghom röra tala oc skriffua, Tha är maria 
then jomffru som then första boken i gambla 
tästamentet genesis aff skriffwen är, huilkit fe- 
min ällar qwinna nampn then fförgifftogha orm- 
sens huffwdh söndher krossat haffuer som aff hans 
orenliko köt oc högffärdogha hiärta wtgöt thz 
förgifftogha ether oc orenlikhet, oc honom thz 
til enkte giordhe, hon är oc förstandande i thz 
lywset, huilket gudh bödh at wardha, aff huilket 
han wtgik som en sol, hon är oc virago the 
almennelike qwinnonne fran takin, aff mannenom 
ihesu cristo, war frälsare oc atherlösare, huilken 
man hon haffde i them thima hon honom wnffik, 
aff them hälga anda, oc födhe han wtan alla 
pino, mz store glädhi, fulkomlika iomffru bliff- 


1 


[==] 


Bl. 73, v. 
Sp. 1. 


2 


ee 


2 


RR 


Sankt Anna. 615 


uandhe äpther födilsen, som förra, häldhar hwi 
kallas ekke ewa war första modher, liffsens mo- 
dher, wtan dödzsens modher swa wäl til siälenna 
som til liffwet, fför thy iomffru maria os wälsig- 


nat haffuer aff sinne födzlo, oc frälst os aff s 


badha dödhana, för thy ihesus är thz sanna liff- 
weth til siäl oc liff allom godhom människiom 
som han atherlöst haffuer, oc än frälsas skulu, 
Maria är oc the wälsignadha archen noe, som war 
giordh aff oförganghliket trä, som war sandher 
ihesus cristus, oc aldra rätwisasther war fwnnin i 
sinne födzlo, hon är oc then wälsignadha sara, 
Än ey all enast människiom, wtan iämwäl äng- 
lomen, än aff människios natwrlike glädhi, tha 
loo ihesus nar ysaak födhes J siätte matto är 
hon the hälga rebäkka som patriarchen utwiste i 
moth ängilen mz store ödhmyukt, oc gudelikhet, 
bidhiandhe för allom wtualdom som stadhelika 
stridha moth diäffwlsens frestilsom, oc the honom 
alle ower wnno, J vij matto är hon then wälsig- 
nadha stighin som patriarchen iacob saa i sinom 
sömpne, oppa hwilkom gudh stodh oc ängelen opp 
oc nidher foor honom til hogxswalan J viij matto 
är hon then wälsignadha rachel, hwilken aff 
hennas faäghrindh siälffuer ihesus cristus liknar 
widh iacob, oc är han nidher stighin aff hymb- 
lenom, oc sik oppa takandhe stort ärwodhe för 
människiom skuld J ix matto är hon the samme 
säla rachel, huilken then wälsignadha ioseph aff- 
ladhe, huilken ey at enast är wordhen herra 
ower sina brödher oc ower hela landet egiptum, 
än ihesus cristus han är en herra ower änglana 


15 Sp. 2. 


P1. 74, r. 
Sp. 1. 


10 


2 


3 


[34] 


& 


616 Sankt Anna. 


oc en skapare ower all creatur, honom wari ä- 
werdelikit loff J x matto är iomffru maria pre- 
figurerat oc liknat widh then buskan som moyses 
saa allan loghande, oc enkte brändhe, för thy 
hon haffuer fööt en son, wtan alla skam oc we 
J xj matto är (hon) liknat widh arons blomst- 
rande riis wtan alla wädzsko, för thy hon haffuer 
fööt ihesum cristum wtan alla manz hiälp, J xij 
matto liknat widh gedionis wllafät ey takandes 
dagsens wädzsko, betydhande hwru ihesus cristus 
aff henne wart födher hennas iomffrulika renlik- 
het osmittadom, hon är oc liik thz riis ällar wandh 
som moyses sloo mz oppa märeth, oc thz gaff 
sik oppa twa sidhor, i huilket gönom gingho 
israels barn mz törrom fothom Oc thz moyses 
stenen mz sloo, som watn aff sik gaff, som badhe 
folk oc fää aff drikka fingho J xiiij matto josue 
sköl mz huilkom han ower wan alla sina fiandha, 
sammwledh för iomffru maria loff oc priis ärw 
alla kättara nidhradhe oc til enkte wordhne, J xv 
matto är maria liik widh salomonis torn oc stora 
stola aff fiils ben giordhe, fför thy han för hennas 
skuld sik haffuer loffuat iomffru bliffwande, märk- 
1landhe then sanna salomon ihesum cristum, som 
en stol til redher, oppa huilkom han i henne 
huiltes ix manadha J xvj matto thz stora iheru- 
salems mönster nar thz bygdhes ther ey hördhes 
hwarke hamar ällar yxse, swa födhe hon ihesum 
cristum wtan alt buldher oc ropp, tho höghelika 
glädhiandes i them hälga andha J xvij matto är 
maria then wälsignadha iomffrun som ysaias oc 
geremias först aff prophesiade oc spadho hwru 


Sankt Anna. 617 


aff iesse root skuldhe wt springha en qwist, oc 
hwru en iomffru skulle affla aff them hälga anda, 
oc födha en son, Än geremias spadhe thz gudh 
eth nyth oc wndherliket tingh göra skulle oppa 
iordhenne, thz war at en qwinna skulde wardha 
haffwande i sik en man, haffde han sakt eth 
barn, thz haffde ey warit nyth ällar storth wndher, 
än wndherlikare war herren ihesus cristus en 
man i sinna modhers liffue, ekke aldrogher ällar 
gammal, wtan aff wishet, ey häldher aff lekamans 
starkhet, wtan mz förnomstoghet i sin sinne, för 


On 


frank 


0 


thy tha han i krobbonne laa, swa wiis war, som 


han war xxxiij ara gammal, för allom oppenbar- 
lika prädikande oc nw sitiandhe widh gudh fadh- 
ers höghra handh alzmäktogher, än besyndher- 
lika wisdomen haffuer han brwkat äpther aren, 
1 liknilse widh människiom, til sant tekn oc be- 
wisnigh thz han människios natwr oppa sik takit 
haffuer J xviij matto thz högha bärgith är hon 
1 liknilse är jomffru maria som propheten daniel 
aff skriffuar, aff huilket en sten aff skars wtan 
människios handh, widh hwilket war herre ihesus 
cristus är liknandhe, som aff iomffru maria födhes 
wtan alla manz hiälp mz thäns hälga anda gär- 
nigh J xix matto är hon thän wälsignadhe port- 
en som ezeiel aff skriffwar, igönom huilken ihe- 
sus gik oc likawaäl läster bliffwandes äwerdelika, 
swa war oc iomffru maria thentidh hon wart 
haffwandes mz ihesum, i födhzlonne oc äppther 
födhilsen, äwerdelik iomffru bliffwandes J xx matto 
är maria then förgylte stakin som propheten za- 
charias saa mz syw lyws brinnande i templit iheru- 


Sp. 2. 


Bl. 74, v. 
Sp. 1. 


or 


10 


20 


Sp. 2. 30 


618 Sankt Anna. 


salem, huilken betydher the vij miskwndhsamlika 
gärningga mz mariam oc henna skinande äpthe- 
döme i liffwerne oc häloghet J xxi matto är hon 
liknat widher the archena, i huilke som lagho 
lästa the twa tafflor moyse, som the x gudz 
budhordh jnnan skriffuen waro mz gudz fingher, 
huilken budhordh iomffru maria stadhelika oc 
atwaktelika hiölt, oc liffdhe äpther them, i the 
arkenne war oc thz riiset ällar wandhen aarons, 
som blomstradhes oc baar frukt, teknandhe the 
aldra sälasta fruktena ihesum cristum wan skap- 
ara oc atherlösara, som os födher mz sin hälga 
likama oc blodh, Item i the arkenne war oc thz 
gulämbaret som thz hymelzska brödhet i laa oc 
gaffs israels barnom som i öknenne waro, oc i 
xl aar ther aff liffuande, huilket liffsens brödh 
iomfrw maria i sinom likama i ix manadha jnne 
lykte, som war thz sanna brödhet ihesus cristus, 
the samma archen war oc bygdh aff sechim trä, 
huilket offörganghlikit är oc i iordhenne ekke 
rotnar, sammaledhis oc iomffru maria ey i iordh- 
enne rothnadhe som andra människior mäst göra, 
wtan mz liff oc siäl är oppfördh til hymerikis 
äro, som then hälga kirkia mz sancto agustino 
oc sancto bernardo mz mangh san oc märkeli- 
ken ordh witna oc bewisa thz wäl mögheliket 
oc sant wara, then -archen haffde oc ij gul- 
ringha oppa sidhorna, som man pläghade henne 
mz bära Oc maria haffde mz sik the iiij hwffwdh 
dygdher som kallas cardinales oc äro röther til 
alla andeleka dygdher, archen hon haffde oc twa 
boma som man stak gönom ringhana, teknar thän 


Sankt Anna. 6 19 


sanna kärleken iomffru maria haffde til gudh oc 
människior, archen war oc badhe jnnan oc wtan 
förgylt, sammwledhes war oc iomffru maria skin- 
andhe oc blank jnnan oc wtan mz gudelika dygdher 
oc godha sidher, maria liknas oc. widher konung 
astroges dotter, som man läs scholastice legenda 
thz han saa aff sinne dotter wäxsa en wiin gardh 
aldra fägherst, oc bredhes wt swa widher, thz 
han jnne lykte alla wärldena, oc wart honom sakt, 
thz aff hans dotter skulle födhas en mäktogher 
konungher, oc ther äpther födhe hon cirum kon- 
ungh som israels söner frälste aff babilonia fäng- 
ilse, Saa warb oc sakt aff änglenom joachim oc 
anno hwru en dotter födhas skulde aff them, som 
os aff diaffwlsens fängilse frälsa skulle, Maria är 
oc liknat widh the lästa käldhona som syntes i 
enom jnnelästom gaardh, sammwledhes war oc 
iomffru maria jnneläst i sinna modhers sancta 
anna renasta liffue, hälgat aff them hälga andha, 
oc jnsighlat mz the hälga treffalloghet, swa at 
enghen syndh, ällar oren tanke i henne komma 
kwnne, Maria är oc liknat widh salomons mön- 
ster, som alt jnnan war förgylt, sammoledhes war 
oc iomfrun hwit oc skinande i sins iomffrudoms 
renlikhet, iämwäl janan i hiärtat oc siälenne, all 
förgylt mz brännande kärlek, huilka iomffru som 
hymel oc iordh äwerdelika loffwa 


em 


amad 


5 


25 


Bl. 75, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


[DA 


1 


2? 


2 


3 


5 


S 


5 


S 


620 Sankt Anna. 


Thzta xvj capitulum är hwru ioachim oc 
anna offradho mariam i mönstrit Oc är takit 
sammwledh wtu sancta anna legenda 


Nw tha Ixxx dagha waro framlidhne, tha 
offradhe joachim oc anna mariam i mönstrit som 
laghen wtb wisto, än nar the henne swa offrat 
haffdo oc ather mz henne hem foro, oc til sit 
hws kommo, tha war ioachim oc anna thzta wäl- 
signadha barnet som wäl tilbordhe mz största 
kärlek oc aatwakt thz bewarandhe, oc thz i största 
wärdoghet hallandes, swa at the aff enghom 
willo thz latha handla ällar hantheras, wtan aff 
sik siälffwom, oc aff sancta anna syster som heth 
hismeria, haa kan sighia aff the store glädhi the 
haffdho, nar the thzta hälga barnet sagho, oc 
mz thy lekto, än iak tror at thz enghen tänkia 
kan, wtan at enast the som thz handamällan 
haffdho, för thy ioachim oc anna offta satho oc 
sagho oppa thzta wälsignadha barnet, mz swa 
store glädhi, at the i viij ällar x dagha glömdho 
at ätha ällar drikka, oc mentho thz ekke en 
halffwan dagh haffwa warit thz the när henne 
sithit haffdo The haffdo thz oc swa bestält mz 
alt sith hwsfolk, thz enghen aff them jngaa skulle 
i kamaren, nar the badhen samman ther jnne 
waro när barneno, oc ware thz än swa saker at 
the stundhom i langan tidh ther janne waren, 
huilket bodh the aatwaktelika hyöllo 


Thzta xvij capitulum är hwru iomffru maria 
wart presenterat i templet annantidh 


Nw tha iomffru maria war triggia ara oc aff 
wandh war aff modher spena, tha sagdhe ioachim 


Sankt Anna. 6 2 1 


til sanctam annam, wi wiliom tänkia oppa thz 
lyffte wi gudhi loffuadhom, tha wi offruktsamlik 
warom, hwru om gudh os wille giffua oc förläna 
ena frukt at wi thz i templet i iherusalem offra 
skullom, ther gudhi tiänandhe, Tha swaradhe 
sancta anna, än tho at thz är swart fran os latha, 
tha är thz mykyt swarare mothe wart eghit lyffte 
göra, oc wan gudh ther mz förtörna, för thy är 
iak redhoboen äpther idhrom wilia göra, oc thz 
lyffte gärna fulkomna som wi loffwat haffwonm, 
Strax gik sancta anna oc redhe sik til, oc lät 
kalla samman henna nästa wener, ärlekasta qwin- 
nor aff henna släkt, oc tok mz sik kostelika gaff- 
wor, oc ther mz eth ärleket klädhe som haffde 


ov 


hymelblaa färgho, oc ther jnnan waro satta skin- 15 


andhe löff likerwist som stiärnonar i hymelen 
prydandhes oc skinandhes, Ther mz haffde hon 
giorth en faghran kranz aff aldhra kostelikasta 
blomor, som iomffrun oppa sit huffudh haffua 
skulle, Item i kranzsen war oc saat fäm stena 
aldra klarasta oc mäst skinandhe ower alla stena 
oc perlor i wärldenne kwnno wara Tha the nw 
redho waro, foro the til iherusalem, oc i tre 
nätter oppa wäghenom warandhes, för thy at i 
mällan nazaret som the i bodho oc iherusalem 
tha äro xxv milor, oc foro the thenna wäghen 
mz största glädhi, för thy hälga ängla them fölg- 
dho mz lyoffuaste tiänist oc störste glädhi jubil- 
erande oc sywngande för theras tilkommandhe 
drothnigh som mz them war, Tha the nw til 
iherusalem kommo, sändhe ioachim bodh jn til 
presten i templet, oc badh honom sik til redha 


Bl. 75, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


en 


SS 


15 


2 


[—) 


25 


622 Sankt Anna. 


oc taka widh hans dotter oc henne anamandhe, 
aff huilko the mykyt gladdos, Oc tha sik ioachim 
oc anna til reddo, oc sik i sin bästa klädhe för- 
andhe, oc thäslikes the mariam pryddo oc til 
reddo som aldra fäghirst the kwnno, oc gingho 
sidhan opp til bärgit som templet oppa staar, 
huilket xv trappor oppföre war för än the opp 
kommo, the tänkto henne oppbära ällar ledha, 
Än hon böriadhe them sialff opp gaa, swa ffast 
oc starklika, som hon xij ara gammwl ware, aff 
huilko prestenar oc alt folket storlika wndrandhe 
waro, äpther thz at hon ey meer än iij aara gam- 
mwl war, nw som the kommo för kyrkio dörena, 
haffdo the til reth theras offer, oc gingho sidhan 
jn i kirkiona til presten, huilken them wnfik mz 
störste wördhnig, Oc swa offradho the iomffru 
maria i templet mz stora gaffuor som the loffuat 
haffdho, huilket prestenar henne kärleka anam- 
andhe, oc mz största glädhi sywngandhe hög- 
tidheliken loff sangh, oc ledho henne sidhan til 
the andhra jomffrur som ther i templet waro, oc 
mz them ther gudhi tiänandhe, ther bleff hon 
tha til en tidh; oc ey mästa länghe 


Thz xvij capitulum hwru iomffru maria iij 
resor 1 templet offradhes 


Samwledhes som the hälge biskoppa epi- 
phanius cirillus oc basillus skriffwa, tha är iom- 
ffru maria iij resor i templet offrat, oc sigher 
vincencius iämwäl oc flere skriffwa thz at tha 


30 hon iij ara war, warth hon offrat i templet, ther 


Sankt Anna. 623 


nakra stwndh bliffwandhe, Än i försto matto 
wart hon offrat aff sinne modher anna tha hon 
1xxx dagha gamwl war, mz renselsenna gaffwo 
äpther laghannas wtuisilse, för thy theras lagh 
swa wtuisto, thz födde qwinnan ena dotter, tha 
skulle hon jnnan lxxx dagha ey jngaa i templet, 
oc födhe hon son, tha ware thz hälfftena mine, 
som är xl dagha, oc saken hwi swa war, som 
naturlika mästara sighia, thz hälfftena sidhermer 
komber liff i pighabarnet i modherliffue än pilt- 
enom, Än tha nw sancta anna sina dotter swa i 
templet offrat haffde oc gudhi loffwat, ffördhe 
hon henne strax hem mz sik äpther theras sidh, 
Än i the andre matto offradhes hon tha hon war 
jij aara gamwl, som i nästo capitulo förskriffuit 
star, oc nakot ther äpther hem fördhes oc sidhan 
hema bliffwandes til thäs hon vij aara gammwl 
war, oc tha wart hon tridhia sin offrat i templet, 
hwar hon tha bleff til thäs hon xiij ara gam- 
mul war, 


Thz xix capitulum hwru iomffru maria gudhi 
tiänthe aff vij aar oc til thäs hon war xilj 
ara i templet 


Tha nw iomffru maria sista sinne i templet 
offrat wart, tha bleff hon ther til thäs hon xiiij 
ara gammwl war, mz the andra iomffrur ther 
waro jnoffradha, ther gudhi tiänandhe, oc lär- 
andhe moysi lagh aff gudz tiänarom, tha satte 
hon i sith hiärta, gudh haffwa för fadher, för thy 


An 


20 


NN 


5 


hennas föräldra henne ower giffuit haffdho, Oc 30 


Bl. 76, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


3 


An 


[SA] 


& 


624 Sankt Anna. 


matte hon wäl sighia som dauid i psaltaren 
sigher, äpther thy min fadher oc modher mik 
ower giffuit haffdo, tha haffuer gudh mik anamat, 
hon lät sik oc lära aff tempelsens prestom moysi 
lagh, oc tänkte offta i sith hiärta, hwat hon 
bäst göra matte, thz gudhi mäst täktes, oc ther 
badh hon gudh offta om mz största gudhelikhet, 
thz han henne sina hälga nadher ther til förlänte 
thz hon the laghen moysi matte fulkomlika halla, 
oc hennas wilia tilföghias hans wilia, swa at hon 
kärt haffde alt thz han kärt haffdhe, oc thz hat- 
adhe som han hatadhe, Oc bedhes swa alla the 
dygdher som hon gudhi matte mädher täkkias, 
Sidhan gik hon täk fram i allom dygdhom, oc 
gudeliko liffwerne, oc i wiishet ower alla the 
andra ther jnne waro, oc altidh war hon tänk- 
lande, oc mz hiärtat skodandhe the osighelika 
gudz godhet han wille bewisa människionna släkte, 
häldher oc at hon las laghen moysi, oc andra 
hälga skrifft skodandhe, häldher oc nakot ärleket 
görandhes mz sinom handhom som til tempelsens 
nytto kom, antiggia sömadhe ny klädhe ällar bötte 
the gambla, oc annat hwat som tarffwadhes til 
tempelsens prydilse, oc prästenar henne befälto at 
göra, lagdhe hon sik alla win om at göra thz wäl 


Thzta xx capitulum 


Nw tha alla iomffrur til lagha ara komna 
waro, som är xlilj ara, sändhos the hem til thera 
föräldhra, them til äkthaskap giffwande, Än maria 
pläghade altidh läsa aff wars herra tilqwämdh 
hwru han kommaskolandhe war i människio 


Sankt Anna. 625 


hamnpbh, sik siälffwan skapande, thzta hon offta 
laas oc ower laas oc offta kyste mz största astwn- 
dhan, huilket oc händhe thz hon fanz i storom 
wisdom i ödhmywktenne ödhmywkast oc i dauidz 
sangh stoltast, i kärlekenom graciocior, oc i ren- 
likhetenne oc i alla dygdher fulkomlikast, hon 
war oc stadogh i alle gudelike nadh, Oc oböghe- 
lik i hiärtat til nakot thz som onth war, enghen 
saa henne nakontidh wredha, wtan alt hennas 
taal oc ordh waro fwl mz nadh, swa at gudh 
matte i henne bekännas, hon war oc offta sör- 
iandhe oc bedröffdh i sit hiärta rädhandes thz 
nakor aff hennas sälskap skullo gudh retha mz 
nakor faffängh ordh, ällar mz myklo löghe ällar 
nakor thera andra speskära skulle häldher i nakre 
matto gudh förtörnandhe, wtan altidh gudhi 
tiänandhe, oc honom bidhiande för människionna 
atherlösn Oc nar hon nakon helsadhe, oppa thz 
at the i sina gudelika böner ekke wordho hind- 
radhe mz nakot gen swar, sagdhe hon enkte 
meer, än Deo gracias Oc thz är wäl troandhe at 
hon thenna godha sidhwäniona böriadhe som än 
haldz, at goth folk helsas mz Deo gracias ällar 
swarat wardha, Hon loffwadhe oc gudbhi sin iom- 
ffrwdom om swa gudhi täktes, huilket aldrigh 
förra skedhe fran första wärldenna opphoff, thy 
war hon the första iomffru som gudhi renlikhet 
loffuadhe, hon haffde sik oc i allom tinghom swa 
ödhmywklika, wiisleka oc dygdhelika, thz hennas 


ND 


5 8 


5 


liffwerne allom människiom war til spegil i godh- 30 


om sidhom, Som sanctus ambrosius mz flerom 
ordhom henne til loff skriffwar, Hon hiölt sik til 
Legend. III. 40 


Bl. 76, v. 
p. 1. 


Sp. 2. 


[AJ 


10 


2 


2 


SS 


[AJ 


626 Sankt Anna. 


alla häloghet oc hwar dagh aff änglomen sökt | 
oc hogxzswalat, som sanctus jeronimus skriffuar 
til the hälga biskoppa cromacium oc eliodorium 
i enne Epistolo, thz iomffru maria haffdhe sik 
thenna reglona saat, thz hon fran morgnenom 
oc jn til ters tidh i sinom bönom war, oc fran 
ters oc til nons tidh war hon the tingh görandhe, 
som tämplet kom til gangh oc nytto, Oc fran 
nons tidh war hon i sinom bönom, til thäs än- 
gelen kom oc fördhe henne maat, Oc i swa danth 
liffwerne bleff hon stadogh i templet, til thäs hon 


war xillj ara 
Thz xxj capitulum 


Nw tha joachim oc sancta anna iomffru maria 
theras dotter i templet offrat haffdho, oc the 
ther nakra stwndh haffdho warit wälsignadho, 
loffwadho oc äradho the alzwaldoghan gudh för 
sina stora nadher oc gaffuor han them beuist 
haffde, oc foro sidhan hem til nazaret, Oc sam- 
maledhes som the tre nätther oppa wäghen waro, 
nar the foro til iherusalem, swa waro the oc nar 
the tädhan foro iij nätter i samma härbärghe 
gästande i hemfärdh som i bortfärdh, Oc oppa 
wäghen händhe stor iärtekne, som skriffwat sta 
äpther sancta anna legenda 


Thz xxij capitulum hwru joachim doo om sam- 
ma aar han mariam [i] tempplet offrat haffdhe 


Nakot äpther thentidh joachim oc sancta 
anna theras dotter maria i templet offrat haffde, 


Sankt Anna. 627 


oc hem farne waro til nazareth som the hema 
waro, wart han kranker oc astwndhe aff gudhi 
thz han matte komma til the förfädher huilke 
för honom framlidhne waro Tha han nw swa 
kranker oppa sänghenne laa, oc kändhe sik dödh- 
en nalkas, läth han til sik kalla sanctam annam 
oc sagdhe, see nw är thimen kommen thz iak skal 
döö mz mina förfädher, oc nar iak är dödher, 
wil iak thz thu mik lather iordha när min fadher 
barpanter, oc thu sidhan i alla thina dagha the 
x gudz budhordh hallandes rätwislekan oc offta 
mz tak oc ödhmyukt owerwägandhe the stora 
godhet oc wndherlika tingh, gudh mz os her i 
wärldenne giorth haffwer, tänk oc oppa thz lyff- 
tet wi giordhom aff ware frukt, allom människ- 
iom til sälikhet, iak skal nw nidhergaa til halff- 
wetis förborgh, oc kwngöra wara fförfädher aff 
gudz stora oc mildha barmhärtoghet, oppa thz 
at the ekke sokka oc bedröffwas ällar länkta 
äpther wars herra tilqwämdh them til atherlösn, 
Oc nar thu mine dotter marie min dödh kwngör, 
tha sigh henne thz mz 'thz hon mik i sith hiärta 
stadhfäster likerwis swa som solen i hymelsens 


Nn 


PE 


0 


[ond 


5 


0 


0 


firmamente sither oc stadhfäst är, Nw som han ' 


thzta sakt haffdhe, gaff han opp sin andha, Än 
som sancta anna thzta saa ffyöl hon oppa sith 
änlethe, oc gräth hans dödh mz mangha tara, 
swa at sänghen som ioachim laa oppa, mykyt 
waat wart, sidhan läth hon honom smöria oc 
iordha när sinom fadher som han siälffwer bidhit 
haffde, oc bleff sitiandhe när graffwenne i vij 


Bl. 77, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


2 


2 


[SA 


S 


It 


eS 


on 


6 28 Sankt Anna. 


dagha gratandhe hans dödh, ther äpther foor hon 
hem söriandhe oc tha gratandhe i xl dagha 


Thz xxij capitulum hwru sancta anna äpther 
ioachims dödh enom manne wart giffwin oc 
heth cleophas äpther ängilsens bodhan 


Eth aar äpther ioachims dödh tok sancta 
anna sin högtidhelika klädhe oc wille them 
söndher skära, oc them fatikka giffua för gudz , 
skuldh oc sagdhe, her äpther skulu ey finnas i 
mit hws enghen höghtidelik klädhe, oc sialff wil 
iak fara i änkio klädher som min stadhga til 
höre oc mins bondha dödh gratha oc sörghia swa 
länghe iak liffwer, Oc som hon thzta sakt haffde 
kom gudhz ängil oc stodh när henne oc sagdhe, 
hör hwat gudh tik bywdher, thu skalt ekke 
söndher skära thin högtidhelika klädhe, wtan 
häldher tänkia oppa hwru gudh tik giordhe 
fruktsamma, tha thu ofruktsamliken war, oc tik 
förlänt haffwer ena säla frwkt henas like aldrigh 
haffuer warit, oc ey häldher wardha skal, aff 
huilke skal födhas gudz son, alle wärldenne til 


"sälikhet, thy skalt thu lydhog wara oc fästa tik 


oc troloffua latha then iak tik nampne, oc för 
gudhi är rätwis, oc hether cleophas, aff huilkom 
thu i första areth wnfa oc födha skal ena dot- 
ther mz gudz nadh, aff huilke framdeles födhas 
skal starke män i the hälghe cristne tro, som 
stridha skulu för gudhi, oc äpther theras blodz 
wtgywtilse anama skolandhe martyres krono i 


30 hymerike, oc wil them göra til höffdingha ower 


Sankt Anna. 629 


alla wärldena, oc skwlu sithia at döma the xij 
släkte aff israel, Oc för thy gör äpther mino 
radhe, äpther thy gudh haffuer mik hiit til tik 
sänt, för thy bättre är lydogh wara gudhi än 
mothe staa, Tha nw sancta anna thzta aff ängl- 
enom hört haffde, fyöl hon oppa sin knä, tak- 
kande loffwande oc ärande alzwalloghan gudh, 
oc giordhe äpther thäs hälga ängilsens oc sinnas 
wenas radhe, oc läth sik troloffwa cleophas, aff 
huilkom hon jnnan eth aar födhe ena dotter, 
oc kalladhe henne oc maria, henna första dotter 
til wärdoghet, Än förra än hon födhe barneth 
bleff cleophas dödher, som war hennas andhre 
man, Tha sancta anna thzta saa bleff hon ower- 
matto bedröffdh, oc sagdhe, O wee är mik, förra 
än iak faar glädhi aff mine bärandhes frwkt förra 
komber mik stor dröffuilse oppa, i thy min dotter 
som iak nw bär oc än födhas skal sin fadher ey 
faa see, ällar känna maa, J thenna dröffwilse war 
sancta anna wäntandhe thiman som hon födha 
skwlle, än tha thimen kom, födhe hon ena dotter, 
oc kalladhe henne maria som ängilen haffde henne 
.bwdhit, Oc tha thenna iomffrun til sin lagha ara 
kommen war, gaffwo the henne äpther hennas 
modhers radhe enom gudhi fryktandhes manne, 
oc heth alpheus, aff them födhes iacobus minor, 
oc symones oc judas oc then rätwise josep, oc 
tber äpther wordho cristi apostla, Oc som nw 
sancta anna mykyt gräth cleophas dödh eth aar, 
sagdhe hon til sik sialffwa, Nw haffwer iak fwl- 
komnat gudz wilia, thy wil iak nw her äpther 
fly alla manna sälskap, Än i samma stwndh kom 


NR 


verde 


0 


ob 


5 


Bl. 77, v. 
Sp. 1 


630 Sankt Anna. 


ängilen til henna oc sagdhe, anna iak är fran 
gudhi wt sändher oc hiit til thin, thu west wal 
at all witne staa til try, för thy skalt thu i dagh 
tik troloffwa latha aff en rätwisan man oc hether 
Salomon, aff huilkom thu skalt affla ena dotter 
aff gudz gaffuo, som oc maria heta skal, oc aff 
henne skal födhas the herra oc första wardha 
skulu ower wärldena, oc döma skolandhe the 
xij släktenar aff israel, oc gudh wardher wndher- 
lik tingh mz them görande, oc theras nampn 
skulu bliffua äwinnelika, för thy glädz nw i gudhi, 
at i gönom thin barn wil gudh oc wardher wndher- 
lik tingh görandhe oppa iordhenne, oc alt thz 
aff tik födhes, skal waälsignat bliffua i hymerike 
15 äwinnelika, fför thy försma ey min ordh, oc 
äpther thins tridhia manz dödh skalt thu änkia 
bliffua, äpther gudz wilia 


an 


1 


SS 


Thz xxiij capitulum hwru sancta anna äpther 


ängilsens bodh gik til gifftemala tridhia sin 


20 Som nw sancta anna ängelsens bodh haffdhe 
hört, fyöl hon oppa sin knä, wälsinghnande, loff- 
uandhe oc ärandhe gudh, som wndherliken är i 
sinom gärninghom, oc fik nw then tridhia man- 
nen som heth salomon, the liffdho samman rät- 
uisleka oc gudhi fryktande, oc hans hälga budh- 
ordh hallandes, Nar the nw eth skiffte haffdo til 
hopa warit, tha wart sancta anna haffwande, oc 
födhe ena dotter huilka hon oc läth kalla maria 
oc nar tidhen kom wart hon giffuin enom gudhi 
30 fryktandes manne, hetandhes zebedeus, aff honom 


2 


en 


Sankt Anna. 63 I 


födhe hon then hälga appostolen sanctum iacobum 
maiorem, oc sanctum iohannem ewangelistam, Oc 
nakor aar ther äpther bleff salomon dödh, huil- 
ken anna gräth, som hon the andra giort haffde, 
oc tok sidhan sin högtidhelika klädhe oc pryd- 
ilse, oc skiffte thz til gudz hedher, oc tänkte 
oppa eth strankt liffwerne hon wildhe före taka, 
oc bära jn til sin dödh, som hon oc giordhe 


Thz xxv capitulum hwru iomffru maria oc 
iosep troloffuadhos 


Tha nw iomffru maria xiiij aara gamwl war, 
oc swa länghe i templet warit haffde som före 
skriffwat staar, tha bödh then höxste presten i 
templet thz alla the iomffrur som til lagha aara 
komna waro, skullo hem fara oc sik män taka äpther 
thera frändhas radhe, huilket the oc alla giordho, 
wtan alenast iomffru maria sancta anna dotter, 
hon giordhe thz ekke, Oc nar hon wart aff bi- 
skoppenom aat spordh, hwi hon äpther hans bodh 
ekke giordhe, Swaradhe hon honom oc sagdhe, 
thz hon sin iomfrulika renlikhet gudhi alzwall- 
oghom loffwat haffde, oc thy matte hon engha 
samtykkio giffwa til äktaskap, tha wart biskoppen 
i mönstret mykyt bekymbradher, för thy han 
wiste hwat the hälga skrifft bywdher, at hwat 
man gudhi haffwer loffwat, at man thz yw halla 
skal, oc hälst swa danth lyffte, som aldrigh na- 
kor förra hördhe som thz war, för thy war han 
her jnnan mykyt twäkandhe hwat hälst han göra 
ällar latha skulle, tha lät han sancta anna för 


oe 


10 


amd 


5 


BL 78, r. 
Sp. 1. 


Sp, 2 


Bl. 78, v. 
Sp. 1. 


oe 


[|] 


20 


25 


3 


S 


632 Sankt Anna. 


sik kalla, oc mz henne sith radh haffwa, för thy 
at han wiste wäl at hon en gudelik qwinna war, 
som hon nw til honom kommen war kwngiordhe 
hon honom the mangha miracula ällar iärtekne 
som henne waro händh mz hennas dotter maria, 
aff huilko han än kom i större twäkan, ey wit- 
andhes hwat han göra ällar latha skuldhe om 
thenna ärandhen, Sidhan lät han samman kalla 
alla prestenar, oc gik swa mz them jn i templet, 
ther fyöllo the alle oppa sin knä, oc gudh mykyt 
jnnerlika bidhiandhes om eth swar oppa före- 
skriffuat ärandhe, tha wart ther hördh en röst, 
wtu thz hälga altaret som kallas sancta sanctorum, 
swa lydhande Thz skal wt springha en qwister 
aff jesse roth som bära skal eth blomster oppa 
huilko skal huilas then hälge andhe, Nar biskopp- 
en oc prestena thzta hört haffdho, lät han sam- 
man kalla alla the män som aff dauidz släkte 
waro, oc til lagha ara komne, oc bödh thz hwar 
en en qwist ällar wandh mz sik til templet bära 
skulle, huilken thera som blomster baar oc then 
hälge andhe synthes oppa sitiandhe, honom skulde 
iomffrun troloffuas, huilkit the oc alle giordho, 
wtan allenast iosep, Öc tha engxsans there qwister 
blomstradhes, tha matte iosep jnga, oc nar han 
satte sin qwist oppa altaret när the andra, strax 
blomstradhes han, oc ena aldra fäghärsta ros 
bärandhe, oc oppa huilka roos then hälge ande 
sik satte i ena hwita dwffuo like, oc som sancta 
anna thz fik höra, thz iosep henna dotter til 
äktha haffwa skulde, wart hon mykyt gladh ther 
aat, för thy hon wäl wiste thz han en renliffuis, 


Sankt Anna. 633 


rätwis oc gudbhi fryktandes man war, Oc han 
war oc cleophas hennas andra manz brodher, oc 
pläghadhe offta ätha oc drikka mz henne, oc 
haffdhe henne mykyt kära, oc äpther henna tridhia 
manz dödh pläghade han henne behiälpogher wara 
sammaledh som han hennas eghen son haffdhe 
warit, Oc för thy hennas dotter maria oc cleophas 
hans brodher än liffde, för thy war än kärleken 
mällan iosep oc sancta anna lika stoor 


Thz xxvj capitulum hwru iosep aff biskopp- 
enom iomffru maria til äkta giffuin wart 


Som nw iosep thzta saa at thz gudz wili war, 
thz honom maria til äkta skwlle giffwas, oc han 
tilförandha hört haffde, thz hon gudbhi iomffru- 
dom loffwat haffde, wart han mykyt gladher, oc 
gudhi storlika ther före takkande, oc thz han 
honom saa dana ena iomffru tilföghet haffde som 
gudhi i tempplet offrat war, oc honom sin iom- 
ffrudom loffwat haffde, för thy han oc swa för sik 
takit haffde, thz han iomffru liffwerne wille i sina 
liffs dagha halda, Oc tha iomffru maria thzta 
hörde thz the öwersta prästenar mz ioseps frän- 
dher ther öwer waro, them tilhopa giffwandes, 
wart hon mykyt förfärat mz iomffrwlike blyghet, 
Än som sancta anna thzta hördhe oc förnam, 
tok hon mz sik en deel aff the iomffrwr som 
hennas dotter waro wana om gaa mz i templet 
oc foldhos alla aat til nazareth som hon hema 
war, oc iosep foor hem til sin, oc mz största 
kärlek oc aatwakt til redhande thz honom til 


en 


0 


lamad 


5 


20 


Sp. 2. 


El. 79, r. 
Sp. 1. 


Ott 


mn 
[=] 


-— 
an 


2 


SS 


25 


634 Sankt Anna. 


bryllops kost tarffwadhes, Nakon thima ther åp- 
ther gaff biskoppen oc tämpelsens klärka them 
til hopa, them wälsighnande til hälokt äkteskap 
oc thy äpther thz the sammangiffwin waro, foldhe 
losep maria oc sancto anno til nazaret, ther 
nakontidh warande, oc sik oppa badha sidhor 
tilreddo hwat them tarffwadhes til bröllops kost 


Thz xxvij capitulum hwru gabriel ängil iom- 
ffru maria kwngiordhe thz hon gudz son 
födha skulle 


Tha som iosep sik nw wälwilieligha til redde, 
oc iomffru maria hans brudh honom i sith hws 
anamadhe som han wti boandhe war Tha kom 
ängilen gabriel som sanctus lucas skriffuar i 
ewangelio, thz gudh haffwer wt sänth i landet 
galilea i en stadh hetandhes nazareth, til the 
iomfrwnana som ioseppe loffwat war, oc henne 
helsandhes i swa matto som ewangelium wtuisar 
aff wars herra ibesu cristi tilgwämdh iiomffrunna 
liiff,j oc strax i samma stwndh thz war giorth, 
foor ängilen fran henne, wtan twäkan mz store 
glädhi, för thy han henne gladelika bebodhade, 
oc them nw nytidhande förandhes som honom 
wtsändho, för thy han thz nw förwärffuat haffde 
om huilkit han war wtsändher, oc strax iomffru 
maria haffde änglenom lyth oc samtykkio giffuit 
wart hon strax haffwande mz gudz son alzmäkt- 
oghom, huilkom wari loff nw oc äwerdelika 


Sankt Anna. 635 


Thz xxviij capitulum hwru iomffru maria 
sökte sancta elyzabet sina fränko 


Nakoth ther äpther at iomffru maria mz 
gabrielem haffde talat oc hans ordhom samtykkio 
giffwit äpther gudz wilia, tha stodh hon opp som 
lucas skriffwar, oc gik snarleka i berghet til sa- 
chariam, oc helsadhe hans hwstru elyzabeth, som 
ewangelium ythermer wttydher, man läs oc aff 
thz nyfödha barnet sancte iohannes baptista första 
sin opp takit wart aff iordh tha thz war fööt aff 
iomffrunne gudz madher, oc gik hon strax hem 
1 gän til nazaret til sinna maodher sanctam annam 


Thz xxix capitulum hwru iosep tänkte ower- 
giffua iomffruna tha han saa at hon war haft- 
uande oc hwru ängilen honom thz förbödh 


Som sanctus matteus skriffwar, tha foor iosep 
aff jwdea oc til galileam til nazaret, til sancta 
anna hws som hans brwdh än war, oc tänkte 
henne tha mz sik hem föra, som han fik see, thz 
hon haffwande war, oc han ey än tha wiste aff 
gudz lönlika tingh, tha wille han henne ekke 
anama, oc ekke häldher beropa thz hon ekke aff 
the jwdar skulde wardha stenkat, thy wilde han 
lönlika latha henne bliffwa när sinne modher oc 
wener, som han thzta i hoghen haffde oppenbar- 
adhe sik ängelen för honom i sömpnen som ew- 
angelium yttermer wtwisar 


[3] 


bee 


5 


Sp. 2. 


Bl. 79, v. 
Sp. 1. 


(3) 


1 


2 


2 


[a 


An 


0 


[> d 


636 Sankt Anna. 


Thz xxx capitulum hwi war herre wilde at 
hans modher skulde wara giffwin i äkteskap 


Nw är märkiande, thz gudh för mangha saker 
wilde, thz hans modher skulde haffua en äkta 
man til at fördriffua onth rykte, som ambrosius 
skriffuar, at thz erodes mz the jwdar ekke skulde 
sighia, thz ihesus i lösko läghe skulde wara födh- 
er, Origenes skriffwar oc at för barnzsens ihesu 
tiänist opthelikhet aff främmande landh komma- 
skolande til egiptum, oc ather hem til jwda landit, 
Oc ambrosius skriffwar at lönandhe för diaäff- 
lenom gudz födhzlo, thz han ekke skulle första 
thz han aff enne iomffru war födher, oc för thy 
at iomfru maria skulle haffua hiälp oc bestandh 
aff sinne släkt, äpther thy the wisto thz hon 
haffde en gudhi fryktandes man 


Thz xxxj capitulum hwru sancta anna gladdes 
tha hon hördhe thz hennas dotter maria war 
haffwandhe mz gudz son 


Tha sancta anna hördhe aff sinne dotter oc 
aff änglenom, thz hon haffde wnfangit gudz son 
1 sin lekama, tha wart hon owermatto gladh, oc 
loffuadhe oc äradhe alzwalloghan gudh, för sina 
stora nadher han henna dotter förlänt haffde, 
oc sagdhe, O min kära herra aldrigh war mith 
hiärta swa fult mz glädhi som thz nw är, thz 
iak nw swa mangha twnghor haffde som ledher 
oc blodz droppa i mik är, mz them wille iak tik 
loffwa oc tiäna äwinnelika wtan alla atherwändho, 


30 för the stora oc osighelika nadh oc kärlek thu 


Sankt Anna. 637 


mine dotter bewist haffwer ålle wärldenne til säl- 
ikhet, fför thy o hymel oc iordh, oc all creatur 
ther janne ära lykta, oc the i hälffuittes förborg 
ärw lästa, gladhen idher alla nw mz mik, oc 
loffwen oc takken gudh för osighelika nadher 
han os allom bewist haffwer 


Thz xxxij capitulum hwru sancta anna äpther 
sinne dotter sökte tha ihesus wart födher a 
ywla nath 


Tha som nw sancta anna mz store länktan 
war wäntandhe thiman, thz hennas dotter ihesum 
födha skulle, war hon mykyt besöriandhe om the 
thing ther sannan gudh oc man höffuelikit war 
i sinne mandoms födzlo mz sinne hälge modher 
marie, tha til redde hon ena skönasta sängh, oc 
ther ower eth kostelikasta klädhe besat mz skön- 
asta blomor, oppa huilke sängh maria skulle haffua 
hwilatz, nar hon sin son ihesum cristum födde, 
hon lät oc göra ena kaostelika waggo aff aldra 
bästa trä, oc ther ower eth förgylt klädhe, Oc 
ther mz mykyn kosteliken klädhe som barneth 
skulle swepas wti, Oc som thz aat thimanom ledh 
thz maria ihesum födha skulle, tha foor sancta 
anna til iherusalem at köpa hwat henne til thzta 
tarffwadhes, oppa thz at hon ey i nakre matto 
skulde hindhras nar henna dotter födde, at hon 
yw thäs ytherlikare skwlle när henne i them thim- 
anom wara, Tha händhe thz at mädhan sancta 
anna i thenna wäghenom war til iherusalem, Tha 


5 


wt gik bodhit aff kesarenom octouiano at all 30 


638 Sankt Anna. 


wärlden skulde beskriffuas, äpther thy som sanctus 

sp2 +Jlucas skriffwar i lestenne, oc tha äpther kesarans 
budhi foor iosep til sin stadh ther han war 
födher, ther sin skat pänigh takandhes oc sik swa 
jnskriffua latha, oc thy matte iosep fara til bät- 
lem om förskreffna saak oc ärandhe, Oc äpther 
thy thz sancta anna hennas modher ekke hema 
war, tordhe han ekke latha iomffrwna bliffua 
hema, thy at han saa thz at aat thimanom ledh 
10 thz iomffrun födha skulle, thy tok han henne 
mz sik sätiandhes henne oppa asnan, ey wiliande 
henne lata gaa swa langhan wägh som war Xxxv 
walzska milor, han tok oc mz sik en oxsa at siälia 
til sin skat pänigh, oc thz ower war aktadhe han 

15 jomffrunne oc sik til förtärnigh, Oc swa kom 
josep mz mariam til bäthlem, oc jnnan thäs kom 
sancta anna hem fran iherusalem, Oc tha hon 
sina dotter ekke hema fan för sik, wart henne 
sakt thz hon iosep foldhe til bethlem, kesarens 
bodh äpther föliande, Tha sancta anna thz hör- 
dhe, wart hon mykyt bedröffdh rädhandes at aff 
tolke langhe färdh hennas dotters frukt skulde 
nakot tilkomma, thy hon wiste thiman när wara 
at hon födha skulle, Oc för thy wtan alla töff- 
wan foor hon äpther them til bethlem, oc strax 
om samma nattena i mörkret ridhandes, förwiltes 
henne wäghen, oc som hon i the samme stwndh 
satte sik nidher oppa iordhena, oc wart mykyt 
gratande, oc räddes at hennas dotter nakra nödh 
lidha skulle, oc som hon i swadana dröffuilse 
war til minnathena fik hon höra mykyt faghran 
oc söthan sangh i wädhret, som hon opp saa fik 


ot 


2 


S 


2 


on 


3 


S 


Bl. 80, r. 
Sp. 1. 


Sankt Anna. 639 


hon se stort sken oc klarhet aff änglom mz store 
glädhi sywngande, Gloria in excelsis deo, loff 
wari gudhi fadher i högdhinne, oc glädhi oc 
frögdh them oppa iordhenne ärw som haffua 
godhan wilia, Tha kommo änglana til henna oc 
trösto henne oc sagdho, O wärdogasta modher 
modher höxsta konungxsens aff hymerike, glädz 
oc war gladh, för thy at i thenne nattenne är 
thin dotter wordhin wärdogasta gudz sons mo- 
dher, tha sancta anna thzta hörande, wart hon 
owermatto gladh loffwande oc takkande alzwal- 
oghom gudhi aff allo sino hiärta 


Thz xxxiij capitulum hwru sancta anna sina 
dotter mariam mz ihesum sökte i bethlem 


Som sancta anna nw seth oc hört haffde aff 
änglomen, at gudz son war födher, tha stodh hon 
opp aff iordhenne, oc mz store aatwakt sökte 
rätta wäghen aff huilkom hon war wilfaren, oc 
kom snarlika til bethlem, oc som hon ther kom- 
men war, spordhe hon hws fran hwse äpther 
sinne dotter oc iosep, tha kwnne hon enghen wis 
tidhande faa, wtan alle wisto henne nogh sighia 
hwru hennas dotter oc iosep ther moth afftan- 
sangx tidh komne waro, haffuandis mz sik asna 
oc oxsa, oc kwnno engenstadz härberghe ffaa, 
thy at all hwsen waro fwl mz hästa, aff thz 
mykla folk ther tha war, än hwart hon war 
bliffwin, wisto the henne enkte sighia, Som sancta 
anna thzta hördhe wart hon sörghelika dröffdh, 
oc foor igän til nazareth oc mente thz the haffdo 


ur 


bradir 


0 


15 


30 Sp. 2. 


Bl. 80, v. 
Sp. 1. 


on 


20 


25 


30 


640 Sankt Anna. 


än Wwarit tiith komne, än som hon tith kom oc 
them ther ekke fan, dröffdhes hon oc foor gen- 
stan til iherusalem, oc them ther sökiandhe i 
stadhen badhe oppe oc nidhre, oc nar hon them 
ther ey fan, wart hon nw som för all söriandhe, 
oc wiste nw ey hwat hon skullo oppa slaa 


Thz xxxiilj capitulum hwru sancta anna til 
the hälga tre konunga kom 


Tha som nw sancta anna mykyt bedröffdh 
war, thz hon them jngen stadz fwnnit haffde ällar 
finna kwnne, wille hon ey för thy owergiffua at 
letha til thäs hon henne fan, hon foor ather til 
bethlem, oc sökte alla stadz, oc ä hwar hon ey 
förra sökt haffde, Oc som hon tiith kom, mötte 
henne ther the hälga tre konungha, Tha spordhe 
hon them oc theras fölghe aat, mykyt gratandhe, 
om saa dana personar them i wäghenom ekke 
mötto, oc sagdhe oc them hwru om them war, 
Tha märkte thz en aff the konungha thz hon 
en märkeliken oc hälog qwinna war, oc warkwn- 
nadhe henne, stegh han aff sin häst ällar mwla, 
oc gik mz henne nakot aff almanna wäghen, oc 
spordhe henne, hwi hon swa mykyt söriandhe 
war, tha sancta anna saa swa stora ödhmyukt 
aff tolkom enom storom herra, tha sagdbe hon 
honom all ärandhe hwru mz hennas dotter war, 
aff hwilkom ordhom han förstodh thz hon war 
modher modher aat thy wälsignadha nyföddo barn- 
eno, som han mz the andra twa hälga konwngha 
offrat haffdo, tha wart han mykyt gladher thz 


Sankt Anna. 641 


han henne seet haffde, oc mz henne taladhe, oc 
sagdhe henne hwru the aff längdhan komne waro 
til at see oc gudelikit offer görandhes them ny- 
födda konunghenom, Oc sagdhe han henne hwrw 
aff gudz tilfögilse the tre konunga til hoppa 
komne waro, enghen wetandes aff androm, Tha 
sancta anna haffde hört all tässen konungxsens 
ordh, oc hwru wndherlika them wart kwngiort 
aff them nyfödda konungenom, oc sagdhe han 
hwru the alle tre haffdo seet ena stiärno, oc 
ther wti ena iomffru som haffde eth nyföt barn, 
haffwandes eth kors oppa sinne axl, Oc tha the 
her oppa wndradho sagdhe han henne hwru them 
wart tha sakt, thz the skullo fara jn i jwda 
landet oc thz barnet ther finna, huilkit the oc 
giordho, oc som wii ther kommonm forom wi äp- 
ther stiärnonne til iherusalem oc spordhom ther 
äpther them nyfödda jwda konungenom, som 
sanctus matteus ythermeer wtskriffwar i lestenne, 
huilket han alt sagdhe, oc tha omskifftes all 
henna sorgh i glädbhi, tha ledhe thenna konungen 
henne a rättan wägh swa när thz han läth henne 
see skywlet i hwilko herran ihesus mz sinne 
modher war, oc tha hon fik thz see wart hon 
mykyt gladh oc skildos sidhan aat 


Thz xxxv capitulum 'hwru sancta anna fan 
herran ihesum mz sinne dotter mana i stallet 


Tha nw sancta anna til bethlem kom, gik 
hon i thz skywlet i huilko ihesus i födhes, oc 


ther fan hon ihesum liggia i krwbbonne, oc swa 
Legend. UI. 41 


(AJ 


15 


25 


30 


Sp. 2. 


10 


15 


25 


Bl. 81, r. 
Sp. 1. 30 


6492 Sankt Anna. 


snart iomffrun fik see sina modher gik hon oc 
iosep mothe henne, oc wordho all gratandhe 
aff aldra största glädhi, oc ledho henne swa 
badhen til krwbbonna som barnet ihesus i laa 
för oxsan oc asnan, Än nw som sancta anna 
saa barhet ihesum, fyöl hon oppa sin knä bidh- 
iandes til honom swa sighiande, O min gudh oc 
min herre, O alzwaldogher gudz son O min gudh 
oc skapare, O konungher ower alla konungha oc 
herra ower alla herra, är thzta skywlet tith koste- 
lika palacium, oc thenna krobban the enkarne- 
lika waggan iak haffde tik latith redha, thenna 
ordh taladhe hon mz opslaghnom öghom til hym- 
elen oc mz rinnandhe tarom, Ther äpther tal- 
adhe hon til sinna dotter sighiande O min wäl- 
signadha dotter maria, mins hiärta tröst oc 
hogxswalan, är thzta the kostelika sänghen som 
iak haffde tik aktat, Oc thzta nidher fallande 
skywlet ther thenna aldra dyrasta wärldenna skat 
skal i lighia, mith hiärta giffwer sik i beske sorgh 
Än jomffru maria oc iosep henne hogxswalade, 
sighande at thz aff gudhi swa föreset war, oc at 
honom swa täktes, oc mz androm hogxswalilsa 
ordhom Sidhan tok sancta anna barnet ihesum 
1 sin famn honom gudelikan oc kärlekan mz 
störste wördhnig kyssandes, än barnet ihesus opp 
räkkiande sina smaa arma takandes henne om 
halssen, oc moth henne blidhelika leandhes, tha 
förgikx sancta anna all sorgh oc widhermödha, 
Oc swa bleff sancta anna ther när them, barneno 
ihesu oc modhrenne mykyt ödhmyuklika oc kär- 
lika tiänandhis, i hwat matto hon mäst kwnne, 


Sankt Anna. 643 


til thäs hon gik i kyrkio äpther moysi lagh, oc 
sidhan redho the sik at fara til nazareth 


Thz xxxvj capitulum hwru ihesus offradhes 
1 templet 


Som thimen war kommen at xl dagha waro 
nw fram lidhne at ihesus war födher som jwd- 
annas lagh hyöldho, Tha gingho maria, anna oc 
iosep mz andra gudelika qwinnor til iherusalem 
mz ihesum jn i templet, oc ther barnet offrandes, 
som ewangelium ythermer wtwisar, oc gingho 
sidhan til nazareth, aff huilket sancta anna wart 
mykyt gladh thz hon ihesum i sith hws anama 
skulle, thy gik hon snarleka föreaat til at be- 
stella oc tilredha hwset mothe them, oc lät 
qwarra bliffwa när ihesum maria oc iosep, nakra 
gwdelika qwinnor them föliandhe oc behiälpande 
skullo them wara i wäghenom 


Thz xxxvij capitulum hwru ängilen kom til 
iosep 1 sömpnenom oc badh honom opp sta 
oc taka modhrena oc barnet oc snarlika fly 
imz them jn i egiptum 


Nw som sancta anna til nazaret kommen war 
i sith hws, oc maria oc iosep mz the godha qwinnor 
än i wäghenom waro, kom ängilen oc oppenbar- 
adhe sik iosep i sömpnenom, oc sagdhe honom at 
han skulle taka modhrena oc barneth, oc fara 
snarlika jn i egiptum, oc ther bliffwa til thäs han 
honom thz kwngiordhe at ather fara til jwdeam, 


Sp. 2. 


644 Sankt Anna. 


thy at erodes sökte äpther ihesum oc wille han 
"dräpa, oc tha han iomffrunne thzta sagdhe wart 
hon mykyt bedröffdh, mäst för sinna modher 
skuldh, huilket hon henne gärna haffde bebodath, 
än ängelen badh iosep ekke töffwa, oc ey häldher 
thz nakrom kwngöra, Thy satte nw iosep jom- 
ffruna mz barneno oppa asnan oc siälffwer gik han 
oc ledde asnan wndher henne, oc swa färdhados 
the i främadha landh, oc som wi läsom at i ihesu 
10 jngangh i egipto landh, tha nidherfyllo all aff- 
gudhen oc söndher gingho 


on 


Thz xxxvilj capitulum hwru sancta anna 
dröffdhes thz hennas dotter ekke fram kom 


Nw som sancta anna til nazareth kommen war 

15 i sit hws oc maria oc iosep mz the andra godha 
qwinnor som äpther j wäghen waro, huilket henne 
storlika länktadhe äpther theras tilgwämdh, oc 
gik hon offtast wt at see om the ekke kommo, 
tha hon nw. länghe wänt haffde oc the ekke 
20 kommo tha foor hon aff sith hws oc foor mothe 
them til iherusalem, tänkiandhe them nakot 
hindher i wäghenom kommeth wara, thz the til- 
baka haffdho warit farne, oc som hon kom nakot 
oppa wäghen spordhes hon kärleka före hws fran 

25 hwse, om nakon sadana människior seth haffdhe 
oc sagdhe them hwru thz mz them war, Oc mz 
thy foor hon til iherusalem thz hon enkte aff 
them hördhe, Ther sökte hon oc hws fran hws 
oc gatw fran gatw oc täslikes i bethlem oc i 
”Sp.2 30 jericho, i effreta, i sirien, i samariem, oc i naym, 


Sankt Anna. 645 


oc i alla the städher oc torp som henne möghe- 
likit war at fara, än ä hwar hon kom haffde 
enghen henna dotter hwarte hört ällar seet, oc 
tha hon nw saa när eth aar sökt haffde mz största 
sörgh oc bedröffuilse, oc enkte aff them för- 
nwmmith, Tha foor hon ather hem, oc sagdhe o 
we mik aldra bedröffdasta qwinno, ärleken oc 
dyran skat haffwer iak borth tappat, för mina 
syndher skuldh, oc mz swadana flerom ordhom 
mykyt söriandhe, gik hon til bethlem än ena 
reso, at see oc skodha thz skyulet i huilket gudz 
son födhes oc huiltes 


Thz xxxix capitulum hwru stora sorgh oc 
dröffwilse gny oc ropan sancta anna hördhe 

tha hon kom til bethlem aff the menlösa 
barnen som ther drapos 


Tha som nw sancta anna til bethlem kom, 
mz störste sörgh hördhe hon mykyt roop oc 
grat aff the menlösa barnannas mödher, thz ey 
alenast människior sik ther ower förbarma matte, 
wtan iämwaäl oskäleken creatur, som war foghlar 


An 


5 


oc fää, förfärat wordho, wtan iämwäl folket flydho : 


1 öknena för skrian oc gny war swa stort, thz: 


minzsta foghol oppa ilj mylor om kringh beth- 
lem ekke syntes wtan alla borth flughw, tha then 
omilde erodhes läth dräpa the menlösa barnen, 
som waro ij ara gammwl oc ynghre, täslikes 
mötte oc sancta anna faar oc fåå mykyt grymme- 
lika rötandhe oc bölande, som thz galit haffde 
warit, oc Iwpu swa i öknet, oc gaffwo stort rop 


30 Sp 2. 


646 | Sankt Anna. 


oc gny, thz sancta anna sina sorgh glömde, oc 
yw hon nämber stadhenom kom yw större skri- 
andhet wart, oc som hon jn i stadhen kom, fik 
hon see alla stadz oppa gatwnar liggia dödh barn 
oc blodhen flöt ower gatunar som thz watn haffde 
warit, hon saa oc barn oppa modher spena lig- 
glandhe oc them än diandhe, oc barnssens folk 
oc föräldra folde barnen äpther mz osighelikon 
grath, oc sik ryiandhe oc riffw haret aff hwff- 
10 udhet oppa sik, oc budhu wt osigheliken mykyn 
pänigh för them, än thz matte enkte hiälpa, hon 
saa oc som barh i modhrennas händher gönom 
stwngna, oc som mz modhrenne, oc som wz 
fadher oc modher dräpna, oc lopp alt folket aff 
13 stadhenom som thz wilt haffde warit, tha sancta: 
anna thzta saa, sagdhe hon mz gratandhe tarom, - 
O alzwalogher gudh, nw kan iak see oc bekänna 
thz iak i alt mith liffwerne aldrigh swa dana 
sorgh haffwer hafft, allar witith haffwer, O barm- 
härtogaste oc mildaste gudh, see hiit nidher aff 
högdhenne, oc hogxswala tässa fatika föräldra 
som theras barn swa omiskwndhsamlika dräpin 
äro, oc mordhat Jak bidher tik aldra mildaste 
herra thz thu ekke thenna omiskwnsamlika oc 
"oskyllogha barnannas dödh hämpnes äpther the- 
ras fäörskullan, thy aldh wärdz plagha kwane 
ekke fwlt göra för saa dana syndh oc misgärnigh, 
thy bidher iak tik mildaste herre thz thu then 
pler  spaar för thy the wetha ey hwat the göra oc 
30 ey häldher kwnno bekänna hwat the giorth haff- 
wa, thy bidher iak tik thz thw them spar för 

thina stora miskund 


[3] 


2 


eS 


AJ 
[3] 


Sankt Anna. 647 


Thz xl capitulum hwru sancta anna the 
dödha barnen tok wtu blodhen oc twadhe 
them oc läth them swa begraffwa 


Tha sancta anna saa thz then omilda erodis 
tiänara haffdo fwlkomnalh thz them war bwdhit, 
oc alt folket mäst aff stadhen war, tha miskwnn- 
adhe hon sik ower the barnen som ä ther oc hwar 
oppa gatwnne dödhe lagho, oc op drogh sin 
klädhe, oc tok sidhan barnen i sit sköt oc two 
them oc rensadhe aff blodhen, thz bästa hon 
kwane, oc baar them sidhan oppa en renan stadh, 
them all i en hop läggiandes mz store ödhmywkt, 
oc tha iiij dagha förledhne waro, kom folket igen 
som wt lopet war, Oc tha the sagho.the stora 
ödhmywkt sancta anna mz theras dödha barn 
giort haffde, sagdho the sin i mällan sem wi 
withom wäl hwilken stoor wälgärnigh thenna 
godha kwinnan anna mz os nw giort haffwer, Oc 
nakon tidh förlidhen, giordhe hon wara blindha, 
lamma oc döffua, krompna, oc mz hwat sywk- 
dom the beffänkte waro, alla helbrigdha, oc nw 
war barn samman bärandhe i en hopp oc them 
ren görande, Oc wi henne swa sara otakkandhe 
haffuom warit, besyndherlika tha hennas dotter 
här när os war, oc wi thz wäl saghom thz hon 
fast framarla war haffwande, oc enghen aff os 
tok henne til sith hws i härbärghe, thy tränghde 
henne til at födha sin son i thz snödha oc al- 
mennelika skywlet, oc enghen aff os war henne 
tröstandes, häldher i nakre matto behiälpogh, Oc 
thy är thz wäl radhandes at för wara ogönstoghet 


En 


be 


5 


Sp. 2. 


B1.8?, v. 
8p. 


1. 


1 


1 


2 


2 


& 


(—] 


AR 


0 


An 


648 i Sankt Anna. 


gudh os thenna plaghona haffuer lathit ower 
komma, Oc sidhan taladho the til sancta anna 
swa sighiande, O thu godhe oc miskwnsam 
modher oc patrona, aff iherusalems döttrom är 
thin like ekke fwnnen, hwru maghom wi tik full- 
takka oc löna för the stora äro thu os bewist 
haffuer, wiliom wi wäl tro thz wi ey thäs makt 
haffwom, tha takkom wi tik storlika äpther ware 
makt, tha gik sancta anna hws fran hws til them 
sin barn haffdo mist them tröstande oc hwgh- 
swalande, oc försmadhe enghen, oc halp til at 
begraffua barnen oc behiälpelik i hwat matto hon 
hälst kwnre 


Thz xli capitulum hwru sancta anna äpther 
thzta ärffwodhet hwiltes i thz skywlet som 
ihesus 1 föddes 


Nw tha vj dagha förledhne waro i hwilkom 
sancta anna ekke mykyt äthit haffde oc tröt war 
aff myklo ärwodhe, gik hon i thz skiwlet, i 
huilket ihesus föddes, sik ther nakot huilande, 
Tha fyöl hon först oppa sin knä för krwbbona, 
som gudz son i leghat haffde, oc ther sina böner 
bidhiande, sidhan tok hon lithet aff höd aff krob- 
bonne, thz wndher sik läggiandes, som hon somp- 
nat war, wart hon takin i andelika syn, oc äpther 
gudz wilia synthes henne all the sorgh pino oc 
bedröffuilse oc hardan dödh som gudz son lidha 
skulle för människionna atherlösn, för huilket han 
sik födha lät oc war människia wordhen, oc 


30 hwat saak ther til war, hon saa oc the stora 


SESSION 649 


sorgh oc dröffuilse hennas dotter maria mz sina 
twa systra lidha skulle, mz theras barnom, hwru 
the manleka stridha skuldo för gudz tro, alt jn 
til dödhen, ther äpther sagdhe sancta anna, O 
aldra sötaste ihesu äst thu thz oskyllogha lambet 
som offras skal i korssens galga för människionna 
atherlösn, O hälgasta pina är thz saa thz alla te 
aff mik komne ärw för tith hälga nampn swa 
lidha skulw, oc swa aff gudhi före seet äär, tha 
ware thz ekke mögheliket thz min likame ostraffat 
ällar opinath skwlide wara, Oc thy bidher iak tik 
aldra mildaste herra gudh, thz thu mik wisar 
oppa then stadh iak mina syndher, oc min lek- 
ama för thina skuld maghe mz atherhaldh pene- 
tenciam göra 


Thz xlij capitulum hwru sancta anna gik 
aff bethlem oc i öknet 


Som nw sancta anna i sith hiärta stadhfäst 
haffde, thz hon i öknena gaa wille, oc sik ther 
penetencia oc eth strankt liffwerne oppa takande, 
Tha gik hon först til bethlem oc all annor torp 
oc städher, til at hogxswala oc trösta the fatikka 
sywka oc lamma blindha döffwa spetelska, oc 
hwsarma, ällar hwat sywkdom the hälst haffdo 
oc giordho them kostelik smörilse oc plaster til 
thera sywkdom, oc gaff oc skiffte thz hon än 
i gän haffde aff sino godzse i mällom them swa 
länghe thz räkte, sidhan tok hon ödhmywklika 
orloff aff them, oc gik sidhan i öknet, An tha 


NA 


N 


0 


5 


the fatikke kranke thz förnwmmo, lupw the äp- 30 


8p. 2. 


650 Sankt Anna. 


ther henne i öknet alle gratandhe oc ropandh: 
wee os nw för thy war tröstirska haffwer os hä: 
äpther sik lathit, haa skal os nw her äpthe 
trösta, ällar haa skal nw lena wart wee, haa skal 
os nw matha aällar drikka giffwa, haa skal när 
os wara i wart ytersta, haa skal nw bebindhs 
war saar, Sidhan ropado the alle, solen mz titt 
lyws, iordhen täslikes giffwin os eth tekn hwar 
war tröstirska oc hogswalirska är, thz wi henne 
10 finnom, oc mz henne bliffwom dödhe, swa lwpu 
the ropandhe söriandhe, oc gratande i xiiij dagha 
äpther henne letande, oc kwnno henne ekke finna, 
til thäs the oppa thz sista aff store sorgh oc 
hwngher manghe aff them ther i öknenne dödhe 
15 bliffw, hwilket rykte hördhes oc spordhes ower 
allt jwda landit, oc tha hon liiij aar her i waärld- 
enne warit haffde, i store penitencie, oc gudelika 
liffwat haffde, tha tok hon sik en strangare liff- 
nat oppa, oc gik swa i öknet, oppa then lönlik- 
asta stadh hon kwnne finna, om sidhe fan hon 
ena hwassa stenkwlo, hökt fran iordhenne oc 
mykyt dywpa, ther gik hon oppwti, oppa sina 
aldher dagha 


on 


2 


(—] 


Thz xliij capitulum aff sancta anna stranga 


23 liffwerne äpther henna tridhia manz dödh 


tr 


Ers Nw som sancta anna thzta i sith hiärta stadh- 
fäst haffdhe, thz hon leffwa wille i penetencia oc 
stranglikhet tilböriadhe hon thz strax at göra 

" swa at hon aldrigh laa oppa andre sängh än 
30 bara iordhena, oc för hoffdha bolster haffde hon 


Sankt Anna. 651 


en sten, maat oc dryk haffde hon watn oc brödh, 
wtan alla högffärdh sökte hon kirkior oc tiänthe 
hon pilegrima oc smordhe them mz storom kär- 
lek mz kostelik smörilse, täslikes oc spetälska 
ällar hwat sywkdom the hälst haffden them 
twaande, oc täslikes thera klädher twättandhe oc 
bötandhe them oc omwaändande, oc förnyiadhe 
them, thz hennas rykte oc hälga liffwerne hördhes 
oc spordhes ower alt landet, badhe när oc fiärran, 
Hon bleff oc stadogh oc fulhärdogh i alle ödh- 
mywkt oc tolomodh swa thz alle badhe fatike oc 
rike aff henna lärdho oc äpthe döme toko, än 
hennas astwndhan war ä mer oc mer til peni- 
tencie görande oc som förskriffuit staar, tha hon 
war liinj aar, gik hon i öknet sik letandhe en 
lönlekan stadh, huilken hon om sidhe fan, ena 
dywpa oc hwassa sten kwlo, hökt ower iordhenna, 
ther satte hon sik oppa en sten, ey annat ätandhes 
än the hardha röther som oppa stenen wäxte, 
oc nar hon mykyn törst haffde, gik hon äpther 
watn ij stora millor, som hon drak, thenna 
stranglikhetena hyölt hon i mangh aar, mz store 
ödhmywkt oc wälwiliolika tolomodhe 


Thz xliiij capitulum hwru gudh til staddhe 
owenenom at fresta sancta anna tha hon 
war 1 öknenne 


Tha owenen thzta saa thz sancta anna swa 
hälokt liffwverne haffde, affwndadhes han ther widh, 
oc skapadhe sik som en wnghan man i ängla lik- 
nilse, oc kom til henna oc sagdhe, anna stat 


Gt 


lumad 


0 


rn 


d 


20 


AC) 


5 


Sp. 2. 


Bl. 83 
8p. 


[DA] 


1 


20 


AT 23 


30 


6 52 Sankt Anna. 


snarleka opp gak mz mik, för thy gudh haffwer 
mik hit sänt thz iak tik ledha skal tith thu 
thina dotter mz sinom son finna skal, för thy 
the ärw wille farne her i thzta öknet, hwar the 
haffwa gangit letande äpther tik Tha sancta anna 
thzta hördhe stodh hon opp snarlika oc foldhe 
honom äpther, för thy hon ey rättare wiste än 
han haffde warit ängilen, Oc han ledhe henne 
oppa eth högth bärgh, hwilkit mykyt högth oc 
hwast war, swa at thz enghen kwnne opp gaa, 
Tha sagdhe han til henna, o anna nw faar man 
se hwru käran thu haffwer gudh, om thu för 
hans skuldh wilt mödha tik, oc thin lekama 
plagha, än är thz swa at thu haffwer honom 
käran, oc älskar han, tha fölgh mik äpther, än 
sancta anna swaradhe, iak skal opp stigha a 
bärgxsens hwashet, oc mik ekke entidh omse, 
tha stegh han opp oc sancta anna foldhe honom 
äpther, oc tha the nakot oppa bärghit kommo, 
tha waro stenane hwasse swa at sancta anna 
föther waro som the mz kniffwom waro skorne, 
oc blodhit lopp nidher aat bärghit, tha sagdhe 
sancta anna all gratandhe, O maria min kära 
dotter, är thz swa at thu gaar fram mz thzta 
bärgit, tha minz oppa then wägh som thin modher 
mz sinom blodhoga fothom rödhan giorth haffwer 
för thina skwld, oc ä thäs höghre hon opp kom 
thäs hwassare wart bärghet, swa at henna föther 
alla söndher riffnadho, swa at henne mislikadhe 
oc hon nidher fyöl til iordhenna sighiande, för 
mins gudhz skuld oc mina kära dotter, tha är 
wilin godher, än kötet är krankt, Tha sagdhe 


Sankt Anna. 653. 


ondhe andhen som war i ängils liknilse, är thin 
wili godher til gudh, tha lath mik bindha thina 
händher widher thz största ris her står, oc 
dragha tik swa oppa bärgxsens högdh, hon swar- 
adhe, thzta lata köttet drag til thäs at thz tröt 
bliffwer, tha drogh han henne oppa bärgxsens 
högdh, oc söndher krosadhe allan henna lekama 
oppa the hwassa stena, tha taladhe sancta anna 
oc sagdhe, O äwerdeliken gudh, wälsignadher 
wari thu, som mik haffwer giffuit, thz mith köt 
kan plagha, oppa thz iak thäs bäther bekänna 
maa, hwat stora pino cristus lidha skal oppa 
korssens galgha, för människionna ather lösn, Tha 
diaffwllen thzta hördhe, oc saa thz han henne 
ekke owerwinna kwnne, tha hwarff han oc flögh 
sin wägh, oc läth henne swa liggia i storom 
swedha, wärk oc store pino 


Thz xlv capitulum hwru ängilen tröste oc 
heladhe sancta anna 


Som sancta anna swa i store pino laa, tha 
kom gudz ängil til henna oc sagdhe, war wäl- 
signat thu aldra hälgasta modher modher wars 
herra ihesu cristi, tith brinnandhe hiärta oc thin 
fwlkomlike kärleker, oc thinna pinos bitherlikhet, 
äro opsteghne för gudz asyn, skinandhes ower 
alla hymmelsens clarhet, oc skalt mz gudhi bliffwa 
awinnelika, för thy thw haffwer sannelika allom 
människiom lärth hwru the skulw fram gaa mz 
sannom oc fwlkomlikom kärlek til gudh oc til 
sin iämeristen, oc hwru the gudh sökia oc finna 


a 


ba 
Q 


Sp. 2. 


[54] 


20 


LC] 
[SA] 


3 


fa 


654 " Sankt Anna. 


skulw, oc thy är thz wäl mögheliket oc wärdokt 
at en sadana frukt aff tik kommen är, som 
aldrigh för är hördh oc aldrigh her äpther sker, 
Som ängelen thzta saakt haffdhe opplöste han 
hennas bandh, oc fördhe han henne swa tith som 
owenen haffdhe henne takit oc helandhes alla 
hennas wndher oc hylbrigdha giordhe som hon 
nakontidh förra war 


Thz xlvj capitulum hwru owenen än ena 
reso frestadhe sancta anna 


Owenen hatadhe än meer sancta anna häl- 
oghet, ey. afflatandhe henne at fresta, sik til 
blygdh oc henne til löna förökilse, Thz händhe 
at sancta anna mykyt törstog war, oc wilde 
hänta watn ower ij milor, som hon fram kom 
haffde diäffwllen lakt en storan sten oppa bron- 
nen, än gudh huilken engen förlather i sinne 
nödh son stadhelika tro oppa honom, tha händhe 


"thz at som hon gudelika badh opsprangh en källa 


aff thz hardha bärghit, huilkit diäffenom hate- 
liket war, oc kastadhe ther wti en mykyt orenan 
oc beskan sten swa at thz watnet wart swa orent 
oc best, thz hon thz ekke gath drwkkit, än tha 
aff storom törst drak hon nakot, oc thz war mz 
ether förgiffwit, strax fyöl hon nidher til iordb- 
enna swa som aff sinna, thz hon enkte til sik 
wiste, strax kom ängilen oc fördhe henne en dryk, 
oc nar hon haffde han takit, förgikx henne strax 
aldher törst oc besklikhet, oc wart helbrigdha, 
Sidhan gik hon i öknet, oppa then stadh hon 


Sankt Anna. 655 


altidh plägadhe wara, oc lagdhe sik nidher oppa 
bara iordhena sik hwilande, Som hon sompnat 
war kom diäffwlen oc tok henne oc fördhe henne 
jn i stadhen iherusalem, oc lagdhe henne owan 
oppa eth hökt hws, oc lath henne ther swa liggia, 
nar hon waknadhe, oc saa sik ther i storom fara 
wara' stadda, wart hon mykyt förfärat oc skälff- 
vsandhe, oc iämwäl nw aldher stadhen kom tith, 
skadandhe oc wndradhe hwru hon tith kom, oc 
betänkto mz hwat konst ällar tilfälle the henne 
thädan kwnno komma wtan skadha Nw tha hon 
saa sath all skälffuande oc rädh, oc kwnne ey fwl 
wndhra hwru hon tith kommen war, oc badh gudh 
thz han henne tädhan hwlipe, oc aff them stora liffs 
wadha frälste, strax kom ängelen oc fördhe henne 
ather i öknet oppa:then stadh hon altidh pläg- 
adhe wara, oc tröste henne oc hogxswalade, för 
huilket hon gudhi mykyt kärleka takkadhe oc 
loffwade mz största gudelikhet 


Thz xlvij capitulum hwru war herra ihesus 
mz sinne käre modher maria oc hennpas kära 
systra sancta anna theras modher sökto i 
öknet 


Tha sancta anna i xij aar swa strankt liff- 
werne förtärth haffde i öknet oc war tha j sin 
aldher 1xx aar, oc war herre ihesus war xviij 
aar, oc war mz sinne modher i nazareth, Öc som 
honom enghen tingh omögheliken är at wetha 
aff sinne hälge gwddoms makt, tha wiste han 
altidh wäl hwar sancta anna aliidh war, oc oppa 


rd 


0 


nd 


5 


Sp. 2. 


Bl. IA, v. 
Sp. 1. 


ct 


10 


20 


2 


ot 


30 


656 Sankt Anna. 


hwat stadh oc hwat hon giordhe, Swa wiste han 
oc nw wäl, thz hon snarlika hädhan aff wärld- 
enne lidha skulle, til huilket hon sik wal til 
reth haffde, mz store syndha bättringh, oc mangha 
godha gärnigga, Tha sagdhe war herre ihesus 
til sinna modher maria, See spegillen aff alt thz 
gambla testamentet, oc exemplum i dygdelikom 
gärniggom allom människiom, oc en wtualdh 
brudh mins hymmelslika fadhers, mins wälsig- 
nadha modher modher oc thin aldhra kärasta 
modher anna, som wtan atherwändho brindher i 
gudz kärlek, hon skal nw hwilas aff thz stora 
ärbete oc synda bättring hon giort haffwer, thy 
min kära modher lathom os nw lidha mz thinom 
kära systrom oc hennas döttrom til henna gaa, 
henne tröstande oc hogxswalande, förra än hon 
aff wärldhenne döör, Tha nw iomfru maria thzta 
hördhe, wart hon mykyt gladh mz sinom kära 
systrom, thz hon sina kära modher än her i 
wärldenne skulde faa see, oc mz henne tala, oc 
lät strax samman kalla sina systra mz theras barn- 
om, Nw tha the alle til hopa komne waro, tha 
gik war herre ihesus mz them jn i öknena, i 
huilke sanctus iohannes bapptista war, oc giordhe 
ther synda bättringh, huilken ökn som laa när 
jordani, oc i gönom samma ökn gingho israels 
söner mz josue theras ledhsaghu man, tha the 
aff konungh pharao wordho frälste etc, Oc war 
sancte iohannis baptista modher, sancta elyzabet, 
sancta anna syster dotter, Thy sagdhe war herra 
ihesus til sanctum iohannem, stat snart opp oc 
gak mz os, at besee oc skodha ena hälgasta 


Sankt Anna. 657 


[winano 'i öknenne, huilken ther eth ängla liff- 
a2erne haffwer i människio likama her oppa iordh- 
Ane, i huilken qwinna likama min kära modher 
iuiltes i ix manadha oc är min kära modher 


nodher, hon är thäs wäl wärdh, oc warom wi 5 


in öwerst i hymelen, thz wi henne sökiom oc 
hogxswalom, thy är thz wäl wärt, thz wi henne 
okke. glömom, äpther thy wi än her i wärldenne 
ärom, oc her äpther nar wi kommom i hymelen 


skolom wi wara hörandes thera bön som henne 10 


ogöra nakon hedher her 1i iordherike, Tha nw 
sanctus iohannes baptista thzta hördhe, wart han 
mykyt gladher mz them, thz han än skulle faa 
see thz trä aff hwilko swa stor frukt komma 


skulle, Thy fyöl han strax aff storom kärlek 15 


nidher för wars herra föther, honom ödhmyuk- 
lika oc kärleka takkandes 


Thz xlviij capitulum bwru war berre ihesus 
mz sith hälga sälskap kom til sancetam annam 


oc hwru the aff henne wordho wndhfangne 20 


Tha som aw war herre ihesus mz swa dant 
fölie kom til sanctam annam i öknet, aff huilko 
hon mykyt gladdes, oc gik them til mötis, oc 
mz aldra största ödhmywkt them hedhrandes, oc 


som sancta anna kom hart när ihesum, fyöl hon 25 


nidher oc kyste hans föther, oc mz manghom 
tarom sighiandes thenna dauidz psalmen, In te 
domine speraui J tik herra är alt mith hopp, 
thz iak ekke bliffwer förtappat äwinnelika Thenna 


psalmen fulfoldhe hon wth i ändhan, Ther SN 30 


Legend.  TII. 


Sp. 


> 


658 Sankt Anna. 


lyffte war herre henne opp fran iordhenne mz 
sinom armom til eth kärlekx tekn, Oc sidhan 
henna kära dotter iomffru maria henne offta 
kyssande mz manghom tarom wtgyutande, oc 
sammwledh giordho oc henna systra, oc alle the 
som i theras fölghe waro, Ther äpther sattes 
ihesus oc maria nidher oppa iordhena, när sancta 
anna, oc the andra twa hennas dötter mz theras : 
barnom, oc sanecte iohannes baptista mz sinne 
10 modher, satto sik räth i en ringh kringh om 

them, alle henne ödhmywklika wördhnig görandes 


ot 


Thz xlix capitulum hwru sancta anna sinom 
barnom lärdhe 


Sidhan taladhe sancta anna til them all oc: 

's» i 15 sagdhe, O mina aldrakärasta dötter oc barn, iak 
bidher idher alsamman thz i wäl förstan, oc ther 
äpther gören, som iak idher nw sighia wil fförst 
thz, iak bidher idher at i haffwen idher kär jn- 
byrdhes, swa at hwarke pina ällar dödher, 
häldher nakra handa tingh idhan kärlek aat 
skilie, oc waren altidh' oppa tänkiande, thz i alle 
aff enne roth ären komne oc födhe, oc hallen 
atwaktelika budhordhen, waren rätwise 1 allom 
idhrom athäffuom, täslikes miskwndhsamme, oc 
23 försman enghen, waren them fatikka mildhe, oc 
altidh wäl görandes mothe them, oc astwndhen 
siälffwe at liffwa i fatikdom, swa liffwin i rolika 
her oppa iordhenne, waren ekke begärandhe 
mykyt wärdz godz, thz är ekke wtan siälennas 
30 twnghe, oc thz henne til dödha dragher, oc är 


2 


S 


Sankt Anna. 659 


manghom tilhiälpandhe til äwinnelik fördömilse, 
Jak haffwer all wärldzlik tingh oc henna ära 
owergiffuit, oc idher enghen tingh äpther mik 
ärffua lather, Sidhan taladhe hon til them all, 
oc teknadhe til wan herra ihesum oc sagdhe, 


sen thzta är sandher gudz son, som skapat haff- 


wer hymel oc iordh, oc alt thz ther jnnan är, oc 
är en källa til alla godhhet aff flytandhes, Jak 
sigher idher för sant thz han ey at enast är. 
then i mz idhrom kötlikom öghom sen, wtan jäm- 
wäl jnnelykkiande i sik sin hälgasta guddöm, 
swa som honoget jnnelykkes i blomstret, aff 
huilko thz komber, thy haa honom tiänar oc 
hans budhordh oc lärdhom haldher, the skulw faa 
äwinnelikit liff, för thy han siälffwer är nykelen 
til hymerikis glädhi, oc är then som warom för- 
fädhrom i skrifftenne war loffwadher, Än iak 
bidher idher min aldra kärasta barn, thz i hon- 
om ekke owergiffuin, i sinom binilka thima, för 
thy äpther hans dödh skulin i faa se thz han 
idher herre oc gudh är Tha nw sancta anna 
thzta sakt haffde, kändhe hon thz henne dödhen 
nalkadhes, oc bögdhe sith hwffudh nidher oppa 
wars herra bryst, Oc sagdhe, min kära barn iak 
bidher idher thz i mith liffwerne enkte beskriff- 
win, ey häldher the ordh iak nw haffwer talat, 
för thy gudh weth bäst tidh oc stwndh nar thz 
skal oppenbart wardha, Oc nar i mith nampn 
hören nämpnas tha minnens oppa mik, oc en- 
kannelika thu min aldra kärasta dotter maria 
war oppa tänkiandhe, thz iak thin modher är, 


ox 


Ho 


0 


d 


LU 
w' 


Sp. 2. 


BI1. 85, v. 
Sp. 1. 


Dt 


- 
<< 


sm 
[AL] 


2 


[a 


25 


30 


660 Sankt Anna. 


oc haff thenna ordhen i thino mine, oc thu mik 
ekke förglöm 


Thz 1 capitulum hwru sancta anna doo, oc 
hwru war herra then daghen wälsignadhe 


Som the nw swa satho om kringh sancta 
anna, kom eth stort sken öc clarth aff hymlenon: 
ther the satho, Tha sagdhe war herra ihesus til 
henna O min aldra kärasta modher modher, wäl- 
signat skalt thu wara, oc alla the tik nakra 
tiänist göra här i wärldenne the skwlu faa fram- 
gang i allom dygdhom badhe til liff oc siäl, oc 
i allas thera nödh som the til mik ropa oc tith 
nampn oppa kalla, tha wil iak them höra, Oc 
thenne tisdaghen, oppa huilken thu wart födh 
her til wärldena, oppa samma dagh skalt thu oc 
döö aff wärldenne, för thy wälsignar iak thenna 
daghen, tik til hedher, oc alla the som bidhia til 
mik oppa thenna daghen, ällar tik göra nakon 
hedher, them skal iak besyndherlika tilböia mik, 
oc opplatha min öron at höra hwat the bedhas, 
Jak haffwer seet hwru manlika thu haffwer strith 
oc thin gudelike brännandhe kärlek, thu til min 
hymmelska fadher haffwer hafft i alla thina liffs 
dagha, oc för the hälga oc dygdhelika frukt aff 
tik kommen är, thy äst thu opphöiandes i thz 
högxta palacium mins hymmelska fadhers i äwer- 
delika glädhi, oppa thz thu skalt faa see alt tith 
hälga släkte, oc alla them tik her gudelika tiänt 
haffua Sidhan talade sancta anna til sanctum 
iohannem ewangelistam, som än tha wngher war, 


Sankt Anna. 661 


oc sagdhe, O iohannes min käre son then thime 
skal komma thz min dotter maria skal aff männ- 
iskiom mykyt försmadh wardha, oc the skulw 
wara faa som ihesum oc henne bekänna, wtan 


alla fly fran them, thy bidher iak tik, thz thu s: 


henne i them thima ekke owergiffwer, för thy at 
hon tha swa som aff allom försmadh oc bespottat 
wardher Som hon thzta talat oc sakt haffde kändhe 
hon sik nw nalkas dödzsens pwnkt, nidherbögdhe 
hon nw annat sin sith hwffudh oppa wars herra 
ihesu bryst oc han nidher lagdhe mildelika sith 
hälgasta huffwdh oppa hennas huffudh oc taladhe 
mykyt gudelika oc blidhelika til henna, Sidhan 
wträkte hon sina arma i dödhenom, huilka iomffru 
maria til sik tok, them offta kyssande oc mz sin- 
om tarom them watha görandes, Ther äpther 
sagho the eth stort sken oc clarhet kommandes 
nidher aff hymblenom, mz aldra faäghersta ängla 
sangh Tha laas sancta anna the versen som staa 
i dauidz saltara swa lydandhes Sicut desiderat 
ceruus tuus etc, Samuledis som hyorten astwndar 
watnzsens källo, swa min siäl til thin herra gudh 
som är leffwandhes källa, nar skal iak komma 
oc oppenbaras för mins gudz änlete, Oc swa alt 


fram til thz sywnda verset, Oc tha thz war lyk- :: 


tat huiltes hon i wars herra ihesu cristi händher, 
Oc alle the ther när waro oc om kring stodho, 
the fiöllo oppa sin knä, loffwandhe oc ärandhe 
alzwalloghom gudh, mz manghom psalmonm när 


liket sywngandhe, oc änglana i hymelenom mykyt : 


högtidhelika sywngande i hennas wt gangh, oc 
alt folket aff människios natwr hennas dödh 
mykyt grätho oc sörgdho 


w 


10 Sp. 2 


förd 
c 


wWw 


20 


w!t 


662 Sankt Anrna. 


Thz Ii capitulum hwru sancta anna hälgaste 
likame wart iordhader = 


Tha som nw war herre ihesus cristus, oc hans 
hälgasta modher jomfru maria mz alt theras hälga 

> sälskap, när sancta anna haffde warit i xx dagha 
oc hon tha dödh war, tha fördho the henna 
liik til nazaret oc smordho thz mz aldra dyrasta 

' balsama oc salua, som wäl war wärt, för thy 
gudz modher iomffru maria haffde ther ix 'man- 
19 adha jnnan hwilatz, oc swa jordadho the henne 
mykyt högtidhelika när hennas försto man som 
war ioachim iomffru marie fadher oc bliffw när 
graffwenne til lögher daghen thäs sool war bärgh- 
at, Ther äpther grätho the xl dagha aat slagh, oc 

> haffdho sik i atherhaldh aff alle wardzlike glädhi 


i 1xx dagha, som jwdannas sidher war 


Bl. &6, r. 
Sp. 1. 


.- 
— 


Thz hj capitulum aff thz hälga släktet som 
sancte ioachim oc sancta anna aff äro födh 


Then ärleka modhren sancta anna hon är 
födh aff thz släktet som kallas jwde, huilken 
som war älzste son äpther patriarkan jacob, oc 
konungh dauidz, samwledh hennas äkte man joa- 
chim oc jämwäl ioseph, oc maria som fästes oc 
troloffwades henne til brudhgomma, han är oc 
25 aff thz hälga släktet, Än war herre är alenast 

födh aff iomffru maria oc är aff dauidz släkte, 
aff the rothenne som hether natan, för thy kon- 
ung dauid haffde i blandh alla sina söner ij söner 
som war natan oc salomon, än aff the rothenne 
30 natan, som iohannes damascenus witnar, födhes 


: 


i 
wa 


Sankt Anna. 663 


en oc heet leui, han haffde ij söner som war 
melchi oc panter, än panther haffde en son oc heet 
parpanther, oc parpanther haffde en son oc heth 
sancte ioachim, tha ioachim xx ara gamal war 
fäste han sik sancta anna, som oc aff hans släkte 
war, oc aff them födhes gudz modher jomffru 
maria, för thy at oppa thäntidhen skulle hwar 
friia oc fästa sina eghna släkt, oppa thz at the 
ey samman blandadhe the xij släktenar, som waro 
aff thera röther salomon, Item nathan haffde 
ena hwstru mz henne haffde han iacob, oc tha 
nw nathan dödher war, tha fik melchi sik the 
änkiona, oc mz henne haffde han en son oc heth 
heli, oc swa waro the badhe heli oc iacob om 
modhrena, än heli doo wtan barn, thy tok iacob 
hans brodher hwstruna, oc mz henne haffde han 
sancte iosep jomffru maria feste man 


Thz liij capitulum at stadhelika tro thz aff 
sancta anna är skriffwat oc sakt, oc fölgher 


her äpther ganska faghor oc wndhersamlik ? 


miraculum aff sancta anna 


Gudhi alzmäktoghom honom ärw enghen 
tingh omöghelik, ä hwru wndherlik the ärw, för 
thy skal enghen wndhra ällar twaäka, thz gudh 
stor wndherlik tingh oc siälsyn iärtekne giort 
haffwer oc än gör mz sinne hälgaste modher 
modher sancta anna, äpther hennas dödh the 
hälge kirkio til hwgnat oc sälikhet oc allom them 
som henne oppa kalla, fför thy hennas förtiänist 
oc häloghet är mer än annor hälgon, oc gudh 


nn 


0 


- 


5 


w 
Rn 
wp 


30 


ww 


Sp. 2. 


664 Sankt Anna. 


henne thz siälffwer loffwade oppa then dagh 

.hon doo, som föreskriffwit staar, Oc som gudh 

mz androm hälgom mannom mangh stor iärtekne 

RAG giorth haffwer, hwru skal man tha ey thzta tro 
som han mz sinne hälge modher modher giort 
haffwer, oc än daghlika gör Man läs i the hälge 
skrifft, oc besyndherlika i dauidz bok hwru som 
konunggen aff babilonia tok ananiam azariam oc 
misael, oc lät sätia them i en brännandhe wghn, 
1 i huilkom the behyöllo sith liff oc bliffwo obren- 
dhe aff gudz dygdh oc föresyn, sidhan mangh 
wndherlik iärtekne man läs, som ära händh oc 
giordh nw i-thz nyia tästamentet, badhe mz 
mannom oc qwinnom, somlike oppa halster stekte, 

/ 15 oc somlike mz androm storom pinom waro pin- 
adhe, aff huilkom liffs wadha manghe aff gudz 
nadh oc dygdh wordho frälste, Oc gudh än i dagh 
swa mäktogher är som han tha war, oc iämwäl 
äwerdelika bliffwer, thy tarffwas enghom wndra 
20 ällar twäka om thz aff sancta anna skriffwas, 
Thy gudh henne siälffwer haffwer wtwalt til sinna 
modher modher i människios natwr, märk oc 
hwru patriarchanar oc prophetanar oc konunganar 
äpther hennas frukt wäntandhes waro, mz största 
begäran oc gudhelika böner astwndandes gudz 
modher hymerikes" drotnigh iomffru maria, Öc 
thy sancta anna swa mykyt hon war höghre her 
i wärdoghet oc begynnilse til swa hälokt äkta- 
skap, oc swa wärdogha ena släkt, ther aff komne 
ära appostlana oc discipulis, som är iohannes 
baptista, sanctus iohannes ewangelista sancte iacob 
sancte symon oc jwdas iacobus minor, josep then 


en 


US 
wt 


3 


jund 


Sankt Anaa. 665 


rätwise, huilke som ärw gudz apostla, oc sanctus 
seruacius, mz manghom flerom hälgonom som för 
lankt ware at skriffwa, Thy skal enghen wndhra, 
allar tykkia omögeliket wara the iärtekne, som 
aff sancta anna skriffwas häldher läsas, thy är 
hon nw swa mykyt höghre oc wärdoghare i hyme- 
rike, Item thzta är skriffuat til förmanilse then 
som twäka oc otrone ärw, om the wndherlika 
tingh som skriffuen äro om the hälgasta modh- 
rena sancta anna, oc än daghlika göras i crist- 
endomen äpther gudz wilia oc tilstädilse, huilken 
o8 wärdoghas wnna sina hälga nadher, at leffwa 
mz fadhrenom, sonenom oc them hälga anda, i 
hymerike ä förwtan ändha 


Thzta äro nakor enkanneliken tärtekne som 
vudh haffwer giort mz sancta anna tiänarom 


Thz war en iomffru i enom stadh som hether 
Swsina, hon war mykyt riik, oc hennas nampn 
war anna, thy fik hon storan kärlek til sancta 


anna henne dagh oc nath tiänist görandes Oc lät : 


hon byggia ena sköna kyrkio i sancta anna hedher, 
oc stiktadhe henne ther jnne ii) swnghna mässor 
hwar tisdagh, til äwerdelika äghor, henne til he- 
dher, oc ihesum oc marie, oc ther til vij tidher 


hwar dagh ther janne sywngande, hon plägadhe : 


oc hwar tisdagh födha ix fatik folk i sancta anna 
hedher, J stadhenom iherusalem war en man mz 
them rikasta oc ypersta som heet ambagas, thenne 
fik storan kärlek til iomffrwnana anno, oc haffde 
henne gärna hafft til äktaskap, för thy at hon 


0 


3 


st 
— 


Np. 2. 


Bl. Sv, r. 
Sp. 1. 


Sp. z. 


wt 


wt 


20 


3 


[SJ 


& 


-— 


666 Sankt Anna. 


mykyt rik war, oc mer än han Nw hände thz 
sik swa, thz han wart wtualdh til en borgha- 
mästara i samma stadh, swsina, ther äpther foor 
han wt oppa stadzsens wäghna för nakra märke- 
leka saker skuld, som stadhen laa makt oppa, oc 
war bortho i iij aar, nw mädhan han borthö war 
tok thenna förskriffna iomffrun anna sik en man 
äpther the hälga kyrkios lagh, mz honom haffde 
hon iij barn, än tha thenne ambagas kom hem 
oc fik thz höra, wart han mykyt bedröffdher, 
än ey täs mina kärlek haffde han til henna, oc 
tänkte altidh oppa hwru han matte lönlika förgöra 
hennas man oc äkta bondha, tha förnam han thz 
anna pläghade mz sinom barnom oc legho folke 
gaa til kyrkio om hälgadagha äpther middagh, 
oc hennas bondhe pläghade liggia oc soffwa li- 
thet, tha kom ambagas sik lönlika jn ther han 
laa, oc gik bak oppa han oc skar hans strupa 
söndher ther han laa i sinne sängh oc soff, oc 
groff honom swa wndher sängena, oc giordhe 
gulfwet renth, som blodogh war wordhit, oc [giki 
swa sin wägh Oc :strax han thzta giort haffde 
tha släktes i hans hiärta then kärlekx brandhen 
han til henna haffde hafft, Nw tha som anna kom 
hem, oc thz ledh fast at afftnenom oc hon för- 
nam enkte aff sinom bonda huilken altidh sa- 
dax pläghade hema wara, läth hon strax äpther 
honom sökia i bäkkia oc källom, oc i mangha 
lönlika städher, Oc tha hon honom enghen stadz 
kwnne finna, wart hon owermatto bedröffdh, Oc 
thzta hände om winthren, tha thz frös aldhra 
mäst swa at thän dödhe kroppen ekke swa snar- 


Sankt Asrna. , 6 67 


leka loktadhe, än tha wintren nw borth gik, oc 
lokten böriadhe kännas haffde hon swa onth i 
sith hwffudh aff grath oc sorgh, at hon kwnne 
ther enkte til käna, Nw tha framlidhit war swa 
när eth fiärdwngx aar, loktadhe han tha mykyt 
mz allo, oc hon äpther sadana lokt ey wille sökia 
latha sith eghit legho folk, för hennas klenodia 
skuldh som hon ther jnne haffde, än folket för- 
matto the lokt ey längher lidha, oc thy en dagh 
nar hon widh kyrkiona war, kommo the sik jn 
1 kamaren, oc äpther swadana ondhe lokt letadho, 
om sidhe förnommo the, thz lokten kom wndhan 
sängenne, wndher huilke the letto, oc fwnno ther 
sin mathfadher oc hennas bondha dödhan ligg- 
iandes mordadher, tha wordho the alle ropandhe 
oc skriandhe, swa at all grändhen tiith kom löp- 
andhe, som the han nw sagho swa ynkelikan 
wndher sängenne liggiande, drogho the hono»» 
fram oppa gulffwet, jnnan thäs kom hans hwstru 
hem aff kyrkionne, oc fik see sin man swa ömke- 
lika mordadhan, oc illa loktande, fyöl hon swa 
ynkelika til jordhenna oc danadhe swa som the 
ther enkte aff sik wiste, för hwilket alt folket 
sik ower henne ömkadhe oc warkwnnade, sidhan 
lät hon honom iordha, mz största sorgh oc dröff- 
uilse, Öc tha saa när eth aar förlidhit war, fingho 
somlika ondha människior haat til henna, tänk- 
iande mz sik oc jämwal sighiandes, at thz ey 
wtan hennas radh kwnne wara, thz han swa län- 
ghe oc illa loktande skulle wndher henna sängh 
swa liggia som hon hwaria nath i laa, oc hälst 
för thy hon sith folk ey wille latha sökia tha the 


en 


0 


ä 


And 
An 


Sp. 3. 


Sp. 2. 


CLJ 


' 
bd 


< 


vo 
[AT] 


ce 
EE 


668 Sankt Anna. 


henne ther om badho, oc somlike aff hennas 
bondha släkt the tänkto thz hon thz sialff giort 
haffde, thy gripw the henne, oc pintho henne 
mykyt swarlika at hon skulle thz kännas, hwilket 
hon altidh nekadhe, än the wiliandhes henne 
enkte tro, wtan lagdho oppa hennas lekama swar- 
asta pinor, the skaro opp hennas ben, oc slogho 
ther sywdandhe oleyo wti saren, swadana pinor 
giordho the henne mangha, thz hon omsidhe 
häldher wille haffwa warit dödh än längher liffua, 
än the tänkto henne mer pino göra, än tho at 
hon nw mangha pinor haffde lidhit, wtan alla sina 
skul, tha fwnno the thz swa för en räth, thz the 
eth breff skriffwa skullo oc spika thz swa i hen- 
nas änne, oc ledho henne swa om kringh allan 
stadhen ower alla gatwr, thz alt folket skulle see, 
thz hon sin bondha myrth haffde, oc swa wart 
domen ower henne giffwin, thz hennas ben oc 
arma skullo söndher brytas oc läggias sidhan 
oppa eth stagel som man pläghar oc bör mordh- 
arom göra, än om morghonen ganzska bitidha 
leddo the henne jnför rätten oc skullo dömpt 
henne til dödhen, Som thenna fatikka qwinnan 
mykyt skälffuande för rätten kom, Tha kom ther 
jngangandes ij qwinnor oc the haffdo mz sik en 
wngan man, aldra fägherstan, än en aff qwinn- 
omen taladhe til domaren oc sagdhe, j skolen 
ower thenna qwinnona enghen dom giffwa för än 
i haffuen sakt os en räth, aff eth ärandhe wi haft- 
wom för idher klagha, Oc taladhe hon swa hart 
oc grymelika til them, thz the enkte swara tor- 
dho, wtan badho henne sith ärandhe fram sighia, 


Sankt Anna. 669 


tha badho the qwinnonar badha, thz then wnghe 
mannen the haffdo mz sik, han matte för them 
tala, hwilkit the tilstaddo, Tha sagdhe then 
wnghe mannen, Ö i domara, tässa twa qwinnor 


begära en räth aff idher i swadane matto, at ware : 


thz swa saker, thz en tiänista qwinna konungh- 
enom oc hans modher, oc hennas modher, loft- 
wade sina tiänist, oc konunghen oc hans modher 
oc hennas modher loffwadho henne wilia beskärma 
oc bewara oc hiälpa i hwat nödh hon kwnne 
komma, oc en aff konungxsens tiänarom grypi 
thenna qwinnona mz förradilse oc orät, oc pinte 
henne mz mangha pinor, oc sidhan ledh fram för 
rätten oc mz orät henna liff aff henne dömande, 
konunghen oc hans modher, oc hennas modher, 
ära idher aat spöriandes om the thz skulw halla 
som the loffwadho häldher ey, än domarana satho 
som dwmba, än om sidhe sagdhos the her om 
enghen räth kwnna sighia, än then wnghe man- 
nen taladhe ather hwasselika, oc sagdhe, iak bidher 
idher sighen os her en räth aff om thenna saak, 
oc om then som konungxsens tiänisto qwinno 
swa hardelika pinth haffwer, oc än ther ower 
mothe rätten, waro henne wtan saak dömande til 
aldra skämelikasta dödh, Än domarana aff ordz- 
sens skarphet förfäradhos mykyt, oc stodho opp. 
oc beradho sik länghe hwat the skullo swara, Än 
sent om sidhe sagdhe domaren, thz är tilbörliket, 
thz konunghen ekke maa göra moth sith lyffte, 


Oc the som honom oc hans modher oc hennas : 


modher tiänirska mz orätta swa hardelika pinto, 
är thz the», oweterlikit thz the henne mz orätta 


wti 


Bl. 83, r. 
Sp. 1. 


8p. 2. 


con 


2 


2 


3 


SA 


0 


än 


670 Sankt Anna. 


pinto, The magho staa wndher konungxsens na- 
dher, Än är thz them oc witherliket thz the 
henne mz orätto pinto, thz är wäl mögheliket 
oc räth, thz man them lather swa hardelika pina 
oc plagha, thz the allom en speghel bliffwa, 
oppa thz enghen ther äpther tildirffwis sina handh 
oppa konungxsens oc hans modhers oc henna 
modbhers tiänisto folk stinghe sin fingher, häldher 
1 nakre matto mothe görandes som them til höra 
oc tiäna, Tha swaradhe then wnghe mannen, 
haffdhen i ekke sakt, om thz them owetandes 
ware, thz the matten sta wndher konungxsens 
nadher, Tha skullen i nw i samma öghno blik, 
alt thz folk i thenna stadhen är, haffwa swnkit 
til hälffwitte i thz wee, som aldrigh faar ändha 
För thy thenna qwinnan som i nw haffwen aktat 
til wärsta dödh at döma, oc mz orät swa harde- 
lika plaghat, oc sighen thz hon skulde haffwa 
latit myrdha sin bondha, huilket i alle lywghen, 
thy hon är min tiänirska oc täslikes mina mo- 
dhers oc henna modhers, Oc tok han opp wndher 
sancta anna kapo, oc ledhe fram hennas bondha, 
Oc sagdhe, seen her är hennas man oc leffwer, 
Tha alle the ther när stadde waro, thzta wndher- 
lika järtekne sagho, stodho the som the haffdo 


. warit dödhe, Tha sagdhe domaren jak manar 


eS 


idher om liffwandes gudz son, thz i os sighin 
haa i ären, then wnghe mannen swaradhe wi 
ärom ihesus maria oc anna, oc strax som thz 
war sakt, hworffuo the borth i allas thera asyn, 
oc ambaganas sath i radhet mz, än i samma 
stwndh kom diäffwlen, oc tok hanom i haret, oc 


Sankt Agnra. 671 


fördhe han hökt i wadhret, oc sagdhe war nw 
bekendher thina skuldh, han ropadhe mz högxste 
röst, sighiandes iak haffwer thenna qwinnonnas 
man lönlika mordhat, oc genstan drogh diäffwlen 
hwffudhet fran honom, oc foor sin wägh, oc 
kroppen fyöl saa nidher oppa iordhena, hwilken 
the lätho köra wtu stadhen mz oskalik creatur, 
Oc anna mz sinom kära bondha, oc alt thz folk 
1 stadhen war, gingho alle til sancta anna kyrkio, 
barfföt oc barhuffwdhe, ther gudhi jomffru maria 
oc sancta anna mz knäffallom takkandes, för thz 
stora oc wndherlika iärtekne, Oc anna oc hennas 
bondhe försmadho thenna wärldena oc gaffuo sik 
i stora syndha bättringh, sancta anna siälff tridhi 
gudhelika tiänandhis än i mang aar swa sidhan 
som förra, gudhi til loff oc hedher oc them til 
aäwerdelika sälikhet 


Aff eth goth par folk 


Thz war eth par folk tho lithet haffwandes 
til päningha godz ällar äghadela, tho likawäl mz 
största ödhmywkt oc gudelikhet tiänandhes sancta 
anna, oc swa aff theras handa ärffwodhe haff- 
wandes sina födho Än oppa entidh hördo the pre- 
dikas hwru sancta anna oc hennas bondhe sancte 
ioachim skiffto theras godz oc äghodelar i iij dela, 
huilket äptherdöme the strax stadhfasto, äpther 
sinne yterste förmagho thz samma hallandes swa 
länghe the liffdo, än tha the lithet haffdo, tho 
likkawäl bytto the hwar tisdagh thz the haffdo 
the wikwna förtiänth, i iij delar, oc then tridhia 


An 


AD 


5 


BI. 88, v 
8p. 1. 


8p. ?. 


672 Sankt Anna. ' 


delen gaffuo the fatikko folke, Tha the nw nakot 

skiffte swa giort haffdo, wordho the mykyt rik, 

i swa at faa fwnnos thera like i rikedoma, oc waro 
the mykyt gudelika, oc atwaktelika tiänandhes 
ihesum mariam oc annam, än tha haffden the än 
enghen barn, tha badho the mykyt sancta anna 
om ena frukt, äpther huilket hon wart haffwande, 
oc födhe iij söner til lika, oc thz händhe om 
sommaren, tha sädhen war wte oppa markenne, 
19 oc mykyt starkt rängh kom, oc bondhen haffde 

än mykyt korn wte standandis, thy gik han mz 

alt sit folk wth oppa gärdhet oc enghen hema 
bliffuandes wtan all enast hwstrun, huilken ey än 

tha war kirkio ganghen, oc eth lithet barn som 

15 lopp oc lekte i hwset mz eldh, aff hwilko hwset 
tändhes oc bran opp, Än qwinnan laa i enom 
kamara, oc enghen kwnne henna til hiälp komma, 

tha hon thz saa tok hon sina tre nyfödha söner, 

oc satte sik swa i sänghena, oc tänkte sik swa 

20 1mz them opp bränna oc döö, Än bondhen kom 
snarlika löpandhes mz mykyt folk, än thz war 

tho alt faffänkt, jn i kamaren til henna kwnne 

han ey komma, för huilket han snarleka lopp til 

"fi - kyrkionna, oc fyöl ther oppa sin knä, oc ant- 
25 wardadhe henne sancta anna siälff tridhi mz sino» 

kära barnom, Tha nw gardhen brändher war, 
tha willo the oppsökia benen oc them iordha 
latha, tha fingho the see qwinnona sitia lekandes 
mnz barnen oc war alzstingx gladh, oppa hwilket 
folket storlika wndradhe, oc aff store glädhi rop- 
andhe wordho, swa at ther snarlika samman ko» 
mykyn moghe, thzta stora oc wndherlika iärtekne 


on 


ut 


3 


pe 
— 


Sankt Anna. 673 


see oc skodhandis, än bondhen twäkadhe, om thz 
skwlle hans hwstru wara, tha swaradhe hon iak 
ärat i rätte sannindh, för thy tha som eldhen 
oc lwghin slogho om kringh mik, tha badh iak 
sancta anna siälff tridhi thz hon os hiälpa wille, 
Oc strax kommo the all try, oc sancta anna holde 
ower mik sin mantil, oc satte mik i sith sköt, 
oc war herra ihesus stodh widher mith hwffudh, 
oc maria widher mina föther, skylandes ower mik, 
thz mik hwarke eldher häldar Ilwghi skadhade, 
Oc tha the skildos fran mik, sagdhe herran ihesus 
til mik, swa skal iak allom them redhoboen wara 
i hwat nödh the hälst kwnno komma, som thiäna 
mine modher modher oc mine modher oc mik, oc 
alle the thzta sagho, takkadho the oc loffwadho 
alzwalloghan gudh oc hans hälga föräldra, oc 
oppa samma stadh bygdho the eth skönt kappal, oc 
ther jnnan stiktadho iij swnghna mässor hwar tis- 
dagh til äwerdelika ägho för thzta iärtekne skuldh 


Thzta är eth miraculum aff cnom ärmeta i 
franka rike som sancta anna tiänte 


Thz war en ärmethe i franka rike som al- 
tidh tiänthe sancta anna siälff tridhi, tha han 


5 


0 


rad 


5 


thzta langan tidh haffde giort oc haldit, gik han 


entidh jn i en köpstadh, sik almoso tiggiandhe, 
oc som thz ledh i moth afftonen thz solen war 
bärghat skyndadhe han sik ather til sit hem, än 
oppa wäghenom mötte honom en röware oc menthe 
thz han haffde warit en rik köppman, oc haffde 
swa förklat sik, oc grep han strax widher halsen, 

Legend. III. 43 


25 


Sp. 2. 


. Bl. 89, v. 
Sp. 1. 15 


20 


2 


An 


30 


674 Sankl Anna. 


oc badh honom faa sik alt sit silff oc gull, then 
fatighe mannen bedhes nadher, oc sagdhe sik 
wara en fatighan ärmeta, oc haffwandes gudz 
almoso tigdh i stadhen, än han wille honom 
ekke tro, wtan drogh wt sit swärdh oc wiliandes 
honom halsen aff hwgga, än ärmeten badh för 
sancta anna skuld sialff tridhi, thz han honom 
ekke myrdhe, han wille alla sina dagha bidhia 
til sancta anna siälff tridhi för honom, röwaren 
swaradhe, kant thu nakot goth bidhia, tha bidh 
nw för tik siälffwom, thz thu kan komma wtu 
minrom handom, ärmeten roppadhe wmz höghe 
röst oc sagdhe, hiälp mik nw sancta anna siaälff 
tridhi, tha röwaren thzta hördhe, drogh han 
honom nidh til iordenna, oc hyögh swa aff honom 
hwffudet oc kastadhe thz lankt borth aff wäghen, 
oc kroppen drogh han til eth rinnandhe watn, ther 
kastande kroppen wti, Oc som röwaren saa sik 
om, saa han sik äptherfölia ena qwinno mykyt 
faghra, aff hennas öghom gingho stralar som aff 
solenne, ower hennas hwffudh stodh en boghe 
som en räghnboghe, Ther jnnan stodh skriffwat 
thenna try nampn ihesus maria oc anna, mz för- 
gylta bokstaffua, oc haffdhe hon ärmetans aff 
hwgna hwffudh i sinne handh, oc lopp äpther 
röffwarenom, tha bleff han strax standandes, mz 
störstom räddogha, oc sina föther ey röra kwnne, 
at nakorstadz gaa, Oc tha nw thenna qwinnan 
kom mz hwffudith tiith kroppen laa, satte hon 
widh Oc sagdhe o min trone tiänare, stat opp 
snarleka oc gak oc bewisa thz ihesus cristus oc 
hans modher oc iak, wi ärom tässe, strax stodh 


Sankt Anna. 675 


han opp, som han aff sömpne ware wäkter, oc 
sidhan borth hwarff thenna faghra qwinnan fran 


röwaren, sidhan fyöl röwaren oppa sin knä för 


ärmetan, oc bedhes afHösnigh, oc badh thz han 
sancta anna bidhia wille, oc bleff swa när är- 
metan nakon tidh, sancta anna ther gudelika tiän- 
andhes, sidhan gik han jn i öknet, oc liffde än 
1 xxv aar i störste syndha bättringh, oc strang- 
asta liffwerne, oc sidhan doo han oc gudh anam- 
adhe siälena til äwerdelika glädhi, huilket os 
gudh oc sancta anna giffwi 


Thzta är aff eth par folk 


ArRom äpther gudz byrdh Mecc oc xlvjj i 
enom stadh som heth allana, ther war eth par 
folk, som mykyt stodh äpther wärdz godhz oc 
rikedoma i mangh aar, swa at bondhen oppa 
thz sista fyöl i wanhop, än tha hedhrade han 


hwar dagh sin apostel som war sanctus iohannes. 


ewangelista, Entidh om en affton sidhan solen 
war bärghat, gik han wt mz eth watn i hwilko 
watn han sik haffde wilit dränkia, aff storo wan- 
hop, thy han war manghom skyllogher, oc engh- 
om kwnne betala, Oc som han stodh oc skulle 
i watnet springha, fik han see en man komma 
gangandes oppa watnet oc war klädher i hwitom 
klädhom oc sagdhe, Ö käre son, hwat är tik nw 
kommet til sinne, iak radher tik gör ey som thu 
haffwer tänkt, Then wanhoppande mannen spordhe 
haa han war, han swaradhe, iak är sanctus iohan- 
nes thin apostel oc sagdhe, ware ekke thz at iak 


LA 


5 


30 


Sp. 2 


[> 


[—] 


676 Sankt Anna. 


haffde för tik bidhit, diäffwllen haffde longho 
brwtit thin hals söndher, thy wänt tik nw snar- 
leka om, oc tak both oc penetenciam för thina 
syndher oc onda wilia, oc war ekke offtarmer 
söriandhe för wärdz godz, fför thy ther är en 
patrona i hymerike, huilken som i eth öghnablek 
förma oc kan komma til hiälp allom nödhstadd- 
om oc fatighom oc i hwat nödh the hälst ärw 
stadde, oc faa aff henne öwerflödhelika gladhi 
oc sälikhet, Tha thenna svndaren thzta hördhe, 
wedherkändhes han sina syndh oc wanhop, oc 
fyöl oppa sin knä för honom oc sagdhe, O win 
hälge apostel sigh mik the hälga patrononnas 
nampn som swa mäktogh är i hymerike, iak wil 
henne hedhra oc tiäna i alla mina liffs dagha, 
Sanctus iohannes sagdhe thz är sancta anna, 
som är hymerikes drotnigx wmodher, oc ihesu 
gudz sons modher modher, henne hedhra hwar 
dagh, oc besyndherlika om tisdaghen, för thy 
oppa then daghen wart hon födh, oc oppa samma 
dagh bleff hon oc dödh, Oc haffwer gudh siaälff- 
wer wälsignat then daghen, oc haffwer loffwat 
them at giffwa besyndherlika nadher, som henne 
oppa tisdaghen nakra besyndherlika tiänist göra, 
Oc som han thzta haffde sakt, hwarff han fran 
honom, oc then wanhoppande äpther thän thima 
mz störste gudelikhet oc ödhmyukt tiänte thenne 
wärdoghe modhrenne sancta anna, oc lät mala 
hennas beläthe manghastadz i sit hws, oc swa 
optha han war bedröffdher, fik han höra hennas 
nampn, tha wart han strax gladher, oc hwar dagh 
bleff han oc hwstrun i kirkionne alt jn til nons 


Sankt Anna. 677 


tidh oc offradho try brännande waxlyws för 
gancta anna beläte, oc lätho hwar tisdagh läsa 
ena mässo aff sancta anna huilka mässo the ba- 
dhen wmz största gudelikhet hördo, oc i swa dana 
gudelikhet liffdo the oc hyöllo allan sin aldher, 
oc jnnan faa aar fingho the swa mykyt godz oc 
äghodela, thz the wordho kalladha the rikasta i 
landet waro, sidhan lät han mwra ena sköna 
kyrkio i sancta anna hedher, oc stiktadhe ther 
til swa mykla ränto, thz hwar dagh sangx ther 
jnne alla vij tidher, oc hwar tisdagh tre swngna 
mässor mykyt högtidhelika, ihesu maria oc anna 
til loff oc hedher, oc sidhan än vj mässor sywng- 
andhe sancta annas tre böndher til hedher, som 
heta joachim Cleophas oc salomas, oc twa iomffru 
maria systra, oc emerencia sancta anna modher, 
Tha nw thzta par folk i xxviij aar haffdo samman 
bliffuit, oc än enghen barn fanghit, badho the 
sancta anna them aff gudhi förwärffwa ena frwkt 
som theras äghadela ärffwa matte äpther theras 
dödh, at thz ey skulle skingras ällar komma i 
främadha händher, Nakot äpther wart hwstrun 
haffwande, oc födhe i enne reso tre söner, them 
lät hon kalla äpther sancta anna tre böndher, 
som war Joachim Cleophas oc Salomas, oc som 
thenna barnen swa när try ara gammwl waro, 
wart theras modher mykyt krahk, huilket par 
folk mykvt storan kärlek haffden sik i mällan oc 
badh bondhen sancta anna, thz hon än nakra 
stwndh leffwa matte, för the fatikka barnen skuldh, 
them oppfostrande, för huilket han häldher gärna 
döö wilde, om swa mögheliket kwnne wara, än 


25 


Sp. 2. 


Sp. 2.” 


Nn 


20 


25 


30 


678 Sankt Anna. 


tha war hon mykyt krank, swa thz all natwrlik 
wädzska i henne bort törkandhes, thy war thz 
at hon yw matte döö, som hon oc giordhe, än 
bondhen haffde then daghen swa stora sörgh oc 
dröffuilse när henne, 'thz the togho om sidhe 
honom mz waldh fran henne, tha fyöl han aff 
store sorgh til iordhenna, oc laa som then ther 
dödher ware, huilket hans wener oc granna trodho 
at han skulle haffwa doghit, än tridhia daghen 
ther äpther iordadho the henne i sancta anna 
kyrkio för högha altaret som the siälffwa haffdho 
bygt oc stiktat, Sidhan gik bondhen hem än 
hans sorgh hon öktes yw mer oc mer, nw tha 
qwällen kom, til böriadhe barnen at gratha, oc 


spordho hwar theras modher war, aff hwilket 


hans sorgh mykyt öktes, än om afftonen sidhan 
solen war bärghat, oc han saa oc hördhe thz 
barnen ekke wildho wändha igän at skriia oc 
grata, Tha tok han them all try widh handena, 
oc sagdhe, giffwin idher til fridz, iak wil idher 
ledha til idhra modher Oc ledhe them swa jn j 
kyrkiona, Ther satte han barnen oppa altaret när 
sancta anna beläthe, som han siälffwer ther til 
giffuit haffde oc thz war swa stort som enna 
qwinnas persono, oc sagdhe han til barnen, sen 
thzta är idher modher, strax wändho the ather 
at grata, oc satten sik om kring belätet, oc wil- 
dho ekke tädhan, Tha fyöldh mannen mz grat- 
andes öghom oppa knä för belätet oc sagdhe, 
O aldra wärdogasta modher sancta anna mis- 
kwnna tik ower thenna smaa barnen, beskärma 
them, oc war thera ledherska swa länge the leffua, 


Sankt Anna. 6 7 9 


för thy the haffua mist sina modher, oc star til 
troandhes at the snarlika mista mik, wanlika kan 
thz skee i tässe nath, thy iak känner mith hiärta 
aff store sorgh snarlika brista maa, som han 
thzta haffde sakt, läth han barnen ther bliffwa, 
oc gik hem i sit hws, som han kom i sin kam- 
mara, lagdhe han sik oppa iordhena til gudelika 
böner, oc fik see i andelike syn, thz honom tykte 
som sancta anna beläte stegh nidher aff altaret 
oc gik til hans hwstru graff, oc drogh henre 
ther opp oc sagdhe til henna, stat snarlika opp oc 
oak mz thin barn hem til thin bondha oc hogx- 
swala honom, ällas dör han snart aff store sorgh, 
Oc som han kom til sik i gän, wart han aff thenna 
synenne mykyt förfäradher, för thy thz war om 
nattena oc han war all ena i hwset oc sath som 
then ther dödher ware, Oc i theranda hördhe 
han bösta oppa dörena, oc tordhes ekke opplatha, 
oc egh häldher tordhes han tala, oc tänkte thz 
gudh ,wille haffwa latit honom plagha i nakre 
matto för hans stora otwlimodh, oc fyöl strax 
oppa sin knä oc beddes nadher oc miskundh aff 
gudhi Sidhan som han stodh, böstadhe thz nw 
oppa dörenne annantidh oc höghre oc fastare än 
för, oc han hördhe sinna hustru röst sighiande 
laat opp dörena, tha wart han swa förfäradher, 
thz han sik ey förmatte at röra, oc tha barnen 
kommo för dörena sagdho the oc ropadho, fadher 
lathen opp, wi haffwom her wara modher, wi 
haffuom wara modher mz os, oppa huilket han 
wndradhe, Oc saa wt gönom eth fönster, oc saa 
sin barn, oc sina hwstru, haffwandes lakanet oppa 


an 


20 


ep. 2. 


[AA] 


10 


15 


2 


<€ 


25 


30 


680 Sankt Anna. 


sit hwffudh i huilket hon iordadhes, Tha han 
thzta saa, tänkte han mz sik thz sancta anna 
haffde honom hogxswalat, än aff store gladbi 
taladhe han gönom fönstret oc sagdhe, är thz 
mögheliket thz thu min kära oc äkta hwstrua är, 
tha swara mik, hon swaradhe O min käre bondhe, 
takkom oc loffwom gudh, oc hans modher oc 
sancta anna, som mik aff dödha haffwa opp rest, 
oc är iak sannelika opp rest oc iak är idher 
hwstru, Tha bondhen thzta hördhe oc saa, rop- 
adhe han mz höxste röst, aff stort wndher oc 
store glädhi, swa at alt folket i stadhenom kom 
loffwandbe oc takkande gudhi iomffrw maria oc 
sancta anna, Oc nar thzta järteknet spordhes, 
wtwaldhes hon aff allom til theras kärasta pa- 
trona oc modher, oc theras rikes förestandare 
ällar landz herra lät wt stryka sit skyldh wapn, 
oc lät mala sancta anna i stadhen, swa göra oc 
i thz riket alla hans äptherkommanda än nw til 
thenna. dagh, Än thzta par folk leffdo än i mangh 
aar, oc fingho än ena reso try barn i enne gango, 
Oppa thz sista dogho the badhen oppa en dagh, 
oc kommo badhen i ena graff, som sancta anna 
haffde them förwärffuat aff gudhi 


Eth miraculum aft enne änkio 


Thz war en änkia i enom stadh sancta anna 
mykyt ödhmyuklika oc gudelika tiänandhes, mz 
läsnigh, oc waxlyws offrandhe, Oc haffde altidh 
til sidh at sighia jhesus, maria oc anna, hiälp 
mik hälgasta patrona sancta anna sialff tridhi, 


Sankt Anna. 681 


Entidh händhe sik thz theras landz herre lät 
henne ' taka, oc mz wald twingha til owanlika 
gärnigh, som hon ekke kwnne göra, tha han thz 
saa lat han henne gripa oc trwghade henne widh 
liff oc godz til förskriffna gärning, Som hon swa 
la i fängilsens, mz största bedröffwilse, oc mäst 
för thy, thz hon enghen hwllan haffde hwarke 
mz ordh ällar gärniggosn, sik til hiälp, thy rop- 
adhe hon oc kalladhe oppa sancta anna sialff 
tridhi, Än nattena ther näst äpther kom sancta 
anna oc tok henne wtu fängelsen, oc fördhe henne 
jn i kyrkiona, Oc samma nattena bleff döth alt 
konungxsens fää badhe stort oc smat, oppa huilket 
konunghen storlika wndradhe, oc tha fik han höra 


at qwinnan war bortho, oc fik see henne i kirk-: 


ionne, sagdhe han, sannelika haftwer hin ondhe 
anden thenna qwinnona löst, oc för henna skuld 
haffwer iak faat thenna stora skadhan oppa mith 
få, oc bödh sina tiänara snarleka gripa henne, oc 
läsana i thz starkasta torn oppa slattet war, til 
thäs hon hanom allan skadhan betalat haffdhe, 
som han sagdhe sik för hennas skuldh haffwa 
faat, huilket thiänarana oc swa giordho, kastadho 
henne i thz dywpasta torn, wtan alla miskwndh, 
Om afftonen gik herren mz alla sina tiänara i 
tornet til henna oc lät henne swa omiskwnsam- 
lika pina, thz hwart hennas ledh fran andhro 
skeldes, oc söndher brytha, oc spordhe mz hwat 
list ällar klokhet hon hans fänat swa dräpit haffde, 
oc hwru hon aff fängilsen kom, hon swaradhe 
thz hon aff hans dödha fänat enkte wiste, oc 
enghen broth ther til haffde, Oc sagdhe thz sancta 


& 


nd 
cv 


Sp. 3. 


Bli. 92, r. 


Sp. 1. 


Nn 


15 


20 


682 Sankt Anna. 


anna henne aff fängelsen haffde löst, Oc mera 


gwaradhe hon oc enkte, ä hwru mykyt the henne 
oc pinto, Tha thenne omille höffdinghen saa oc 
hördhe thz han aff henne enkte winna kwnne, 
ilzskadhes han mz största wredhe, oc lät om 
hennas hals läsa alla the iärnlänkior oc iärn som 
oppa slattet war, oc speskar henne sighiande, 
Nw komme thin miskwnsamma anna oc hiälpe 
tik her wt, thu skalt weta thz iak i morghon 
skal latha bränna tik, oc skulde thz än kosta 
mith sloth oc alt thz iak ägher, tha faar iak see, 
hwilket wara som maäktoghare är sancta anna 
häldher iak, oc gik swa fran henne, latandhes 
henne swa i storom pinom sitia, Än strax ther 
äpther kom sancta anna oc löste henne aff allom 
bandhom, oc giordhe helbrigdha i alloni limmom 
som söndherbrotna waro, oc fördhe henne ather 
i kirkiona, thädhan som hon mz walle tokx Oc 
samma nattena doo höffdinghans hustru, oc twa 
hans älzsta söner, Tha han thzta hördhe, tha 
wart han mykyt wredher oc mera än för, oc bödh 


sina tiänara strax gaa oc brenna henne opp ther 


25 


30 


hon laa i tornet, oc ey swa länghe bidha thz 
hon matte opp ledhas, oc sagdhe, leffwer hon 
längher hon dräper än alt thz folk i tässom stadh- 
enom är, tha nw tiänarana kommo i tornet, hwar 
the henne enkte fwnno, wtan oppa samma stadh- 
enom hon haffde sitit kändho the aldra bästa 
lokt, strax fyöllo the alle oppa sin knä oc loff- 
wadho sancta anna sina tiänist i alla sina dagha, 
oc tordhos jnte gaa j gän til sin herra, Nw widher 
en tima ther äpther fik herren wetha thz hon än 


Sankt Anna. 683 


obrändh war, oc war flydh jn i kyrkiona, tha tok 
han mz sik xi aff sina tiänara oc lopp mz alle 
snarlikhet oc store höghfärdh jn i kirkiona, som 
nw qwinnan fik honom se swa grymman oc wredh- 
an komma wart hon mykyt förfärat, oc wiste 


ekke hwart hon skulle, wtan stegh oppa altaret, 


opsidhes mz belätet, oc ropadhe mz höxste röst, 
hiälp mik nw ihesus maria oc anna, som han 
kom fram oc wille dragha henne nidher aff al- 
taret, skylte henne sancta anna mz sin mantil 
som hon wt räkte, Oc tha wilde han haffua draghit 
them badha belätet oc qwinnona nidher til gulff- 
wit, tha sloo iomffru maria beläte som sancta 
anna haffde oppa sith knä, honom ower handena 
swa at"”han fiöl strax nidher til iordhenna, oc 
ihesu beläte sagdhe, O thu högfärdogaste skalker 
fuldher mz alle onzsko, hwi bether thu tik oppa 
at nidhra oc wndher thina föther trodha mina 
modhers oc mina modher modhers oc mina tiän- 
isto qwino, huilket tik swa omögheliket är som 
thu hymelen nidher bögher ällar nakra stiärnor 
minzska ällar fördärffwa maa, oc skalt thu wetha, 
thz iak stridha wil för allom them os thiäna, Oc 
thu oc alt tith slath skal i thenna dagh opp 
brinna, strax tändhes eldhen i slottet, oc diäff- 
wllen tok thenna mannen, oc fördhe wt, oc kast- 
adhen oppa ellen, Oc thenna änkian wart wtualdh 
til enna förstinna at regera oc föresta alt thzta 
landet i hans stadh, huilket hon giordhe i xxxvj 
aar thz styrande i aldra bästa fridh, Oc äpther 
then daghen wart thz landet aff qwinnom styrt 
oc regerat, oc ey aff mannom äpther thän dagh, 
1 thzta miraculis amine 


0 


25 


30 


Sp. 2. 


[2 


684 Sankt Anna. 
Eth miraculum aft enom: skepman 


Thz war en skepare oc heth gödert, oc hans 
hwstru heth agnes, ywinnan haffde sancta anna 
tiänt nakor aar, entidh händhe sik thz bondhen 
haffde henne mz sik ower märet mz mangha 
köpmen, haffuandes aldra dyrasta köpenskap mz 
sik, Ther kommo syöröffwara oc toko badhe 
skep oc godz, oc kastadho folket ower bordh oc 
i syön, än qwinno satto the oppa ena obygdha 


10 dö, oc toko aff henne klädhen, i thy hon haff- 


B1. 93, v. 
Sp. 1. 20 


25. 


30 


wande war oc när weth then tidh hon födha 
skulle, bondhan hwggo the i häl oc kastadho 
han i syön, oc toko köpet oc foro mz thy sin 
wägh, oc lätho the fatika qwina ther all ena 
sittia i store hiärtans sorgh, badhe aff widher- 
mödho i köldh oc swolt, oc aff storom räddogha 
födde hon eth döth barn, lankt för än hon haffde 
skulit Som hon nw swa sath i storom wärk oc 
hiärtans sorgh, fik hon see ena aldra fåghärsta 
qwinno när sik staa, oc sagdhe til henna o agnes 
hwat betydher thz, at thu mik i thine nödh ekke 
oppa kallar, aff huilket taal hon mykyt wart för- 
fårat oc sagdhe o aldra fäghersta qwinna haa 
äst thu, hon swaradhe iak är anna thin patrona, 
oc wilde iak tik gärna hafftwa hwlpit, haffde thu 
thz warit aff mik begärandhe, Tha hon thz hördhe 
wart hon ower matto gladh, oc wilde haffwa giort 
henne nakra ödhmyukt, mz knäfallom oc annat 
tolket, huilket hon ekke förmatte aff storom waärk, 
sorgh oc widhermödho, Tha sagdhe sancta anna 
til henna O min kära dotter hwat ast thu aff 


Sankt Anna. 685 


mik begärandhe, agnes swaradhe O min wärdogha 
modher oc patrona, ware thz mögheliket tha be- 
gäradhe iak thz, at iak mz minom dödha man 
matte komma wmz hans liik oppa then stadh som 
wi warom hema, at iak honom matte ther iordha 
lata, oc mik ther när honom jordha oc begraffwa 
lata, för thy iak känner at iak nw snarlika aft 
sorgh oc wedhermödho döör, Sancta anna swar- 
adhe henne oc sagdhe, sigh thinom bondha thz 
han» stande opp, han haffuer länghe nogh soffwit, 
agnes swaradhe O wärdogha patrona, han soffwer 
ekke, thz är nw fiärdhe daghen sidhan hans hals 
skars söndher oc är dödher, Sancta anna swar- 
adhe west thu ekke, thz min makt oc waldh är 
stor när minom barnom, oc alla the mik nakra 
tiänist göra them skal iak aldrigh owergiffua 
i theras nödh Thy rör honom i ihesu maria 
oc anna na.pn, oc bidh honom opp sta, Tha 
hon nw swa giordhe, stodh han strax opp inz 
glat ansikte, som han soffwit haffde, oc strax 
wart hon karsk oc helbrigdha, oc nar hon wändhe 
sik om fik hon see sit barn liggia liffwandes, 
strax fyöllo the badhen oppa sin knä, takkandhe 
oc loffwande oc ärande alzwalloghom gudh iom- 
ffru maria oc sancta anna, mz manghom tarom 
wtgywtande, Sidhan sagdhe sancta anna tron 
oppa gudh, oc taken barnet oc fölghen mik äp- 
ther, än sancta anna gik för them ower märet, 
som the haffdo gangit oppo landet, oc the fölg- 
dho henne äpther til theras skep som theras godz 
än jnne laa, oc röffwarana än ther janne waro, oc 
tha the fingho see them komma gangande aat 


RA 


0 


20 


Sp. 2, 


on 


25 


30 


686 Sankt Anna. 


syönom mz glädhi, wordho the mykyt förffär- 
adhe, oc sprwngo wt i syön, tänkto wiliandes 
fly, oc drwnknadho alle samman, oc gödert oc 
hans hwstru stighw jn j skepet, oc seghldo hem 
til landa oc kwngiordhe thzta iärtekne som the 
mäst kwnno oc förmatto, Oc sidhan i allas thera 
Kffdagha tiänto the sancta anna thz mästa the 
kwnno oc förmatto mz ihesum oc mariam, huil- 
kom loff hedher oc ära see nw oc äwärdelika 


Eth miraculum aft enom wnghom man 


Thz war en wngh drängh sancta anna aff 
sin wngdhom mykyt gudelika tiänandhes, hwar 
tisdagh hörde han ena mässo oppa sin knä stand- 
andes, sancta anna til hedher siälff tridhi, oc gaf 
ij päningha i hennas hedher, nar han them 
haffde, ey haffde han oc mykyt til, thy gik fa- 
tikdomen honom ganzska när, Nw haffde han 
altidh til sidh hwar han hördhe ällar saa godha 
diäkna oc stwdentes, gik han til them oc rädh 
them til at tiäna sancta anna sialff tridhi, oc wt 
wälia sik sancta anna til patrona, mz huilket 
radh han manghom kom til at tiäna sancta anna, 
han haffdhe oc goth näme til at lära siälffuer, 
huilket hinom ondha tykte illa wara, Oc oppen- 
baradhe sik entidh honom i swa matto som han 
haffde warit en stor herre oc sagdhe, min son, 
mik tykker thu leffwer i storom fatikdom, wilt 
thu tiäna mik, tha wil iak tik öffrit rikan göra, 
Tha han thz hördhe wart han mykyt gladher, 
oc takkadhe oc loffwadhe sancta anna Oc hin 


Sankt Anna. 687 


ondhe fördhe han wt för stadhen, j enom bwska 
som sken mykyt clar, ther tykte honom mykyt 
faghort wara, oc san ther oc hördhe stora glädhi, 
mz harpor oc liror pipor trwmpor oc aldhra 
handa lek Oc owerflödhes maat oc dryk, j huilke 
glädhi han giordhe som the andre ther waro, swa 
at han oppa thz sista ihesum maria oc sancta 
anna glömdhe, oc gik om tisdaghen som andra 
dagha i iäkt, oc öwadhe sik alzstingx i tässe för- 
ganglike glädhi mz spärrännigh oc alzskonz öffnig 
Som han nw swa dant liffwerne haffde hafft wäl 
1 vij aar, tha sagdhe herran til honom, som war 
diaffwllen, min son thu west wäl thz thu mik i 
vij aar tiänt haftwer, han swaradhe jaa, oc sag- 
dhe om tik swa tykkes, wil iak tik än gärna 
längher tiäna, herran swaradhe, känner thu mik, 
han sagdhe, ey weth iak idhart nampn, wtan 
wäl ser iak thz i en mäktogher herra ären, han 
swaradhe mith nampn är sarsel ällar satanas, oc 
iak är en diäffwl, oc alle the her mz mik ära 
the ära alle diäfla, än thu skalt tik ekke för- 
ffära ällar rädhas, thy the skulu tik enkte onth 
göra, Än oppa thz thu framdeles ey skalt sighia, 
thz iak tik haffwer förradhit, thy sigher iak tik 
thz tilföranda, at täkkes tik längher min tiänist, 
thz aan iak tik wäl, thy thz ware än i alla thina 
liffs dagha, än tha skalt thu neka oc förswäria 
ihesum maria oc annam, sidhan skalt thu wara 
war like i alla handa matto, Tha han thzta 
hördhe wart han ower matto förfäradher, swa at 
thz alla hans lidher skulffwo, herran sagdhe hwi 
äst thu rädder tha tik enkte onth är hänt alla 


- 


0 


5 


Sp. ?. 


Bl. 98, Vv. 
Sp. 1. 


688 Sankt Anna. 


the stwndh thu när mik haffwer warit, ä hwru 

ondher iak är, tha haffwer thu enkte onth aff 

mik fwnnit, Synes tik längher när mik bliffwa 

tha wil iak tik förhöia, oc til en storan herra 
5 göra, oc math thu haffua thenna glädhina än i 

mangh aar, oc wil iak tik mykyt rikare göra, 

än sancta anna som thu i storom fatikdom oc 

wedhermödho haffwer tiänt, för thy hennas rike 

är ekke i thenna wärld som idhar gudh siälffwer 
10 haffwer sakt, thy wnfaa mik oc tiäna mik, för thy 
wärldennas tiänist är min, Thän wnghe mannen 
swaradhe, iak wil gärna i wärldenne tiäna oc 
när idher bliffwa som iak her til giorth haffwer, 
hin ille swaradhe, tha faar thu göra som iak tik 
radhit haffuer, för thy idhar gudh haffwer sakt 
1 ewangelio thz enghen i sändher kan tiäna 
twem herrom til lika, Tha han thz hördhe thz 
han ther ey bliffwa kwnne, wtan han skulle för 
swäria oc neka gudh, sagdhe han iak wil häl- 
dher tiäna min gudh oc göra both oc taka pene- 
tenciam- för mina syndher, oppa thz iak äpther 
thzta liffwet maghe när honom bliffua, häldher 
än iak 'sywnker mz tik til hälffwittes affgrundh 
Tha grep diäffwllen han oc fördhen opp i skyn 
25 oc sagdhe, är thz swa at thu ekke nekar thin 
gudh, tha skal iak kasta tik nidh i thenna stora 
syön, oc dränkia tik her, Aff huilko han wart 
mykyt förfäradher oc sagdhe, skal thzta yw ände- 
lika skee, tha giff mik ij dagha frest, at iak 
maghe bywdha minom wenom godha nath, oc 
sidhan wil iak ather til tik komma, oc göra äp- 
ther thinom wilia, som han thz hörde, tha fördhe 


RN 


2 


SS 


3 


S 


, Sankt Anna. 689 


han honom hart til stadhen som han war wan 
at boo oc sagdhe, gak oc gör som thu haffwer 
sakt, iak wil tik her bidha, Sidhan gik han mykyt 
bedröffdher jn i stadhen, tha honom atspordhes, 
hwar han the vij aar warit haffde, swaradhe han 
gratandhe, thz skal iak enghen sighia, Oc bödh 
swa sinom wenom godha nath, Ån iiij daghen 
rgik han] at bidhia sina böner til sancta anna, 
oc tordhes för sina syndher skuld ekke jn i kyr- 
kiona, fyöl han oppa sin knä wtan för dörenne, 
oc sagdhe mykyt gratande, O min käre gudh 
iak maa wäl söria oc grata, swadana tiänist som 
iak til twingadher oc nödher är, oc mina kära 
patrona sancta anna owergiffwa maa, Tha taladhe 
sancta anna beläte til hans jnne i kyrkionne, oc 
sagdhe, O käre wen wilt thu owergiffua mik, tha 
wil iak ekke owergiffua tik, gak jn i kirkiona oc 
gör thin skrifftemal, hwilket han oc giordhe, oc 
sagdhe, O alzwallogher gudh mik tykker illa 
wara thz iak haffwer tik i mothe warit, Jak aff 
six diäfflenom oc allom hans mzfärdhom etc oc 
sidhan alt framaat, Tha han nw sin skrifftamal 
haffde giort, ledhe sancta anna honom til eth 
altara, som hennas beläte stodh oppa, oc fik hon- 
om belätet i handena, oc sagdhe halt thzta be- 
lätet, oc wär tik ther mz manlika, oc lät tik ekke 
förfära, än tho thu mik ekke mz thinom lekam- 
lika öghom kant see, tha wil iak tik mz mine 
hiälp ey lankt fran wara, som hon thzta haffde 
sakt, tha hwarff hon wtu hans asyn, oc strax 
ther äpther kom diäffwllen jn i kirkiona, mz 


stort buldher oc skral, oc grep honom i klädhen, 
Legend. It. 44 


en 


enad 


0 


Bl. 94, r. 
20 


30 


Sp. 2. 


nn 


20 


3 


&S 


690 Sankt Anna 


oc wildhe haffua draghit han wt aff kirkionne, 
aff huilko han böriadhe mykyt hökt ropa oc 
gratha, klokkorna ringdho sik siälffwa, oc alt 
folket i stadhen kom löpandhe, oc som the fin- 
gho see thzta stora wndher, bliffw the alla stan- 
dande, oc tordhos ekke fram gaa, Oc diaffwllen 
drogh mannen fast wiliandhes honom mz ower- 
waldh wt aff kyrkionne dragha, Tha räkte sancta 
anna fram sina arma, oc grep diäffwllen om hals- 
en, strax skapadhe han sik i ens swartz hwndz 
liknilse oc haffde engha makt mera, Nw som 
presten som heth arnoldus fik see thz han aff 
diäfflenom wart släpther, tok han mannen til sik, 
oc ledhe han honom jn i sacristio för sacra- 
mentet, ther giordhe han sin skrifftemal mz stor- 
om angher oc idhroga, tha diäffwllen thz för- 
nam, ropadhe han mz aldra faselikasta röst, sigh- 
iandhe hwru länghe skal thz hwisket wara, aff 
huilko roppe alt folket wart förfärat, oc flydho wtu 
kirkionne, än sancta anna hiölt hart om halsen, 
Oc som prästen then wngha mannen afflöst haffde 
ledhe han honom til altaret som sancta anna 
stodh oc hin ille honom ther bidde, Tha sagdhe 
prästen, see her är mannen, tagh han om han 
tik til höre, än han böriadhe roppa mykyt hökt 
oc sagdhe, iak haffwer enkte göra mz honom, 
oc enkte känne iak han, Än iak bidher tik, thz 
thu bidh sancta anna thz hon släpper mik lösan, 
alt thz thu haffwer mik loffwat giffwer iak tik 
qwittan före oc frian, Tha badh han sancta an- 
na, thz hon honom släppa wille, saa mz skäl 
thz han enghe maänniskio skulde skadha göra 


Sankt Anna. 691 


her i wärldenne, oc swa släpthe sancta anna hon- 
om, oc han bort foor som eth swartasta molen, 
Oc alt folket i stadhenom war kom löpandes i 
kirkiona, takkandes oc loffwandes alzmäktoghan 
gudh, iomffru maria oc the wärdogasta modhrena 
sancta anna, Oc nakon tima ther äpther wart 
thenna wnghe mannen wt waldher til en prelat 
ower alla the kyrkior i thz landh waro, Oc lät 
han mwra mangha kyrkior i sancta anna hedher, 
Oc war han mykyt mildher widh thes fatika oc 
stiktadhe vj gäste hws som fatike oc sywke 
'skuldo jnne wara, oc haffua sina födho, sancta 
anna siälfftridhi til loff oc hedher, oc leffdhe i 
renlikhet alla sina leffs dagha mz störste gude- 
likhet, Oc tha han clx ara gammal War tha doo 
han i herranom ihesu cristo 


Eth miraculum aft en cartyser 


Thz war en renliffwes man aff höghe slakt, 
ganzska daäghliken oc karsker til sin likama, oc 
wäl lärdher i the hälge skrifft, han war oc 
mykyt ödhmywker oc gudeliken, oc war födher i 
sassen i eth greffwa döme som hether höien oc 
heet mästar iohan, han haffde warit i sinom 
wngdhom konogsens cancelär aff danmark för 
thy han war en klok oc wis man, tha förnam 
han wäl, thz han i them stadhganom enga gude- 
likhet kwnne haffwa til gudz tiänist, thy ower- 
gaff han konugxsens tiänist oc gaff sik alzstingx 
til gudz tiänist, badhe mz fasto oc wakw oc pile- 
grims färdh jon til galiciam til sanctum iacobum, 


to 
An 


30 


31. 94, v. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


[Sd 


2 


3 


[Sad 


5 


ce 


692 - Sankt Anna. 


sidhan til sanctum dyonisium i franka rike oc 
til rom, oc sidhan til the hälga graff, thz hälga 
landet sökande mz store ödhmywkt, mz mödho 
oc ärffwodhe oc mz store farlikhet, i öknom som 
han gönom gik, oc siällan thz han meer än ij 
ällar iij dagha pläghade oppa en stadh töffwa, 
swa händhe entidh, Arom äpther gudz byrdh 
Mcccexvij, thz han mz androm skuldhe fara til the 
hälga graff, Oc the omilla oc snödha jwdha 
giordho honom en storan orät, huilket han gat 
ey aff them lidhit, thy sloo han mz sin pilagrims 
staff oförtänkt en thera, swa at han genstan bleff 
dödher, huilket han ekke haffde tänkt honom 
ällar nakon haffwa slagit, aff hwilko han mz 
sina mz brödher wart mykyt bedröffdher, rädh- 
andhes hwat som äpther skwlle komma, än jw- 
dhane gripw strax mästar iohannem, oc fördho 
han för rätten, oc dömdhes genstan til dödhen, 
hans mz brödher lagdho sik stora win om hon- 
om lösa badhe mz pänigga oc förskullan, än 
thz kwnne them jnte hiälpa Sidhan skeldos the 
aat, mz störste sörgh oc bedröffwilse, Oc gingho 
the gönom thän ena stadzporten, oc magister 
iohan gönom thän andra, tith honom hwffwdhet 
skulle aff hwggas Nw som han stadder war i 
dödzsens wadha oc bedröffuilse, haffde han stort 


: hopp til the hälgon som han war wan at tiäna, 


oc aldra mäst til sancta anna siälfftridhi, oppa 
henne tänkte han, mz hiärta oc gratande öghom, 
bidhiandhe henne, än tha han ey gaat talat aff 
store sörgh oc widhermödho, Sigiandhe o aldra 
hälgasta oc miskwndsamnmasta frw oc modher 


Sankt Anna. 693 


sancta anna, i thenna min ytersta dödz thima tha 
kom mik til hiälp, som iak tik til troor oc be- 
höffwer, at mädhan iak ekke nw kan wnffly 
thenna smäleka dödhen, tha förwärffwa mik aff 
gudhi at owerga then oändelika dödhen, Som 
han thenna bönena mz hiärtat haffde bedhit i 
wäghen, oc kom oppa then stadh han skwlile 
rättas oc affliffwas, Tha hördes ther jordön, oc 
kom ther eth starkasta bläsande wädher, oc i 
thz samma wart han lös aff sinom fiandom, oc 
wart oppfördher hökt i wädhret, oc ather nidher 
satter oppa samma wäghen som hans stalbrödher 
waro framgangne, oc war frii oc lös aff allom 
bandhom oc allom sinom fiandom, som han al- 
drigh offtarmer fik see, Tha wart han mykyt 
gladare än iak kan nakow sin skriffwa, Nw fik 
han see hwar hans stalbrödher gingho hastokt 
framme i wäghen, roppadhe han aat them wmz 
högxte röst, bidhiandes them sik bidha, Oc tha 
the hördo hans röst, wordho the mykyt förfär- 
adhe, i thy at the mentho han longho haffwa 
warit dödhan, oc gingho thäs fastare, rädhandes 
at han i gasta like haffde kommet äpther them, 
än maästar iohan lopp fastare, oc ropadhe höghra 
än han förra giordhe, oc badh them staa oc bi- 
dha sik i ihesu cristi nampn, Sidhan stadhnadho 
the, oc han fram kom til them oc sagdhe them 
mz gratande öghom aff störste glädhi, Oc the 
alle mz honom loffwande oc takkande sancta 
anna siälff tridhi, Oc aff thzta miraculum oc 
annor tolken som nw näst förskriffwat staa, maa 
hwar tänkia oc första, hwat makt sancta anna 


5 


25 


30 


Sp. 2. 


Bl. 95, Vv. 
Sp. 1. 


en 


[N 
[——) 


1 


&r 


2 


eS 


694 Sankt Anna. 


haffwer mz gudhi, thy tilbör os henne besyndher- 
lik hedher oc wördhnigh göra, oc henne oppa 
kalla i alle nödh, thy at hon mykyt mäktogh 
mz gudhi är, oc ödhmywk, thy at enghen swa 
lithen tiänist henne görs, at hon honom thz yw 
löner badhe til liff oc siäl 


En skepare foor til ängland mz mykyt folk, 
badhe andelika oc wärdzlika personor, Oc tha 
the kommo i syön wart swa mörkt oc tokka 
wädher, thz the ekke wisto hwart the waro 
komne, thz ledh nw at syön kom til ändha, oc 
thz war stilla oc Ihvnakt waädher, Styre mannen 
sagdhe, iak wet thz wi ekke lankt fran landet 
ärom, män jak weth ekke i sannindh om wi 
löpom för högth ällat för nedarla om hamnena, 
haffdhom wi nw eth goth radh, thz ware os 
allom wäl nyttogt, Öppa thz sista böriadhes en 
stoor stormber i syön, oc the wisto ckke hwar 
the waro, aff hwilko the alle waro wmykyt be- 
dröffde, Tha war ther en som sagdhe, lathonm 
os oppa kalla oc tilbidhia the hälga modhrena 
sancta anna siälff tridhi, oc henne wart offer 
loffua, hon wardher os wtan twäkan hiälpande, 


oNw som han thz haffde sakt, tha steg styre 


2 


[Ed 


30 


mannen opp i thz högxta oppa skepet, oc the 
nidhre waro fyöllo alle oppa sin knä, oc loff- 
wado sancta anna sit offer, thz hon wille them 
wärdoghas hiälpa, hwilket oc swa händhe, thy 
alt folket i skepet war, sagho strax hwru molen- 
et oc dimban gaff sik opp oc the fingo i samme 
stwndh celart solsken, swa at the sagho grant 


Sankt Anna. 695 


landet, oc wisto hwart the skullo, tha spordho 
the styro mannen til om han wiste hwar the 
waro, han swaradhe mz största glädhi O kärasta 
wener sörghen enkte nw wtan takkom gudhi 
iomffru maria oc the wärdoghe modhrenne sancta 
anna, som os thenna clarhet haffwer förwärffuat, 
oc thär äpther kommo the i godha hampn, mz 
behallet godz, Oc tha the hem kommo, giordho 
the sith offer som the loffwat haffdo, oc oppen- 


En 


baradho för allom hwru sancta anna them aff 10 


swa storom liffs wadha haffde hwlipit, thzta mira- 
culum skreff en klärk som mz war oppa skepet, 
oc hängdhes ther för sancta anna altara, oppa 
thz at flere 'skullo faa kärlek til sancta anna 
tiänist, som oc sidhan haffwer warit 


Thz war en rik oc friboren man, han haffde 
ena dotter, ärleka oppfödha i dygdelikom gär- 
niggom, hännas föräldra gaffwo henne en man oc 
han bleff dödh, oc gaffwo henne swa en annan 
oc han doo för än hon war xviij aara, Tha sam- 
tykte hon mz sik at om gudhi swa täktes wille 
hon taka sik then tridhia mannen i sancta anna 
hedher, som hon haffde tre män hafft, oc miste 
hon thän tridhia wille hon aldrigh offtarmer til 
gifftamala gaa, sammaledz som sancta anna gior- 
dhe, Nw tha hon then tridhia mannen haffde 
fangit, bleff oc han dödher för än hon war xx 
aara, sidhan gaff hon sik alzstingx til gudz tiänist 
i sinom änkiodom, latandhes sighia mässor oc 
gärna prädikan hörandhe, Ther äpther kommo 
henne mangh bönemaal, til hwilken hon allom 


20 Sp. 2. 


en 


696 Sankt Anna. 


nekadhe, wiliandhes halla thz hon tilförrandha 
samtykt haffde, Tha en aff henna bedhlom sin' 
wilia ekke kwnne främia, tok han mz sik mangha 
föra män, henne mz wald oc makt, wiliandes 
henne mz sik dragha mz makt, oc stodh i wägh 
för henne ther hon bitidha pläghade gaa til 
kyrkio, tha tässe wträkto sina arma at gripa 
henne roppadhe hon mz högxte röst, O waärd- 
ogasta modher sancta anna siälfftridhi beskärma 
oc bewara mik nw Strax oppenbara sik en aldra 
fäagersta qwinna mz mykyt folk oc stort fölie mz 
sik, oc tha the skalkane thzta sagho owergaffwo 
the henne, oc lwpu snarlika sin wägh, oc änkian 
takkade ihesum maria oc sancta anna, Oc tha 
the kommo langan wägh tädhan, Iwpu the lika 
fast, ,sidhan som för, tha mötte them staz män- 
nene, oc gripw them oc sagdho at the nakot 
onth giort haffdo, mädhan the swa Iwpu, oc 
pinto them til thäs the kändhos hwat giort war, 
sidhan dömdos the til dödhen, Tha oppenbaradhe 
sik sancta anna för änkionne, oc badh henne gaa 
til domaren oc til radhet, bidhiandes them släppa 
the fangana, at the ey för hennas skuld misto 
sit liff, för thy at the oppa henne haffdo kallat 
1 theras nödh, Oc thz the än hälge män skullo 
wardha, Tha fyöl änkian oppa sin knä, takkandes 
oc bidhiandes sancta anna sik beskärma i alle 
nödh, Oc sidhan gik hon til radhet oc badh för 
them oc the slwppo, oc gaffwo sik strax i eth 
closter, ther mykyt gudelika oc kärleka gudhi 
tiänandes, iomffru maria oc sancta anna, swa 
länghe the leffdo, swa giordhe oc the godha än- 


Sankt Anna. 697 


kian, oc leffde än sidhan i xv aar ther äpther 
Oc sagdhe sancta anna, iak skal them allom 
redhoboen wara som mik siälfftridhi nakra tiänist 
göra ä hwru liten hon är, i allas thera nödh, 
oc 1 tässe wärld skal them aldrig fattas thera 
widhertorfft, oc sidhan äppter thzta liffwet äwin- 
nelika rikedoma i himerike som them aldrig 
skwlu förgaa 


aff enne liomfiru 


J enom stadh som hether loyreynen bodde 
eth paar folk ganzska rikt, oc haffden i mangh 
aar warit samman wtan barn, oc badho gudh 
altidh om ena frwkt, huilket enkte halp, än om 
sidhe kom i theras gardh en fatik qwinna hwilk- 
en hwart aar fik barn, tha sagdhe henna frw 
til henna, hwi faar thu barn hwart aar, oc iak 
aldrigh enkte, the fatikka qwinnan swarade oc 
sagdhe, i skolen the werdogha-modhrenne sancta 
anna wmz läsnigh, almosor oc andra godha gär- 
nigga tiäna, hon wardher idher wäl bönhörandes 
oc hogxswalandes thy at hon en besyndlerliken 
tröstirska är allom bedröffdom hiärtom som henne 
tiäna, Sidhan tok hon sik ena läsnigh före, oc 
henne hwar dagh läsandhe, tha hon thz giordhe, 
wart hon haffwande, aff hwilko hon mykyt glad- 
des, oc tha hon war wiis oppa barnet skötte hon 
enkte läsningenne sidhan, thy tha timen kom 
födde hon eth döth barn, tha bonden thzta hördhe 
oc saa, sagdhe han spelika til sancta anna, Ö anna 
för thenna tiänist wi tik giort haffwom begära- 


cn 


0 


öde 


5 


Sp. 


Bl. 96, v. 
Sp. 1. 


20 


25 


698 Sankt Anna. 


dhom wi engen dödh barn, tha sagdhe qwinnan 
at thz hennas skuld war, i thy at hon ey sit 
lyffte oc läsnig hallit haffde som hon sancta an- 
na loffwat haffde, Tha han thz hörde, bedhes 
han afflösnig oc förlatilse, oc badh sancta anna 
them til hiälpa komma i tässe nödh oc bedröff- 
uilse, See her tännas hälgasta modhrennas ödh- . 
mywkt oc stora wälwilioghet, barnet som döth 
war fik genstan liiff, hwilket the genstan lätho 
döppa oc cristna oc kalladho thz anna, huilket 
sidhan liffde i mangh aar i sancta anna siälf 
tridhi tiänist 


aff enom hedhniskom soldan 


En hedhnisk soldan äldar höffwidz man lät 
sanka mykyt folk, aff manghskona slagh mz 
byssor oc skot, oc sändhe wt mz them sina 
kämpa oc höffdinga til at winna oc fördärffwa 
landh oc städher för the cristna, oc kommo til 
en stadh, huilken the ower wonno, oc brändho 
kyrkior oc closter oc slogho alt folket i häl, 
Ther war en kyrkia som bygdh war i sancta 
anna hedher, henne kwnno the ekke komma til 
at brinna, ä hwat konst the til baro, som thzta 
en aff hedhniggannas förmannom saa, wart han 
mykyt her oppa wndrande, oc gik han jn i kyr- 
kiona, oc fik ther see eth aldra fägersta sancta 
anna beläte, mz ihesu oc maria i sino sköte, 
oppa huilkens belätes fäghrindh han mykyt wnd- 
radhe, oc tok thz samma beläte mz sik, oc lath 


30 thz them andra höffdingana oc förmännena see 


Sankt Anna. 699 


som mz waro, oc sagdhe them, hören hören hwat 
iak idher sigher, thenna kyrkian som i alle sagh- 
en, enghen aff-os kwnne bränna, ther gik iak 
jn oc fan iak ther eth aldrafäghersta sancta anna 
beläte mz ihesum oc mariam, huilke kyrkiona 
haffwa wart för eeldhen, Thy seer iak wäl thz 
hon mäktogare är än wara gudha som ekke för- 
magha at hiälpa os aff minste gnisto, thy ärom 
wi galne oc trom wi längher oppa them, än iak 
wil them ey mer til bidhia, wtan ihesum maria 
oc sancta anna, oc bidher iak idher alla thz i 
oc swa gören, oc tok han swa belätet hem r1nz 
sik, oc som the kommo i stora willene haffwet, 
wäxte wädhret swa at thz wart en stor stormber, 
swa at the sagdho alle samman at them tha 
enkte före stodh wtan dödhen, tha blästes masten 
oc sighlet söndher i mangh stykke, Tha badho 
alle til theras gudha oc thz wart them til engha 
hiälp, än thän höffwidz mannen som haffde loff- 
wat sancta anna at thiäna, han satte sit hopp 
stort til henna Nw sidhan the hedhnigga haffdo 
länge bidhit sin aff gudh oc them stort offer loff- 
wat oc them til aldz enga hiälp, lydho the om 
sidhe theras höffdingga radh oc badho gudh oc 
sancta anna sik hiälpa oc loffwadho henne sit 


offer, Tha thz war giorth fingho the aldra dägh-. 


likasta waädher, lywst oc clart, oc foro lika fast 
som the badhe sighel oc mast haffden hafft, Öc 
nar thenna höffdingen kom hem fan han sina 


hwstru hardelika kranka i barn fängdh, thy hon : 


haffde qwaldz i tre wikwr, Tha sagdhe han til 
henna, min kära hwstru, bidh til thenna hälga 


Sea 


0 


20 


Sp- - 


10 


15 


20 


25 


700 Sankt! Anna. 


qwinnonna sancta anna sialff tridhi som wi haff- 
wom fört hem mz os aff thz cristna landet, hws- 
trun swaradhe mz gratande tarom, O min kära 
herra aff thenna qwinnonne weth iak jnkte, oc 
ey häldher haa hon är, herran swaradhe thenna 
hälga qwinnan är modher aat the aäroffullasta 
modhrenne iomffru maria, som hon oppa sinom 
arme haffwer, oc oppa then andra armen haffwer 
hon ihesum marie son som är cristna manna 
gudh, thy bidh til henna siälfftridhi som hon nw 
her staar, hon skal wardha tik til hiaälp, för thy 
hon är en snar hiälperska oc hoghswalirska 
allom bdröffdhom hiärtom, som henne tiäna oc 
oppa kalla, tha fyöl thenna sywka qwinnan oppa 
sin knä oc sagdhe o hälgasta modher sancta 
anna siälff tridhi hiälp mik, Strax i samme stwndh 
födde hon ena däghlika dotter, huilka the gänstan 
lätho döppa, oc kalladho henne anna, Oc aff 
store glädhi latho the gänstan badhen sik döpa 
oc alt hans folk toko dopp oc cristendom oc 
widh the hälge cristne tro, oc lät han göra eth 
skönt cappel i sancta anna siälff tridhi hedher, 
oc än sidhan mangha kyrkior, oc lät kasta wtu 
mönstren all affgudha beläte, oc lät sätia i stadh- 
en ihesum maria oc sancta anna, til them badh 
almoghen sina böner mykyt gudelika, oc siälffwer 
fik han en cristeliken dödh 


aft en wngh dräng 


Arom äpther gudz byrdh Miiijelxxxviij, i 
eth landh som hether braband, war stort örlögh 


Sankt Anna, 70 I 


aff margreffwan aff andorpen, tha war ther en 
wngh drängh som fadher oc modher war döth 
fran Sidhan hyölt han fänat, boskap oc gardhen 
mz legho folket, ther wart aff honom röffwat alt 
thz han atte, oc ther til gripin oc beskattadher 3 
til mangha päningha, tha han nw swa siälff tridhi 
fanghin laa, oc haffde alt sit godz oc äghodela 
mist, warkwnnadhe the honom ey täsmer, wtan 
haffdo honom lästan badhe nat oc dagh oc giordho 
hono” mangha pinor, wiliandhes päningha aff 10 
honom twingha huilka han enga haffde, tha the 
honom nw swa i xilj wikur hardelika pint haffdo, 
haffde han ey förmat at liffwa oc haffdhe ekke 
gudz nadh warit oc sancta anna som han tha 
nyböriat haffde at thiäna, thz hon honon skwlle 
hogxswala, oc aff them fängilsom hiälpa, oc tha 
han lös wart, wiste han ey hwart han skulle gaa, 
thy at ha» qwitter war alt thz han atte, thy gik 
han til eth closter herokenrode, oc liggher i eth 
lanzskap som hether lydeke, tha han ther eth 20 
aar haffde warit kommo the aff arembärgh i 
samma closter opp aat. älffwenne om ena nath 
oc röftwadho alt thz ther war, oc gripu männena, : 
Tässe röffwara waro oppa xij fiät när thenna 
manzsens kamara som han jnnan laa oc soff, tha 25 
waknadhe han aff them stora slaghom, the slogho 
oppa lasana oc dörana, fik han ekke klädha sik, 
wtar lopp wt gönom dörena, tha war ther alt 
fult aff fianda, han kalladhe oppa sancta anna 
siälff tridhi mz ödhmywkt thz hon wille honom 30 
hiälpa, som hon oc giordhe thy at han lopp gö- 
nom hopen ther the andre wordho gripne oc 


LÅ 


pod 
ot 


8p. 2. 


BL NA, v. 
Sp. 1. 


en 


15 


SR 


2 


NN 
a 


30 


702 Sankt Anna. 


fangadhe, Oc tha han them qwitter war, tha 
war honom än wärre, thy han kwnne ekke kom- 
ma aff clostret, han matte först ower eth stort 
watn, än tha haffde han aff the store tro han 
haffdhe til sancta anna, tänkt Iwpit gönom watnet, 
oc som han kom fram laa ther en bather hwilken 
aldrigh war ther förra sedher, ther sprangh han 
hastokt wti, tho haffde han hwaske rodher ällar 
aro, oc foldho honom fiandana swa täth äpther 
thz han ekke fik gangit opp at takit sik nakon 
redzskap, som han haffde kwnnit sik mz ower 
komma, han badh til sancta anna siälfftridhi mz 
största dröffuilse oc jnnerlikaste bön i tässe sinne 
nödh, strax wtan alla hiälp sköt bathen sik wt, 
oc wnkom swa sina fiandha, Oc swa kan tässen 
wärdogha modhren sancta anna os hiälpa aff wara 
fianda, badhe synlika oc osynlika 


aft enom wngom man 


Arom äpther gudz byrdh M oc oppa thz 
xviij, Om then tima som gregorius thän vj war 
paffwe, oc konungh staffan war radhande i wngren, 
theras biskopp'heth frädhrik Jak reginaldus doctor 
1 andelikom oc wärdzlikom rät, konungxsens cap- 
pelan, kännes mik haffwa beskriffuat oc kwngiort 
eth miraculum sancta anna siälff tridhi til loff oc 
hedher, ä haa thz las ällar höre läsas ällar prä- 
dikas, witnar iak mz the förnämdha herra som 
thz mz mik haffwa seet, Thz i wngren war en 
stadh oc heter metaxen, ther bodde en wngh 
man, mykyt riker oc födher aff goth folk, oc 


Sankt Anna 7038 


heet emericius, tha han xx ara gammal war, re- 
geradhe ther mangzskona: plaghor i thz riket, 
hans fadher oc modher waro honom fran dödh 
i pästilencia mz all sin syskyne, Thenne emeri- 
cius haffde gudz räddogha mz sik, oc tha han 
alt thzta arffwet fik, högffärdadhes han i hiärtat, 
än likkawäl stodh han stadogher i gudz kärlek 
oc räddogha, ganzska gärna gangandhes til kyr- 
kio til mässo, predikan, oc hördhe gudhelika gudz 
tiänist, oc gaff gärna the fatikka oc skiffte sit 
godz mildelika til kirkior oc closter, oc täktes 
gudhi hans liffwerne, Thy the som gudh haffwa 
käran, wardha offta i manghe matto frestadhe, 
mz mangha plaghor, oppa thz at mz theras tole- ' 
modelika motegangh skwli them ökias oc för- 
meras til äronna krono i hymerike, swa haffwer 
gudh giort tässom wngha mannenom, oc latit 
honom lidha nakot som han giordhe iob, Swa är 
hänt äpther gudz wilia thz all fira elemente, som 
war eeld, wädher watn oc iordh, waro honom 20 Bl 981. 
1 moth, swa at starke stormen bläste öffra delen 

aff hwset, oc lyngh ellen tändhes i hans ladhw, 

oc brändhe opp hans korn oc fänat boskap oc 

alt thz han atte, watnet wäxste ower diken, oc 
fördärffwadhe hans wingardha, trägardha oc alla 25 
hans frukt, swa at han oppa thz sista wart swa 
fatigher thz han napplika haffde daghen för lefwa 
mz äpther sinne nödhtorfft, för huilket sik ower 
honom manghe warkwnnadho, tho likkawäl en- 
ghen honom nakot giffwande, aff hwilko han mykyt 
bedröffdes oc aff store sorgh oc mothegang han 
haffde hafft, gaff han sik til pilagrims ganghor 


(a) 


ned 


0 


bee 


5 


a 


0 


Sp. 2. 


en 


20 


104 Sankt Anna.: 


sidhan han alt sit godz oc äghadela mist haffde, 
wtan alenast sinna föräldra klenodhia som han 
ärfft haffde, them wille han engom Iwndhonm sälia 
ällar borth sätia, wtan fik thz enom til gömo, 
som hans besyndherlika godha wen war Nw tha 


han manghom skyllogher war oc enghom kwnne 


ällar förmatte at betala, sagdhe han mz gratandhe 
tarom OO herra gudh, all fira elementa ära mik 
j moth, hwat skal iak nw först begynna ällar 
oppa slaa, thy engen är til then mik tröster ällar 
hogxswalar, oc tok swa en käp i sina handh oc 
wille gaa pilagrims färdh i annor landh Som han 
kom wt om byn, fyöl han nidh til iordhenna oc 
sagdhe O alzmäktogaste gudh, är ther enghen 
hälgon i hymerike som wil ällar pläghar hiälpa 
fatikom bedröffwadhom oc ärländha mäniskiom, 
at komma mik til hiälp i minom stora bedröff- 
uilsonm, oc wart swa beterlika gratandhe, som 
han swa laa, tha kom ther gangandhes sancte 
iacob hans appostel, swa som en ärleken ganmal 
man, huilken han war wan at tiäna, oc sagdhe 
o käre wngher man, hwat är saken aat thinom 


stora dröffwilsom, han swaradhe, hwi äst thu 


25 


30 


thz begärandhe at wetha, hälge appostollen 
sanctus iacobus sagdhe, oppa thz at iak maghe 
tik trösta oc hogxswala tha är iak hiit kommen, 
tha han thz hörde snarlika stodh han opp oc 
törkadhe sin öghon, oc sagdhe honom alt hwru 
mz honom war gangit, än ekke wiste han at 
thz war hans appostol, än sanctus iacobus sagdhe, 
min käre son lydh mino radhe, Jak loffwar tik 
at thw skalt rikare wardha än thw haffwer förra 


Sankt Anna. 705 


warit, Thw skalt haffua i stora wärdoghet the 
wärdogha modhrena sancta anna siälff tridhi, mz 
alt sit hälga släkte, för thy hon war ändhen aff 
thz gambla tästemäntet, oc oppbyrgilsen til thz 
nyghia tästementet, hon hiälper allom them henne 
tiäna til en ärleken stadhga oc liffwerne, hon 
tröster the wanhoppandha, oc glädher the be- 
dröffdha, them fatikka gör hon rika, them sywka 
gör hon hela, Sidhan mz allom människiom som 
i dröffwilsom ärw stadda, är hon warkunnande, 


oc försmar enghen, ä hwru stor syndare thz oc 


är, Thenne wnge mannen swaradhe, jak haffwer 
aldregh enkte aff henne hört, oc känner iak 
enkte til hennas beläte, thy sigh mik hwru hon 
malas, oppa thz iak hennas beläte maa lära 


5 


känna, hälge mannen swaradhe hon malas i lik- . 


nilse enne ärlike qwinnas persone, haffwandes 
oppa sinom arme hennas dotter maria, oc hennas 
son ihesum, oc thz är gudz wili at hon skal 
ower alla wärldena äras oc tilbidhias, han swar- 
adhe hwru skal iak henne tiäna, hälge mannen 
sagdhe thu skalt hedhra henne hwar dagh mz 
tre pater noster oc aue maria, oc hwar tisdagh 
offra try lyws för hennas beläte, tha skal tik skee 
lykka, han swaradhe hwi swa mera om tisdaghen 
än om andra dagha, hälge mannen sagdhe för 
thy hon war födh oppa tisdaghen, oc oppa tis- 
daghen bleff hon oc dödh, then wnghe mannen 


swaradhe, hwru west thu thz, han saghde thy at 


iak är hennas dotter son sanctus iacobus Oc hon 
är min modher modher, oc strax hwarff hälge 


mannen fran honom, oppa hwilket han mykyt 
Legend. III. 45 


20 


Bl. 99 
Sp. 


(DA 


ed 
SS 


1" 30 


706 : Sankt Anna. 


wndradhe, Sidhan gik han i främadha landh, oc 
kom til en gudeliken präst oc ther war han nakra 
dagha til herbärghes, oc honom spordhe han 
äpther sancta anna släkt oc tha förstodh han at 
thz haffde warit hans appostol sancte iacob then 
pilagrimen som när honom haffde warit, Sidhan 
tiänte han sancta anna mz största gudelikhet, 
oc saldhe sit silff bälte oc haffde hwar tisdagh 
eth brännande lyws för sancta anna beläte, Oc 
lät göra eth sancta anna beläte oc lärdhe siälffwer 
skriffwa thenna try nampnen ihesus maria oc anna, 
Oc hwar han kom tha skreff han thenna try 
nampnen oc badh folket i hwset thz the skuldhen 
ther waxlyws före bränna, för hwilket the thäs 
ytherlikare skuldhen fräåmias i allo godho badhe 
til liff oc siäl, Nakot ther äpther for konwnghen 
til the hälga graff, oc tok swa thenna prästen 
mz sik, Oc prästen tok swa thenna wngha man- 
nen mz sik för en drängh, oc tha the kommo i 
stora willene syön, wäxte opp eth stort bläsandhe 
wädher oc storm, thz the när haffden förgangis, 
konunghen mz alt sit sälskap badho til all the 
hälgon the kwnno, hwilket enkte halp, Tha fyöl 
thenna wnghe mannen oppa sin knä, oc sagdhe 
som han altidh war wan at sighia, hiälp sancta 
anna sijälff tridhi, Oc strax wart syön stilla, oc 
fingho blidhan bör, oc sakt bläsandhe wädher, 
oppa huilket konunghenr mykyt wndradhe, kal- 
ladhe han för sik oc spordhe han til, hwat han 
1 sinom bönom bidhit haffde, Hwilket han honom 
sagdhe som före skriffwat staar Tha sagdhe kon- 
unghen til honom, För thz thu sancta anna 


Sankt Anna. 707 


swa mykyt älskar, oc hon os aff thenne nödh 
haffwer hwlpit mz thinne bön, tha wil iak tik 
giffwa födho oc klädhe i thina liffsdagha, hwilket 
han täkkelikan anamadhe, Oc takkadhe ihesum 
maria oc sancta anna, oc nw som han eth aar 
til konungxsens bordh haffde gangit, ledhes hon- 
om mykyt widh thz han altidh swa länghe 
skulle bidha för än the gingho til bordhet, thy 
sagdhe han altidh, o hwat siälffäghan hon är 
altidh godh, Entidh gik han i kirkionne oc badh 
sina böner för sancta anna beläte, Tha taladhe 
ihesu beläte til hans som saat i sancta anna sköt 
oc sagdhe, käre wen thu haffwer altidh mine 
modher modher eth lyws giffwit oc enkte mik, 
han swaradhe iak är fatigher, nar thu gör mik 
rikån wil iak tik wäl betala, barnet ihesus 
swaradhe, thu älskar swa mykyt mina modher 
modher siälff tridhi, iak skal tik thz ekke glöma, 
han gik sidhan oc saldhe sina skoo, oc gik bar- 
föther, oc köpte eth lyws, thz satte han för ihe- 
sum, tha sagdhe belätet, nw haffwer maria min 
modher enkte, han swaradhe, i maghen idher nw 
behiälpa mz thz ena lywset, thy iak haffwer enkte 
meer, ihesu beläte sagdhe siälffäghan är godh, 
swa pläghar thu altidh sighia, giffwer thu enkte 
lyws mine modher, tha giffwer iak tik enkte 
eghit, Tha han thz hördhe gik han borth oc 
salde sit bälte oc pwngh oc sina silff skedh, oc 
köpthe ther före eth lyws oc satte för iomffrw 
maria beläte, tha sagdhe ihesus gak nw i friidh, 
tik skal wal äpther thinom wilia skee, Som han 
wilde gaa wtu kyrkionne, mötte honom en präster 


cn 


0 


20 


s”” 


Bl. 99 


8p. 1 


, V. 


708 | Sankt Anna. 


oc sagdhe til hans, thu skulle mala thinna pa- 


"tronos sancta anna beläte wästan' oppa kirkio 


en 


1 


SS 


15 


2 


OO 


25 


30 


tornet, swa syntes hon ower alt landet, oc ther 
aff finghe aldher stadhen kärlek til at tiäna 
sancta anna, oc wi alle thäs lykkosamlikare 
wordhom, Ther restes opp en stighi xx alna hökt 
oppa tornet, ther maladhe han sancta anna be- 
late siälfftridhi, oc skreff offwanföre the try hälga 
nampnen, ihesus maria oc anna, oc som han 
wildhe nidher stigha, kom eth starkt nordhan 
wädher, oc bläste bort steghan, oc som han nw 
skwlle haffwa fallit, ropadhe han hiälp sancta 
anna sialff tridhi, J samma stwndh räkte sancta 
anna honom sin mantil som han haffde malat, 
ther i mantillen hängde han en halffwan dagh, 
til thäs the fingo bygdh stälnigh, oc toko han 
nidh, Tha konungen thzta saa, badh han honom 
thz han wille för honom bidhia, thy at han saa 
thz gudh haffde honom käran, sidhan begaffwade 
konungen honom mz mykyt gull oc silff, oc 
sidhan wilde han hem fara, Tha gik han först 
ju i kirkiona, oc takkadhe sancta anna siälfftridhi, 
som han wilde tädhan gaa, ropadhe war herre 
ihesus til honom oc sagdhe, wen hwru nögher 
tik nw, hwat ey haffwer thu nakot eghit fangit, 
För hwilket mannen honom mykyt gudelika tak- 
kade, oc gik swa hem til landa, oc betaladhe al 
sin gäl, oc aff sins faders hws bygdhe han eth 
skönt cappal i sancta anna hedher, oc liffde än 
ther äpther i 1xx aar oc wart om sidhe borga- 
mästare i samma stadh, oc konungxsens radh- 
giffware, oc tiänte sancta anna aff alt sit hiärta, 


va RR” nr” for 


Sankt Anna. 709 


oc för hennas skuld wilde han aldrigh til hionelax 
gaa, han kom konunghen ther til at han lat göra 
oc mala sancta anna beläte ower alt sit rike, Oc 
ther lyws före brännas oc hennas affton fasta, 
oc daghen hälogher hallas ower alt sit rike, oc 
tha han skulde död, tha kom iomffru maria til 
hans oc sagdhe, Fridher wari mz tik min brodher 
Han swaradhe, iak haffwer engha syster Jomffru 
maria sagdhe, är sancta anna thin modher, tha 
är iak thin syster, thy at hon är min modher, 
Tha sagdhe han o min kära modher oc syster 
jak takkar tik, thz thu mik fatikan syndara ekke 
försma wilde, Nw bidher iak idher all try thz i 
mik hiälpen i minz ytersta dödz thima, fran diaff- 
lenom, oc hälffwittes pino, Sancta anna swaradhe 
honom oc sagdhe, min käre son, sörgh enkte, thu 
haffwer os altidh tiänt thy skalt thu oc altidh 
wäl fara, oc sigher iak tik försant, at alle the 
mik nakra thiänist göra antiggia mz lyws ällar 
almosor, ällar hwat thz hälst är, skulw haffwa 
lykko badhe til liff oc sial, Tha teknadhe sancta 
anna til wan herra ihesum 'oc sagdhe, thzta är 
min dotter son, han skal öpna himelen oc ather 
läsa hälffwitte för allom them mik tiäna, Tha 
sagdhe then sywke til wan herra ihesum, i thina 
händher antwardar iak mina siäl, war herre swar- 
adhe, wälsignat wari thin siäl, oc tith liff äwer- 
delika, oc swa skeldes siälen fran kroppen, oc 
fördhes til äwardelika gladhi 


AR 


5 


8p. 3. 


10 


0 1 5 


25 


30 


710 ; Sankt Anna. 


aff enom ärmeta 


Entidh kom iomffru maria til en ärmeta, 
som han laa i sina gudelika böner, oc sagdhe, 
hiit är iak kommen tik trösta oc hogxswala thy 
at thu min son oc mik offta haffwer hedhrat 
mz thinom bönom, Han swaradhe war wälkom- 
men aldra wärdogasta oc hälgasta gudz modher, 
mz allom them som mz tik ära, för thy iak 
weth wäl at thu her ey all ena äst, wtan mangha 
ängla skara mz tik haffwandes, som altidh staa 
til thinna tiänist, Jak bidher tik aldra kärasta 
gudz modher, thz thu bidher thin kära son ihe- 
sum för mik i alle mine nödh oc bedröffwilse, 
oc thz iak för min dödh maghe faa alla mina 
synda förlatilse, oc mz idher äwinnelika glädhias 
Jomffru maria taladhe tha mykyt hogxswalelika 
til hans oc sagdhe, thenna thin bön skal tik 
wardha för the kärleka tiänist thu haffwer minom 
kära son oc mik giort Än äpther thenna tidh 
tha se til thz thu minom fadher ioachim oc mine 
modher anna mz theras hälga släkt ekke glömer, 
Thy the tiänist them wardher giordh är wik 
mykyt täkkelik, oc anamelik oc minom kära son 
ihesu, ä haa them nakra tiänist göra, Oc rin 
son ihesus wil thz the aff allom människiom skulw 
wardha hedhrada, oc the skulu ther före faa 
tröst oc hiälp i hwat wadha ällar nödh the hälstz 
kwnno komma, som iomffrun thzta haffde sakt 
hwarff hon aff hans asyn, mz alt sit hälga säl- 
skap, oc bleff ther äpther henne en aldra loste- 
likasta lokt, Öc ärmeten ther äpther giordhe som 


Sankt dk 711 


iomffru maria honom haffde bidhit, mz störste 
gudelikhet tiänandhes theras hälga föräldra mz 
theras hälga släkte, Oc naar han las Aue maria 
sagdhe han altidh thzta ordhet wälsignat wari 


thin aldra hälgasta modher sancta anna, för thy 5 
at aff henne är födher thin iomffrulika likame 
wtan alla syndha smitto Amen, För hwilka bön 
han mangha besyndherlika gaffwor oc nadher fik 
1 sin liffs tidh, oc äpther dödhen fördhes han aff 


ihesu maria oc sancta anna til äwerdelika hyme- 10 


rikes glädhi, huilkom han gudelika haffde tiänt, 
 huilka nadh gudh os allom giffwi 


Thenna äroffwlla modhren sancta anna oppen- 


 baradhe sik sancte birgitte talandes blidelika til 
henna swa sigiandhes, See min kära dotter, Jak 15 


= PES 


är anna gudz modher modher, fwl mz nadh allom 
människiom som oppa gudh tro, oc besyndherlika 
them som i hälokt äkteskap ära, oc rätwisleka 
ther jnnan leffwa oc gudh rädhandes, Thy thiäna 
mik mz gudeliket hiärta siälff tridhi, oc mik 20 
helsande wmz tässom äptherskrefna ordhom Viäl- 
signat wari thz söta nampnet ihesus sandher gudz 
son oc iomffru maria hans hälgasta modher för 
thy thu aff thz hälga äkteskapet joachim oc anna: 
haffwer tik modher wtwalt, som är iomffru maria, 25 
aff hwilke wnfangit är thz söta nampnet ihesus 
i människios natwr, Thy bidher iak tik ödhmyuk- 
lika för theras bäggia förskullan, thz thu miskwnna 
tik ower alla them i äkteskap ärw, oc besyndh- 
erlika them som idher nakra tianist göra, giff 30 
them kära herre thina hälga nadher badhe til 
liff oc siäl, oc thz at the wardha fruktsamma til 


Sp. 2. 


712 Sankt! Anna. 


sin lekama i dygdelikom gärniggom, oc äpthe 
thzta liffwet äwinnelika himerikes glädhi Amen 


aff enom som heet procopius 


Thz war i wngren en mäktogh rik man oc 

5 friboren, ey mykla lykko haffwandes her i waärld- 
enne, han haffde en son som het procopius, 
huilken han mykyt käran haffde, han satte han 
til skola at lära wisdom oc dygdher, i hwilkon 
skola han bleff i xij aar, han lärdhe wal, oc 
10 bleff en thän ypersta mästare som war i thz 
stwdium praga swa hetandes stadh, swa at hans 
like ekke fanz i wisdom oc fäghrindh oc i kär- 
likhet oc aff allom war han täkker oc besyndh- 
erlika herskapet, borgamästara oc radh, alle 
15 wiliandes hönom gärna när sik haffwa, oc thz 
at han ther när them bliffwa skulde, Tha war 
ther oppa eth slot en riker man haffwandes twa 
dötter mykyt faghra, mannen taladhe altidh mz 
procopio swa at han omsidhe gaff honom ena 


20 aff sinom döttrom, huilka honom bäst täktes, 


procopius war wngher oc gaff ther til fulborde- 
lika sina samtykkio, oc thz war wäl eth aar 
för än brölloppet skulle staa, Tha hans fadher 
oc modher thz förstodho, tha wordho the mykyt 
25 bedröffde oc täslikes aldher stadhen praga, badhe 
andelike oc wärdzlike, thz han en wärdz man 
wardha skulde, Tha hände thz at en manat för 
än bröllöppet staa skulle, tha bleff iomffrun dödh, 
aff huilko han mykyt bedröffdes, för thy at han 
30 hänne mykyt kära haffde, för hennas fäghrindh 


Sankt Anna. 71 3 


Oc för thz stora godz han skulle mz henne haffwa 
fangit, Tha sagdhe hennas fadher til honom, waren 
til fridz, Jak wil idher giffwa the andra mina 
dotter mz samma godz, tha wart han gladher, oc 
lät sik the andra jomffrwna fästa oc swa snart 
han henne fäst haffde, wart hon befängdh mz 
thän ondha andan, för huilket hennas fadher 
mykyt bedröffdhes, oc radh spordhe aff wisa man 
hwru her om matte wara, alle sagdho thz honom 
enghen both til stodh för thy at procopius sin 
skola oc lärdom owergiffuit haffde, oc wilde 
wardha en wärdz man, thy war honom gudh 
wredher, Tha han thzta hördhe, tok han sina 
dotter snarleka :i gän, tänkiandes iak skal hans 
skadha oc fördärff ey wara wallande, Tha pro- 
copius thzta saa, wart han mykyt bedröffdher, 
för thy at han aff fadher oc modher oc aff wener 
oc frändher för smadher war, aff huilko han 
mykyt blygdhes oc skämdhes för allom them 
honom sagho i them stadhenom han war kändher, 
Han tok mz sik en stwdent som honom tiänte, 
oc framdeles skulle besöria hwat them tarffwadhes, 
oc gingo swa wtu teras landh, oc jn i willene 
öknena, ther bygdho the sik eth ärmeta hem, i 
hwilko han war i vij aar, i största synda bättringh 
liffwandes, oc diäknen gik entidh i hwan manat 
jn i stadhen oc köpte them swa mykyt brödh 
the en manadh widher liffdo, oc tha päniggana 
ekke längher tilräkto som han haffde mz sik takit, 
tha matte han tiggia thz the skullo wedher leffwa, 
thy haffdo the offta storan fatikdom oc swolt, 
oc offta önskadho the sik dödha wara, Än om- 


> 


5 


Sp. 2. 


BL 


101, r. 
Sp. 1. 


Sp. 2. 


(>) 


714 SS da 


sidhe sagdhe han til sin mz brodher, wi wiliom 
wärldena alzstingx för smaa oc gärna lidha för 
gudz skuld, hwat os hälst hända kan, swa 
maghom wi stor lön förtiäna aff herranom gudbhi, 
däknen swaradhe, at thz swa wäl matte wara, 
Entidh stodh procopius i sinom bönom, oc wart 


- soffwande, tha drömdhe honom om eth trä, som 


1 


An 


2 


(>) 


30 


honom skylte badhe fran rängh oc bläst oc mätte 
honom aff sinne frukt, än hwat thz trät haffde 
betydha, kwnne han ekke första, än tha maa 
her wndherstas at thz teknadhe the wärdogha 
modhrena sancta anna, som han ey än tha aff 
allo sina hiärta tiänte, än tho likkawaäl stwndhom 
henne nakra tiänist giordhe, Oc tha han skola- 
mästare war lärdhe han offta oc altidh sinom 
diäknom, hwru the skulden nigha oc i wördnigh 
halla thz trä som them kwnne skyla. för heta oc 
köldh, för räghn oc bläst oc sidhan aff thäs frukt 
mättas badhe aff hwngher oc törst, Ther mente 
han mz sancta anna siälfftridhi at tiäna, aff hwilke 
iomffru maria födhes os allom til sälikhet, oc 
hbennas frukt ihesus wara siäla födhandes, huilket 
han nw glömt haffde, thz han henne thenna 
tiänist haffde giort tha han skolamästare war, 
än sancta anna haffde thz ekke glömt, thy kom 
thz honom före i dröm, oc om samma nath 
honom thzta drömt haffde, kom ther en ärmethe 
gangandhes oc bedhes herbärghe för gudz skuld, 
huilket han honom gärna länthe, oc sagdhe ande- 
lika födho wil iak tik giffwa, än lekamlika 
haffwer iak ey, han sagdhe sik ther aat wäl 
nöghia, som the swa satho, sagdhe han honom 


Sankt Anna. 71 5 


mangh klok stykke, oc hwart ärandhe grant oc 
beskedelika aat skiliande hwart för sik, som han 
aldrigh ' för hört haffde, aff huilko han mykyt 
wart wndrande, oc förnam wäl thz han en mäkta 
wäl lärdher man war, thy spordhe han procopium 
offta aat hwru hans omwändilse fran wärldenne 
wordho, huilket han honom sagdhe, fran thz 
första oc til thz sista, hwru hans liffwerne haffde 
warit, oc ther mz sporde han honom aat, om 
han nakor radh wiste til bättre liffwerne gudbi 
tiänandes oc sik til sälighet til liff oc siäl, är- 
meten swaradhe thu skalt äppther thenna tidh tiäna 
the wärdoghe modhrenne sancta anna siälfftridhi 
mz alt sit hälga släkte, hon skal tik wäl hiälpa, 
thy hon tröster alla bedröffda, oc allom them 
henne siaälff tridhi tiänar them hiälper hon til 
eth sält liffwärne, procopius sagdhe sik thz gärna 
wilia göra, Oc wart strax tänkiande oppa thz 
trät som honom tilförandhe drömt haffde, oc 
tilböriadhe strax allom lära sancta anna at tiäna 
oc sagdhe hwru thz trät war liknandhe widh 
sancta anna, oc diäknen som när honom war, 
diktadho badhe oc sammansatto en wärs, mz 
huilkom the hwar dagh sancta anna tiäntho, som 
swa börias, Ö maria mater dei, mox succurre ej, 
qui tuam felicem annam colit genitricem, O 
maria gudz modher kom snarleka til hiälp allonm 
them thina hälgasta modher sancta anna tiäna, 
Ther äpther händhe at diäknen, som hans tiänare 
war, skulde graffwa ena käldo för thy at: han 
fast langan waägh haffde äpther watn at gaa, fan 
han ther en hedhniskan man, standandes nidhre 


(DA 


0 


5 


30 . 


BL 101, v. 
Sp. 1s 


Sp. 2. 


2 


Rn 


1 


1 


2 


3 


S 


on 


S 


AN 


S 


7 1 6 Sankt Anna. 


i iordenne, oc haffde om sin hals en storan gul- 
ringh mykyt kostelika giordher, hwilken ringh 
han tok oc bar sinom mästara procopio, Thzta 
fik konungen aff thz riket spöria, oc foor tith mz 
mykyt folk, at see om sant ware som för honom 
war sakt, Tha han kom til procopii hem, fik 
han see thenna gulringhen, för huilken han pro- 
copio bödh mangha pänigga, mz hwilkom han 
läth sik wal til fridz wara, swa mz skäl thz han 
ther aff skulde latha eth gul mynt wardha, oc 
oppa the ena sidhona skulle han latha sätia sit 
wapn, oc oppa the andra sidhona sancta anna 
belate sialff tridhi, oppa thz at hon aff allom 
godhom människiom ower alt landet täsythermer 
wordhe hedhrat, för thy at hon i sannindh är 
en godh nödhhiälperska, allom them som henne 
troleka tiäna, oc henne siälff tridhi nakra tiänist 
göra, oc wardher hon mik än hiälpandhe i alle 
mine nödh, konwnghen loffwadhe honom at swa 
wilia göra, Oc then första pänigh som han lät 
slaa hängdhe han oppa drotniggennas hals, Ther 
äpther redh hon mz alt sit hoff i skoghen at 
förlwsta sik, som hon altidh plagadhe göra, oc 
war hon framarla mz barn, oc som hon kom i 
skoghen, redh thän ene tith oc then andre hiit 
sik lost sökiandhe, oc hon bleff swa goth som 
alena i öknet, stadh i storom dröffwilsom wiste 
hon ey hwat hon skulle oppa sla, tha kom henne 
i hogh then päninggen hon haffde, huilken hon 
fram tok oc kyste mykyt ödhmywklika, oc sagdhe, 
O hälgasta modher sancta anna sialff tridhi hiälp 
mik aff thenne nödh, thy thu enghen syndara 


Sankt Anna. 717 


försmar, som oppa tik kallar i sinne nödh, thy 
kom mik fatike qwinno til hiälp thy at iak alt 
mith hopp säther til tik, Som hon thzta haffde 
sakt, strax wart hon hogxswalat, i thy at hon 


födhe oc bleff stark oc helbrigda i allom lym- 5 


mom badhe barnet oc hon, tha konunghen hördhe 
oc thzta saa, wart han mykyt gladher oc foor 
snarlika i öknet til procopium oc sagdhe honom 
alt hwat som hänt war, oc takkade gudhi oc 
honom oc tok swa procopium hem mz sik, oc 
giordhe honom til en ärkebiskop ower alt sit 
rike, Oc sidhan wart han mykyt mäktogher oc 
fram hallen ower alt riket, oc liffde dygdelika i 
allom gärningom, Ther äpther kom hans fadher 
oc modher, oc nakra aft the stwdenter som mz 
honom haffdo standit i studio i praga, oc the 
honom ther kändhbo, fyöllo nidh oppa sin knä oc 
bedhos förlatilse för thz the haffdho honom mothe 
warit, mz store ödhmywkt, han swaradhe them 
mz store ödhmyukt oc sagdhe, i skolen ekke bidhia 
mik, för thy iak är en fatiker syndogher man, 
thenna stora hedher owärdogher, wtan bidhin 
the wärdogha modhrena sancta anna thz hon 
idher idhra syndher förlather thy hon hiälper 
allom them som henne tiäna oc oppa kalla, oc 
sagdhe them hwru sancta anna haffde honom 
hwlpit til thz wärdogha ämbetet, oc lät byggia 
oc stikta cappal, spetala oc mangh altara, oc 
gaff ther räntor til, i hwilkom the skullo tiäna 
sancta anna sialff tridhi, han gaff oc them fatika 
mykyt kärleka i sancta anna hedher, han bödh 
oc lät lysa ower alt sit ärkebiskops döme, allom 


(CN 


0 


Bl. 108, r. 
Sp. L 


ov 


[ 9] 
< 


2 


3 


e 


Oc 


ec 


718 Sankt Anna. 


at hedhra oc loffwa the wärdogha modhrena 
sancta anna, oc bödh at fasta hennas affton, oc 
halla hälgan daghen, oppa thz allom skulle hända 
nadhe oc miskundh aff gudhi för sancta anna 
bön skuld, Oc siälffwer leffde han i. största gude- 
likhet i alla sina leffs dagha Thy haa som wil 
wara iomffru maria wen, han hedhre hennas 
modher sancta anna hon lather enghen förfaras 


aff enom biskop i änglandh 


Fordhom war en godh sidhwania i änglandh 
aff menogha almoghan til at tiäna the wärdoghe 
modher sancta anna, Tha war ther oppa thentidh 
en biskop i landet som thzta hatadhe oc tykte 
illa wara, thy at han saa thz fast mera offer kom 
oppa sancta anna altara, än oppa nakot annat 
altara, entidh taladhe han speleka til almoghan 
oc sagdhe, wi haffwom döff hälgon som wi :til- 
bidhiom för wan gudh, oc bespottom gudh ther 
mz, gören thz ey meer, thz ware bättra thz i 
behyöllen thz offer janne mz idher, häldher än 
iak idher thz förbywdandhe wardher jnnan stakk- 
ottan tidh om i ey afflaten etc Oc talade mangh 
sadana ordh i sin darskap om sancta anna för 
allan almoghan, huilker ordh thän godhe oc 
menlöse almoghen enkte actade wtan häldher 
thäs ythermer tiänto thenne wärdoghe modhrenne 
sancta anna, badhe mz offer oc annat goth, oc 
tänkto mz sik siälffwom, hwat ey är gudh swa 
mäktog som war biskopp, hwat haffwom wi tha 
hans ordhom sköta, wil gudh os hiälpa, han kan 


Sankt Anna. 719 


os enghen skadha göra, ey häldher förbywdha, 
För thy [han] haffwer os thz siälffwer budhit, oc 
wil thz wi skolom honom oc hans föräldronm tiäna, 
Oc thy tiäntho the sancta anna ther äpther mykyt 
kärlekare oc gudelikare än the nakontidh för 
giordho, Nw tha biskoppen thzta hördhe, thz 
the ey meer aktadho hans ordh, wart han mykyt 
wredher oc wille strax bywdha alt landet widh 
ban, oc starke näffst oc saak, at the enkte skol- 
andes tiäna sancta anna, Än som han satte sik 
oppa hästen, oc wildhe wtridha i gönom porten 
sin ondha wilia fulkomna, störte hästen mz hono» 
til iordenna, oc halsen i thu stykke oppa biskop- 
pen, oc när warandhes mykyt folk som oc 
sancta anna siälfftridhi til förandha gudelika tiänt 
haffdo, äpther huilket miraculum the ther äpther 
mykyt gudelika tiänto the wärdoghe modhrenne 
sancta anna sialff tridhi ytermer än the nakon- 
tidh för giort haffdo, badhe oppa landh oc i 
städher som the än i dagh halla oc daghtidenar 
förökt haffwa badhe mz kyrkior oc closter, sancte 
anna siälfftridhi til loff oc hedher 


Item aff enne iomffru 


Thz war en iomffru ganzska gudelik altidh 
tiänandes gudhi oc iomffru maria mz flerom häl- 
gonom, än til sancta anna kwnne hon enghen 
kärlek faa ällar gudhelikhet, för thy henne tykte 
thz stor skam wara, thz hon tre män haffde haftt, 
hwar äpther annan, oc sik ekke mz enom nöia 
läth, Oc hälst för thy at hon swa ärleken per- 


In 


ämnad 


0 


Poa 


5 


30 


Bl. 103, v. 
Sp. 1. 


Sp. 3. 


Bl. 103, r. 
Sp. 1. 


Rn 


10 


2 


3 


15 


(34 


[—) 


720 Sankt Anna. 


sona haffde warit, thz gudz modher aff henne 
födhes, Thzta ledh sancta anna mz henne tolo- 
modhelika nakon tidh, Än entidh hände sik 
thz at hon wndrande wart mykyt hwi hon engha 
gudelikhet kwnne faa til sancta anna, Oc ther 
mz wart hon soffwandhe, tha tykte henne som 
hon saa alt hymerikes herskap i enne processio, 
oc hwar för sik giordhe sina reuerenciam, ther 
saa hon än mykyt fäghre sälskap komma badhe 
män oc qwinnor oc jomfrwr wnkt oc gammalt, 
än i blandh thzta sälskap saa hon ena aldra 
ärlekasta oc fäghersta qwinno, huilkra fäghrindh 
owergik alla the andra som hon förra seth haffde, 
aff hwilke hon mykyt wart wndrandhe i thy at 
hon wändhe sit änlete fran henne, oe wilde enkte 
oppa henne see, aff hwilko hon mykyt wart be- 
dröffdh, oc grät thz ganzska swarlika, oc wart 
ropandhe mz högxte röst oc sagdhe, O thu är- 


lekasta qwinna[hör?] mik, o i alle gudz hälgaste säl- 


skap hören mik oc sighen mik haa thenna qwinnan 
är, oc hwat sälskap thz war som iak förra saa, 
huilket mith hiärta ey begripa kan, ällar hwi 
thenna ärlekasta qwinnan swa wändhe sit änlete 
fran mik, oc wille mik ey se, tha bliffw the alle 
stilla standandhe oc en aff them allom taladhe 
til henna oc sagdhe, Thz första sälskapet thu 
saat, thz war alt hymerikis herskap mz all gudz 
hälgon huilkom thu daghleka pläghar tiäna mz 
store gudelikhet, thy giordho the tik thenna 
reuerenciam oc nighu tik alle mz theras hwffwdh, 
Thz andra sälskapet som thu saat the ärleka 
qwinnan mz war, thz war the werdogha modhren 


Sankt Anna. s 721 


sancta anna siälff tridhi mz alle sinne hälge 
släkt som thu ekke wilt tiäna, thy giordho the 
tik engha reuerenciam ällar hedher, wtan wändho 
alle sin änlete fran tik Tha wille iomffrun sik 


orsäkta mz the förskreffne saak som war thz hon s 


tre män haffde hafft, Tha taladhe the ärleka oc 
dygdha fulla qwinnan oc wärdogha modhren 
sancta anna til iomffrwnana oc sagdhe O thu kära 
iomffru, fast klen är thin tro oc tiänist til mik, 


thu skalt wetha, thz iak aff enghom kötlekom 10 


losta haffwer hafft swa mangha män wtan äpther 
gudz wilia, oc mz ängelsens bodhskap, för thy 
alt mith opsaat oc astwndhan war äpther minz 
första manz dödh, thz iak ey offter meer wildhe 


gaa i manz wal, än tha matte iak wara gudhi 15 


lydog, oc haffde iak ey mer än en äkta man hafft 
ey haffde alt thzta wärdogha sälskapet, som thu 
nw haffwer seth, kwnnit aff mik warit föt som 
iak aff gudz dygdh mz the thua män haffwer 


gudz wilia fulkomnat Tha thenna iomffrun thzta 20 


hördhe, beddhes hon ödhmyukleka förlatilse oc 
loffwadhe at tiäna sancta anna swa länghe hon 
liffde mz störste gudelikhet, som hon oc giordhe, 
Oc tha hon waknadhe aff thenna sömpn oc syn, 


sagdhe hon för allom aff sancta anna stora nadh 25 


oc godhet oc kom hon sidhan mangha godha 
människior mz sik til sancta anna tiänist oc 
ythermera gudelikhet, än til nakor annor hälgon, 
Oc i the iomfrwnnas dödz tima kom sancta anna 


sialff tridhi, mz alt sit hälgasta släkte, anaman- 30 


dhes hennas siäl oc fördhe henne i äwerdelika 


glädhi, huilket os allom wnne oc giffwi the wärd- 
Legend. II. 46 


8p. ?. 


722 Sankt Anna. 


ogha oc hälgasta modhren sancta anna mz alle 
sinne hälge. släkt oc allo hymerikis herskap, som 
liffwer oc styrer mz gndhi äwerdelika 


Här äpther standher nakot aff them iärtekn- 
om som ärw händh i dyren ther sancta anna 


hwffudh är 


LJ 


Aarom äpther gudz byrdher Mv? oc eth, 
niiondhe daghen i ianwarii manadh, wart thenna 
dyra oc wärdogha hälgadomor sancta anna hwff- 
udh först oppenbarat oc fwnnit, gudhi loff war- 
andhe oc sancta anna siälff tridhi 

J merseborgh hart när dyren, swa hether 
stadhen ther hälga modhrenna huffwdh ligher, 
ther fyöl en man aff enom häst, ther laa han 
som han dödher ware oc war maallös, än hans 
hwstru loffwadhe eth huffwdh aff wax til sancta 
anna hwffudh oc i samma stwndh fik mannen 
tala, oc giordhe sin skrifftamal oc tok alla sina 
Brio v.  redho, som manghom än witherliket är 

20 J samma areno siätta daghen philipi et 
iacobi, kom en befängdh qwinna aff kolne til 
dyren, til the wärdogha modhrennas sancta anna 
hwffudh, hon haffde i sik iiij ondha andha, likka- 
wäl haffde henna. bondhe warit mz henne när 
sanctum wilhelmum, som är ey lankt fran dyren, 
ther waro the bekändha thz the först skullo til 
sancta anna oc som the tith kommo, flydho tre 
fran henne, oc then fiärdhe bleff qwar, Tha 
foldhe hennas bondhe henne til sancte hwmbert, 
30 ther wart hon frälst aff thän fiärdha, oc herrana 


1 


S 


”- 
en 


2 


An 


Sankt Anna. 723 


aff sancte hwmbert gaffwo henne ena iärn länkia 
awilka hon bar mz sik til sancta anna til dyren 
ther hon är än i dagh Attonde daghen junii wart 
en krompen qwinxna gangandhe oc hon war aff 
slattet som ligher i thz landhet som hether ber- 5 
&he, huilket iärtekne saa mangher man Tiwgundhe 
daghen ywnii fik en qwinna sina helso j gän som 
1 vij aar war krompen, swa at hon hwarken gaa 
ällar staa kwnne, ey häldher rördhe sina händher, 
hon loffwadhe sik til sancta anna i dyren, tha 10 
hon kom tith badh hon cappelanen stryka ower 
hennas händher aff sancta anna wiin, tha han 
thz giordhe, strax fik hon sina hälso igän manghom 
aseandhe J samma manadh, oc a samma dagh i 
dyren när sancta anna hwffudh händhe eth stort 15 
miraculum z enne iomffru xvj ara hon tiänte 
1 gelen hart när dyren, hon war dödh i iij tima, 
hon wart loffuat oc fördh til sancta anna, ther 
fik hon sit liff i gän, thzta witnas mz cappelanen, 
om mz myklo ärleka folke som thzta sagho A 20 
samma aret om fämta dagh julii manadh kom : 
en qwinna gangandhes mz twa krykkior til sancta 
anna, strax 1 samma stwndh fik hon sina helso 
i gän manghom aseandes Item en man haffde 
warit blindher i xiij aar, han kom til dyren til 25 
sancta anna oc fik sina syn i gän 

Item fiärdhe daghen julii manadh fyöl en 
man aff enom häst, oc laa sidhan oppa sängenne 
eth halfft aar, thz han hwarghen kwnne röra sik 
oc hwarte handh ällar foot, han loffwadhe sik 30 
til sancta anna hwffudh oc fik snarlika both 
mz helso 


8p. 2. 


124 Sankt Anna. 


Om xxvj daghen i augusti manadh kom en 
wngher man som heth paulus, huilken som haffde 
warit meer än i iij tima drwnknadher, mz honom 
waro vij skepmän, som honom haffdo hwlipit aff 
watnet, the loffwadho sik alle mz honom til 
sancta anna til dyren, strax fik han liff oc helso 
1 gän, thzta iärtekne sagho oc när waro mer än 
hwndrada människior, oc war han födher oc 
kommen aff eth landzskap som hether blinghen 
Item en kötmangare aff crutzenet fördhe eth 
barn til sancta anna hwffudh i dyren, som ey 
BlObr äldre war än v ara, thz haffde warit drwnknat 

1 vij tima, strax han thz loffwat haffde til sancta 
anna mz ethiwax beläte, wart thz strax helbrig- 


[> 


1 


eS 


i dyren, oppa thz hwar skulle faa see thz stora 
lärteknet Item manghe the som sywke waro aff 
kalla soth, oc manghe andre sywke som drwkko 
aff sancta anna win, the haffwa strax faat sina 
20 helso, Oc wart ther en blindh qwinna seandhe, 
ther manghe oppa sagho Item nästa daghen jwlii 
wart ther en krömpling gangandhe, för hwilket 
the alle gudh loffwadho som thz sagho oc hördho 


J enom stadh som iij [23] milo ligher när 
dyren, ther fyöl eth barn mällan twa sänga, en 
tima äpther middagh, ther koffnadhe thz, oc laa 
ther i vij tima, ther tokx thz opp döt, oc laa 
sidhan oppa modhrennas knä en tima alzstingx 
döt, the loffwadho thz mz största gudelikhet til 
sancta anna hwffudh, strax fik thz sit liff i gän, 
oc bleff wtan alla födho til täs thz kom til dyren, 


2 


en 


3 


S 


Sankt Anna. 125 


oc tha för thz iärteknet ringdho the alla klokor 
Sudhi til loff oc sancta anna, Oc sidhan gat 
barnet badhe ätit oc drwkkit oc war thz tho ey 
mer än halffs aars gammalt 


Item i septembris manadh kom en krympling s 
aff treuer som i ix aar haffde oppa krykior gang- 
it, oc war swa sywker thz han tok the hälga 
olnigh, tha som han nw swa laa i sinom stora  +SP2 
sywkdom hördhe han gangandes fram om sina 
dör pilagrima som bedhos almoso för gudz skuld 10 
oc sancta anna, badh han them som när honom 
waro pilagrimana jn kalla oc them giffwa maat 
oc dryk, i sancta anna hedher, oc them herbärghe 
läna, huilket the oc giordho, som han swa laa 
ängxlandes wart han gudhi mykyt jnnerlika loff- 15 
wande thz han matte sina helso faa, tha wilde 
han the wärdogha hälga domor sökia sancta anna 
hwffudh, sidhan gik han oppa wäghen i hwilkom 
han war wäl eth fiärdwngx aar för än han ork- 
adhe fram, oc som han kom til dyren til sancta 20 
anna offradhe han sit offer, oc wart strax hel- 
brigdha som honom aldrigh enkte haffde skat 
Item xv" aar oc eth hände oppa sancte seuerins 
dagh, kom en drängh. som war blindh födh, wart 
fördher til sancta anna, strax han sit offer giort 25 
haffde fik han sina clara syn Item abbedissan i 
gereshem haffde ena pigho som war badhe blindh 
oc dumbe, hon loffwadhe henne til sancta anna, 
oc strax fik hon sina syn oc fulla helso, hwilket 
miraculum witnar alt capitulum i geresen Item 30 
en qwinna ther samma stadz haffde eth krwmpit 


Bl. 104, v. 
8p. I. 


Sp. 2. 


en 


-— 
[SA 


2 


eS 


a 
ot 


30 


72 6 Sankt Anna. 


barn, hon loffwadhe thz til sancta anna, strax i 
samma stwndh wart thz gangandhe Item i samma 
stadh war en skinnare oc haffde eth barn oc 
war lamt aff sywkdom at thz ey kwnne gaa, han 
loffwadhe thz til sancta anna, strax fik thz sina 
helso | 


Item hart när dyren fyöl en man aff en 
häst, thz han hwarken gat gangit ällar standit, 
the baro haz til sancta anna hwffudh oc strax 
fik han sina helso i gän, allo landeno witherliket 
Thz war en köpman födher i thz landh son 
kallas friien, han for äpther sinne rätte bärnigh 
til en marknadh som stodh i sassen i en stadh 
gereiset anno domini Mv:" oc fiärdhe om sancte 
iacobs tidh, oc stodh ther tha stark pästelencia, 
thenne köpmannen war ther ey mer än ij näther, 
tha wart han hardelika beffängdher aff the soot, 
oc ilämwäl wart han owermatto bwlin mz boldom 
oc fresmonm, aff hwilkom han wart owermatto 
sywker, wärdinnan i hwset hogxswaladhe honom 
mz godhom radhom thz bästa hon kwnne, j blandh 
annor ordh sagdhe hon til honom thz han sik 
loffua skulle til sancta anna wärdogha hälga 
doma i dyren mz xxx pundh wax, huilket han 
oc giordhe, oc strax han thz haffde loffwat kändhe 
han sik genstan bättre, oc ther äpther fik han 
fulla bötber, oc fulkomnadhe sit lyffte, 

Thenna förskreffna miracula aff the wärdoghe 
modhrenne sancta anna wardhe gudbi til loff oc 
hans wälsignada modher oc the ärofulle frwnne 
sancta anna 


Sankt Anna. 72 7 


Här haffwer nw sancta anna bok en ända, 
larens elff son henne aff tysko oc i swänsko 
wändhe, 
sancta anna hon wärdoghas honom oc os 
sina nadher sändha, > 
at han oc wi alla mattom swa leffwa her i 
iordherik, 
äpther dödhen mz henne at glädhis äwinnelik, 
thz os giffwi ihesus maria oc anna 


728 


Ändrade läsarter. 


Ändrade läsarter. 


kära ändradt från handskriftens kara 


siel 

hon 
thom 
liktath 
thannom 
swa 
fram 

at 

owina 
wille 

än 

oc 

thz at 
hona 
hafdhe 
räta 
giordhe 
mödde 
än 

han 
wallandhe 
jngangandhe 
är 
byörnen 
hans 


VT v vv Vv SS PF ss vv Y 


ändr. fr. handskr. sielina 


han 

om 
lifftath 
tharmom 
slaa 
fran 

oc 
owinina 
willen 
mer än 
at 

thz a 


hon 


hafdhen 
rät 
giordhis 
möddo 
är 

hon 
walladhe 
jnganghe 
aar 
byrnen 
hennas 


hans 
paska 
hwislan 

at 
thiänarenr 
barnsliket 
han 
radandhes 
hon 

ther 
bytande 
owarligha 
the 
haffuandes 
landz 
wärldzlika 
än 

holde 

fran 
bryllöpe 
forsynligin 
beraddo 
barnsens 
barnssens 
barnssens 
siälff 
fastare 
älffwenne 


Andrade läsarter. 


ändr. fr. handskr. 


» 


Rättelse. 


» 


129 


hennas 
baska 
hwslan 
oc 
thiären 
barsliket 
hon 
radhes 
henne 
thz 
brytande 
owanligha 
thu 
haffdes 
handz 
wädzlika 
är 

halde 
faran 
brylle 
forsynligit 
bedraddo 
barsens 
barssens 
barssens 
silff 
stastare 
alffwenne 


Sid. 146, rad. 24 står: galnisko läs: geelnisko 


730 Innehåll. 


INNEHÅLL. 


AD DA5500 AI rss ns 
Om Sankt Joachim ........nmmmmnnunsnsssesssesesses ansa 
MarTia-SBOB0 snsnrpesansnenssrdinaiinre 
Om Sankt'Katarina ......lsssnmnnnmnsrssssssrrnr sereseoennnn 
Om Sankt Thekla .........msmnmnmnssessssrsssesseser sin sesr snara 
Om Sankt Servacius ..mmmmmsresssssersrsrsssorsreresr sn 
Om Sankt GermanuUs8 s..smnmmmmurssrara srssensnenisisiean 
Om Sankt Genoveva s..mnmmmmasssssisesessesssesssisner inn 
Om Sankt A1lbinus sa. omnnmmmnsssssssssssesress isen RR 


Om Sankt Phara ............. SSAETSTITSIEENtEN | 


Om Sankt Amalberga ............ SYÄSEERERRAA 
Om Sankt Gregorius på stenen ............ 
Om Konung Erik den helige. ...................... 
Om Sankt Jakelinå s......wocse0 soroesrsssrnisronsrnnnn 
Om Sankt Maria af Öegnies ............ REUTER 
Om Sankt Rachel ...ssmsscsmsmsmvmmmvvn FEVER 
Om Sankt OCHIas ss dsknorssibiskersnn skakis 
Om Sankt Joleyda so.snnsnv resserersrrsssrrssereserer serna 
Om Sankt Macharius Romanus ..........c.-. 
Om Sankt Elisabeth = ...nsmnmmmmsrssrosssrrnnsrn 2enna 
Om S&S. Nereus, Achilleus och Domicilla...... 
Om Sankt Margarita Drottning .................... 
Om Sankt Katarina af Sverige................... 
Om Sankt Emerentia och Sankt Anna ...... 


m— ve — —n— 


Ar AD 


nd 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


pr 
SF? 
39. 


Std 
EP År 


Digitized by Google 


Digitized by Google 


KITE 


FR 
V.3 


Digitized by Google 


trtesenene repet: SETYPPOPAIPSTYSPRITSSITTONTTITE FTP A INTA FI II Ott Tea Oe 
| å å ) i C 4 . a ot rr td 


SN FEAR : ÄRE UNIVERSITY OF MINNESOTA 


| ST 


+ 
vr 
Here 


vn 


- 


reesjet 


LR 


å 


anv 


Fia be 
>: 


RE 


FER 
LIE 
2 


+ 
Rå ir 


Y 

i re Byggår 
SA 3 
SEIN 


i 
triberktet 
SIDEN 


BILHIITINII 
sagt bes 


vå He 5 cd IT 
Med Sår lde 
SS tele föga 
be 23R pr drerg press bä fe råge NR Res Seg Stgrgr a 


Roe SA 
wall 


LR Ii te 


Tr 


ITA see 


Re 


rar 


8 IA radda SöRrT 
eo bekeetån 


KK ;$ ag SE störsnAaSSEe 
bred iöeeevsear la reldlelelgdal enn lea 
2030 


HE 


frttitirs 


PRAK Rn Fallen 
as ed ne 
VeLeRr SETT 
Fed bed AG RS 


T 
Ne bräns 


rad ? SN 
igar arg lena EEE Et 


