Peder Månssons Strids-konst och Strids-lag. Efter författarens handskrift af Gunnar Olof Hyltén-Cavallius
Google 


This is a digital copy of a book that was preserved for generations on library shelves before it was carefully scanned by Google as part of a project 
to make the world’ s books discoverable online. 

It has survived long enough for the Copyright to expire and the book to enter the public domain. A public domain book is one that was never subject 
to Copyright or whose legal Copyright term has expired. Whether a book is in the public domain may vary country to country. Public domain books 
are our gateways to the past, representing a wealth of history, culture and knowledge that’s often difficult to discover. 

Marks, notations and other marginalia present in the original volume will appear in this file - a reminder of this book’s long journey from the 
publisher to a library and finally to you. 


Usage guidelines 

Google is proud to partner with libraries to digitize public domain materials and make them widely accessible. Public domain books belong to the 
public and we are merely their custodians. Nevertheless, this work is expensive, so in order to keep providing this resource, we have taken steps to 
prevent abuse by commercial parties, including placing technical restrictions on automated querying. 

We also ask that you: 

+ Make non- commercial use of the files We designed Google Book Search for use by individuals, and we request that you use these files for 
personal, non-commercial purposes. 

+ Refrainfrom automated querying Do not send automated queries of any sort to Google’s system: If you are conducting research on machine 
translation, optical character recognition or other areas where access to a large amount of text is helpful, please contact us. We encourage the 
use of public domain materials for these purposes and may be able to help. 

+ Maintain attrihution The Google “watermark” you see on each file is essential for informing people about this project and helping them find 
additional materials through Google Book Search. Please do not remo ve it. 

+ Keep it legal Whatever your use, remember that you are responsible for ensuring that what you are doing is legal. Do not assume that just 
because we believe a book is in the public domain for users in the United States, that the work is also in the public domain for users in other 
countries. Whether a book is still in Copyright varies from country to country, and we can’t offer guidance on whether any specific use of 
any specific book is allowed. Please do not assume that a book’s appearance in Google Book Search means it can be used in any manner 
anywhere in the world. Copyright infringement liability can be quite severe. 


About Google Book Search 


Google’s mission is to organize the world’s information and to make it universally accessible and useful. Google Book Search helps readers 
discover the world’ s books while helping authors and publishers reach new audiences. You can search through the full text of this book on the web 


at jhttp : //books . qooqle . com/ 









Digitized by 



Digitized by 



Digitized by 









Digitized by 


Google 





FÖ RNSKR IF T -SÄLLSKAPET. 


förtia Aeleit, 

Haft. 3. 


»aaaa baåsaaa^aia 

8TBID8-KOWST Mh 8TBID8<LAC. 


aasaasa^asia» 1845. 

P. A. NORSTEDT & SÖNER, 
Kongi. Boktryckare. 


Digitized by 


Digitized by v^ooQle 



saaaa si&$t33®sta 

8TRID8-KOW8T 


OCH 


/3f- i 


8TR1D8-LAO. 


EFTER FÖRFATTARENS HANDSKRIFT 


AF 


GUlflfAR OliOF H?ITÉ»-CAVALLI®S. 


33<a®si5i©a5a» i§«». 

V. A. NOKSTKDT & SrtNKH, 

Kougl. Boktryckare» 


Digitized by 


lckcdestomindrc har Peder Månsson warit mycket män om wetn- 
sl apornas uphielpande i sit Fädernesland, som lian ock siclf fÖrfar- 
digadt åtskilliga små traetater. Af dessc är ännu ingeu tryckt, det 
kan ock wäl hända, at de aldrig komma i dagsliuset. 

Samling af Åt sk. Handl. och Påminnelser 
i Swänska Hist.; I, s. 13. 

S. Lagerbring . 


Digitized by v^ooQle 



* 31 .? 

MIU» 


Inneltåll. 


Handskriftens Beskaffenhet , s. i , n. 

Handskriftens Innehall, s. ui — liv. 

I* Öfversät tning af S jö-k o us u la tet, s. m — xvii. 
Inledning, s. m — xi. 

Utdrag, s. xi — xvn. 

Byggia skep c j , s. xi. 

Pelagrima f 0 ra 3 9 , s. xii. 

Pelagrimen d 00 j skipeno 4° j s. xii, xiii. 

Sasis skipith 54 j s. xiii. 

ff'ceya skiparenom 6 o, s. xiii, xiv. 

Pjrthker 66 , s. xiv. 

L 0 nlikith gotz j skipeno ii5 , s. xiv, xv. 

Taka Jiendas skip r3s , s. xv. 

Rcekenskap g 0 ra kompan ommen i36 , s. xvi. 
Waadc aff Hwalom i3y , s. xvi. 

Meen aff Jiskenom Echeneide i38 , s. xvi, xvii. 


II. Joannis de JRupe Scissa Läkare-Bok, s. xvii — xxxix. 
Inledning, s. xvii — xxvi. 

Utdrag, 8. xxvi— xxxix. 


-vy 



Rimmad t företal, s. xxvi, xxvn. 

G 0 ra liffsens vathn c s. xxvm, xxix. 

Aff menniskios blod , s. xxix , xxx. 

Alhskeljra fira elementh j allom tingom, s. xxx, xxxi. 
Til ath f 0 rlaengia menniskionnas liff , s. xxxu. 

Liffsens vathn taker til segh kraffter , s. xxxu, xxxm. 
Calida in primo #radu, s. xxxm, xxxiv. 

Humida in 3 gradu, s. xxxiv. 

Humida in 4 jTadu , s. xxxiv. 

Tnderstanda gradus, s. xxxiv, xxx v. 
fflegma rensa, 8. xxxv. 

Maattelika aetha k 0 tit j saarwm , s. xxxvi. 
jEtha d 0 dk 0 th j sarom , s. xxxvi. 

Moth aller dom , s. xxxvi, xxxvn. 

G 0 ra djrasrffwa j stridh , s. xxxvu. 

JVtdriffwa diceffla oc tr 0 ldom, s. xxxvn, xxxvm. 
ffebris oc pestilentia , s. xxxvm. 

Moth kramp, s. xxxix. 

III. K o n s t - B ok, s. xxxix — LII. 

Inledning, s. xxxix, xl. 

Utdrag, s. xl — lii. 


1297251 


Digitized by v^ooQle 



Salt af all ting, s. xl, xli. 

G0ra lac fir^inis til qwinno prydilse , s. xlii, xliii. 
Taka borth haar j s. xliii. 

G0ra brinnande speghla , s. xliii. 

Celidonia j s. xliv, xlv. 

Gywtha jcernlod til byssor , s. xlvi, xlvii. 

G0ra stridz vaakn> s. xlvii. 

H ter da harniskj s. xlviii. 

G0ra perlor (eller bandstena > s. xlviii, xlix. 

H oer da jcern (eller Harniskj 8 . xlix. 

Ad jdenij s. l. 

Ad jdem, s. l. 

Ad idem j s. l. 

Ad jde m, s. l. 

Gwl g0rs swa j e gip t i land > s. li, lii. 

IV, Strjdh s-Ko/zsth, 8. LII. 

V# Anteckningar i Läk e- Vetenskapen, s. lii -liv. 
Inledning, s. lii. 

Utdrag, s. liii , liv. 

0g na vathn, s. liii. 

[c. 15], s. lui , liv. 

VI. St ridz-Lagh, s. liv. 

Hardsxriftf.rs Författare , s. lv — lvii. 

Peder Månssons lefnad, s. lvii — lxxix. 

Hardsxrifters fordra egare, s. lxxx — LXXXII. 


Irledrirg till Peder Månssons Strids-xorst och Strids-lag, s. lxxxiii 
— civ. 

STRJDHS-KOVSTH, s . 1-15. 

Rimmadt företal, s. 1. 

Aff Capitenarenom 83 , s. 1 , 2. 

Ntejffza f0r rcedar a oc oljrdogha 84 j s. 3. 

Tilstwndande 0rl0gh J '0rwar\s 84» »• 3, 4. 

Stcerkia slot oc stcedher 8g, s. 4 5. 

PVcerya mwra gOj s. 5. 

En eldh til wcern gr J s. 5. 
ffyrballa g0ras swa g 2 , s. 6. 

Eldh spwthor g3 j s. 6, 7. 

Mangä eldhspwtor til samman g4 * s. 7, 8. 

G0ra Iwnthor g5 j s. 8 . 
ffyrballa g6 > s. 8. 


Digitized by LxOOQle 



B ren na en stadh jnnan vissan thima , gy , s. 8, 9. 
G 0 ra eld wtan eldfyre g 3 ^ s. 9. 

G 0 ra en sten jom taendher eld ggj s. 9, 10. 

En annar sten til eldh /©o, s. 10. 

Lutum sapientie § 0 ra fot j s. 10. 

Bios som ey kan slwkna 102 , s. 10, 11. 

Pwlwer til stora byssor to3 j s. 11. 

Pwlwer til s längor to4 » 8. 11, 12. 

Pwlwe r til Handbyssor ro5 s. 12. 

Bina nid her mwra to€ j s. 12, 13. 

Gaanga affwe r dywpa aelffwet toy , s. 13. 

Gangha wn dhy wathnith 108 s. 13, 14. 
j4ff Kon st en ne. oc sollancerom tog , s. 14, 15. 


STRIDZ-LAGH, s. 19-41. 

Rimmadt företal t4y > s. 19, 20. 
lydnan prisas 148 , s. 20, 21. 

Jff lydnonne t 4 $> s - 21. 

4 ff gwdz oc kyrkionnas heder 1 S 0 , s. 21. 

Skona klcerkom tåt, s. 21, 22. 
ffriheth 102 , s. 22. 

Qwinnos friheth t53 , s. 22. * 

Haerbergis skaffara t54 * 8. 22, 23. 

Vaapenssyn oc rcekna folkith t55 , 8. 23. 
Swaerya hwlskap t56 , s. 23 , 24. 

Swcerya skwla tytenarnna t5y > s. 24. 

Mangh IVaakn t58 > s. 24. 

IVmskiffta sin stadga > t5g , s. 24. 

Betala sollancerommen sin l 0 n 160 , s. 24, 25. 
ffara fran hcerenom 161 , s. 25. 
wpresa falsk baner 16 2 , s. 25. 

Binda twcedrcektz bandh 16 3 , s. 25 , 26. 

Vaardh oc weekth 16 4 > 8. 26. 

Hcerrannas oc capitenavznnas vardh , 16 5 j s. 26. 
Qffwergiffwer nokor sin skikkilse t 66 j s. 26, 27. 
Ropa celler skria j hcerenom 16 y , s. 27. 

£>00 nokor celler borthfcerdas 168 , s. 27. 

Stycela celler r 0 >ffwa 16 g > s. 27, 28. 

Drceper nokor annan lyo , s. 28. 

• Tysta hålles iyi , s. 28. 

Kapn fyra ty 2 , s. 28. 
ffiytya oc fyra ty 3 , s. 28 , 29. 

Stigha til haesth ty 4 > 8. 29. 

Dobla mz tcerningj tajftwel &c. iy$ , s. 29. 


Digitized by v^ooQle 



Qwinnor fprbywdhas rjHj «. 30. 

Hindrar nokor giffsven dom 177 , s. 30. 
ffprrcedharm tjS , s. 30. 

Osasmyos blanda ra ij$> s. 30, 31. 

Oqwcedaos ordz fprkasth 180 J s. 31. 

Wpropa almcenth rooff r8i , 8. 31, 

Braenna hws celler gaarda t8mj s. 31 . 

Ilelbrigdan gptneSj 1 83 , s. 31, 32. 
jfprdcerffwa fetal 184 > *• 32. 

Torgh i hceren<om til kppslagha n /#5 , s. 32. 
thaka hcesta celler oxa fvan bpndei' i$6 , 32, 33. 
Bjrsso mcestarana 187 1 8 . 33. 

Trjrgheth cer lys t her fredh 1 88 , s. 33. 

Domarans makth i8$ , s. 33 , 34. 

Gripne til Jaanga 790 , s. 34. 

Enf alloge gripas til fanga tgf , s. 34, 35. 
Draeper nokor sin faanga 192, 8. 35. 
ffaangaanas Ipsn 79S , s. 35. 

Kppa fanga 194 . s. 35, 36. 
ffprrxedara faanga s tgS , s. 36. 

B ewara fangana ig6 > s. 36. 

Slaeppa fangana 797 , s. 36 , 37. 

Gaardz mcestarans raske n ska p 198 , s. 37. 
Tridywngen aff Roffweno 399 j s. 37. 

T ridywngen giffwa Capitemrana 200 , s. 38. 
Leyd breff giffwa 201 1 %. 38. 

Bryta Kanwngeas leyd *02 , s. 38. 

Beskcermilse breff 2a3 j s. 38, 39. 

Waapn fpra 204 , s. 39. 

Reana affther Rooff 2o5 > 8. 39. 

Taka staedher > slot celler fceste 206 , s. 39 , 40. 
Tycenara wndan rwna 207 j s. 40. 

Barnfcength skönes 208 j 8 . 40 . 

Gripa barn til jcui ga 209 j s. 40. 

Beslwtilse til alla stadga 2 ijo , 8 . 4 l. 


Orda-Lista till Peder Månssons Skrifter, s. 43 — 78. 
Fac Simile. 


Digitized by 


Google 



Ibland de handskrifter, hvilka fordom tillhört ärke-bi- 
skop Erik Benzelius d. y., samt af hans son, biskop 
Carl Jesper Benzelius , år 1789 förärades till Linkö- 
pings kongl. gymnasii-bibliothek '), igenfinnes under N:o 
XCH en svensk kodex, som genom sitt innehåll, sin tids- 
ålder och sin författare, är förtjent af den största upp- 
märksamhet. Detta oaktadt bar densamma hittills blifvit 
föga iakttagen, och a[drig offentliggjord*). Visserligen 
omtalas den redan år 1716 af Adrian fVerwer t ') 9 gran- 
skades år 1735 af 'den lärde Erik Benzelius *), och ge-' 
nomgicks ytterligare år 1741 af häfdatecknaren Lager - 
bring 9 som deröfver lemnat en beskrifning 4 ). Men dels 
är denna beskrifning föga genomförd eller tillfredsställande 

*) Brefväxling imellan Ärke-Biskop Eric Benzelius d. y. 
och dess broder, Censor Librorum GustaJ Benzelstjerna, 
utgify. af J. H. Liden. Linköp., 1791, 8:o. Företalet s. IX. 

*) Endast tvänné afskrifter utur denna kodex äro bekanta; 
den ena tagen af R. Brocman > den andra af L. RääJ. Bcgge 
omfatta just de delar af texten, hvilka här utgifvas. Brocman sk a 
afskriften förvaras nu i Kongl. Bi b 1 io t h ek et, och den Rääfska 
ibland K. Krigs -Vetenst Ak:s samlingar. 

2 ) Adrian JVerwer Nederlants See-Rech ten; 'Amsterdam, 
1716, 4:o, ss. 50 o. folj. 

*) Benzeliernas Brefväxling; ss. 203 , 206 — 8, 210 och 214. 

4 ) Sven Bringj Sami. af åtskill. Handl. och Påminnelser 
i Swänska His t.; Lund, ut. årtal, 8:o, I. ss. 12 — 21; **Om Bisk . 
Peder Månsons skrifter *. 

Sv. Forns kr. Sä/Is k. Handl. I. 3. 


Digitized by v^ooQle 


fl HANDSKRIFTENS BESKAFFENHET. . 

för forskaren, dels synes den under näst förflutna hun- 
drade år hafva råkat i glömska, tillika med sjelfva dess 
föremål. Det torde således vara nödigt, att här meddela 
en ny, fullständigare framställning om handskriftens be- 
skaffenhet, författare och ödeir, innan vi öfvergå till de 
serskildta delar deraf, hvilka nu för första gången all- 
mängöras. 

Ifrågavarande kodex är en duodes, bunden i brunt 
läderband, och ursprungligan innehållande 245 Blad. , De 
begge yttersta bladen (bl, 1 och 245), hvilka fordom 
varit bokens omslag, äro af pergament, de öfriga af pap- 
per utan någon vatten-stämpel. Bladen 2, 3, 120, 121, 
189, 202, 204 och 240 saknas; men synas icke hafva in- 
nehållit någon text Upp&attserna begynna bl. 4, och sluta 
på framsidan af hl. 238. Bladen 1, 84 — 86, 149, 150, 
186—188 , 203 , 205—214 , 239 , 241—245 äro af förfat- 
taren lemnade oskrifna. Framför bl. 1 har bokbindaren 
insatt 4 blad, hvilka sakna numerering. Likaledes hafva 
8 andra blad under 1600-talets lopp blifvit instuckna 
emellan bl. 90 och 91. Bandet synes icke kunna vara 
äldre än ifrån början af förra århundradet. Texten är 
ifrån begynnelsen af 1500-talet, allt igenom skrifven med 
samma hand, redig och vacker, ehuru enligt sin tids. bruk 
uppfyld med förkortningar. Bläckets färg utvisar att de 
olika uppsaltserna äro gjorda på något skiljda tider, 
ehuru det icke är möjligt att bestämma hvilka äro de 
äldsta. Pagineringen, äfvensom kapitlens numerering i 
bokens sednare hälft, är af samma hand som texten; men 
sannolikt verksläld efteråt, vid de spridda delarnes hop- 
fästning »nom e t omslag. 


Digitized by v^ooQle 



HANDSKRIFTENS INNEHÅLL* 


It! 


Handskriften* innehåller följande uppsattser: 

M. Bl. 1 — 83 Recto, Öfversåttning af den urgamla Sjö- 
Rätt, SOM ÄR KÄND UNDER NAMN AF SjÖ-KoNSULATET 
(Consulatus Maris, Le Consolado de Mar, II Consolato 
del Mape, Le Consulat de Mer, Das Consulat der See, 
o. s. v.) — Sammandragen i 138 kapitel. 

Såsom ifrågavarande uppsatts icke har någon öf- 
verskrift eller annat meddelande om sitt ämne och sin 
härkomst, synas handskriftens fordna egare länge derom 
bafva sväfvat i ovisshet. Sålunda finnes på främsta per- 
gaments-bladet antecknadt med Joh. Burei hand: 

*mon icke thetta wara Gotländske Siöretten 
funnen i Roma 1522”. 

”Jo thz kan medh sachta skee”. 

Adr . Werwer, som hade boken till låns, när han år 
1715 besökte Holland för att taga juris-doclors graden 5 * 7 8 ), 
har följt denna anteckning, och deraf låtit förleda sig att 
påslå, det närvarande uppsatts verkligen innehölle den 
gamla Wisby Sjö-rätt, och att den log-samling, som 
hittills varit känd under detta namn, egentligen borde 
tillskrifvas Nederländarne ®). Emedlertid äro Burei giss- 
ning och Werwers förslags-mening begge lika ogrundade 7 ). 
Det var först Erik Benzelius , som år 1735 påfann upp- 
sallsens rätta källa, och medelst noggrann jemförelse utrönte,, 
att svenska texten är öfversatt ifrån den gamla italien- 
ska (eller spanska) K ons u I a t s- r ä tt en 8 ). Benzelius 

5 ) Beuzeliernas B ref- växt.; s. 208. 

8 ) A. IVevwer t Ncderlants Sce-Rechtcn; ss. 50, o. följ. 

7 ) Elardus Mejrer > Dc His t. Leg. Maritim. Med jEvi. Got- 
' lingse, 1824, 4:°, p. 29, not. 35. 

8 ) Bcnzeliernas Bref-växL; ss. 207, 208. 


Digitized by v^ooQle 



IV 


HANDSEMFTEftf IXKKhXlL. 


meddelade denna sin upptäckt åt Lagerbring °) , och har 
till yttermera visso å det främsta pergaments-bladet, vid 
sidan af Burei skrift, gjort följande anteckning: 

”non est Jus Marittimum V isby ense sed ver- 
si o libri italici, diet i il Consolato del mare\ 

Meranämnde Konsulats-Rätt, hvaraf vi sålunda 
ega en gammal svensk öfversättning, är i sig sjelf icke nå- 
gon egentlig ?jö-lag, utan en sammanfattning af häfd-vunna 
bruk och stadgar rörande sjö-väsendet. Den var un- 
der hela medeltiden i största anseende, och vi få 
deruti söka grunden till konsulats-väsendet och många 
andra författningar i Europas nu gällande sjö-lagar. Icke 
nog, att Konsulats-rätten sålunda är den märkligaste ibland 
alla medeltidens sjö-rätter, den blef också mest utbredd. 
Redan tidigt antogs densamma hos nästan alla sjöfarande 
folk omkring Medelhafvet ,0 ), och öfvergick äfven till 
England. I sistnämnda land skattades den under sextonde 
århundradet lika högt som den romerska lagen, och har 
ännu i sednare tider varit rådfrågad vid den s. k. Ami- 
ral ilets-domstolen (the Court of Admiralty ) lI ). 

Om Konsulats- rättens ålder och fädernesland har 
länge varit tvistadt, utan att man häruti kommit till 
någon visshet. Så mycket är likväl afgjordt, att samlin- 
gens upphof går långt tillbaka i tiden, och grundar sig 


Sv. Bringj Sami. af Handl. i Sv. Hist.; 1,8. 14. 

,0 ) Gildemeister , Dissertatio, qua disquiritur sitne'ali- 
quod fueritve jus maritimum universal e. Gocttingae, 
1803, §.3. — Codigo de las Costumbres maritimas de 
Barcelona. Por D. Antonio de Capmanjr y de Montpalau . 
Madrid, 1791; Inledn., § 3. 

,! ) Arthur Duck , De usu & autli o ritate ju ris civilis Ho- 
manorum in dominiis Principum Christianorum. Lagd. 
Batav. , 1654; Lib. 11. cap. 8. pari 3, N:r 25. 


Digitized by v^ooQle 



I. SJÖ— KONSULATET. ▼ 

på stadganden, hvilka af gammal häfd varit antagna uti de 
italienska sjö-städerna och andra hamnar omkring Medel-r 
hafvet. I den form, hvarunder Konsulats-rätten öfver- 
gått till vår tid, sammanfattades den uti staden Barcelona 
emellan åren 1227 och 1266 12 ). Denna tids-bestämning gäl- 
ler likväl endast om samlingen i dess egentliga och 
inskränktare mening. Ty vi finna främst i de vanliga 
tryckta upplagorna en serskjld rättegångs-ordning, beslå- 
ende af 42 (43) kapitel, hvilken icke eger något ome- 
delbart sammanhang med Konsulats-rätten, och i gamla 
handskrifter sannolikt varit skiljd derifrån *). Nämnda 
rättegångs-ordning gafs ursprungligen åt den konsulats- 
domstol, som af kon. Peter III, år 1283 inrättades i 
staden Valencia, och blef först år 1347, af kon. Peter 
IV lagfastad i Barcelona ,3 ). Den bildar således en 
yngre författning, hvilken gälde såsom lag, och sed- 
nare blifvit sammanfogad med Konsulats-rätten, hvil- 
ken gälde endast såsom häfd. Härvid torde äfven böra 
anmärkas, det kon. Peter III, i sin för domstolen i 
Valencia utfärdade serskildta undervisning, ålade kon- 
sulerna att döma enligt Konsulats-rätten, sådan denna, 
efter häfdvunnen sed, gälde i Barcelona (”juxta con- 


«) Elardus Meyer , De h ist. leg. Maritim, med. ne vi; 5 17, 
p. 30—34. 

*) Detta styrkes dcraf, att i så väl äldre som yngre upplagor föl- 
jande ord finnas insatta framfor kap. 44, hvarest den egent- 
liga konsulats-rätten begynner: *'sigue el libre de Consolat**^ d. U. 

”nu följer konsulats-boken**. 

* 

«) Memorias historicas sobre la marina commcrcio y 
ar tes de Barcelona, por D. Antonio de Capmany y deMont - 
palau; Madrid, 1779; Vol. II, append., N:r LXXIU, s. 124; åbe- 
ropad af Etanlus Mej er , anf. arb. ; s. 21. 


Digitized by v^ooQle 



VI 


HANDSKHIFTENS INNEHÅLL* 


suetudinein ma ris, proot est in Barohinona fie- 
ri consuetum”) 14 ). 

Vi meddela här nedan en förteckning öfver äldre 
upplagor af Konsulats-rätten på Ca talanska språket, och 
de förnämsta derefter utarbetade öfversättninsrar. 

o 

I. Libro del Consolat e Ordinations sobre les Seguret ats 

Meritimes, e Mercamiuols en la Ciudad de Bar - 
chenona. Fol., utan år eller st., Göthiskt tryck. 

Af denna upplaga har allenast ett exemplar varit 
kändt, hvilket enligt Capmanys undersökning Jslifvi t tryckt 
i Frankrike före året 1484. Boken var fördelad i 290 
kapitel, och skiljde sig således i anordningen, ehuru icke 
till innehållet, ifrån upplagan af år 1502 15 ). 

II. Le Libro de Consolat novamente corregit e stampat 

— (vid slutet:) fon acabada de stampar 
la present obra a 14 de jul i o del any 
1494, en Barcelona per Per Posa , prevCre, 
e stampadör. Liten fol., Göth. tr., 88 och 13 
blad. ,e ) 

Boken indelas i 297 kapitel. Utgifvaren var en Ca- 
talonier, vid namn Francesco Celleles 17 ). 


14 ) Me mor. histor. ; Vol. I. part. 2. s. 173. — Jfr. Meyer , anf. 
arb.; ss. 30, 31, i noten. 

18 ) Panzer , Annales Ty pographici; IV, p. 152, lN:o 719. — 
Jfr. Brunet , Nouvelles Rechercbes Bibliograph. ; Paris, 
1834; I. p. 366, — och Meyer, De His t. Leg. Maritim. Me- 
d i i se v i ; p. 40. 

,6 ) Brunet^ anf. arb.; I, s. 366. — F. A, Ebert , All g. Biblio- 
graph. Lex.; Bd. I. s. 395. - 

,7 ) Meyer, anf. arb.; s. 41. ' 


Digitized by v^ooQle 



[. SJÖ-KOHfULATET* 


TM 


En ny upplaga af denna text, tillika med fransk öf- 
versättding, utgafs år 1831 af M* Pardessm , i hans 
Collection des lois maritimas; in 4:©, Jom. II., pp. 
49—368 *). 

III. Ubre de Consolat tractant dels fets maritims — (Jvid 
slutet:) fon acabada de stampar la present 
obra a xiiij de setembre del any. M. d. e 
ij. en Barcelona, per Johan Luschner ; Liten 
fol. , Gölh. tr. i 2 kolumn., 6 och 88 blad ,9 ). 
[Efteråt följa 13 ifcke paginerade blad, med titel: 
Capitols del Rey en pere sobre los fets e actes 
maritiinsj. 

Arbetet utgafs på sjö-konsul ernas befallning af France- 
sco Cellelesy med biträde af åtskilliga i handel, sjöfart, och 
lagvetenskap förfarne män. Texten innehåller 296 kap., 
och är meddelad efter gamla, nu förlorade handskrifter. 
Boken är sällsynt , och af stort vetenskapligt värde ao ). 

Samma text har sedermera blifvit åtskilliga gånger 
omtrycki , ne ml igen : 

1. i Barcelona, 1517, in 4:0 2t ). 

2- i (Barcelona?) 1592. 

Äfven denna upplaga utkom på konsulernas' föranstal- 
tande. Efteråt finnas bifogade åtskilliga andra lagar och 
författningar rörande sjö-väsendet 2a ). 

18 ) Brunet, anf. ar b.; p. 367. 

,9 ) Brunet , auf. arb.; s. 366 — 367. 

20 ) Meyer , anf. arb.; s. 41. f 

21 ) Brunet , anf. arb.; s. 367. v 

22 ) Meyer , anf. arb.; s. 41. 


Digitized by v^ooQle 



VIII 


HANDSKRIFTENS INN^hIlL. 

3. i Barcelona, 1645, in fol. 

I denna upplaga finnas likaledes åtskilliga tillägg; 
kanske desamma som i upplagan af år 1592 ”). 

En ny kritisk upplaga af den catalanska urkunden, 
tillika med en god öfversättning på Cast i lianska eller 
modern Spanska, utkom år 1791 i Madrid, under titel: 

Codigo de las Costumbres maritimas de Barcelona 
hasta aqui vulgär mente llamado Libro del Consu - 
lado . Por D. Antonio de Capmany y de Montpalau. Vol. 
I, II, in 4:o. 

Nämnda upplagas text är bearbetad efter upplagorna 
af åren 1502 och 1592; men kapitel-indelningen förändrad, 
så att urkunden här meddelas, efter ämnets beskaffenhet, 
under XIV serskildta titlar eller afdelningar. Rättegångs- 
ordningen för konsulerna i Valencia, hvilken eljest sät- 
tes framföre och då bildar de första 42 (43) kapitlen, 
finnes tryckt efteråt (s. 321 och följ.), tillika med en 
mängd gamla och nya författningar rörande sjö-väsendet 24 ). 

Den äldsta Castilianska öfversättningen af Konsu- 
lats-rätten utgafs år 1539 i Valencia, af Francesco Diaz 
RowåN, under filel: Libro llamado Consölado de mar, etc. 
in 4:o, Göth. tr, 2# ). Likaledes känner man en sednare 
öfversättning af Palleja, tryckt i Barcelona år 1732, 
in fol. 26 ). — Af de många Italienska upplagorna 
utkom den första i Venedig år 1544, under titel: Il 
Consolato del mare . Den är utarbetad efter catalanska 

texten af år 1502 27 ); men har blott 294 kapitel, då 
denna sednare har 296. Öfversätlarens namn var Gio. 


22 ) Brunet j anf. arb. ; s. 367. 

24 ) Meyerj anf. arb.; s.19, i noten. Jfr. s. 30, i noten, och ss. 40, 41. 

25 ) Mejrer > anf. arb.; s. 41. — 2fl ) Brunet , anf, arb; s. 367. 

27 ) Mejrer , anf. arb.; ss. 41, 42. 


Digitized by v^ooQle 



1. SJÖ-KONSULATET, 


IX 


Battista Pedrezzano. Samma öfversättning upplades å 
nyo i Venedig, åren 1549, 1576 (hos Gabr. Zeberti), och 
1584 (hos arfvingarne efter Francesco Rampazetto), o. s. v. — 
År 1567 utkom i Venedig, hos Ravenaldo, en öfversätt- 
ning med titel: Libro del C on solat o de 9 Marinari , nel 
t juale si comprendono tutti gli statuti , &c. in 4:o 28 )$ men 
dess beskaffenhet är utgifvaren för öfrigt obekant. Sednare 
upplagor hafva utkommit i Italien under titel: Il Conso- 
lato del marej colla Spiegazione di Gius. Maria Ca- 
saregi , och finnas tryckta åren 1579, 1599, 1737, o. s. v. 
De sammanstämma med de äldre upplagorna af Pedrez- 
zano, ehuru åtskilliga kommentarier finnas tillagda 29 ). 

Den äldsta Fransyska öfversättning af Konsulats- 
rätten utkom år 1577, under titel: Le livre du Consulat , 
contenant les loix et ordonances toiichant la negociation 
maritime , tant entre marchands que Patrons de navires, 
et autres mar i niers j t rad. de l Espagnol et de l* It alien, 
en frangois , par Fran^ois Mayssoni. Avignon et Aix, 
Pierre Roux, LiU fol. 30 ). En nyare öfversättning, efter den 
catalanska. texten af år 1645, utgafs i Paris år 1808 af 
M. Boucher, i 2:dra delen af Le Consulat de la Mer , ou 
Pandectes du droit commercial & maritime 31 ). 

Nästan alla andra sednare öfversältningar äro gjorda 
efter Casaregis italienska upplaga. Ibland dem torde ser- 
skildt förtjena nämnas Westervens Nederländska öf- 
versättning (Leyden 1704), efter hvilken J. A. Engel- 
brecht utarbetat en icke alltid god Tysk upplaga, in- 


28 ) Brunetj anf. arb.; s. 367. 

*•) Mejrerj anf. arb.; s. 42. 

,0 ) Brunet , anf. arb.; s. 367. 

51 ) Brunet , Manuel du Libiaire; IV, •. 50. 


Digitized by v^ooQle 



X 


1IANDSKIFTEN6 INHEHÅLL. 


förd i hans Sammlung aller Seerechte; Löbeck 1790, in 
♦:o, Bd. I, ss. 188— 367 *> 

När man sammanhåller den i vår kodex förekom- 
mande svenska öfversätt ningen af Sjo- Konsulatet med någon 
af de tryckta upplagorna , väcker först uppmärksamhet, att 
de främsta 42 (43) kapitlen, hvilka eljest innehålla den 
ofvan omtalade rättegångs -ordningen för konsulerna i 
Valencia, alldeles saknas i vår text.- Detta torde lättast 
förklaras derigenom, att den svenska oTversättaren tilläf- 
ven t yrs följt någon gammal spansk, eller sannolikare ita- 
liensk handskrift, hvaruti nämnda rättegångs-ordning lika- 
ledes varit utelemnad eller bifogad efteråt. — Vidare kan 
det icke undgå uppmärksamheten, att öfversättaren tillåtit 
sig åtskilliga uteslutningar, sammandragningar, och om- 
kastningar af kapitel-följden. De förra äro mera sällsynta, 
och förekomma hufvudsakligen , när frågan gäller sådana 
stadgar, hvilka icke kunnat tillämpas i vårt fädernes- 
land; t. ex. 142:dra kapitlet, hvarest skepparen anbefalles 
att hålla sjö-folket med vin, så länge ett fat deraf 
icke kostar mer än fyra dukater (scudo d’oro), o. s. v. 
Sammandragningar och omkastningar äro allmänna, och 
synas hufvudsakligen hafva till syfte att undvika den ca- 
talanska urkundens ofta tröttande vidlyftighet. öfversät- 
taren har ock i detta afseende fullt uppnått sitt ändamål. 
Hans text utmärker sig genom klarhet, bestämdhet , 
och en korthet, som väl lämpar sig för ett lag-verk. 
Genom detta sätt att gå till väga har ock händt, att den 

*) Ytterligare uppgifter om Konsulats-rätten och dess tryckta upp- 
lagor kunna sökas hos Capmanjr* Codigo de las Gostumbres 
Marit, de Barcelona; lnledn., §. IV. — Boucher * Le Con- 
su la t de la Mer; I., c. XII. — Andr . Lange* Brev. Introductio 
in notit. leg. nautic. Lubecoe, 1713, c. IV. 


Digitized by v^ooQle 



1. SJÖ-KONSULATET. 


XI 


svenska öfversät t ningen eger allenast 134 (136) helt sftiå 
kapitel, då urkunden räknar 247 (290). — De begge si- 
sta kapitlen i svenska texten (kap. 135, 136) äro sednare 
tillagda af öfversät ta ren. Detta blir genast tydligt af 
deras innehåll, och bekräftas ytterligare af handskriftens 
beskaffenhet. 

Då mången ibland våra läsare torde önska att sjelf 
kunna bilda sig ett omdöme öfver den svenska bearbet- 
ningen, meddela vi härstädes några utdrag, för jemförelse 
med den catalanska texten. 

Byggia skep c j bi. 4. 

Wji nokor byggia skep j ko/npanskap tha skal thaen 
skeparen, wnderwisa hwaryo/ra ko/npanenom hvvrw storth, 
breth, langth, oc dywpth han aktar thz skepith g0ra, Oc 
swa mykith som hwar kompane/z loffwar segh wilya ther 
j byggia, b0r hwaryo/n fwlkowlika g0ra Oc wm nokor 
aff kompano/nmen ey wille seller msektade halla thz han 
loffwade byggia sidha/z skipith b0ryath ser, tha maa ske- 
pare/z n0dga ho/zom ther til mz raethwiso/zne oc laghzn, 

Oc maa theslikis taka paeni/zga til Isens pa then delen j 
skipeno, hwilke/z ha n haffdhe loffwatb segh byggia vilia, 
Exe/nplum, Wm en aff kompano/nmen haffde loffwat byg- 
gia en sextande deel j skipeno, oc haffde ey bygth meer 
aen halffdelen aff the ho/zom borde, Tha ma skeparetf 
panthsaetia hans deel f0re pseny/zga til ath fwlkomna t hen 
delen han haffde loffwatb byggia, Thy hser til ser skael, 
haffde skepare/z wisth ^th nokor aff kompanonzmen ey 
haffde vilith seller ey *ff0rmsektath byggia then delen ha/z*Bi. 4. 
vthloffwadhe, tha haffde han ey h0ryath byggia thz skepith, 

*{•> Jfr. kap. 45 och 46 i de tryckta upplagorna. 


Digitized by v^ooQle 



XII 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


bi. 30. Pelagrima f0ra 3q 

Yerso. * 


Pelagrima wnderslandas the alle war» som ey haffwa 
gotz f0ra pa skipeno, Skipare/i aer pliktogher giffwa pe- 
lagrimenom rwm j skipeno oc wathn, oc f0ra ho/iom t it h 

han hafwer ho/iom loffwalh wm han haffwer takil h aff 

howom gwdz paeni//gh til ath f0ra honom aeller skipl0n, 
Oc then pelagrimen skal ga til scriffware/z lata/*de segh 
jnsc/fffwa, oc swa bedhas loff bestaella sin aera//de, oc 
skipare/i skal saeya howom thiman f0re naar han skal 
•BI. 31 . komma ather j skipith,* .Maen saegher skipare/i ho/zom 
f0re laengre dagh aen skipilh t har bliffwer, oc pelagrime/i 
bliffwer aalher ey komrtiandcs pa skipith, tha aer skipa ren 
pliktogher giffwa pelegrimenom al skipl0ne/z, oc ther til 
mz wpfylla howom allan then skadha han faar aff the 

aatherwarilse/ine, Maen gaar pelagrimmen wth aff skipeth 
wthan loff, aeller ey ko/wber j skipith j raetta/* tidh tha 

skipith g0r vvp seghleth, tha aer skeparen jnthe ho//om 
pliktoger, haffde han aen betalalh hw/idradha gyllene f0re 
skipl0n, *f) 


Pelagrime/i d00 j skipeno 4° 

D 00 nokor pelagrim j skipeno tha ma han g0ra sith 
taestamaenth oc giffwa hwem han wil sin tingh, Maen eth 
aff hans baesta klaedy skal styrema/znen haffwa A Er nokor 
aff hans slaekth j skipeno, tha skal han g0ma , pelegrtm- 
me/is paeni«ga, wm han them ey skikkade j sino taesta^ 
inae/ilh, JEv jnge/i ther aff fraendo/wmen, tha skal skiparen 
g0ma poeni/igana til thes han ko/wbir heem til pelegrimews 
^B 1 * 3 !- slaekth, aeller bewara them j try aar, ok komber* jngen 

■f) Jfr, kap. 11 i och 114 i dc tryckta upplagorna. 


Digitized by v^ooQle 



I. SJÖ-KONSULATET. Xllf 

tlier f0r jnna/i som sp0r seffther them paeni/igommen , tha 
skal han giffwa them f0re hans syael fatigho folke, oc al a//nor 
tingh som ho/iom tilh0rde j biskoppe/is seller landhz her- 
ra/jz nserwarw ther skipa re /2 ser hema, Oc j skipeno strax 
han ser d0dher scriffwes al th thz han haffwer, oc ther 
aff skal skipare /2 haffwa ena scr/fflh, oc andra k 0 pmse/ 2 - 
nena, oc tridye -scr/ffware/», oc tha skepith komber hem til 
landith skal skipare/i jnssetya the pseni/ 2 gana ther the bliff- 
wa trygge, wm han ser ey betroddher g0ma them j try 
aar, oc scriffwas wp j kyrkio/inas bok mz withnom, swa 
ath wm skipare/i bliffwe d0dher, the pelagrimmens pse- 
ny/ 2 ga ey bliffwo bortho, J tem sk i paren skal haffwa hans 
ssengha klsedy oc allan math/n som bliffvver seffther then 
som do pa skipeno, Jtem baatzmsennena skwla haffwa hans 
skoo hwswr, bselte, oc kniff, oc the skwla jordha then 
d0dha, seller kasta honom affwer skipbordith, 

Ssels skipith 54 Bl. 37 . 

Verso. 

ISsel skipare /2 skipith' j . nokoth thz landh som ey ser 
Cristith folk, tha skal ha /2 faa batzma/inommen eth a »- 
nath skip oc kosth mz hwilko the kw//na komma segh 
til thz landh pa hwilka ser Gristith folk,*H«) 

Wseya skiparenom 60 Bi. 39 . 

Recto. 

Balzmawien ser pliktogher wseya och swigha f0re ski- 
parenom ey giffwa/zdw ho/iom lika ordh, seller oqwsedha/js 
ordh, oc wardher skipare /2 wredher Mpandes aath batz- 
mannenom, tha skal ha /2 fly vndan ho/iom j framslaffnen 
affwer Isenkiona, oc l0per jn wm Isenkiona skipareri seff- 

f) Jfr. kap. 115, 116, 117 och 118 i de tr. uppl. 

•J-f) Jfr. kap. 149 i de tr. uppl. 


Digitized by v^ooQle 



HANDSKRIFTENS' INNEHÅLL. 


Bl. 40. 
Recto. 


ther honom , tha maa batzmannen vaerya segh, takandiV 
withne ath han tith lop aeffther ho/tom, thy sk i paren ma 
ey jnga affwer laenkiono (her fredh/n ser satther allom 
som tith fly: *) 

Pythker 66 

Pythker ser then batzmannen som allom skal f0ra baa- 
thfn tha the vilya wth seller in j skipith, han ser plik- 
toger bsera alla wadhand/> jn til landith vm han ey kan 
roo batlun swa naer ath the kwana stjgha aff bathenom pa 
landith, wil han thz ey g0ra tha betale allan kosthzn som 
honom ser giordher, *H0 


Bl. 71. 
Recto. 


L0nl ikith gotz j skipeno ii 5 

Jnlaeggher nokor k0pman l0nlikith gotz j skipith, som 
ser jnswepandz> gwl, selff, paerlor, dyra sléna jnwertfj j 
pakka, tynnor, skinmescr, seller kistor, aeller annarledhes 
seller ther j andra paenynga, seller andra dyran k0pen- 
skath brochath, flogheldh, silke &c hwilkith han ey haff- 
w er wppenbaratb skiparenom seller scriffwareno/n, aeller 
sfyremanneno/n, Oc wm swa illa hsende pa resonne ath 
gotzith tarffwadie kastas offwer bordh j traangom, sel lei^ 
skfpith l0pa j landh oc st0ta ther tolkith dyrth gotz waare 
l0nlika jnwerUV lagth, Tha skal ey annalh gotz raknäs 
wtan golzit som wthwertw war kwogiorth, som ver skin- 
mees, f0r skinmees, tynna sm0ör f0re sm0r, fath jaern,. 
f0re jaern, oc ey f0re thz selffwit jnwaerl/> war dolth, 
bi. n.aen tha then thz gotzith aatte kwnne pr0ffvva mz withne 

Verso. 1 

som saagho at han lagde thz dyra gotzith j the skynme- 


f) Jfr. kap. 162 i de tr. uppl. 
•J*f) Jfr. kap. 173 i de tr. uppl. 


Digitized by 


Google 



[. fJÖ— KON6UL& TKT. 


XV 


sena, aelhjr jaarn ty/znorna, oc förlappas thz, tha skal ho- 
nom ey a/inar botb tber f0re g0ra$, wtan f0re thz so#« 
smffwith aer j skipboke/zne, Oc haendher ihz swa alh 
f hen pakke/z , ty/inan, mese/z, j hwilko gotzith ser, ey f0r~ 
gars mz and ro gotze, tha skal thz al th raeknas f0re swa 
mykith thz aer waerth til ath wpresa altan skadha/z badhe 
skipeno, oc them j skipeno hafWo gotz, hem tappadz> 
then pakken aeller ty/zna/z bort mz skipare/zs aeller scrzff- 
ware/zs f0rsymilse, likowael aerw the ey pliktoghe betala 
jgen a/znath aen thz gotzit som wppe/zbarath oc scriff- 
with aer, annars sagdo ma/zge k0pmen segh haffwa misth 
mykith thz gotz han aldrig haffde, Oc thy wppenbare 
gotzith tha ho/zom b0r ath han faar ey skadha, 

Taka fiendas skip i 3 % ® 

M0ther nokoth akip j sy0no tn so m tilh0rer fiendorn, oc 
akiparen tha tilsp0r k0pmae/znena wm the wilya waagha 
slaas mz the skipeno, oc fresta wm the kw/zna taka thz, 
Oc k0pmae/znena maeste delen samtykkia stridha, och faa 
the tha nokon skadha ther aff, aer skipare/z jnthe plik- 
togher betala, Maen haffde skipare/z b0fyath 0r|0gith wtha/» 
k 0pma/z naknas samtykke iba waare han pliktogher betala 
theo alla/z skadha som them tiikor/ama kw/zne aff the 0r-> 
lögeno, Maen samlykkia the alle, oc 0\verwi/zna fienda/znas 
skip, tha skal thz swa bytas at skipare/z oc skipit skal 
haffwa en tridhyw/*gh, Anna/z tridyw/zgen skwla alle k0p- 
mae/znena haffwa, Tridie tridyw/igen styrema/znen, balz- 
me/inene oc alle the j skipeno tyaena f0re l0n, Thy alle 
wagha sigh j thz 0rl0git 

f) Jfr. kap. 254 i de tr. uppl. 

*ff) kap. 285 i de tr. uppl. 


Digitized by v^ooQle 



HANHiKMPTKNft INNEHÅLL. 


*VI 


bi. 82 . Raekenskap göra kompanommen i36 

Recto. 

Skipare/i aer pliktogher göra kompanommen klara/* rae- 
ke/iskap aff skipsens raentho oc wthgiffth, oc taka aff 
them qwilta breff tha han haffwer giort (hem raeke/*skap 
j scr*ffware/ts naerwaro före liwarya seglingis resoha som 
skipith gör, Haendher tha ha/* blifTwer dödher pa reso/ine , 
oc kompanana saeya sidhan thz han haiTde farith willerjrae- 
ri 82 .ke/*skapenom oc bedhas fyllesth aff ha/*s arffwi/zgom, Maen 
Vcrso, aer thz swa alh ha/* giorde seth taestamaenth tha h an bleff 
döder oc ther j bekaendw segh haffwa farith willa/* j rae- 
ke/zskapenom, tha skal thz betalas kompanommen, skwllo 
aen alla hans aeghodela (her til saelyas, oc aerffwi//gana 
jnthe fanga, Oc batzmae/*ne skwlw faa sin lön, wm them 
aer ey tilförna betalath, Maen haffwer han giorth taesta- 
mae/*tith, oc jnthe sagth segh wara skyllogha/* kompa- 
nomme«, tha aerw aerffwi/*gana jnthe plikloge them, wta/* 
swa waare ath j skipboke/*ne kw/ine linnas wara giordh 
nokor willa j raeke/*skapenom , »j») 


Waade aff Hwalom i3y 


Offtha haendher ath the som seghla komma j waadba 
ther hwal fiska stiman aer thy spri/iga oc waeltha skipith 
vm styaelpa/*di> thz, Och thy aer raadelikith ath skipare/i 
haffwer stöth baeffwergeel oc blande thz j wathn kastandiV 
j haffwith, oc strax fly alle hwalana borth, oc göra ski- 
peno jngen skadha hwilkith wnderlikith aér oc pröffwath, 

Bl. 83 . Meen aff fiskenom Echeneide i38 

Recto. 

En lithen fisker aer j haffweno som kallas echeneis 
hwilke/* segh stw/*dom faester widher skipith aeller rodhrith, 

.. f) Jfr. kap. 291 i de tr. uppl. 


■ Digitized by v^ooQle 



t. sjö-konsulatet. 


XVII 


oc han haffwer swa stora natwriika kraffth ath han hal* 
ier skipith pa eno#* stadh j slarkasta storm swa ath jngen 
segel b0lyor, aaror, seller slr0mmer kw/ina thz komma aff 
them stadenom swa laenge han silher widher skipith, hwil- 
kit jngen ankar, kabel, aeller togh kw/?na g0ra, Thz haen- 
de Cayo kesara tha hans skep war swa haallith aff them 
fiskenom ath honom barmad<> ath skipith ey kw/#ne gaa 
oc Iselh fira hwndrada aaror til ath roo oc dragha, oc 
iikowael bleff skipith standande. Oc swa laelh han ransaka 
wtn alth skipith j wathneno oc fan pa hwar t hen fisken 
sath vider styrith, Oc war liker enom storom snigil 

Bl. 83 Verso — 86 äro* oskrifna. Bl. 87 — -90 upp- 
tagas af en i bokstafs-följd ordnad förteckning öfver de 
föregående kapitlens innehåll. — De emellan bl. 90 — 91 
instuckna 8 bladen upptagas likaledes af en vid midten 
af 1600-talet uppgjord, efter bokstäfverna ordnad inne- 
hål Is-förteckning öfver handskriftens begge nårmast föl- 
jande afdelningar, med hänvisning till den sida, hvarest 
de serskildta kapitlen begynna. 


II. Läkare-Bok, öfversatt och utdragen ur JoanniS 
de Rupe Scissa ( Jean fiocjuet ail lärdes ) skrifter de Con~ 
sideratione (juintm esscntias reruni omnium , och de Gene~ 
ralibus Remediis . — 89 Kapitel med en rimmad inledning» 

Den rimmade inledningen är till någon del lånad ur 
samma källa, som sjelfva afhandlingen; men eger serskildt 
mycken förtjenst både till form och innehåll. Öfversät- 
taren har deri meddelat en skildring af läke-vefenskapens 
tillstånd i Sverige vid början af 1500-talet, hvilken så 
Sv. Fornskr. Sällsk. Handl. t, 3. ^ 


Digitized by v^ooQle 



XVII! 


HANDSKIllFTESS IXPfEllÅLt. 


kort den ock är, lemnar dyrbara upplysningar för vår 
odlings historia. Vers-bildningen är för sin tid utmärkt 
god, tankegången klar, och språket kraftfullt. Också ytt- 
rade redan Lagerbring om den svenske bearbetaren, att 
”hans versar torde ock finna någon benägenhet. Åtmin- 
stone äro meningarne wäl nog utsatte; änskiönt sjelfwa wig- 
”ten i orden intet alltid är så särdeles wäl träffad. I 
”denna puncten är han alltså lyckeligare än många nu wa- 
”rande Poeter, som med en fullstämmig och dånande tacht 
Säja ofta ingen ting” S3 ). — Vi tro icke att någon skall 
jäfva detta den store häfdatecknarens omdöme. 

Sjelfva läkare-boken, ehuru blott, en öfversättning, 
förljenar äfven uppmärksamhet, såsom det äldsta utförligare 
svenska arbete i sin vetenskap. Man återfinner i den- 
samma de allmänna grundsattserna för medeltidens läke- 
konst, och erhåller tillika en mängd serskildta upplysnin- 
gar, hvilka för större delen af våra läsare torde kunna 
anses nya och anmärkningsvärda. Såsom nämnda veten- 
skapliga grunder likväl icke framställas med den följd- 
riktighet i anordning eller klarhet i uttryck, som 
är af nöden för vinnande af en säker kunskap, hafva 
vi ansett lämpligt att här meddela en kort öfversigt af 
desamma, sådana de, vid närmare genomseende, uttalas i 
afhandlingen. 

Allting, hvad helst det vara kan, består af fyra 
”elementh”, nemligen: ”wathn”, ”waedher”, ”eld” och 
”jord”. Dessa elementer kunna åtskiljas genom de- 
stillering med. ”glas hiaelmenom” (c. 5). 

M ) Bring , Sami. af Handl. och Påminnelser i Sw. Hist.; 

I, 8. 21. 


Digitized by v^ooQle 


U. JO. DR RUPIC SCISSA LAKAREBOK. XIX 

Om man ytterligare destillerar de således åtskiljda 
elementerna med ”glasith som kallas pellican«.r” (cc. 1, 
5.)j erhålles utur hvardera ett serdeles vatten, som 
kallas ”liffsens wathen” eller ”quinta essentia”. Nämn- 
da vatten igenkännes genom en den yppersta lukt, och 
besitter egenskapen att förlänga menniskans lif, fördrif- 
va sjukdomar, och bevara helsan. Det kan, såsom of- 
van är sagdt, utdragas ur allehanda ting, utur rödt 
vin (c. 1) ur unga, friska menniskors blod (c. 2), ur 
ägg eller hönsa-kött (c. 3), ur allehanda örter, fruk- 
ter ocli rötter (c. 43, o. s. v. 

De serskilda elementerna hafva serskilda dygder i 
läkedom. 

Elementet ^wathoit” duger emot alla slags sjukdo- n 
mar, antingen de tillkommit af hefta eller köld. Om 
det, drickes när pestilencia är, drifver det etter ifrån 
hjertat. Det hjelper lefver och lunga , samt renar blodet. 

Elementet ”vvaedrith”, taget i mat eller dryck, be- 
varar ungdom och styrka, friskar blodet, öker sperma, 
och gör mycket blod, öppnar och rymmer ådrorna i 
kroppen, samt helar sjuka lemmar; så att om det låted 
i onda ögon, blir synen deraf klar igen. 

Elementet ”elden” duger till allt det som föreskrifvet 
slår. Det gör de gamla' unga på nytt, och om nå- 
gon droge till döden och han dricker litet deraf med 
god t vin, blir han åter stark, och likaspm upprest ifrån 
de döda. Det utdrifver etter och onda vätskor samt 
värmer hjertat. Om någon som är gammal, dricker 
litet deraf tillika med vattnet som beredes af guld [se 
c. 6], så förlänges lifvet. 

Elementet ”Jorden” duger i ”Alkimie konsth , och 
har många andra dygder (c. €6 i Konst-Boken, bl. 145)# 


Digitized by v^ooQle 



XX 


HANDSKRIFTENS INNEHÅL. 


Såsom allting är skapadt af fyra elenienfer, har 
det ock i sig fyra serskildta egenskaper, nemligen ”voe- 
sko”, w <0rhet”, ”hita” och ^köldh” (c. 24). Dessa egen- 
skaper förefinnas likväl hos olika ting i olika grad. 
Den första gradus kännes icke med smaken eller något 
annat sinne. Den andra gradus är väl fattlig för sin- 
nena. Den tredje öfvergår sinnena; men förderfvar 
dem icke. Den fjerde gradus sargar sinnena och för- 
derfvar dem (c. 24). 

Om något slags läkemedel, örter, kryddor, blom- 
ster, stenar, trä, kalla ting, beto, torra, våta, beska 
eller söta, lägges i det förr ömtalda lifsens vatten, 
tager detta till sig deras egenskaper, och ökar hundra- 
defallt deras läke-kraft (c. 7). 

Likasom element erna äro fyra så äro ock sjnkdo- 
rnarne af fyra slag, nemligen våta, torra, heta och 
kallo. Om någon lider af en kall sjukdom, bör han 
använda varma läkemedel, desslikes ock kalla medel, 
om han lider af en het sjukdom (c. 7). 

I kap. 8 — 21 meddelas serskildt en förteckning öfver 
läkemedlen, och den olika grad i hvilken de äro heta, 
kalla, torra, eller fuktiga.' 

Författaren till den skrift, hvarifrån vår svenska öf- 
versätfning blifvit hemlad, angifves uti inledningen med 
följande ord : 

— en maestare — — mykith from 

Han kallas Johatf/ies de rupe Cisa 

ha/i giorde thaessa bokena Christhnom til lisa. 

Vid noggrann jemförelse skönjes ock att vi hafva fram- 
för oss en bearbetning af Joannjs de Rupe Scjssa eller 
de Roquetaillades skrift: De Consideratione Quintct Essen- 
tiec Kerurn Ornnium ,* h vilket arbetes sednare del med ser- 


Digitized by 


Google 



XXI 


It. JO. DE RUM: SCIS8A LÄKARE-BOK. 

skild titel benämnes: De Generalibus Remediis, Men äf- 
ven dessa begge afhand lingar äro i sig sjelf föga annat 
än lån eller utdrag ifrån den ryktbare Raymund! Lul- 
lii bok : De Secretis Naturas , seu de Quinta Ess enda . De 
efvan framstälda vetenskapliga grunderna för läke-konsten 
tillhöra således egentligen det längst förgångna tidehvarf, 
under hvilket sistnämnda forskare ännu lefde och verkade. 

För alt gifva läsaren en föreställning om den grad 
af trohet, hvarmed svenska öfversättaren följt sin urkund, 
anse vi oss böra nämna, det Joan nis de Rupe Scissa of- 
van anförda tvänne böcker' tillsammans innehålla*64 tem- 
ligen långa kapitel, då * den svenska bearbetningen har 
89, i allmänhet korta kapitel eller delar. De vidlyfti- 
ga, stundom tröttande förklaringar och tillägg, hvil- 
ka förekomma i den latinska ur-skriften, äro vanligtvis 
utelemnade. Motsvarande ställen hos Raym. Lullius återlin- 
nas i hans ofvan åberopade skrift, De Quinta Essentia; 
Distinct. I, can. I — XLV; Distinct. H, can. I — ' XV. 

Vi bifoga här några upplysningar om de nämnda 
skriftställarenas öden och verksamhet. 

Raymundus Lullius eller Lullus föddes på ön Mi- x 
norca år 1235 eller 1236. Hans fader Raymund härstam*- 
made ifrån en gammal catalansk ätt, och hade åtföljt kon. 
Jacob l af Arragonien, när denne, år 1230, återtog Balea- 
riska öarne ifrån Saracenerna. I följd häraf blef sonen 
Raymund tidigt anstäld vid hofvet, och hängaf sig un- 
der denna tid utan hejd åt utsväfningar och nöjen. 
Slutligen fattade han en liflig kärlek till en för skönhet 
och behag prisad qvinna, vid namn Ambrosia [Eleonora^ 
de Castello . Sedan han länge förgäfves eftersträfvat hennes 

ynnest , gaf hon honom slutligen ' ett möte, och nyttjade 
tillfallet att visa sitt bröst, som var sönderfrätt af kpäfl-såiv 


Digitized by v^ooQle 



XXI! 


HANDSKRIFTENS INNtUALL. « 


Ifrån denna stund föregick hos den lidelsefulle mannen en 
stor inre förändring, och han fattade en orubblig föresatts, 
att egna sitt återstående lif åt christendomens utbredande 
ibland de otrogna. 

Vid den tid när detta inträffade (år 1265), var Råy- 
mund anstäld såsom stor-seneschal vid hofvet, och i stor 
ynnest hos sin konung, loke desto mindre lemnade han sin 
befattning, skiljdesig vid sina anhöriga , och begynte, ehuru 
mer än 30 år gammal, att ifrigt lägga sig på vetenskaperna, 
serdeJes arabiska språket. För att fullkomligt inhemta 
detta sedftare, skaffade han sig en slaf, som var född 
museiman. När denne märkte alt Raymund ernade pre- 
dika emot Alkoran, sökte han under ett anfall af religiöst 
svärmeri att mörda sin herre; men blef afväpnad, och dö- 
dade sig sjelf i fängelset. 

Sedan Raymund blifvit botad ifrån sitt sår återvände' 
han till sin enslighet, och tillbragte ännu en lång tid ined 
fasta, bol-öfningar och studier. År 1276 lyckades han för- 
må kon. Jacob, att i Palma grundlägga ett kollegium 
för 13 medlemmar af franciskaner-orden, hvilka borde 
lära arabiska språket, för att sålunda blifva i stånd att 
arbeta på de otrognas omvändelse. Någon tid derefter 
(omkring år 1281) gjorde han en resa till Paris. På den- 
na färd lärde han känna den ryktbare Arnoldus de Villa 
Nova , och inhemtade af honom grunderna för kemi och 
läke-konst, hvilka vetenskaper han sedermera med stor 
framgång sjelf idkade ooh bearbetade. 

Sednare företog sig Raymund åtskilliga nya resor, 
till Rom (1287), Paris (s. å.), Montpellier (1291) och 
Genua, för att i dessa städer åstadkomma inrättningar för 
christna lärans utbredande; men alla hans bemödanden 
voro fruktlösa, Dessa misslyckade försök kommo bo- 


Digitized by v^ooQle 



XXIII 


ti. JO. DU KUPK SG1SSA LÄkAJRE-BOK. 

kommo honom slutligen till att tro, det han sjelf var af 
Gud utsedd att förkunna christendomen för Mubameda- 
nerna. I sådan afsigt gick han också om bord på ett handels- 
skepp, och begaf sig till Tunis, hvarest han började pre- 
dika emot Islam. Men han blef gripen, dömdes till dö- 
den såsom folkets förförare, och skulle hafva vunnit mar- 
tyr-kronan, om icke en lärd Arab skyddat hohom, och 
utverkat, det han fick oskadd begifva sig ur landet. 

Återkommen till Genua (1293), begaf sig Raymund 
Lullius derifrån till Neapel, Rom, Milano och Montpellier, 
alltjemnt sysselsatt med planer för christendomens utbre- 
dande. Men äfven nu voro hans ansträngningar fruktlösa. Han 
vände sig derefter för samma ändamål till konungarne i 
Frankrike, Sicilien, Majorca och Cypern, men alltid lika 
fåfängt. Ett försök att beveka de christna furstarne till 
nya korståg (år 1309), och en sednare omvändelse-förd till 
Africa njöto icke heller den framgång, som sakens beskaf- 
fenhet och mannens brinnande nit bordt kunna påräkna. 

Efter många öden företog sig den redan 79-årige 
gubben ännu en tredje omvändelse- resa till Afrika. Han 
hoppades att der få blifva en martyr för christendomen, 
och denna gång vann hans hopp sin fullbordan. Ankom- 
men till Tunis begynte han offentligen undervisa föJket, 
men hans fromma nit-älskan väckte en sådan förbittring, 
att pöbeln i fullt raseri kastade sig öfver honom, med slag 
och andra misshandlingar. Den gamle mannen förmådde 
med möda släpa sig ned till hamnen, och blef der lig- 
gande såsom död. Följande natten erhöllo några genuesiska 
köpmän tillåtelse att bortföra kroppen. De funno då ännu 
qvar en gnista lif, men det dröjde icke mer än tvänne 
dagar, förrän den ryktbare tros-ifraren afled i åsyn af sitt 
fädernesland, den 29 Juni 1315, 


Digitized by )OQle 



XXIV 


HANDSKRIFTERS INKEUÅLL. 


Raymond Lullius var en man af stor märkvärdighet 
icke blott för sin tid, utan för alla tider. Han egde 
rika natur-gåfvor, ehuru man måste beklaga, att de ge-* 
nom religiöst svärmeri erhållit en felaktig riktning. Hans 
kunskaper voro vidsträckta, och omfattade tidehvarfvets 
hela bildning. Oaktadt sina talrika, nästan oafbrutna re- 
sor, har han efterlemnat mera än 400 serskildta afhand- 
lingar i olika vetenskaps-grenar; Språk-lära, Rhetorik, 
Logik, Sedo-lära, Siats-rätt, Borgerlig och Kanonisk lag, 
Pbysik, Metaphysik, Malhematik, Ton-lära, Stjern-kunskap, 
Läke-konst, Kemi och Theologie. Också åtnjöt han re- 
dan under sin lifstid en utomordentlig ryktbarhet för fronw 
bet och lärdom, samt har efter döden blifvit vördad som 
ett helgon. M ) 

Raymundi Lullii Bok De Secretis Nalurce, Set* 
De Qirinla Essen: ia har utkommit af trycket på föl- 
jande ställen: t. August® Vindelicor., 1518, in 4:o. — - 
2 . Venetiis, 1521, in 4:o. — - 3. Argentorati, 1541, in 8 : 0 .. 
— 4. Venetiis, 1542, in 8:o. — 5. Coloniae, 1567, in 
8:o. — 6. Basile®, 1572, in 8:o. 34 ) — 1 nämnda uppla- 
gor linnes den vanligtvis sammantryckt* med Albcrti Magni 
afhandling, de Mineral. & Reb. Metall., eller andra 
liknande skrifter ifrån medeltiden, — 

Joannes dé Rupe Scissa eller Jean de Roquetaillade 
var en franciskanei-munk ifrån Aurillac, i Auvergne uti 

33 ) Lenglet de Fresnojr , Hist. de la Philos, Hermetique,: 
Paris, 1742, 8:o, Tom. I., pp. 144—187. — C. G, Jöcher A AUg, 
Gelehrlen Lex. Leipz., 1750, 4;o, Th. II., ss. 2599—2600. — 
H, fV. Roter mund , For t se tz. zu C. G. Jöchers a II g. Ge- 
lehrt. Lex. Bremen, 1813, 4:o, Bd, IV, ss. 151 — 153 (med anf, 
kUllor), — Perrorjuet , Vie de Raym, L u U Vendome, 1667, 
8:o, m. (1. 

de Fresnojr , anf. arb.; Tom, III, s. 210, 


Digitized by v^ooQle 



ixr 


II. JO. DE RUPE SC1SSA LAKARE-BOK. 

"Frankrike. Han gjorde sig förnämligast känd genom sina 
djerfva predikningar, i hvilka han offentligen uppträdde 
emot presterskapels lastfulla lefnad och de storas förtryck 
mot sina underlydande. Tillika trodde han sig hafva syner 
ech uppenbarelser ifrån himlen, i hvilka Gud medde- 
lade sina straffdomar öfver menskligheten och derjemte 
gaf honom förklaring öfver profetiorna i dep heliga 
skrift. Till följd af denna riktning i Roquetaillades reli- 
giösa svärmeri blef han åren 1344 och 1349, af påfvarne 
Clemens VII och Innooentius VI kastad i fängelse; men kom 
åter lös under påfven Urban VI, hvarefter han fortsatte 
sitt förra lefnads-sätt. 

Roquetaillade lefde ännu år 1375, och tros ligga be- 
grafven i Ville France. Af hans skrifter, hvilka till större 
delen utarbetades i fängelset, gjorde den s. k. Apologtis 
i synnerhet uppseende på sin tid. Författaren har deruti 
framställt liknelsen om en fogel, som blifvil född utan 
fjädrar, men fått dessa till skänks af de andra foglarne. 
Skriftens syftning var att visa, det påfven, som af kejsare 
och furstar erhållit verldslig makt och myndighet, till 
slut skulle åter blifva fattig för sitt odrägliga högmods 
skull. ”) 

Roqukiaillades bok: de Consideratione Quintce Es - 
scntice Rerum Otnnium , som nästan ordagrannt följer 
Lullii ofvan åberopade arbete, finnes tryckt i andra de- 
len af Grataroli upplaga af Vera Alchemim Artisque 
Meta 1 1 icae Doctrina, Certusque Modus. Basilese, 
1561, in fol., — och Basilea», 1572, in 8:o. — Den 

**) Lenglet de Fresnoy , anf arb ; Torn. I., ss. 204—6. — J. H 
iSed/er t Grosses (Juivers. Lex. aller Wisscnscli. Leipz. 
u. Halle, 1742, fol., Bd. XXIII, s. 1853 (m. anf. käll). - C. G. 
Jöcher j Al Ig. Gclelir t. Lcx.; Th, III, ss, 2315—2316; m. 11. 


Digitized by v^ooQle 



XXVI 


IIANDäKItrFltNä IN.NLIiAlL. 


trycktes serskildt på samma ställe, åren 1561 och 1597, 
in 8:o, och har utkommit på franska, under titel: La 
Vertu ou la Propricté de Quintcssence de toutes Choses ; 
Ed. Anton Moulin. Lyon 1549, 8:o. 3Ö ). 

Vi meddela här några utdrag af den svenska be- 
arbetningen. 

oi. Aposlolc/i scr/ffwer afl* wa*rd lenas lop 

ath wj aerw//i alle bety//gde mz wara//i krop 

oc gratom aff sywkdom ey wiliandiV d0 

seller skelyas fran tsesso waerdle/inas 00 

Nalwrlike m ses t a ra fore the sak 

Stwderande gora segh mykith omak 

til ath forlaengia liffwith oc thz bewara 

oc hserrana ther til ey paeni//gana spara 

then the ko//stena ka// aer werder pris baera 

oc faa god lon mz hedher oc aera 

fakw//noger laekiare gor twfwoga// kyrkiobakka 

thy Inekia folk, aer ey. skaempta oc snakka 

jt)n tha ath gwd haffwer sat aewerdelike// stadga 

ath alle skwla do swa wnise som fadora 

then tid ha// ada//z aff paradis monde kasta 

lael hand/V segh ther wm mykith hasta 

ath ada/7i ey skwlle set a aff Iiffse//s trae 

oc sidha// kw/ina liffwith aeae oc aese 

mz bri//na//de swaerd satte waktare// cherubin 

ath ad a m til liffse//s trse kom ^y jn 

thy kw/zne han ey finna molh dodeno/// both 

oc jnge andre som fodas af ha//s roth 

Job saegher, Allo/// aer giffwin vis liffse//s tidh 

,6 ) Lettglel dt Fi esnojr , antV arb.; Tom. 111, p. 36, 290; m. fl. 


Digitized by v^ooQle 



II. JO. Dt RUPE SCISSA LÄKARE-BOK. 


XXVII 


til thaes syaelen skal wth aff lika//ise//s slidh 

oc offwer then tidhen ka n ey laekedom hreelpa 

t hy hvvar skal tha aendelika j d0de//. stiaelpa 

maen t hen liffz thima/i f0rstaekker ma//ger 

ath ha/j ey aeffther gwdz stadga bliffwer la/ighcr 

mz swalg, okyske oc androm waadha 

ey lathandw skaelen regera oc raadha 

Maen eer liffz thime/s ey lidhen til halffwa 

tha tarffwas j sywko laekedom oc salwa 

til ath raedda lifFwet oc thz forlaengia 

oc mz liffso/is vathn d0den vthe staengia 

thz aer yppasth j allom nrumniskios laekedom *J«) 

som en maestare scriffwer mykith from 

Han kallas Joha////es de rupe Cisa 

ha/i giörde thaessa bokena Chrislhnom til lisa 

J swaerike aer thzfa stor skam oc skadhe 

naer nokor bliffwcr sywker redw skofwel oc spad[hej 

wm laekedom the alzjnlhe wilya tae//.kia 

fliz r0na faderl0s barn oc hwar en aenkia 

laekedoms doctor aer jngen j thzta riki th 

swa aether hwar sin math illa j spikith 

ey haeller Cirurg//^ som stwderat haflwer 

wta/j aeffwewtyrara som fresta hwal lagh thz taglier 

sylogismos studera alle oc emptimema 

ey wita/idw* hiaelpas f0r ena lithla blema 

Wtsae/id[e]w thy \_Komvngevi\ nokro godhe maen 

til ath slwdera laekedom thz raadher jak aen [oc ze/i] 

f) Jo. de Rupe Scissa j cl c Consid. Quinloc Essen t i ?e Rerum; 
can. 2:dus. — Jfr. Raymund Lullius , de Secretis Natur ae 
*eu de V Es.seu tia.; Dist. I, pars. 1, 


Digitized by v^ooQle 



xx fin 


HANDSKRIFTENS INNtMVLL 


Bl. 02. G 0 ra liffsens valhn c j 

r l^ 

I Åk r0lh win klarlh. Vaelsmakande oc Iwklande thz 
baesla Iw kant' finna, ihy aff r0th win klareras mera 
draegli aen aff the hwitho, oc tliz dislillera tre resor mz 
glas Ii iad meno/71, hwarya resona latandis bliffwa ather j 
hiaelmsens nidhernis glas tridye delen, oc sidha/i dislillera 
syw resor Iseland/V liwarya resona nokol h bliffwa ather pa 
bolhnenom, oc the distillaciones g0n>*mz laettom eldh* 
seller saktelikastorn swa alh maellen hwarya/i droppa/i kq/i 
taelyas til faemtan, En. twa. tre. fira. fsem &c Oc smaka 
oflta laeländw en droppa pa tw/igona, oc wm Iw kae/iner 
nokra beyskheth, tha dislillera ather thz samma til thes 
jjngen beyskheth kae/ines, öc sidhan profwes swa wm all 
waeska aer skild fran the bre//do valhneno, Tak eth styk- 
k& soker oc laeg tlier j, oc wm swa aer alh thz sokreth 
smaellher, thz haffwer thz brap/ida vatnith aen waesko j segh, 
maen smaellher thz ey f tha haffwe/* thz jnga waesko j segh, 
Thy the vaeska/i skal al borthtakas mz distilleri«ge/ioe, 
Jtem Annarledij- prolfwes swa, Tak bombas oc doppa j 
thz brae/ida walhnith, oc taenth ther j elden, oc 'wm thz 
Bi* 92 bri/idher wael , tha aer al vaeska/i bort ho, mae/i thz ev 
bri/ina , tha aer ther j waeska , oc tartfwas d ist i Ileras , oc 
thzfa kallas braenlh valhn Aff hwilko l-iffsons walhen skal 
goras som kallas quinla essenlia, Oc g0res swaa, Tak 
glasilh som kallas pellican/ii* som aer alth helth giorth aff 
eno stykke hafTwand/V eth hol offwersl , oc som twa ahma, 
pipor affwan aff gangandis nidher j glasilh, g0nom nidher 
gånger alth thz walhnith soro wpli0yes nath oc dagh swa 
som thz ginge j enom cerkil jamlika, til tlnes thz brae//da 
wathnit bliffwer liffsens walhen, wm ihz aen twsanda resor 

t) Rajrm. iu/lius , de V Essen t; Di st. I. p;irs 2. 


Digitized by 


Google 



ii. jo de rum:' scissa Läkare-bok, 


XXIX 


haffde gangith' wmkri/jg j glaseno, hwilkilh swa skal 
g0ras, Jt em holith skal alst ingiV 
wael taeppas ather som aer otFwersth 
j glaseno, mz luto sapiencie hwilkilh 
g0rw aff twa dela kalk, enom del boli 
arme/j/ci samman aelth mz the hwito 
aff aeggeno, iEller afF my0l kalk oc 
paper samman st0(h mz the hwitho alF 
aeggeno, oc taeppes swa athjnthevae- 
dher aeller aandarwm aer ther 0fF- 
wersth*, Sidhan thz aer swa distillerath j the glaseno # Bi.03. 
manga resor oc flere dagha, ypnes holith, oc tlia wth- 
gangher en yppasta Iwkt oc wpfyller hwsith, Thz aer liff- 
sens wathn, Maen hafFwer thz ey the dyrasta Iwktena, tha 
taep giasith ather som for oc distillera til thes tw kanth 
gisscj ath nogh aer, oc tha ypna giasith, thy the Iwkten 
gar afFwer alth thz som wael Iwktar. j werdle/ine , 

Jtem thz giasith ma saetias j heta haesta dy/jgio swa ath 
hoffwodilh standher a(Fwa/i dyngiona j waedhreno oc swa 
distilleras ther afF thz forscrffFna lifFsens wathn, hwilkit 
kan forlaengia mae/miskiom>as helbrigde, Oc tolket 

lififsens wathn ma g0ras afF ma/igskona tingom, som aer 
aff mae/miskios blod, afF alskona dywras k0th, och afF 
aeggiom, oc androm tingom &c 

[c. 2.J A f f m e n n i s k i os b I o d 

Tak mae/miskios blod som bardskaerara laeta wm aff aa- 
drom aff wngom oc helbrigdom maemiiskiom, Oc sidha/i 

•J*) Jo. de Rupe Scissa anf. arb. ; c. V. — Jfr. R. LulliiiSj de V 
Ess.; Dist. I. pars 2. — Anf. arb.; c. VI. — Jfr . Lullius , 

de V Essen t.; Dist. I, can. 2. — *H’t) Anf. arb; c. VII. — Jfr. 
Lullius j de V Ess.; Dist. I, pars 2. 



Digitized by v^ooQle 



tit 


HANDSKRlKTKNS INNKHÄLL. 


thz haffwer slandith oc leffratz bael waeskona aff the, oc 
raz the leffrado blodcno blanda tyonda delen aff tilreth oc 

•Bi.93»renth salth, oc laetli* thz j etli glas taeppand/> wael ather 
mz lulo sapienc/e, oc swa seetiandiV nid her j heta haesta 
dyngio, oc wmskiffti> dyngiån ena reso wm wikwna, Oc 
alth j glasenö weendi> j wathn jnnan 30 aeller 40 daga, 
seller snarlikaren, Oc sidan dist i I lera thz mz glashiaelmenom, 
oc thz som bliffwer ather j glaseno tak vth oc mal pa 
stenenom mz the sa/nmo walhneno, oc ather distillera som 
f0r, oc offwes thz (lerom sinnom, Sidhan thz wathnith apr 
wsel giorth klarth, tha laeth thz j f0rsc//ffna pellicanj glas 
oc distil lera thz j sino/n wmgangth til thes thz bliffwer 
swa wsel Iwktandw som thz andra f0rscriffna liffsens walhn, 
Jtem saltith skal swa t ilredas, brennes, oc sidhan smaeluV 
j warmtli wathn, oc stil leres mz filtenom, sidhan torkes 
mz laeltan eld j eno glaserado fath, oc sida// brennes 
en dagh oc ena nath,^*) 

Recto [c. Aff allom yrtom, frwkth oc r0 ter 
v t h d r a g a 

BI - 94 * f c. 5. 1 A t h s k e I y a fira e I c m e n t h i a 1 1 o m 

Recto. t. J J J 

lingom 

Vilth tw athskelya fira elemenfh aff nokro ting hwath 
haelst ting thz w ara kan, Tha ,st0t thz tingit f0rst oc 
r0lh mz salt görand/> ther aff wathn som f0rscr/ffwith 

^ B, ‘ 04 *standher ,* Exempluw aff menniskio blodh atskelyandii* ele- 
menten, lloeth thz r0tta blodith j et glas oc dist illera 
wathnith aff mz glas hiselmenom saetiand/> glasith mz bio- 
deno j ena gryto fwlla mz wathn, g0rand/V elden wndy 
oc kallas balnenm marie, oc tha dist i I ieras jnthe annath 

•}•) Anf. arb. ; c. X. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. I, can. IV. 

•f-f) Anf. arb.; c. XI. — Jfr. Lullius / de V Ess.; Dist. I, can. IV. 


Digitized by v^ooQle 



H. 3 Ö. DE RITPE SCtSSSA LÄKARE-BOK. 


XIXt 


wthan wathnith, oc the andro Iry eleme/iten bliffwa ] 
glaseno pa bothnenom, Sidan blanda thz samma distille*- 
rada wathnith mz tbe som atherbleff j glaseno, snetia/idw 
thz glasith alhertaepth j t hz balneum marie j syw dagha, 
oc jnthe distilleres, Sidan tak t hz glasilh wp aff balneo 
marie oc sseth hiaelmerc pa saetiand/s t hz j warma askona 
distillérandiV, oc tha bliffwer thz som distilleras som en 
gol klar olya, oc sidan jnthe meer wthgangher haffwer 
tw tha twe/me elementh som aerw valhnith och vaedhrelh, 
oc the tw atskel laetandw them j eth glas distillerandw 
mz hiaelmenom j balneo mar/e, oc walhnit wthgangher, 
och vaedrith bliffwer ather som en olya pa botnenom Si- 
dhan aerw elde/? oc jordew athskelyamle Tak tha aff the 
sammo wathnsens element fira libras laetandw thz pa ena 
libram aff ihe som ather aer, oc blanda* wael samman*Bi.95. 
saetiandw thz syw dagba j balneo m»rie athertaepth wael, 
Sidhan tak thz oc dist illera mz hiaelmenom pa starkom 
eld oc tha wthgangher r0tli wathn, oc pa bothnenom 
bliffwer ather swart jordh, Sidan tak thz roda wathnit 
thy thz aerw twewie element h som aerw elde/i oc wath- 
nit, Distillera thz m[z] hiaelmenom j balneo marie oc 
wathnit gangher wth klart, oc pa bolnenom bliffwer en 
r0d olya, oc thz aer elemez/lith elden, oc swa aerw al 
fira elementen athskeld, Oc aer witandw at elemewtit vat- 
nith laelz til j gen ath wldraga -elden aff jördercne, oc vaer- 
drith, thy the jnte wthgingo wthan mz wathnse/?.s hiaelp 
j distilleri«ge/me, Sidhan aff hwaryo tesso eleme/iteno g0r 
saerdelis liffsens walhn m[z] glaseno pellicano som f0rscnfffwit 
aer, oc taeslikes magha elemae/zten aff androm tingom at- 
skelyas, oc liffse/zs vathn g0ras, Oc alt liffsens wathn skal 
g0mas j taettom glasom ath thz ey flygher borlh, 

•}•) Anf arb.; c. XII. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. I, can. V. 


Digitized by 


Google 



txnt 


HANDSKRIFTENS INNEHALL. 


[c. 6.] Til ath förlaengia me/inisk io/inas liff 

I ak ducala oc sia fl \em wth j fy/ina skiffwor oc them 
laegh pa ena jaern skoffwel, oc glödga them j eldeno/n, 
Sidhan ha(T el h glaserat kar fwlth mz brantli vvathn al- 
st ingiV got h oc t her j kasta the gwIskifTworna slackkia//di> 

Ve^lhem warlika swa alh jnthe jaern komber widher wathnith, 
oc swa slaekkes ther j faemlyo resor, oc thaes offlaren the 
swa slaekkias, thaes yppare/i bliffwer thz wathnith, Oc wm 
tik synes at vathnith my/iskas aff the sbekni/ige//ne, tha 
tak a/inath goth brenlh wallm oc slaek j/jna# swa ma/iga 
resor, oc laeth sidan valne/i samman, Oc thz brae/ida 
wathnit taker til segh alla gwllens dygdher oc kraffther 
hwilke aerw store oc wnderlike til ath f0rlaengia ma»/vni- 
skionnas liff, Sidha/< blanda thz gyllha wathnit mz liff- 
sens wathn, oc drik ther aff, Thy thz forlaengher ma e/x- 
niskiownas liiff, oc bewarar helbrigde, 

Verso* [ c * Liffsews vathn taker til segh krafftcr 

riN 

I ak liffsens vathn laeggia/?d/> i thz hwat yrth, krydde, 
r0thcr, fr0, blomsther, aeller a//nor ti//gh hwilke/z tik taek- 
kes saetya/idw* mz glaseno j solena tre tima, aeller pa 
laettan eldh , tha taker thz til segh the samma dygdena oc 
kräfftena som thz tingith haffwer som swa lagdiV ther j, 
Oc al the tingh aff hwilkom syrwpus aer g0ra/?c!£r 1 «?ggzs 
ther j swa som försagth aer, oc han bliffwer hwmJradha 
fallom baelre aff liffsens wathne, Oc thy aer thzfa en al- 
me/inelike/i regla wm alskona ting som framdelis wpraek- 
nas j boke/ine, vm yrt her, blomster, r0ther, stena, trae, 
kaald ti/ig, heth, t0r, vaat, beysk , s0th, &c Thy liff- 

sens 

t) Anf. arb.; c. XIV. 


Digitized by v^ooQle 



II. JO. DE RUPE SCISSA LAKARE-BOK. 


XXXIII 


sens wathn aer *eth anbwd (il ath taka aff them i seg* BI - 97 
alla tingas kraffther oc dygdher, oc j them hwndrada 
fallelikaa 0kya theras gaerni/igh j Isekedo/wmenom , Oc 
thy tarffwas witha j hwäth gradu nokor ti»g aerw heth, 
kald, t0r, seller wäaih, och swa kanth tw them laetha j 

liffse/zs vathn seffther thy som tik tarffwas, Ath wm tw 

\ 

ser kaller laegh ther j warm, oc taeslikes kald ti/zg, wm 
tw aest mykith hether &c 


[c. 9.] Calida in pr/mo gradu 


Borago 

Se.[men] Cuscute 

Humus terre 

flos Narcisi 

Altea 

fl. [os] lilij 

Eupatorium 

f.[los] Croci 

Camomilla 

f.[los] camomille 

Sticados 

f.[los]Enule 

Tribulus 

Radix jréos 

Corlandrum 

ra.[dix] Aristologie 

Cuscute 

ra.[dix] Agarici 

Ozimum 

Amigdali dul,[ces] 

Spica nardj 

Mora mat ura 

Celtica 

Jnjube 

Semen altee 

Oliue mature 

Se.[men] trzfolij 

fiicus 

Se.jVnen] sisamj 

Castanee 

Se.[men] milize 

Musa 

Se.[men] Cöria/zdrj 

Cana mellis 

Se.[men] atripliciV 

Auellane 

Se.[men] ozimj 

Capparj 


•J*) Anf. arb. ; c. XVII. — Jfr. Lullius , de V Esse nt.; Dist. 
I, can. VII. 

Sv. Fornskr. Sällsk. Handl. 1 , 3. c 


Digitized by v^ooQle 



XXXIV 


HANDSKRIFTERS 1NNEHÅUL 


Te'r”: Ientici ' 

Cortex pomj citr/nj 

ffolia laurj 

Gariofoli 

Triticum 

Cicer album 

risu m 

Orob&s 

Fingua au ia 

Cubebe 

Cardamomum 

Cicinnj 

Sarcocolla 

laudanum 

Museum 

» 1 . 102 , fc. 22.1 Humida 

Recto. 


*Storax 

i 

figia 
Vilrii/n 
Caro porci/ra 
Ca,[Wj equifia* 

Ca.[ro] Camelina 
Car^o] pu llina 
Ca.[ro] hireina 
Ca.[ r °] passerwm 
Ca.[ro] Col umbar wm 
Ca.[ro] anatum 
Ca.[ro] anserum 
Car.[o] fasianorum 
Car[oJ piscium sa Isa t o- 
rum 

in 3 g radu 


Semen psilij. Semen papaueri? al.[bij se[men] cappamm 
flos violaram. flos papaueri> alb]. 

[c. 23.] Humida in 4 gradu 

Argewtum viuum. Nix. Ieptoaria 


Bl. 102 . f c. 241 Vnderstanda erradws 

Verso. L J ö 

Thy al ting «r\v skapat h aff fira efemerct som mr aff 
jorde/me, wathneno, eldenom oc waedhreno, haffwer ther 


t) Anf arb.; c. XVIII. — Jfr. Lullius, de V Essen t ia; Dist. 
I, can. VIII. 

*H0 Anf. arb.; c. XXIX. — Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist. I, can. 

XIV. 

tff) Anf. arb.; c. XXIX. — Jfr, Lullius , de V Ess.; Dist. I, can. 

XV. 


Digitized by v^ooQle 



II. 10. DE RUPE SCISSA LAKARE-BOE. 


xxx* 


fare hwart thera j segh fira eghelighether, som ser 
hita, vaesko, k0ldh, oc t0rheth, Och wil tw witha my- 
kith hwarlh aff f0rscriffnom lingom haffwer aff hita, 
koldh, aeller (0rko, oc vaesko, Iha letba thz wp j f0r- 
sc/iffno tafflo, oc scnff thz wp, oc leta aen framdeli>, oc 
scriff ather thz wp, Exernplum y qwekselff aer heth jn 4 to 
gr adu, oc vaath jn 4 gr adu som tw findher j taffio/ine &c 
Then f0rste grad**.? kae/mes jnthe j smakenom aeller androm 
si/znom, Then andre gradan aer si/inomme/i wael bekomme- 
liken, Then tridhie 0ffwerganger si/znen, men tha likowaél 
ey fordaerffwar them, Then fiaerdhe sarghar oc f0rdaerff- 
war sy/inen, oc swa vnderstandas graåus , •J* 1 ) 

[c. 26.] Tingh som w fhd ragha *p) ®L 101. 


[c. 29 .] (flegma rensa 

Sarcocolla, SambueM.f, crocus orten^w, anacardj, coco- 
gnidum, turbith , coloqiuntida, thimw^, Stafisagria, Hermo- 
dactili, piretrum, Euforbium, capsia, salgemma , laet is j 
liffsens wathn, •J»*) 


BI. 103. 
Recto. 


[c. 35 .] Staemma blodh^ 4 ) 

[c. 36 .] Staemna l0san bwk*p) 


Bl. 103. 
Verso. 

BL 10*. 
Recto» 


•J* 1 ) Anf. arb.; c. XXX. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. 1, can. 
XXIII. 

f a ) Anf. arb.; c. XXXI, 2. — Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist I, 
can. XXV. 

Anf. arb.; c. XXXII. — Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist. I, 
can. XXVI. 

f 4 ) Anf. arb.; c. XXXIII. — Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist. I, 
can. XXVII. 

f») Anf. arb.; c. XXXIV. — Jfr Lullius , anf. st. 


Digitized by v^ooQle 



xxxti 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


Bl. 1 05. 
Recto. 


[c. 41.] Maattelika aetha k 0 1 i i j saarww 

Thus, Aristologia, jreos, orobi, litargirum, Cerusa, plnm- 
bum, aspaltum, mirra, semen atr/plicw, seme/i tamarisci , 
mel, aloe, laeth thz j liffsens wathn 


[c. 42.] iEtha d#dk 0 th j sarow - 

Es vstum, Salgemma, flos eris, verdetum, alumina , 
vitriolum, lucia, Anlhimonium, arsenicum, laethes j fiffse/is 


wathn, t* 

2 ) 



Bl. 105 . T c. 

Verso. L 

46.] 

Samma /2 laekia aeller faesta saart**) 

Bl. 106. [* c. 

Verso. L 

50.] 

Ypna 

s w e 1 1 e b 0 r 0 r n a t* 4 ) 

Bl. 1 08. r C. 

Recto. L 

58.] 

Moth 

e t h e r *p) 

BI. 111. f C . 

Recto. L 

67.] 

G0ra 

ognen Alhanor^ 0 ) 

BI. 113. r c 

Verso. L 

71.] 

Moth 

al 1 erdom 


Tak liffsens wathn som giorth aer aff braenlh win j gla- 
seno pellicano som f0rscriffwith aer c [j] tilf0rna, oc 
ther j laeth qu/ntam essenftam aff gwl oc perlor giorda, 
aeller aff perlo modher skina/ide, oc then som gammal aer 
drikke ther aff qwael oc morgo/2, och nalwre// f0rnyes oc 


to Anf. arb ‘i c - XXXVII.,— Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist. I, 
can. XXXIV. 

t 2 ) Anf arb. c. XXXVII. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. I, 
can. XXXI. 

t 3 ) Anf. arb.; c. XXXVIII. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. I, 
can. XXX11. 

t 4 ) Anf. arb.; c. XXXIX. 2. — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. I, 
can. XXXVII. 

t 5 ) Anf. arb.; c. XXXIX, 4. — Jfr. Lullius, de V Ess.; Dist. 1, 
can. XLIL 

t 6 ) Anf. arb.; c. XLI1, 5. 


Digitized by v^ooQle 



II. JO. DE RUPE SCISSA LAKARK-BOK. 


XIXVU 


styrkes Isenge liffwa, *Jtem tak quintam essentiam aff *buu. 
yrihewne Celidonia aff he/jne wtdraghajide fira elementh 
och them atskelyand/f som f0rsc/iffwit aer c [5.] oc aff 
eldsens elemsenth laeth j liffsens wathn en droppa giff- 
wandiV them drikka som droghe til dodhsens thima, oc 
strax faar han sina helso , oc liffweth f0rleengis, swa som 
han haffde warith resther wp aff d0dha , wtan gwd haff- 
w er enka/jnelika kallath ho/iom tha aff waerdle/ine, Oc 
thzfa wathnith skwlle altid wara red ho til handa tha som 
kw/»ne tarfwas,*J*) 


[c. 76.] G0ra dyaerffwa j stridh 


Bl. 1 15. 
Recto. 


1 ak liffsens wathn, oc laeg yrtherna peortiam, angelicam, 
oc saffran, oc quiatam ess entiam aff gwl oc perlor, t j thz, 
oc then som drikker ther aff bliffwer dyaerffwer oc tr0- 
sther, oc f0rsma d0dhen oc allan wadha, Oc (hy skwlle 
konw/igen haffwa bryggio kar fwl aff braenth win, oc the 
f0rscr/ffno tingen ther j gwthen giffwandw hwaryom 
stridzma/jnenom en godhan dryk ther aff, tha st/idhen 
skwlle standa, oc the mykith tr0stelikaren tha striddo, oc 
fingo segher, oc thz ser sannelika pr0ffwath wara visth, 


[c. 77.] VVtdriffwa diseffla oc tr0ldom 

Tak liffsens wathn, oc j thz Iseth quiatam es sentiam aff 
gwl oc perlor, oc yrlhena perforata, seller fr0th aff hen- 
ne, oc giff ho/zom drikka so m ser befae[n]gdher , Jlem tak 
gallan aff enom fisk som hether saringina oc leeth j ena 
bysso som giord aer aff ene trae, oc tha tw gaar j saengh 

■f ) Jo. de Rupe Scissa j de Generalibus Remediis; c. I, 2. — 
Jfr. Lullius , dc V Ess.; Dist. II, can. II. 
f*}’) Anf, arb. ; c. VIII. — Jfr. t.ulliusj de V Ess.^^Dist. II, ean. 

VII 


Digitized by v^ooQle 



xxxvm 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


laeg pa gMherna aff them ga Ila nom, oc then r0ken f0r- 
driffwer' alla» tr0ldom oc dyaeffwlskap aff the hwseno. 
Bl. ii5.Jte/7z gallen aff enom swartom hwnd Iwktar swa mykitb 
illa ath han (0rdriffwer diaefwllen borth aff hwseno , oc 
hwar han st&nkes wm hwsith kan jnge/i troldom haffwa 
makth, oc taeslikes wm hw/idsens blod staenkes pa waeg- 
giana, swa som ser scriffwith wm fiska leffrenas r0k 
thobie S^ 1 ) 


Bl. 1 16. 
Verso. 

[c. 82.] 

Jämlike» skaelffwo soth *p) 

Bl. 117. 

[c. 83.] 

Skaelffwo soth terc iana »i* 8 ) 

Kecto. 

Bl. 118. 
Becto. 

[c. 86.] 

Gaelny»gom oc affwithom 

Bl. 118. 
Verso. 

[c. 88.] 

ffebris oc$ pestilentia 


Molh febrem aff pestile»fza oc annan hita tak Hffsens 
Iwtö wa th D> 0C ^alffdele» a ^* qaintam ess entiam giorda aff 
me/miskios blod oc rothena aff bwglosse, oc acelosam, 
litith aloe, oc euforbij, jerapigre, lilio r0ther, qw/ntam 
essentiam aff gwl oc perlor, capilli venerw, oc ysopj, 
the alle serw baestse tingh mofh d0dha b0lder, oc pesti- 
lene ia, oc mz th[ejm takes qui/ita essentia som lossar, oo 
takes ther aff daghlika, oc hwar dagh wm morgone» 
drikke brenth win, tha befaengilff ha» ey aff onth wsedher, 
oc take pillulas warlika mz br^enth win wektha, oc hw- 
sith r0kes mz mirram, rwto, oc enetrse brsendh,*^®) 

f 1 ) Anf. arb.; c. IX. — Jfh Lullius , de V Ess.; Dist. II, can. VI. 

*j* 2 ) Anf, arb.; c, XIV. — Jfr, Lullius x de V Ess,; Dist, II, can, 
XII, XIII, 

+ 3 ) Anf, arb,; c, XV, — Jfr, Lullius x de V Ess.; Dist, II, can, 
XI. 

•J- 4 ) Anf. arb.; c. XVII. 

f 8 ) Anf, arb.; c, XIX, — Jfr, Lullius 4 de V Ess,; Dist, II, can, 
XIV, 


Digitized by v^ooQle 



II. JO. DE RUPE SCISSA LÄKARE-BOK. 


XXXIX 


[c. 89.] Moth kramp 

Krampo dragh komber aff senornas va»ki!som, oc ho/iom 
laeker liffsens wathn drwkkith oc pa strwkith, aeller och 
brenth win, hem Tak flamula/» oc bla/zda mz liffsens 
wathn lsetandi> standa tre thima, oc sidhan gnidh ther 
mz lidhamothen, oc ryghtaiHona wael, oc sida» bredh pa 
ho»om wael, oc ho/iom tha st rax tilkomber skaelffwo soth, 
oc krampo sotte» gangher borth , oc sidhan driff borth 
skaelffwo sottena so m f0rscr/ffwith aer,*J«) 


III. BI. 122 — 148, 151— 185, Konst-Bok, innehållande 
strödda samlingar i Teknologi och Läke-vetenskap. — 
Fördelad i 222 kapitel. 

Utgifvaiens ringa bekantskap med medeltidens litte- 
ratur inom delta område, sätter * honom ur stånd att an- 
gifva de källor, hvarifrån närvarande samlingar blifvit 
hemtade. Emedlertid visar sjelfva handstilen att anteck- 
ningarna hopkommit på något skiljda tider, likasom de 
förmodligen äro af skiljd härkomst. Vid närmare påse- 
ende skönjes äfven, att vi nu icke ega samlingen i dess 
ursprungliga fullständighet, utan att större delar deraf 
gått förlorade. Dessa nu förkomna delar hafva varit kal- 
lade Lib. A \ och Lib. B; den ännu befintliga återstoden 
benämnes Lib. C. Sådant blir tydligt af de hänvisningar, 
hvilka göras på åtskilliga ställen. Genom anteckning i 
randen af bl. 132 Redo, 139 Verso, 162 Verso, 173 Verso, 
hänvisas läsaren till serskildta kapitel och uppsattser. 


*}*) Anf. arb. ; c. XX — Jfr. Lullius , de V Ess.; Dist. II, can. 
XV. 


Digitized by v^ooQle 



XL 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


hvilka ännu återfinnas i vår bandskrift. Nämnda anteck- 
ningar begynna alltid sålunda: 

Sec/uitur in presenti lib. C \ fol. . . . 

Men på andra ställen förekomma liknande hänvisningar till 
blad och uppsattser, hvilka nu icke igenfinnas, såsom 
Bl. 180 Recto: 

Sec/xMtuv in libro A folio i35 G0ra perlor 
Bl. 161 Recto: 

SeqmtuY in libro B folio i85 Scetherwccrks konsth 
Man kan häraf dömma , att samlingen ifrån början 
bestått af minst 3:ne delar, och att de redan vid hand- 
skriftens paginering frånskiljda eller förlorade böckerna 
A och B till beskaffenhet, såsom till omfång, liknat den 
Lib . C , som ännu finnes i behåll. 

Kapitlen i närvarande Konst-Bok äro icke numere- 
rade. Emedlertid finnafc strödda spår, hvilka utvisa att 
samlaren begynt ordna sina anteckningar, — kanske i 
förbindelse med de delar hvilka gått förlorade. Här och 
der vid kapitel-öfverskrifterna förekomma siffror, hvilka 
tillsammans bilda en följd emellan talen 15 — 47, 55 — 65. 
På bl. 171 Verso finnes antecknadt: 

Hic per salt a qmnc/oe capitula sequcncia 
Bl. 172 Verso: 

persalt a 4 capilula sec/uewei a 
och Bl. 178 Verso, likaledes: 

pevsalta hic vnum capitulum . 

Hvad för öfrigt angår samlingens beskaffenhet, torde 
läsaren kunna dömma af de utdrag hvilka här meddelas. 

122 . Aff allom tingom, dywrom, fiskom, foghlom, maa göras salth, 
bre/mandw them försth j asko, swa som salth görs aff asko 
som brand aer aff tra aeller aff kalk som braadher aer aff 


Digitized by v^ooQle 



III. KONST-BOK. 


XLI 


steno/n, och the ling som natwrlika aerw r 0 dh gora aff 
segh r 0 th sal th , maen the tingannas brennilse skal g 0 ras 
jnwertiV j Iykth kar, Oc wil tw brenna salt aff blod, 
tha t 0 rka thz f 0 rsth, oc goth aer ath tw f 0 rsth smaelther 
twa dela almennelikit salth j viij dela blodh, oc sidhan 
t 0 rka-alth, oc (her aeflflher braen (hz j ognenom ther glas 
plaegha g 0 ras, eeller leerkrwkor, aeller j ognenom som kal- 
las reuerberafionis ena nath oc en dagh, Jlem aer thz 
nokra handa dy wra k 0 th som ey kan t 0 rkas tha laeg ihz 

j nokolh kar wael taepth mz ler ath jnthe waedher wth- 

gangher brennandw thz j twa dagha wthan salth, oc 
sidhan sywd thz j fira dela raghn wathn, til thaes wath- 
nith aer affswdith til haelfftena oc aen lith meer, Sidan di- 
st illera wathnith aff mz filtenom, oc ther naesth l 0 pna thz 
wathnith pa saktom eldh, oc tha haffwer tw salth aff 
dywr oc thz offwergaar annor salth til ath smaelta mz, 

Sidhan smaelth thz j twa dela raeghn wathn, oc saelh thz 
swa nidher j dyngiona ena *wikw, oc ther aff bliffwer*Bi.m> 
thz. kwassaren, Sidhan l 0 pna thz pa askonne heto, oc aer 
thz swa at thz jngangher naer tw laeggher thz pa nokon 
malm, tha aer thz got, maen gangher thz ey jn, tha 

smaelth thz ather, oc ather l 0 pna thz, Jtem salth swa 
giorth aff mwlwandrenom brendom l 0 pnar qwekselff g 0 - 
randiV thz harth, oc waendher kopar j gwl, oc jaern j 
selff, Somme taka halffdelen aff pwlwerés talpe oc twa 
dela salpether g 0 randw konstena oc alskona salth haffwe/* 
natwr til at ganga j g 0 nom, oc stadfaesta, oc subtiliera 
j eldenom, 

[c. 2 .] Kalk aff gwl 

Bl. 123. 
Recto. 


[c. 3.] Kopar g 0 rs j kalk 


Digitized by v^ooQle 



XLII 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


Bl. 120. 
Recto. 

Bl. 120. 
. Verso. 


Bl. 127. 
Recto. 

Bl. 127. 
Yerso. 

Bl. 128. 
Reclo. 

Bl. 128. 
Verso. 

Bl. 129. 
Recto. 


Bl. 130. 
Recto. 

Bl. 1 30. 
Verso. 

BF. 131. 
Recto. 


Bl. 131. 
Verso. 

Bl. 132. 
Recto. 


[c. 13.] Salth aff malmom 

[c. 14.] G0ra saapo wtan eld 

[c. 15.] Hwith sa apa v sel Iwktande 

[x;. 17.] Balla til Iwkth 

[c. 18.] Oldano commune til Iwkth 

[c. 21.] Jlolh pestilens vaeder en bal 

[c. 22.] Po mat a 

[c. 23.] Pulueres aff Ciprj 

[c. 25.] Oxelleti 

[c. 27.] G0ra taenderna hwita 

[c. 28.] G0ra raff i5 

[c. 29.] G0ra Cenober 16 

[c. 30.] Litha been ij - 

[c. 31.] G0ra korel 18 


B VeJ^> 2 . [ c * 34.] G0ra lac v ir ginis til qwircno pry- 
dilse 

Tak alwn ij lod, oc raeghn wathn viij lod blanda/idw 
samma/?, oc sywdh samman, sidan dist il lera thz mz filte- 
nom, oc laet j en ampwl , Sidan tak blyhwilh som kallas 
cerusa ij lod, malande thz granth oc blanda thz malna j 
viij lo aetikkio starka, oc sywd samman, oc^ sida/7 di- 
stillera -mz filtenom, oc laeth thz j en a/inan ampwl saer- 


Digitized by v^ooQle 



III. KONST-BOK. 


XLIII 


delis aff glas, oc tha qwi/zna/z wil prydha segh, take 
lika mykith aff hwaryo the wathneno so m aer j baadhora. 
amplommen pa hand loffwaji tyra/idiir samma/i oc stryke 
pa ansiktith &c 

[c. 35.] Taka borth haar 

Tak thz hwila aff aeggeno, oc ther j lath wphoyth qwek- 
selff blanda/zdi^ veel samma/i oc sto0r (her pa kroppe/t 
so/w Iw wilth laka borth haareth, oc ey waexer ather, 


Bl. 133. 
Recto. 


[c: 36.] 

R0th 

wathn til qwi/ino prydil 

1 se 

[c. 38.] 

G0ra 

f ae r n i s s o 

Bl. 133. 
Verso. 

[c. 39.] 

G0ra 

lacham thz aer faergha 


[c. 41.] 

G 0 r a 

bri/zna/ide speghla 

Bl. 134. 
Verso. 


1 ak ij lod brewieslen, pix grecaw iiij lod, lyaerw ij lod, 
qwekselff ij lod, oc smaelt picem oc tyaerona, oc laeth j 
he/ine brenneslenew malna/*, oc sidhan qwekselffw/Vt oc tha 
thz aer sa/nma/i blandat, laeg thz pa speghil glasit pa 
then waghen som jnwither, oc faeslh thz swa j traedh 
ther glasi t h skal sithia, oc tha tw wilth waeth glasith mz 


wathn oc 

i saelh 

then speghille/* 

j solena 

, oc synes bri/zna, 

[c. 

42.] 

G0ra 

m 

l w t h o 

st rae/ig 

ia oc 

harpoy» 

o 

43.] 

G 0 r a 

twaal 



i 

[c. 

44.] 

T waa 

1 b a 1 1 a 

til ba 

tardskaerara ] 

[c. 

45.] 

Kons 

t h som 

kallas 

retral 

i t h 55 ] 

[c. 

47.] 

Pryd i 

ilse pa 

skrin 

oc spe 

g h 1 a 5j ] 

[c. 

49] 

G0ra 

e t h ae.p le til 

1 wkth 

5g i 


Bl. 135. 
Recto. 


Recto. 


Bl. 130. 
Verso. 


Verso. 

31. 130. 
Verso. 


Digitized by 


Google 



Bl. 140. 
Recto. 


XLI V 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


[c. 51.] Olya aff Iinfr0 

Bi. ho. f c . 53 I O lya aff roser 

Verso. L J J 

bi. t4t. r c . 55.1 Olya aff lyl i or 

Recto. L J * 

bi. 142. fc. 60.1 Olya aff enom raeff 

Verso. L J 

bi. 144. f c. 65.1 Oleam obre/ineliken 

Recto. L J 

bl 144. f c . 6Ö.1 Celidonia 

Verso. J 

Tak en storan hop aff yrte/ine Celidonia tha hon ständer 
j blomsther seller annan tid mz sina r0ther, oc hakkes sma 
oc st0U> j mortarenom ey mykith wtha/? knoses oc swa 
Iseth henne j eth storth glas sset iand/V nidher j hesfa dy n- 
gio hetha j traetio dagha, wmskiffland/s dyngiona hwar 
sywade dagh, oc glassit wari wseltseplh, oc nidher jor- 

♦Bl.i 45 .dalh , Sidaa tak thz op oc distillera mz gIashiael*menom 
w[a]thnith ther aff j balneo marie, Sidha/^ tak drseggena 
som ser ather j glaseno oc mal pa stenenom alsti/ig/s 
gra/ma Isetandw hewne ather j glaseth oc thz samma wath- 
nith mz tseppand/V vvsel affwan oc swa sseth thz j heta 
solena viij dagha, Sidhan sseth hyselmen vvppa oc distil- 
lera pa hetho askoane mz lithlom eld, oc ga/jger tha 
gol th wathn wth, oc serw twe/me elementh, Oc the 
skwla skelyas dist i I leraA?de sidhan j balneo mar/e, thy 
wathnit gangher wth, oc elemewtith wsedret bliffwer 
qvvarth, oc thz g0m sserdelis j tsepto glas, Sidhan wsegh 
draeggena som bleff ather j glaseno, oc pa hwarn en deel 
drseg, Iseth fira dela aff eleme/zteno vatneno som tw di- 
stillerade, oc blanda samma/? j glaseno oc tsep vsel ather 


Digitized by v^ooQle 



III. KONST-BOK. 


XLV 


saetiandzV j balneum marie j vi ij dagha, Sidhan saet hiael- 
m en wppa oc dislillera mz starkom eld, oc tha wtgangher 
r0th ^yathn, oc elementit swart jord bliffwer ather j gla- 
seno, Sid§n distillera thz i*0dha valhnith j balneo mar/e 
oc elementith vathnit gangher wt, och eldens elementh 
bliffwer qwar j glaseno, g0m hwarth saerdelis, 

Elementith vathnit dogher moth allom sywkdom badhe 

aff hita aeller k0ldh* tilkommen, thz driffwer ether fran*BU45. 

Verso. 

hisertano drwkkith tha paestilericia aer, thz hiaelper leffwe- 
werenno oc Iwngo, oc rensar blodit, 

Elementit vaedrith bewarar wngdommen oc starkleken 
takith j math seller dryk, thz faerskar blodith oc 0ker 
sperma oc g0r mykith blod, thz ypna oc rymmer aadhror- 
na j likammenom, oc a£r nokor lymmor vanskadher, tha 
helar oc f0rbaetrar thz honom, laetes thz j ond 0ghon tha 
giffwer thz klara syn jgen, 

Elementit Elden dogher til alt thz som f0rscrzffwit aer, 
oc g0r then wngan som aer gammal, oc then som droghe 
til d0den laker han litith ther aff mz got win drikkan- 
dw, tha bliffwer han ather starker oc swa som wpresther 
aff d0da, oc wthdriffwer ether oc onda vaesko, och waer- 
mer hiaertath , oc laker nokor then gammal aer litit aff 
the mz vatnéno som aer giorth aff gwl thz f0rlaenger my- 
kith liffwith drwkkith, 

Elementit jorden ma brennas j kalk oc laetas pa henne 
sith eghith wathn oc ather distilleras aff, tha g0rs ther 
aff salt oc dogher j alkimie konsth, oc manga andra 
dygdher aen her scriffwas,* Jtem samma dygdher haffwa*Bi.i46. 
fira element wthdraghin j sammo f0rscriffno matto aff 
menniskios blod hwilket takis aff helbrigdom menniskiom 
som aerw 36 aara gamble seller yngre, 


Digitized by v^ooQle 



ILVI HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


Bl. 146, 
Recto. 

1 — l 

P 

68.] 

0gna vathn 


Bl. 146. 
Verso. 

O 

71.] 

G0ra sa 

iponem t w a a 1 


Bl. 147. 
Verso. 

[c. 

72.] 

G 1 a s e ra 

leer kar f0r 

gylih 

BI. 148. 
Recto. 

[e. 

76.] 

Litargi i 

•ium g0res swa 

Bl. 151. 
Recto. 

O 

77.] 

pwlwer 

til a t g0ra 

hwita tsender 


[c. 

79.] 

P i 1 1 u le 

tempo re p e s 1 

t is 

Bl. 151. 
Verso. 

[c. 

82.] 

ffistu la 

oc Cancer 


Bl. 152. 
Recto. 

[c. 

84.] 

Skelya 

gwl oc selff 

fran kopar 

Bl. 152. 
Verso. 

[c. 

85.] 

G y w t h a 

jaernlod til 

byssor 


Tak goth jaern smith j staekkotta tena oc g0r en oghn 
som haffwer ena kwpo mith j segh aff Jeer, och aff kw- 
pownas bothn saeties en jaern pipa,' tha likowael ey swa 
ath hon gar g0no/?i jn j kwpona, Sidha/z laeggz> st0t kol 
j kwpona, oc jaern tenana wm kri/zgh affwa/z kwpona, oc 
swa kol nogh affwa/z wppa j kwpona, oc blåses swa mz 
twa baelya en pa hwarya sidhona, ey swa ath blasten 
taker pa jaern tenana, swa bliffwa the jaemlika hethe, 
oc flytyes aeae ineer oc mer til eldhen som the gl0dgas. 
Bl. i53.oc tha the aérw swa gl0dgade ath the bliffwa hwithe j 
eldeno/n, laeggw wp j eld en oc blåses naedhan f0re t hem 
staerkiand&f eldhen ganskans wael stsenkia/zdz> mz vathn 
pa honom, oc swa smaelta the nidher j kwpona, oc tha 
haffwes en forma aff jaern j hwilko jaern lodhen gywthas, 
oc tha ypnes jaernpipa/z mz enom then b0standi> holith 
wp mz enom hammar, oc iaernith smaelth rindher j for- 


Digitized by v^ooQle 



HI. KONST-BOK. 


ILVII 


mona, Sidhan laeggis jaern lodlth widhcr elde/i oc elles 
al her wp langsamlika, a/znars aer (hz sk0rth oc bristher 


skwtith mot mwren aeller thz harth cer* 

[c. 87.] Haerdha jaern bk 153 . 

fc. 93 .] Gwl lith bi. 153. 

L J Recto. 

[c. 95.] G0ra hwita/z kopar 

fc. 100.] Sofist icaco/i bona bi. ist. 

L J Recto. 

[c. 102.] Moth paestilencia solh bk 157. 

[c. 107.] G0ra gwl aff bly bk 158. 

fc. 110.] G0ra sal armoniacum bi. 150. 

L J Verso. 

[c. 112.] G0ra slridz vaakn B Recto* 


T.k fiska lim giorth aff maghomme/i, viij lod, mastic ij 
lod, oc blanda wael samman Sidhan lima ther mz sam- 
man Ire aeller fira faalth laeroffth, oc apthera pa nokre 
formo som faeller segh aefflh likamsens skapnath, oc' Iha 
thz aer t0rkath bither ey jaern pa thz harniskith, Jtem aff 
laedher plaeghas mykith harnisk g0ras til haesta, 

[c. 114.] Tilredha skin 44 


[c. 119.] Golth vax 


Bl. 161. 
Verso. 


[c. 126.] Lim aff ski/inom oc aff skyrd 22®*^* 


[c. 133.] G0ra speghla 
[c. 136.] G0ra jaern sk0rth 


Bl. 163. 
Verso. 

Bl. 164. 
Recto. 


Digitized by v^ooQle 



Bl. 164. 
Recto. 


XLVIII 


HANDSKRIFTENS INNEHALL. 


[c. 137.] G0ra jaern b 1 0 1 h 

bi. 105. [c. 139.1 Haerdha jaern 

Recto. L J J 

[c. 140.] Haerda harnisk 

Tak r0ther aff titimalo, oc raetikkio r0ther, Esule, flam- 

“ mu,e ^ P or ^ u l aca lika * a ff hwaryo oc st0th wtlidraghandij 
ena mark sap aff ihem, oc fak j mark blod aff mae/ini- 
skyom, oc j mark pilta pis, oc [ ena marÄ] almaenth 
saltb, sal nitram, sal alkali, sal gemme, oc sal armoni- 
acum lika aff hwaryo ena dracmam, oc al the tinghen, 
blanda samman j eth glaserat kar taeppand/V wael ather, 
Sidhan graff thz nidher j jordena j xxij dagha , Sidhan 
tak thz wp oc distil lera ther aff vathn mz glas hiaelme- 
nom, oc j the wathneno temperera wakn oc harnisk, thy 
thz bliffwer alstingis harth oc fasth 

[c. 141.] Saagha stena, glas, oc jaern 

bi. i67. [c. 149.] G0ra bokstaff wa pa jaern 

Verso. 

Bi. ios. [c. 154.] R0th wathn til jaern g y 1 1 a 

Recto. L j 

bi. 169 . [c. 161.] Blanqweth 

Recto. L J T 

bi. no. [“c. 164.] G0ra perlor aeller bandstena q6 

Recto. L J r 

Tak the stenana som finnas j fiska hoffdom manga sam- 
kandw, st0th oc mal them granna som my0l, oc g0r aff 
the en deegh mz the hwitha aff aeggeno raa, oc ther aff 
formera triada bandstena aeller aeffther thinom wilia, oc 
g0r hool pa them strax Iha the aerw bl0the saetiaad&r 
nokra b0rsth aeller straa j holen, oc iha the aerw nokoth 

t0rkade 


Digitized by v^ooQle 



III. KONST-BOK. 


XLIZ 


lirkade sywd t hem j sotho myolk, oc sidhan laeg t hem j 
waedhrith ath torkas, Jlem samwIed/V magha g0ras band 
aiT korel mal no, seller aff slenom hwitliom som finnas j 
slrandenne, 

fc. 167.1 G0ra smaragd um 20 bi. m. 

L J o ./ Recto 

r c. 170.1 kaenna stena sawna fran falskom J 2 Bi.n 1 . 

*" J Vcrso. 


c. 173.1 Gr0n faergha til ath scrfffwa mz 61 Bl. iw. 

J 3 Recto. 


[c. 

177.] 

Gora 

en dyran sten 34 

Bl. 172. 
Verso. 

O 

178.] 

Gora^ 

p ae r 1 0 r 35 

* 

[c. 

179.] 

G0ra 

bri/tna/ide Cristal sten 

J#B1. 173. 
Recto. 

[c. 

182.] 

Aqua 

fort/j mirabilis 

Bl. 173. 
Verso. 

[c. 

185.] 

G^ra 

selff aeller gwl 

Bl. 170. 
Recto. 

[c. 

187.] 

G w 1 

aff kopar 

Bl. 177. 
Verso. 

[c. 

196.] 

G 0 ra 

smaragdum 4 1 

BI. 179. 
Recto. 

[c. 

197.] 

Topasium g0ra 4 2 


1 — 1 
p 

2Q3.] 

Haerd 

a jaern aeller Harnisk 

Bl. 181. 
Recto. 

JTak eke 

asko, 

oc pa 

he/ine laek pis g0ra/zd/r Iwlh, 

OC 


tak j mark aetikkio distillerada mz filtenom, oc ij lod 
sanguinis draconis mal it h laeth j the aetikkiona, oc tak 
succum pla/itaginis, sappea atf b#lme yrth, oc aff ver- 
bene yrth lika afl hwario j mark, oc the sappana 
disti Ilera mz filtenom, oc alth bla/ida samman oc ther j 
haerdh jaern aeller harnisk 

Sv. Fornskr . Sällsk . Handi L 3. d 


Digitized by v^ooQle 



L 


HANDSKRIFTENS INNEHALL. 


[c. 204.] Ad jdem 

Fak skalena nff mala granata seplom 2 iij, gumj edere, 
salgemme, sal co«e lika j* j, oc st0tw samman, oc 

ther mz sm0ryes jaernit ther thz skal warda harth, oc 

sidha/i temperera thz j thesso vsesko/ine, tak sappen aff 

skrseppor, pe/ztafilon, pes colUmbinwj, rsedikko, celidonia, 
groblad lika aff hwario st0tandw yrterna j mortarenom oc 
sidhan w(hkramma/?.d/V sappe/i, oc distil lera mz filtenom, 
s oc ther j slsekkes, oc sm0ries twa resor som f0rsc/’jff- 
wit ser, 

[c. 205.] Ad jdem 

Tak camfer vathn, oc klarth ksello vathn, starka hwita 
setikkio, sappen aff rsetikkio, sappen aff serpeataria, lika 
aff hwario, oc ther j Iseth manga r0dha marka som fin- 
•Bi.isi.nas j jorde/me wm waar en laetandw sianda j tre da*gha', 
Sidhan sila thz, oc Iseth ther til en tridywng olyo, oc 

ther j tsemperera jaern, 

[c. 20E.] Ad idem 

Tak wsedhra hor oc brsen g0rand/V ther aff pwlwer, oc 
tak kym som ser j smidyo ognenom, oc malith glas, oc 
salth lika aff hwario, Sidhan sm0r jsernith mz nokre wse- 
sko ath alle the pwlweres kw/ma lodha widher thz, ath 
alth jsernith tsekkes mz the pwlwereno, Sidha/i swep ther 
wtan wm goth leer, oc swa laeg jsernith j elden Isetand&r 
fwlkomlikan gUdgas, oc sidhan Iseth thz kaldhna &c 

[c. 207.] Ad jdem 

Tak bokka blod, oxa galla, oc sappe/i aff yrtewne som 
kallas wermicularw, och thz blanda samman ther j hser- 
da/zdikf jsern, 


Digitized by v^ooQle 



III. KONST— BOK. LI 


[c. 

208,] 

81 a n k i men 

tu/» 




BI. 181. 
Verso. 

[c. 

212.] 

K ae n n a fa 1 

st h 

gwl 

1 


BI. 182. 
Verso. 

[c. 

214.] 

Kaena sclff 

v m 

thz 

aer alc 

h i m i c u m B ** l83 * 

Recto. 

O 

218.] 

Ingress» s 

med 

i c i i 

[i a vinn 


Bl. 183. 
Verso. 

[c. 

222.] 

Gwl g0rs 

s w a 

j 

egipti 

land 

Bl. 185 
Recto. 


DjOdorus scr/ffwer Ii bro 4” at j egipti land aer swarth 
jord oc j the jorde/me aerw hwithe raendher som blankaste 
marmorsten, oc mykitb hardhcr brytha, the stenana brae»- 
na the brytha dywpth nidre j jorde/ine, thy grwffwa/z 
gauger j ma#ga kroka, Sidhan stötha the stenen wp- 
graffna» j mortarom smaan ^o m gryn, Oc swa laeta the 
ho/tom sidha /2 pa qwaernena malandzV ho/zom swa som 
gra«nasta my0l , Sidhan laeggia the thz gra/?na my0lith 
pa braedy som standa langs ath lithith laelland/>, oc lae- 
tha wathn.thcr affwa« wppa r0randw oc twaettandw mz 
handommen thz my0lith oc thz som jnthe dogher flythcr 
borth mz wathneno oc gwllith som tw«gth *aer bliffwcr* B,lft5 - 

^ Verso. 

Iiggia/idz> pa braedyno, swa twaetta the offtha thz my0lith 
mz handor/imén wthtakandw gwllith, oc swa mz swampom 
wtbkramma thz my0lith som rindher mz wathneno nedh^r 
j nokoth kar, oc gwllith bliffwer pa bothnenom liggian- 
d is swa som pa braedheno, Sidhan taka the thz gwllit 
som swa aer sankath laetandw thz j leer krws mz enka»- 
nelike wikth, oc thcr til mz enka//nelika wikth bly, oc 
taangh som haffwit wraeker, och bywg kly oeffther wisso 
matto j samma leerkrwss, oc gra/melike bedragha oc taep- 
pa thz krwsithx mz luto sapie/z/ie, Oc svva saetya thz j 
oghne# til ath bre/mas jamlika j faem dagha oc fem nae- 


Digitized by v^ooQle 



Lll 


lIAKDSKRIFTENä INNEHALL. 


ther, oc sidan taka thz wth aff ogneno/w oc feareno oc all 
aer förtaerth som j kareno war oc gwllilh aer smaellh 
klarlli , hafTwandw litliith ni i/i dre wikth aen tha thz jnsal- 
tis, hec dtodor«.y 

IV. Bl. 190—201 Recto, Str jdhs-Ko^sth. — 24 
Kapitel, med en rimmad inledning. 

Kapitlen äro sednare numererade med talen 83, 84, 
84 , 89 — 109. Så väl af denna brutna tal-följd , som af 
slut-orden vid kap. 109, hvilka efteråt blifvit tillskrifna, 
skönjes, att uppsattsen i sin närvarande form är ofull- 
ständig, och att delar deraf gått förlorade tillika med den 
handskrift som af författaren varit kallad Lib. D. Våra 
försök att återfinna denna Lib. D , samt de föregående 
Lib . A och B 9 hafva hittills varit fruktlösa. 

Uppsattsen meddelas här längre fram efter författarens 
handskrift. Inledningen har tillförene varit utgifven af Lager - 
bring 37 ). Tvänne versar af densamma finnas öfverslrukna 
i vår kodex. 

De närmast följande bladen 202 — 214 äro dels upp- 
tagna med obetydliga afskrifter och anteckningar ifrån 
1600-talet, dels aldeles rena. 

V. Bl. 215 - 220, Strödda anteckningar i Läke- 
Vetenskapen. — 15 Kapitel. 

Aro af samma beskaffenhet som deh ofvan omtalade 
Läkare-boken, Kapitlen sakna numerering. Endast kap. 

1 och 3 ega samtidiga öfverskrifter; de andra kapitel— 
titlarne äro af en hand ifrån 1600-talet. 


37 ) Sv. Bring, Sami. af Hand I. i Sw. His t.; I, ss. 19, 20. 


Digitized by v^ooQle 



' V. ANTECKNINGAR I LAKE-VETENSKAPEN. LIII 

Vi meddela här några utdrag: , 

[c. 1 .] 0 $na vathn bi. 215. 

Moth etker , cancrum, vathn sot , ondan eld 
r P 

I ak rutam, agrimo/ziam, satirion mz role/ine, celidoniam, 
soker, oc stene/? Calaminarem lika aff hwaryo, oc s(0th 
alth samman j mortarenom, oc laeth j glashiaelme/? oc di- 
stillera ther atf wathn mz lithlom eldh, Thz ta vathnith 
laeker alskona 0gna waerk, Jt em thz ta wathnilh drwk- 
kilh fastande wtdriffwer alth ether, oc rensar niaghan aff 
• allo ondo waesko, oc f0rdriffwer wathu soth som aer til- 
kommin aff k0ldh, Jt em thz slaekker saci nun ignem j tre 
dagha waetand/V j the hampo blaa oc laeggiand?> pa then 
eldens sywkdom, oc aer wilandiV ath thzta skal laeggias 
pa then elden som aer swarther wtan wmkri/igh, oc. ey 
pa then som aer r0dher wmkri/igh, Jtem driks thz mz 
aloe tha laeker thz cancrum. Iaeggiand?> hampo bla pa 
ca/?cr/?//i d0pta i thzta wathnit, och wmskifflw the palaeg- 
ningc/? twa resor hwar dagh, 


1 

c. 3.] Wathn 

aff Swalor 

Bl. 215 
Yerso. 

[ 

Tak 

c. 15 .] 

- 

Bl. 220. 
Recto. 

rutam, petrocilium, zedoar/e, aloes, oc 

slene/? cala- 

mitam 

lika aff hwario 

st0t?V alt oc males 

/ 

samma/?, oc 


laeggis j thzfo watnit som swa g0rs Tak jsop, garofali, 
polleyo, spo/zse solis lika aff hwario, st0tis oc distilleres 
mz alembicum, Sywd?V thz f0rscr?ffna j the wathneno til 
thaes tridiwnge/i aer bort swdith, Sida/* siles j glas g0- 
ma/?.d?V taepth j nyo dagha, Sida/?, giffwes drikka j xl 
daga them som' haffwer brothfaelles soth, oc aete jnthe 
ther aeffter hwaria resona fyr aen saex thima aerw fyr- 


Digitized by v^ooQle 



LIV 


HANDSKRIFTENS INNEHÅLL. 


lidne, thz ser yppaste Isekedom, liem (hz wathnith swdilh 
mz bsewergel oc drwkkilh fastand is f0rdriffwer nw/nmen 
sotb, oc f0i*driffwer skaelfTwo soth. 


vi. BL 220 Verso — 238 Recto, Stridz Lagh. — 63 
Kåpitei, med en rimmad inledning. 

Inledningen och kapitlen äro numererade méd talen 
147 — 210. Denna numerering synes hafva blifvit verk- 
stäld efteråt. Uti inledningen åro sex verser utstrukna 
och tvånne rader sednare tillagda. Af anteckningen vid 
slutet af kap. 210 skönjes, att äfven denna mårkliga ur- 
kund är ofullständig, och att någon större eller min- 
dre del deråf gått förlorad tillika med den handskrift som 
af författaren varit kallad Lib . D . Hvad som nu åter- 
står oss af texten meddelas längre fram med den största 
möjliga noggrannhet. 

De följande bladen 239 — 245 upptagas af strödda 
anteckningar gjorda med yngre hand. 


Digitized by v^ooQle 



HANDSKRIFTENS FÖRFATTARE. 


Hvad angår Författaren eller upphofsmannen till 
närvarande handskrifna kodex, synas bokens äldre egare 
haf^a derom varit i okunnighet. Visserligen förekommer 
på Tramsidan af blad 1 en vid år 1655 gjord anteckning, 
som begynner: 

”D hän na Book hafwer een Swän[sk] Munckh 
benämbdh lohannes de Rupe Cisa u t h j Rom och 
i Castr[ urn ] i Italien skrifwidt . . . . ” 
men det fordras blott en ringa bekantskap med den an- 
förde skrift-ställarens öden, för att inse grundlösheten af 
nämnda uppgift. Emedlerfid torde någon ledning för om- 
dömet kunna hemtas ur arbetet sjelft. Om man rådfrågar 
dess inre och yttre beskaffenhet framstår tydligt af språket, 
innehållet, handstilens form, och andra omständigheter, att 
författaren varit en svensk man, som lefvat vid be-' 
gynnelsen af 1500-talet. Att han tillika varit någon 
utmärktare personlighet, och tilläfvenlyrs en klerk, blir 
sannolikt deraf, att han visar sig innehafva den tidens 
hela lärda bildning. Vidare skönjes af det kraftfulla språ- 
ket och den goda vers-byggnaden, att han varit en. man 
af stort snille, på samma gång som arbetets inre halt 
städse vittnar om en djup forsknings-anda och ett glödan- 
de fosterlands-sinne. Detta fosterländska nit yttrar sig 
icke blott i begäret att sprida 'vetenskapens och bildnin- 
gens välgärningar till vårt för den europeiska odlingen 
då ännu fremmande fädernesland , utan ock i författarens 
omtanka för rikets yttre sjelfständighet , hans varma talan 
för ”rikesens almoghe”, hans lifliga uppmaningar emot 
”herrarnc”, bland hvilka hvar och en 


Digitized by v^ooQle 



LVI 


HANDSKRIFTENS FÖRFATTARE. 


— — — — wil jw rik/t styra oc lagha 
Thy binda the band mz rotenskap — — 
wthlaendska herra jnkalla segh til hiaelp 
ey tae/ikia//dw thz warda theras egen nederstiaelp 

och hvilkas egennytta, maktbegär, inbördes kif, tvedrägt 
och örlög länder 

rikeno til skam oc ihcras eghith förtap; 

i hans upprepade varningar emot faran att hålla många 
'soflanaera” b vilka stundom ”taka riketh aff herranom, sel- 
ler skirnia thz vvm the haffwa thes makth”, — och slut- 

✓ 

ligen i hans bittra klagan öfver rikets nöd. Emot dessa 
yttre och inre oredor söker han på urgammalt svensk- 
manna-vis skydd hos landets konungar, 

hwilkom tilh^rer betsenkia rikese/is wselfserd 
beskflermawde mz byssor, sk0l, oc swaerdh — — 
Sina eghna waelfserd ghfrma, oc rikit framförda 
lagh oc raelhwiso mz allom fwlborda. 

Alla spår hänvisa således till en skrift-ställare, som 
varit samtidig med, olyckorna under Kalmare - förening, 
och tilläfventyrs fått skåda inträdet af ett nytt, bättre 
samhälls-skick ; h vilket blir troligt deraf, att de bittraste 
klagomålen öfver ”herrarne” sednare finnas utstrukna. Men 
utom dessa allmänna bestämningar innehåller vår hand- 
skrift* flera serskildta anteckningar, hvilka närmare an- 
gifva författaren. Sålunda läses nederst på bl. 90 Verso, 
vid slutet af den ofvan omtalade Sjö-rätten: 

”Rome anno dömznj 1522 fräter P: 

Bl. 119 Recto, vid ändan af Läka re- boken förekommer 
ytterligare: 


Digitized by v^ooQle 



HANDSKRIFTENS FÖRFATTARE. 


LVH 


”Thaessa bokena screff jak P* M* warawdij 
j enom siad j wa land so m hether Caslrt/ 7 / 1 *) arom 
eeffthcr gwd2 byrdh 1522.” 

Vid granskning af dessa sammanstämmande vitnesbörd kan 
intet grundadt tvifvel uppstå , att ju boken verkligen är 
skrifven af den i våra kyrko-häfder ryktbare Peder Måns- 
son, som vid nyss angifna tid ännu var munk ( fratei •) i 
Wadstena kloster, och vistades uti Italien (Waland) såsom 
föreståndare för S:t Britas hus i Rom. Benzelius har så- 
ledes icke irrat sig, när han, vid sidan af B. Crono- 
bourgh d. äldres ofvan åberopade anteckning, med egen 
hand skrifvit: 

” Johannes de Rupc Scissa auetor est traetatus 
medici, qvi medio hujus vol um i nis, is vero non 
erat monachus Svethicus, sed interpres lau- 
datus Petrus , postea Episcopus Arosiensis, cujus 
qvoque est praefatio metrica, qvae non uno loco 
ardens ingenium éjus mönstra t.” 

Enär vi således hafva att här sysselsätta oss med de 
vetenskapliga qvarlefvorna efter en man, hvilken hittills 
varit känd mera såsom offentlig persön än som förfat- 
tare, må det medgifvas oss att tillika lemna en teckning 
af hans iefnads-öden , så vidt dessa efter nu bekanta käl- 
lor kunnat inhemtas. 

Peder Månsson, eller såsom han sjelf skref sitt namn, 
Pasdher Månsson eller Petrus Magni härstammade ifrån 
”en ädel och fHboren slächt i Tillberga och Rybro” uti 

- « 

*) CastrOj invid Adriatiska hafvel, i det INeapuIitauska landska- 
pet Terra d’Otraulo. 


Digitized by v^ooQle 



LV1IJ 


PEDER MÅNSSONS LEPNAD. 


Weslmanland. * 8 ) Hans fader var slotts-höfvi (smannen i 
Westerås Måns Jönsson, som vid hög ålder blef korss- 
fästad af k. Chrisliern den Omilde, år f 520. Om Peder 
Månssons egna öden i yngre åren är ingenting bekant. 
Han nämnes första gången vid år 1507, d. 2 Aug. , då 
han redan var munk i Wadstena kloster, och tillika 
med broder Johannes Mathei utskickades till Rom, för 
att vinna igen Sankt Birgittas hus, hvarlill egande- 
rälten blifvit klostret bestridd. 8Ö ) Denna (ard blef likväl 
afbruten genast vid dess början; ty då resenärerna kom- 
mit ut på sjön, uppsnappades fartyget af danska kryssare, 
och de sjelfva fördes först till Gotlland och 'sedan till 
Köpenhamn i fångenskap. Under denna tid måste Peder 
Månsson utstå många besvärligheter, till dess han slutli- 
gen blef frigifven af konung Hans, och tillika med sin 
res-kamrat fick återvända till Wadstena, dit de anlände den 
30 April 1508. 40 ) 

Kort tid derefter (d. 10 Aug. s. å.) affärdades Peder 
Månsson tillika med kloster-brodern Peder Ingemarsson å 
nyo i samma ärende. Denna gången mötte intet hinder 
för deras resa; men vid framkomsten till Rom väntade 
dem obehagligheter, rättegångar och lidanden af alla slag. 
Först efter trenne års uppehåll lyckades det slutligen för 
de begge utskickade att genom en sämja, eller förlikning 
på hårda vilkor, komma i besittning af klostrets egendom. 
Ifrån denna tid och ända intill år 1524 fortfor Peder 
Månsson att oafbrutet vistas utom fäderneslandet, såsom 


38 ) Swart , Hist. om. Westerås Stifts Biskopar, utg. af A. A. 
von Stjernman ; s. 22. 

39 ) D i a r i u m Wazstencnse, vid året 1507. 

40 ) Diar. Wazsten. , vid året 1508. 


Digitized by v^ooQle 



*£DER MÅNSSONS LEFNAD. 


UX 


ombud ifrån Wadstena konvent och ”procurator” eller 
”föreståndare - - j Sancte Birgittes hwss i Rom”. Han 
ådagalade uti denna sin befattning en utmärkt ihärdighet, 
drift öch klokhet. Den lid som blef honom ledig ifrån 
yttre bestyr egnades hufvudsakligen åt vetenskapliga sys- 
selsättningar, hvilkas beskaffenhet till någon del kan in- 
hemtas af de handskrifna samlingar, hvilka vi här gran- 
ska. År 1512 studerade han kanoniska lagen, i afsigt alt 
taga Doktors-graden , en värdighet som han ock anses 
bafva erhållit. 4I ) Emedlertid var hans ställning ännu all- 
tid bekymmerfull och tryckande. Det heter derom i ett 
bref, som Peder Ingemarsson år 1513, d. 11 Sept. skref 
hem till konventet: ”Waar fattigdoom ser mycken ha?r i 
”Rom, Herr Paeder Magni hafwer sarria klaeder han fördbe 
”aflf Watzstena , iak giör honom ey mykidh förköp, hwar 
W wij stadhom i aakernom aeller traegardenom, fuller skulle 
”foglarna raedhas ok bort fly”. 42 ) Småningom arbetade han 
sig likväl upp ur sin förlägenhet, ^betiente och Påfwen 
Leo den lOde i monga stycken wid hans Cancellie med 
brefs utfärdande, ty han war en lärder man”. 43 ) 

Man eger ännu i behåll åtskilliga bref, hvilka Peder 
Månsson under sin vistelse i Rom affärdade hem till Sve- 
rike. Vi meddela här några utdrag af desamma. De 
förtjena uppmärksamhet för det ljus de sprida öfver sin 
tids förhållanden och öfver svenska kyrkans förbindelser 
noed J?om. Serskildt blifva de för oss af värde, enär de 
bättre än någon lefnads-teckning uttala bref-skrifvarens 
personliga skaplynne och åsigter. 

41 ) J. Messenius > Scond. Illnstr ; Torn. IX., p. 49. — 42 ) Spe~ 
gel * Sk r iftel. Bcwis. t. Sw. Ky rck io-H ist.; ss. 145,146. 

43 ) Swartj anf. ar b.; s- 21. 


Digitized by 



LX 


PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


I det äldsta af dessa bref ”Scriffwith j Rom arom 
septher Gwdz byrdh 1512. -sexta die mensis Octobris.” och 
undertecknadt ”fräter Petrus Magni”, meddelas en utför- 
lig berättelse ”hwrwledes nw j thessen naesla VIII. f0r li- 
nden aar Wastena closter och thz Hwsith Sanct. Birgittes 
''hser j Rom ser betwngath swarlika oc sen betwngas mz 
”wrangwisa menniskiors genstridilse clostreno mz storom 
”swmmom vtlagda fil hwsens alherkommo i godan stadga 
”för faligha pelegrimas hwilo oc herberge, som komma 
”aflf Swaerike, hwilkith hwss hafde warith frilh oc oklan- 
”drath fran St. Birgiltes tidh j halfflh annath hwndrath 
”aar, hwar Gwdh gaff Sancle Birgitte mongh 'wppenbarilse, 
”oc kalladhe henne aff tesse werld &e.” Derefler förtäljer 
brefskrifvaren om sin första olyckliga färd, då han tillika 
med broder Johan Mathei blef tillfångatagen af Danskarne 
och förd till Köpenhamn, hvarifrån de fingo fara ”hem 
til Wastena oc ey lil Rom”. Han fortfar: ”fframdelis 
”wthsaendos ather brodher Psedher Jngemarsson oc jak 
”Psedher Månsson före samma förenaemda sak skwl til 
‘'Rom oc kommande fram fwnnorn brodher Bertil 
”tha halfwa fangith hwsith litigerande j t lie jamfasto 

”try aaren, oc haffde han mong gael pa clostrenos 
”wsegna aff sokommen oc fseringonne fangit, oc thy fingom 
”wij honom strax til alh betala mz CXXX ducater j gwl 
"förvlhae wsel andra hwndradha gyllene han förde syselff- 
”wer mz sigh anthwardath ' aff conwentheno tha han wth- 
”foor, sen thy then Bertil war ey Swserikis infödher, ty 

•J*) Bertil Leo j eller Bartoldus Leo.' Om hans rättegångar och 
öden i Kom, se: Diar i um Wazs ten ense, vid åren 1500 och 
1508; — Johan Nic/issons bref, dat. Rorne die X Octobris 1507 , 
anförd t ibl. v. Troils Skrifter och Handl. till Uplysn. i 
Sw. Kyrko och Re for ma t. Hist.; V, ss. 309 — 313; samt in- 
ledningen till Peder Månssons hur i utdrag meddelade skrifvelse. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LKFNAD. 


LXI 


”lydde han sinom landsmaennom Tyskarna oc Djaeffw Iskas 
”inskywtilse f0rwaerffwande mz the Gwlleno Wy honom 
”firfgo starka bwllas aff Paffwanom oc hwsith til sina 
”hand oc styrzlo oc likwael alt l0nlika oc betaladhe inte 
”aff gael lomen. Tha foor brodher Paedher Jngemarsson aff Rom 
”aktande sigh hem til clostredt Wastena, oc aepter nokon 
”tidh vthestaengde broder Bertil' mik af Sancte Birgi tte 
”hwss, f0rwerffande sig afflaeggia ordansens klaedhybonath, 
”oc swa regeradhe han hwsith som han wille oc ey söm 
”han skwlle, Jak motte tha laera twlamodh som jak kun- 
”ne ey haffwande paenninga, hwss eller malh, Sidhan kom 
”hederliken t Marr Mestar Jon Erichsson aff Wpsala hiit til 
”Rom, han lante mik XXX. renska gyllene til ath resa 
”sakena molh Bertille men som jak oc giordhe oc gingom 
”til raettha wm hwsith eth halffth aar jn rota, Tha hende 
”thz swa ath f0rnaemde brodher Paedher Jngemarsson kom 
”ather hiit til Rom aeffther clostersens befalningh, oc swa 
”aepther godha mannas raadh oc maeclan giordom wi 
”baadhe mz Bartille ena saemyo, loffande honom ena swm- 
”mo paenninga adika giffwa j tywgw aar, eller honom 
”f0rese j Wastena cl0ster oc f0rwerffwa f0riati Ise breff aff 
”conwentheno ther samma stadz f0r thz han tha giorth 
”haffde, Then saemyan war oss ey laek ath 1g0ra wthan 
”n0dhen dreff oss ther til, Thy baeire aer ath ' mista en 
”finger aen alla handena, — — — oc fingom wi för- 
”naemde Bertil ii XXX. Gyllene strax oc anamadom husi th 
”oc possess på Wastena clostersens waegna som thz lilh0rer 
”wnder myndoga notani instrumenth, oc swa haffwer jak 
”thz nw regerath sk0th 'wardande eth aar , oc Bertil for 
”nider til Hildensim thaer han aer f0dder &c. — — — 
”Nw aldrast0r$ta jaember oc harmber aer thz ath ther jak 
'taenkte mik wara j rolighet kommen ath alle wthlendhske 


Digitized by v^ooQle 



LXII 


PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


”Men ather wende ath stridha wppa hwsiib Sancte Bir- 
"gittes tha b0ryat wart eghen infodder man her Jons Mag- 
”ni af Skaeninge canich j Link0pung .... samma hwss 

”saeyande sig thz haffwa aff Paffwanom, haer 

”j bewisar han sigh ey som en Swaerikis man, fhy han 
”trakterar mz androm hwsenes fiendora wilyande mz the- 
”ras hyaelp j hwsith saeyande aen hwa som hwsith haffwer 
”ekke skwla mwnka haffwa thz, — — Thz haffwer Wa- 
”stena closter f0rskyilath f0re (hen godwilya ath the haff- 
”wa wnth then hws til fattiga pelagrimas hwilo aff Swae- 
”rike komma oc haffwa haer haerberge oc arlika saenth 
”hiitl paeninga, b0ker oc ornamenta, oc gyorth storan 
”kosthnath, oc mange br0dher waaghat sith liiff, ocjakli- 
”dith haer mykith onth oc nw saether mik ju f0re war 
”helga Fadher Pafwan ath jak aer en apostata, warjaken 
”vthlaendsker Man, aeller ey myndelika aff clöstreno aepther 
”wara haelga reglo oc priuilegia aff mynom 0fwersta f0r- 
”man wtsaendher mz breff oc skael. tha skwllé han swa 
”g0ra som han g0r, aeller regeradhe jak hwselh aeller 
”mith liffwerne annars aen mik borde, eller wnfangade 
”ikke pelegrimana. tha skulle han thz wnderwisa mynom 
'Vffwersta j Wastena alh han mik haedhan kallade aff 
”hwsens styvilsé, oc jak gladelika komma wille oc ey ga 
”til kiiff, lathande officiales l0pa bort mz hwsens paennin- 
”gom mz hwilkom jak skwlle byggia nokoth j huseno, 
”Thy mik b00r ath g0ra thz jak aer aeffther saendher oc 
”ath affw«rya cl0stersens oraeth til- thes jak gen kallas 

” jak mik bewisa en swadan Man moth then fattigom 

”haer komma, som jak skiwter mik til them haer haffwa warit 
”aff Swaerike j then aarith som jak haffwer regereth hw- 
”sith, oc hafwa haer warit nw j aar XVIII aff Swaerike 
”oc XII aff Danmark, somme haffwa legath j Hwseno II 


Digitized by v^ooQle 



LXUK 


PEDER MÅNSSONS , LEFNAD. 

”manadba, som me XIII dagha oc som I ige ena wika, hwar 
”epter sinom wilya, — — — — Jak menar ath Lin- 
,, k0pungx Domkyrkia maektar wael ath l’0dha Herr Jons ath 
”honom ey tarffwas g0ra nokot preestagael afT tesse hwseno, 
”celler praebendo swa ath thz bliffwer aeffwerdelika impe- 
”trabile naer nokon d 00 r baer wth. Ingen war then riker 
”aeller fattigher j Swaerike som wille kostwaria en paening 
”wppa ath winnath jgen, aen nw finnas wael mange som 
”hwsith wilya haffwa, swa plsegha oraethwise men- 
”niskior ey wandha bwem koona aegher eller henn^ f0dher 
”om winthren naer ihe fa my0lkena wm sommaren aff 
''henne”. — Peder Månsson slutar sitt bref med en öd- 
mjuk bön till ”alla andelika och werldzlika praelatha, 
”biscoppa oc aer lika herrar ridara oc menoga rikesins radh 
”j Swaerike ath the waerdogas scriffwa hiit til f0renaemde 
”her Jons Magni aff Skaeninge bywdandes oc bedyandes 
”honom inthe hindra m0dha clandra aeller qwaelya then 
”Sancte Birgilte hwss, ytherrneere g0randes ther wppa kost- 
”nadh och rikesens inbyggiarom thermz skada oc riktande 

”cortisanos, Jak haffwer wael fautores haer j Rom, 

”oc aer jak jnthe aeroloss mz thz jak baer kappom, jak weth wael 
”then twnga som riketh haffwer ath baera, oc thy kan jak ey 
”hyaelp bedhas til nogra bygningh aff rikeno” — — . 44 ) 

I ett annat bref ”Ex vrbe Roma anno domini 1512 
vigesima quarta mensis may”, undertecknadt ”fräter P — 
M - skrifver Peder Månsson till Nicholaus . Amundi i 
Wadstena kloster sålunda: 

— — ”insuper scire vos volo quo modo fra- 
ser Pe. j. »J*) semper & continue dicit se ab vrbe 

44 ) Brefvet tinnes tryckt hos A. A. von Sliernman ibl. anmärk n. 
t. Petri Andrew Nigri eller Swarts His t. om Westerås 
Stift s Biskopar; ss. 129 — 137. 

•}•) Petrus Ingemari. 


Digitized by Gock; 



LXIV 


PEDEft M.tNSSONS LEFNAD. 


"recessurum propter tribulacionem & dolores nostros 
"nec esf possibile quemquam bonum hic posse siare so- 
"lum qvare ve soli qui si ceciderit öcc. nec etiam me 
”delectat ital ia siue curia romana, nec sum missus ad ha- 
”bendum hic quietem ymmo laborem & dolorem. Nilii- 
”lominus spero post lachrimas risum & post nebula solum 
”suboriri. Si dominus magnus fecerit aliquem cam tempta- 
"lione prouentum, eapropter scito te me intendere hic 
”manere vsque dum plenius in iure canonico fuero fun- 
”datus vt gfadum doctoratus accipiam non propter cupi- 
"ditatem honoris mei sed monasterii 6c ordinis vt si ali- 
"quando reduxerit me dominus cum salute sciam impug- 
"nationibus monasterii ac exprobantibus verbum reddere.’’ 
4#) 

Eli tredje bref "Screffwit j rom 1515 XV daghen j 
"februarij manadh." till Abbedissan Anna Fickesdolter och 
Conventet i Wadstena, samt undertecknadt "Broder P. M.” 
förmäler, huruledes "her slaar wael til j hwsith oc wael 
”farbaelras daglika gwdy til heders, Oc aen tha ath jak 
"gerna ware hema i clostreno tha likowael wil jak ey ne- 
"ka ather hatfwa aen nokon tidh omak her wppa thz ath 
"allt malthe komma aen til ythermere stadga och f0rbae- 
"trilse, wm edher swa taekkes oc ey annars” 4 ®) 

1 ett sednare bref likaledes till Abbedissan Anna 
Fickesdoller och Conventet i Wadstena "Scriffwit j rom 
Arom öcc. 1516 femte daghen j Aprili manath" och under- 
tecknadt ”Brodher P. M.", talar brefskrifvaren om det "ca- 
pitulum generale”,som skulle hållas i klostreth^MarieforstlT-J*) 

4 *) v. Troil, Skrift, och Han dl. t. Svenska Kyrko och 
Reform. Hist V. 322 — 5. 

4 6) Anf. arb.; V. ss. 325—326. 

•JO nära Köln. — Se Netielblad , Nachricht von Brigittincr- 
Klöstern ausserhal b Schweden. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LEFNAD* 


LXV 


wpa Sancti Paedars ad vincula tidh”, och lofvar att der 
infinna sig, ehuru liden var honom ganska stackot, enar 
Con ventets i Wastena skrifvelse ”warith j waeghenom maxan 
j VIII manadha”. — Om ställningen inom S:t Britas hus 
yttrar han sig sålunda:'* ”framdelis maghen j witha thz 
”her standher wael til pa hwssens waegna oc wj aerwm 
”wael helbrjgde gwdy warj thes loff, oc haffde jak aktath 
”mykith bygth her nw j aar aen maedhan jak skal tessa 
”resona nidher fara til thz capitulum tha wardher jak wp- 
”saetya bygningena til eth annath aar wm gwd wnner 
”mik liffwa swa laenghe”. — Widare yrkar han åtskil- 
liga förändringar i ordens inrättning. Således heter det: 
”Jtem haffwer jak wnderstandit ath brodher Arlandh aer 
”praester oc brodher Lårens Erici skal snart wardha pre- 
”sther hwilkit mik tykker wael wara, oc g0ren them alla 
”samman till praestha oc taken inga lekbr0dher jn wthan 
”the som beqwaeme aerw til ath wardha praeste swa kwn~ 
”na the mera hedher g0ra gwdy oc sigh syaelflfwom 
”gawghn oc tyaene hwarandrom, komber jak hem jak wil 
”swa snarth tyaena enom aff them til messo som the mik oc 
”tror jak ath tha skwlle wardha baetre rolighet, thy tesse 
”mange secte som aerw j waran orden g0ra mykith onth. 
”Wj aerwm faa til taleth , oc mange secte, som aer Prsest- 
”brödher Dyaconi Lekbr0dher Korsbr0dher focarii oc aen eth 
”annath slagh medh br0dher wthan f0re, wm hwilka priui- 
”legia tala, oc thessen wtanskapen dogher jnthe, thy lekbr0- 
"dherna saeya sigh wara f0rsmadha aff praestbr0dherna oc 
"bindha bandh, Jtem ewangeliste seya sig wara forsmadha 
”oc g0ra sig manga fantasias, quia nullus sua sorte contentus, 

”ty dyaeflfwllen pwstar i askona starkligha nogh, 

”Jtem aerw nokre the som ekke aerw laerdhe tha laegge 

Sv. Fornskr. Sällsk. Handl. I. 3. ^ c 


Digitized by 



LXVl 


PEDER MÅNSONS LEVNAD. 


”sigh win wppa ath laera (hy fnghen aer fyvr gammal til 
”ath laera, thy naer j haffwen twa maen som ella badz- 
”stuffwona oc Conwenth stwffwofla, Jha afer all tyfcnisth 
”giordli, thz andra g0res per ordiriem, oc alle sywnge j 
”korenom, oc kwnna ey alle syvvnga per artem tha faa 
”fhe wael sorighen daghlika per vsum, Jtem hwilke ey 
”trösta sigh til ath praedika tha skiffihe mz enom androm 
M the (yaenistena, . — . 4t ) 

Ett femte bref, likaledes till Abbedissan, fru Anna 
Fickes dotter, och Conventet i Wadstena, ”scriffwith ] Rom 
arom &c 1518 ythersta daghen j Septembri maanath”, hand- 
lar mest om Wadstena klosters angelägenheter och det 
sätt, hvarpå dessa af Peder Månsson bevakadés i ftofri; 
men sprider tillika mycket ljus öfver brefskrifvarens fros- 
åsigter och personliga ställning. Särdeles märkliga äro 
hans deri förekommande yttranden om de nyss utbrustna 
kyrko-oroligheterna i Tyskland. Det heter således: ”Nw 
”j aar screff en Doctor aff sancti Augustini ordan nidre 
”j tyskaland j eth stwdium som hether wittenborg manga 
"conclusiones moth alllath och sående widarla wm kringh 
”oc hith til paiTwan, oc haffde paffwen honom han bren- 
”de honom slapro, sen han haffwer bakstandara, en an- 
”nan Doctor her j rom screff swar ther moth aeffther paff- 
”wans befalning oc ther han mehthe J0sa lykkiona giordhe 
”hari knwthen, hwilka maleriam jak saendher edher mz 
”tesso brefT, jak haffwer laesifh hwrw affiath b0ryades 
”f0rsth oc cer l0sgiordhadher grwnd, aen penilencia thz aer 
"tryggasthe waeghen ther wil jak d00 wppa, Thy alle 
”wilya hafFwa ribalda werk, — — Jtem wm hwsith 
”werdogens witha ath j fiordh bygde jak nyo Camara oc 

47 ) v. Troil , anf. arb.; V, ss. 327 — 333. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


LYVH 


*hwaelffde twa kseilara j jordenne hser j hwsith aff hwit- 
*kom IX camarom twa aerw hwselffde sen tha ath alzlinges 
”mwrgerningen ser obetaladh , Tha hoppas jak kwnna snar- 
”ligha betala, oc nw then delen j gardenom som ser til 
”kryddegardhen standher til spryngs, jak wil och -edha mik 
''til ath springa hsedan lathandes myn seffterkommanda 
*haffwa nokoth til ath byggia oc thy screff jak edher til 
"wilyandes hsedan , oc sen nw scriffwer oc bedes hem- 
skallas, oc waren ther j f0rtsenkthe hwem | her wilyen 
*haffwa, Men skal jak her bliffwa til allerdomsens lam- 
*heth seller krankdom kommer mik til, tha wil jak her 
M00, oc ey liggia pa annars hendher ther hema, oc h0- 
*ra mor seller knor nser jak ey msektade g0ra myn aem- 
*bethe, thy jak weth seller gissar ath j wiljen ey nythia 
*seller brwka thz breve apostolicum som iak f0rwerfwadhe 
*aff paffwanom ath br0dherna matto jntaka andra f0r them 
*som oboteliken krankdom haffwa > seller sera wthgamble 
*seller wthssendas, oc th2 her rnaga altid twa standa j 
'"rom &c. Aff hwilko brefwe jak ssender edher sanna co- 
*piam de verbo ad verbum som thz lydher, The andra 
'copia som jak sående til f0rna war seffther minutam, 
Thy jak haffde ey sen tha l0slh " breffwe de Secretaria 
*Pape, Jtem wilyen j oc befsella them br0dhrom j hiith 
*ssenden anama rsekenskap aff mik aff alth thz jak haffwer 
*wpbwrith aff renthonne j fornomsloga mannas hendher , 
*tha wil jak honom g0ra, Tsekkis oc edher ther hema 
*rsekna alth oc 0ffwer see, jak ser redho, thy dagh fran 
*dagh haffwer jak scriffwith hwalh jak haffwer wthlagth &c% 
^seller wpbwrith oc for hwath seller hwrw ser f0rtserth, 
*haffde jak kwnnith giorth wsenth hwar paening j hwndrada 
^gyllene til hwssens bsetring thz haffde jak gerna giorth, JEtt 
*jak haffwer tapath borth aff breweranom psalmum 132 


Digitized by v^ooQle 



LXVIII 


PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


”00 t hy bedhes jak hemkallas in nomine Ihesu Cbristi , 
”Jak aer wael helbrigde till ikammen gwdhy wari ther f0re 
”tak och thyaenist hwilkom jak edher alla oc hwarya be- 
”fallar til ewighen tidh, ok mik vndher allas edhra g\v- 
”dhelika böner,” . 4ft ) 

Oaktadt denna lifliga önskan att få återvända till 
fäderneslandet, nödgades Peder Månsson ännu en lång tid 
qvarstadna i Rom. Anledningen till detta dröjsmål bör 
tilläfventyrs sökas i de fortfarande oroligheterna uti nor- 
den. Emedlertid hade vår Rom-fararés sällsynta lärdom 
och öfriga förtjenster blifvit allmänt kända genom pilgri- 
mer och resande klosterbröder, samt ådragit sig uppmärk- 
samhet af den man, som nu mera stod i spetsen för 
svenska riks-sfyrelsen. När derföre konung Gustaf„ år 
1523, sjelf uppträdde inför dom-herrarne i Westerås, och af- 
satte deras upproriske biskop, Peder Sunnanväder, före- 
slog han tillika den lärde Peder Månsson att blifva den- 
nes efterträdare. Det förskräckta dom-kapitlet vågade icke 
sätta sig emot konungens önskan, utan röstade enhälligt 
på Peder Månsson, h varefter kon. Gustaf lät affarda skrifvelse 
till Rom, med begäran att påfven ville stadfästa valet. 
Vid betraktande af den slughet, hvarmed konungen förbe- 
redde sin tilltänkta omstöpning af svenska kyrko-väsendet, 
blir dock sannolikt, att han företrädesvis derföre vändt 
sin hog till Peder Månsson som vistades i på fl i ga stolens 
granskap, på det han måtte få någon canonice invigd 
biskop i landet, hvilken sedan kunde viga andra, så att 

8 ) Brefvet tinnes tryckt hos BenzeliuSj i bl. Bilagorna till Diar i uro 
Wazstencnse; ss. 213 — 216; men fullständigare oeh bättre hos 
v. Troil j Skrifter och Han dl. t. Uplysn. i Sw. K yrko 
och Re for ma t. Hist.; V, ss. 333 — 345. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


LXIX 


kalholikerna icke måtte oroa den svenska lutherska försam- 
lingen med beskyllning, att dess klerkeri saknade ”andans 
gåfvor” 49 ). Det är således genom Peder Månsson som den 
s. k. successio apostolica eller canonica öfvergått till 
svenska presterskapet , och denna omständighet gifver åt 
hans utnämning betydelsen af en vigtig historisk till- 
dragelse. 

O 0 


Medan Peder Månsson ännu vistades i Rom, erhöll 
han åtskilliga bref ifrån den bekante biskopen Hans Brash 
Man eger i behåll en af dessa skrifvelser, gifven ”ex Lin- 
copia Anno domini (1524) die sanctorum Geruasli & pro- 
tasii martirum”, som är märklig, emedan den visar 
huru konung Gustaf hittills förstått bemantla sina planer 
och afsigter, så att katholska presterskapet, och serskildt 
den skarpsynte man hvarom vi tala, ännu vid denna 
tid i honom såg ett stöd emot den lutherska smittan. 
Det heter således i bispens skrifvelse: ”Misera - ecclesia 
”Swecana, - - - adhuc sue viduitatis deplorat incom- 
”moda adeo quod nisi serenissimus dominus noster rex 
”tantus cristiane religionis zelator existeret luteriana in- 
”feclio ecclesiastici status conditionem preteritam ac ro- 
”mane ecclesie obedientiam ut veremur celeriter ener u aret” 80 ). 
Likväl dröjde det icke länge, förrän både han och de 
öfriga andeliga herrarne funno sitt misstag. Denna upp- 


4 ®) A. D. Rhyzelius , Epi scoposcopia S viogoth.; 1, p. 262. — Jfr. 
Hans Järta > Om Sv. Kyrkans yttre skick och förhåll, t. 
Staten efter Reformationen; iblandVitt. Akad. Handl., 
XVI, 118. — - L. Benzelstjerna j Diss. de Succé ssione Epi- 
s c o p. Canonica ap. Evangelicos praesertim in Suecia; 
Lund, 1738. — och E. M. Fan t j Diss. de Successione Ca- 
nonica & Consecratione Episcopor. Suecire. Ups. 1790 
80 > Handl. rör. $kandi na v. Hist.; XVIII, ss. 237 — 239. 


Digitized by v^ooQle 



PBDER MÅNSSONS LBfNAD. 


LXX 

täckt inträffade nästan samtidigt med Peder Månssons åter- 
komst till fäderneslandet, och gaf anledning till en strid, 
i hvilken presterskapets myndighet småningom dukade un- 
der (Sr den vexande konunga-maktén. 

Peder Månsson, som af en romersk kardinal blifvil 
invigd i sitt nya embete, anlände till' Wadstena d. 16 
Juli 1524, M ) efter sexton års frånvaro, och afreste der- 
ifrån till riksdagen i Jönköping. Han blef bär af konungen 
nämnd till Riksråd; en värdighet som man icke, med 
visshet känner att någon svensk atideltg efter honom inne- 
haft. Oaktadt detta skenbart goda förhållande till kon. 
Gustaf, begynte bispen likväl strax t göra gemensam sak 
med de öfriga andeiiga berrsarne. Man upptäcker således 
„ redan ifrån denna tid en alltmera framträdande brytning 
emellan honom och konungen; — en brytning, b vara t i 
bispen, under skenbar eftergifvenbet , söker hemligen mot- 
verka konungens påbörjade förändringar i kyrka och stat, 
medan Gustaf, genom maktspråk eller öppet våld, sträfvar 
att framdrifva sina afsigter och kufva prelatens stolthet. 
Framställningen af denna strid emellan den gamle, ka- 
tholske biskopen i Westerås och den unge , kraftfulle 
konungen, är «§pplysande för svenska reformationens histo- 
ria, och lemnar i smått en trogen bild af det sätt, hvar- 
på de andeligas välde krossades och kyr ko- förändringen 
vann insteg i vårt fädernesland. 

De förslå spåren af Peder Månssons fiendtlighet emot 
kon* Gustaf skönjas i hans försök att understödja eller skyd- 
da de till Norrige afvikna, upproriska biskoparne, Peder 
Sunnanväder och Mäster Knut. Man känner härom af ett 


*') Diarium Wazstenense; vid Uret 1524. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER JIAHSS0N6 LKFJUJJ. 


href, som han, år 1525 d. 1 Aug. , a {färdade lill ärke- 
biskop Olof Engelbrechtsson i Trondhiem, och hvarj or- 
dalagen lyda: ' 

— ”Insuper jntellexi prepositum et decanum ecclesie 

”nostre arosiensis dominos Canutum et petrum ad graciam 
”vestram peruenisse Et cum eis in nullo possum sucourrere 
”quemadmodum & oflicio deberem roerito in necessitalibps 
”constitulis, Quare hoc solum roilii superest exorare et 
"gracie Vestre Reuerendissime supplicare, Quatinus eosdem 
”collectos benigne fouere velit, non sinemus eos in rebus 
”aut personis a quoquam jndebite molestarj, Et s| quid 
”in est in quo possum gracie vestre Reuerendissime vice 

”versa complacere, ero jndefessus”, — — *’) 

Under de närmast derefter följande åren synes nämnda 
fiendtlighet hafva funnit luft och näring i den allmänna 
striden emellan konungamakten och kyrkp-väldet; ehuru 
Peder Månsson, som redan hunnit till framskriden ålder, 
dervid framstod mera som en nitisk anhängare än som 
hufvudman för sitt parti. Man känner således föga om 
hans tillgöranden ’vid Westerås riksdag, oaktadt man ve.t, 
att han vid detta såsom andra tillfällen ådrog sig Gustaf 
I:s häftiga missnöje. Följderna häraf dröjde också icke 
att inställa sig. Konungen utfärdade nemligen år 1528 
d. 28 Okt. , ifrån Upsala en skrifvelse, bvari han, under 
sken att bereda bispen mera lugn på ålderdomen samt 
bättre ledighet att annorstädes färma- och visitera, berof- 
vade honom hans makt, och stälde vid hans sida en med- 
bjelpare eller rättare uppsy ningsman , som med honom 
skulle dela stifts-styrelsen. Konung Gustafs bref bärom 
var af följande innehåll : 

M) N. J. Ekdahl, Christiern II:s Alt i v; Af<l. 3, ss. 9 ^~ 94t ‘ 
C. G. K röninga svärd. Diplomats r. Da I eka r 1 1 c.; Del. H , 
.s. 67 , 03. 


Digitized by v^ooQle 



LXIII 


PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


”Vij Götstaff etc Göre viterligit att effter oss är vis~ 
”seliga förekomet huroledes oss elskelig vår fader, biscop 
”peder i västrås ecke liaffuer i hans stict så store lydno 
”som til ilh gått regimentte väl behöffdes mest förty att 
”hann är en suak och gamal man oc giter ecke mykit 
”brytes medt ostyrugt folk, thet nu ty verr nog finnes i 
”verden Therföre, på thet att kyrkian och stictet må blif- 
”fua vedt t ilbörligit regimentte och vij tess bälre måge 
”emellom åth bruka honom til att visitera och färma i 
”annor stict som nu biscops lös ära etc Haffue vij skic- 
ket och medt thette vårt breff skicke oss elskelig her 
”ni Is andree dekenen i förrda västrås samma biscop peder 
”til en medhielpare att han medt honum styre och regere 
”skal bode i stadhen och stictet offuer all then del bi- 
”scops regimentit tilhörer, medt geldz besörgning och 

”huadt thet heldst elles vara kan eller nämpnas och 

”biude yij vår embetsman ioen scriffuare att han är bo- 
xhorn them och huariom för sig beståndig och behielpig 
”til all then deel som rätt är. Och vele att ther ingen 
”deel företages i then måtto, thet något merkeligit eller 
”victugt är, vlan samma ioens vetskap och rådt” * 3 ) 

Det vill synas såsom hade Peder Månsson redan ge- 
nom denna näpst blifvit bragt till undergifvenhet ; ty han 
erhöll följande vår åter full myndighet öfver sitt slift. 
Likväl dröjde det icke länge, förrän han å nyo och i 
högre grad ådrog sig konungens vrede. Gustaf I höll 
nemligen år 1530, vid 20:de dag jul, ett möte i Upsala, 
för att der öfverväga riksens ärenden, nytta och gagn. 
Vjd detta tillfälle lemnade konungen ett slags redovisning 

M ) P. E . 'jThjrsclius j Han dl. rörande Sv er ges Inre Förkål t. 
under K. Gustaf I.; Band. I, as. 162 , 163 . 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LEPNAD. 


LXXI1I 


öfver sina styrelse-åtgärder, och serskildl öfver förvaltningen 
af rikets skatt» samt gaf tillika befaHning åt prelaterna/ 
att vid prestmöten och andra lägligheter härom undervisa 
sina klerker, så att desse måtte bemöta ondt tal som 
kunde spörjas' i landet. Men Peder Månsson missförstod 
eller låtsade missförstå konungens tillsägelse , och lät ge- 
nast efter sin återkomst till Westerås utfärda ett cirku- 
lärbref öfver hela stiftet. 1 nämnda cirkulär visar han 
den största ödmjukhet för konungen, och uppmanar pre- 
sterna , att de måtte stilla ”thelte anskrij och roop som 
"vpkommit är aff nogre på wår käriste nadigste herre, 
”bediandes bindandes rodandes st renge I ige att huar och en 
”högh och lågh epter thenne dag förwarar sin mwn ord 
”och taall ther wår nadigste herres maiestadt 'anrörandes 
”warder. vtan i alle redelighet wara hans nådz maiestadt 
”höruge och lyduge i alla motte som troe vndersåte bör 
”alt wara theres rette herre och konung, beuisandes eder 
”\* alle gode molt hans nade. han wil wara eder alle för 
”en gönstug herre och mildh så lenge hans nade leffwer”; 
men ordar tillika vidlyftigt om konungens styrelse och de 
elaka rykten hvilka emot honom kommit på tal, samt lå- 
ter serskildt tillsäga allmogen, att den skall utgöra ”sina 
”retta tiende Kyrkena och sina soknaprestom all redhe- 
”lighett i tiende quikt och dött, epter kyrkegang. likstooll. 
”smörmåla. matskott. och allt annalt som the wana och 
”plictuge ära att göra som fader och föräldrar giortt 
”haffua aff gammwll alder och sedwenia — — — för- 
”biudandes allom att jngen skotzmåll haffue vppå hans nåde. 
”thet han noghen deell afflagt eller förbudi t haffwer.” o. s. v. 54 ) 

M ) Cirkuläret finnes tryckt hos P. E. Thjrselius j Handl. rör. 

Sv er ges Inre Förhåll, und. kon. Gustaf I; Band. I, ss. 

313—317, — och hos C. G. Kröningssvärd , Diplomat. Dale- 

k a r I. ; Del. II , ss. 160—162. 


Digitized by 



LJXJV 


PKJMUt MÅNSSONS LKPJIAJ). 


Det är svårt att afgora, om denna skrifvel&e tillkom- 
mit af otidigt begär att tjpoa konungen och vinna frans 
ynnest, eller om bispen dermed afsåg, att gifva näring åt 
den missnöjda sinnes-slämningen i landet. Det förra låter 
förmoda sig deraf, att dekanen i Upsala kort tid efteråt 
inkom med förfrågan, om han skulle utfärda ett lika lydan- 
de cirkulär tii! ärke-stiftei ; det sednar# åter bJir troligt, 
när man fäster uppmärksamhet vid det spända förhål- 
lande, som egde rum emellan konungen och de andeliga. 
Huru som helst, väckte bispens åtgärd kon* Gustafs häftiga 
vrede, och den oförsigtjge prelaten fick innan kort ånyo 
känna hela dess tyngd. Vi erfara delta af nedanstående 
6frrifvel$e, som konungen, d. 27 äfors 1530, lät afgå tjll 
Peder Månsson. 

"Wår etc Wij haflue bespoort käre bisp peder hu- 
"ruledes i haffue vthscriffuit kring om alt Vesterårs sticht 
"ilt breff med monga punctar och articlar som i Vpsale 
”skulle warit beslutne och befalte aff oss j thet möthe 
''som wij ther hade widh XX:de dagfr Juli nest förledhen, 
"tlier doch huarken i eller noghen annen finge befalning 
"slike slycker vth scriffua till then meneman, eff huilko 
"the fåå tilfelle till onyttugt taall, ther the tijl ewentyrs 
"förre jntedt wiste om tala, wäll är sanntt att wår me- 
ning ock sinne war att clärkenar skulle wårdit vnder- 
"uiste i theres preslemootl, och huar man thet helst kunde 
"bekomma, att huar the slike taall och skrij förnummp 
"afif theres almoge, motte the thå wetha hurw best sam- 
"ipa onyttuga taall oc roop mota skulle, Men jcke war 
"meningen eller befalninghen sliika stycker mt&criHua iili 
"then meneman, besynnerliga med.t så fögha sfcääN odi li- 
"then förnnffjt så som t henue eder frreJT vthscriffuin *äro, 


Digitized by v^ooQle 



PKMJR MkwmOHS LEFMAft. 


LUV 


”builke och monge stycke jnnehoRa the wij jngalimda 
”samtykt haffua, och the ther last nedherslå vest er års 
”Recess. then aff Riksens rådh. hela adlen. och then me- 
”ne man Sr beleffuat och besegltt, och på nytt i Streng- 
”näss samfelt warith, fauadan i ihenne öffwerdåch^het 
”haffue. wij icke kunne wetha , kan wåll henda att eder 
”simpelhett haflfwer her cny.kit i wåldit, som wij och för- 
”rthnme att thet samma mykit w ål der. att thet regimente 
'som i föra. går jnlit wåll till. vtan är skadheligit, bnar- 
”före wij och tilförenna let tade eder aff thentwngan, och 
”befalte Dekenen att han thet mest sköta skalle, endocb 
”wij i wåras befalte thet eder jgen. i förhoop. att edert 
”regimente skulle bätre wordit,, Så förnimme wij doch 
”jngen förbätring ther vtinnan, vtan heller förwerringh, 
”therföre wilie wij att i epter thenna dagh jngen merke- 
”ligh breff vtscriffua. eller noghon merkelig handill på slåå 
”i bisps regimentet, eller förläna någhon geld, medt 
”mindre thet skeer midt för:da Dekenens rådh och sam- 
”lyckio, Och epter i all förwijdt streke thet wilkor i 
”finge aff oss i Upsala såsom aff för:de eder vthscriffna 
”breffue* wäll förmerkias kan, wilie wij förtenchte wara 
”om.en annan handill görandes medt eder, ther förinnan 
”att någhon ny rentte ingåår till bisps bårditt, och kan 
”thå henda att j skole' fåå mindre wilkor än i nw haffue 
”Gudh eder etc aff Slocholm Dominica Letare Anno 30*°) 

Uti det bref som konungen under samma datum af- 
lät till dekanen i Westerås, herr Niels Andre», säger han 
sig hafva ”förståndit att bisp peder haffwer emellanålt 
”mongen onyttug stycke förhender ther han thet bekomma 

5a ) P. E. Thyselius , anf. arb. ; Bd. I, ss. 319 — 321. — C, G. Kro '•* 
Htngssvärd j Diploui. Du lek ar 1.; II, ss. 163, 164. 


Digitized by v^ooQle 



LXXVI 


PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


”kan, — — — huarföre wij och nw scriffue honum 

”till wår mening ther om, som i finnandes wordhen i co- 
”pierne the i Joen scriffuares breff jnnelucta äro bådhe 
”huad han vtscriffuil hade, så och thet wij nu scriffue 
”honum till, att j måghe wetha wårt sinne och wilia ther 
”om, ther i och måghe epterretta, oc trädher in i regi- 
"mentit medt honum, epter som i förnimme att wij ho- 
”num tillscrifTui t haffua, och lalher honum jcke all för- 
^mykit rådha. epter han jcke bätre regimente föra kan,” 
- — — >. 5li ) Samma lifliga missnöje uttalar sig ock i det 
svar konungen samtidigt lat afgå till Dekanen i Upsala, 
på dennes ofvan åberopade förfrågan. Det heter: 

— — ”Så wethe i wäll alt i thet möthe som i 

”Upsala stadh widh tiwgwnde dags tidh. Jngen befalning 
”war vdlgiffuin att biscopana skulle slike breff vtscriffua 
”till then meneman, wij kunde wäll sielff scriffuit sådana 
'”vth huar wår mening hade warith, Men thet begäredhe 
”wij aff the gode prelater som ther församlade wåre att 
”presterna molte vnderuiste warde i theres prestemoth 
”eller huar the elles vnderuisas kunde. — — — jcke 
”att the skulle sliik vppenbara breff vtscriffua till then 
^meneman, aff huilkit thet simpell folk snarare kunna vp- 
^ueckias till att tala om the stycke ther the tilförende jn- 
”tedt affwiste än ther medt stillas skulle, therföre må i 
”wäll haffua fördragh sådana breff vth alt scriffua, och 
”hade wij wäll holledt eder så förnufftogh atj thelte jcke 
”skulle haffue lilbudhit, — — — 57 ) 


fi6 ) Thyselius , anf. arb. ; I; ss. 321 — 2. — C. G Kröningssvärd , 
Diplom. Dalek.; II, s. 164. 

* 7 ) P. E. Thjrselius , anf. arb.; ss. 3i8, 319. 


Digitized by v^ooQle 



PEDER MÅNSSONS LEFNAD. 


LXXVII 


Den ålderstigne bispen, hvilken således blifvit å nyo 
beröfvad hela sin makt och myndighet, vågade efter denna 
tid aldrig mer uppträda emot konungen, utan nöjde sig 
att på afstånd, stillatigande åse händelserna. Om hans 
sinnes-stämning kan likväl dömmas af den protest och 
skotts-mål, som han tillika med biskop Magnus Sommar, 
år 1531 d. 10'Äug. nedlade hos vördige herrar och män, 
doktor Per Galle och herr Torgare Gudlachj uti Strängnäs. 
1 denna protest uttalar sig lifligt hans sorg öfver det våld, 
kränkningar, och förtryck, som den katholska kyrkan må- 
ste lida, hans ogillande af den invigning, som han sjelf 
'af stort öfuerwaldt och redduge” blifvit tvungen att meddela 
den lutherske ärke-biskopen och andra biskopar, samt 
hans bittra klagan öfver ’'thet furdömmelige och fördömde 
"Lutterske Ketterijt och förgifftig lärdom", hvars "månge 
oseijelige och förargelige wilfarelsser" lända "så wäll Rij- 
get till skam och förderff, som Siälerne till stoor fahre". 
Nämnda protest får således betraktas som de katholska bi- 
skoparnes yttersta vilja och vädjomål till efterverlden, 
samt, i förening dermed, som det kufvade tros-partiets un- 
dergifvenhets-förklaring. Härigenom erhåller den stor vigt 
för våra svenska kyrko-häfder, och intager tillika ett pas- 
sande rum i teckningen af Peder Månssons lefnad. Den 
lydde såsom följer: 

— — — "Wij Magnus Sommer till Strengnäs och 

"Petrus till Westeråhrs Biscopa, Öfuerwägendes then öri- 
"kelige kirkiornes Stadga her j Swerigis Rijke, huruledis 
"mygit ondt her dagliga upkommer, som then Helge Chri- 
"stelige troo, thet Romerske Säthet, medh thess lydne, och 
"then ganska Swerigis Kirkies Frijheet förnär är, till för- 
"acht och orätt, Uthaf thet fördömmelige och fördömde 


Digitized by v^ooQle 



LXXV1II 


PK0HR MÅKSS0N3 LKPNAD. 


"Latterske Ketterijt och förgifftig lärdom (tbet Gudh bätlre) 
”så wäll Bijget till skam och förderff, som Siälerne till 
"stoor fahre, hwilke onde wij alle icke så förmågom be- 
möte eller mootstandt göre, som wij ge me wille, och 
"som wij på wårt Embets wägna thet plichtige 8 re och 
”skole. Hwarföre fly wij till remedium Juris, görandes 
"wårt samdrechtelige appeliation och Protestation, ther 
’uthaf alle förtrychte och underkufuade pläge uprettis och 
”förtröstade blifae. Och giörandes wårt protestation eller 
’skutzmåhl för eder wyrdelige Män och Herrar, Docter 
*Per Galle och her Torgare Gudlachj Prsebendat i Streng- 
"näs, oppenbarligen och klarlige bekännandes, at wij al- 
v drigh hwarken af någon skynbarlig dierfheet eller obe- 
"ståndigheet hafue macht gifuit, samtyckt och bewilliget 
"till thenne Lutterske lärdom och partij, Eij heller till 
J the Biscopars wigzle, som nu uthwalde äre, heller her 
”effter intrengde warda, in i the Swenske Kirckior, thet 
”ganske Romerske stått till föracht och undertryckelse. 
"Och ändog wij nödges och twinges, dogh af stort öfucr- 
"waldt och redduge (som wäl finnes uthj en bestendigh 
'Man) till att wyija Biscopar, Så beklage wij oss höge* 
"ligen ther uthöfuer; Sammelunde och uthöfuer mera så* 
"dane wanbruuk, medt messe haldningh på thet Swenske 
"tungemål, och Sacramentzens uthskifftelse, medh månge 
"andre oseijelige och förargelige wilfarelsser, Så att wij 
*icke förmåge beskerme eller försware Gudz huus, eller 
"then Helge Kirckie, som wij gerne wele och plichtige äre. 
"Öfuer alt thetta och hwar besynnerlige wij oss högelige 
"beklagom, Ther till medh tillstå, säije och betyge wij 
"alle, medh wåre breff, som här till gifne äre, eller her 
"effter uthaf oss gifwes kunne, om Klerkerners Taxeringh, 
”Archebispens och andre Bijspers wigningh, som nu in- 


Digitized by v^ooQle 



MSDfcft MÅNSSONS LEPtfÅD. 


LtHx 


”trängde äre , heller her effter inträngde warde, ware al- 
”delis kraftlöse och ogille, eij heller wille eller tänckte 
”gifwa them någon authoritet, och wigtigheet, uthan 
”heller tillsammans och hwart besynnerlige, eehure the af 
”oss Magno och Petro Biscoper uthj thet Lutterske wäsert, 
^handlede och giordé äre, wele wij hafoa ogillat, kräfft- 
”löst och fåfängdt giordh, Mäden thet är icke annorlunde 
"än af fruéht och ofuerwaldt sagdt, giordt och skrefwet, 
”och icke? thet Rotnmerske Säthet eller thes standt, elltir 
”någre hande samme Säthes werdigheetz befallningsmän 
”till föracht och nedertryckelse. Hwarföre gifwe wij oss, 
”och alt wårt gods, rörligit och orörligit, Under then 
”Helge Romerske Kyrken, bekennendes henne, lijke som 
”wår Jlodher och menigheetz Regentinne," — — . * 8 ) 

Peder Månsson afled år 1534, ”dominica infra octav. 
Ascensionis” (d. 17 Maji; söndagen näst före Christi him- 
melsfärds-dag). 8 *) Han var en af sin tids och sitt partis för- 
tjentaste män, utmärkt genom snille, fosterlands-kärlek , lär- 
dom, och sinne för bildning. Dertill egde han mycken ihär- 
dighet; men saknade det mod och den personliga kraft, som 
utmärkte Brask och andra samtida. Hans trohet emot 
kqtholska läran har blifvit besjungen af J. Messenius ®°) , 
och länder honom till förtjenst inför hvar och en, som 
oväWigt uppfattar och bedömrrter den tidens allmänna och 
mannens enskildta förhållanden #1 ). 


88 ) Fihnes tryekt^ibl. Bidrag till Sy. Kyrkans och Riksdag. 
H i s l.; Ill, s. 58. — Förekommer med bättre text hos Thyselius, ibl. 
Handl. till S ver ges Reforma t. och Ryrko-hist. under 
kon. Gustaf I.; Band. Il, ss. 21 — 24. 

*•) Diar. Wazsten.; vid aret 1534. 

60 ) J. Messenius , Scond. Ill ust ra ta; Tom. IX, p. 49. 

61 ) Jfr. utom åberopade källor, E. Mi Funt > Diss. de £pisc. 
Aros. Petro Magni. Ups. 1793, — och Biograph. Lex. of v. 
Namnkunnige SVe n s k a Män; Bd v IX , ss.- 13 — 16. 


Digitized by 



LXXX 


HANDSKRIFTENS FORDNA EGARG. 


Efter denna undersökning om handskriftens innehåll 
och författare, återstår oss slutligen att uppräkna dess 
fordna egare, så vidt de, genom anteckningar å bokens 
rena blad eller andra meddelanden, blifvit bekanta. 

k det främsta pergaments- bladet , som varit begag- 
nadt till omslag, finnes på frånsidan (blad 1, Verso) föl- 
jande rader af Joh. Burei kända hand: 

”Dono datus abs D. Jolianne Mcss^enio ] 11 Jun. 

1612. 4. p. Vpsalise.” 

På frånsidan af bl. 150 är uppritad en ring eller cirkel , 
omgifven af besynnerliga streck eller runo-tecken, sådane 
som ofta förekomma i den nämnde fornforskarens hand- 
skrifna samlingar. Öfver detta monogramm eller bo-mär- 
ke läses: 

BVRA IDH 

och vid sidan deraf: 

”In v. 9 ä. f ... 14 Octobr. 1613. in Wårby” 

Å det sista pergaments-bladets framsida (bl. 245, 
Recto) finnes ingen upplysande anteckning, utom en smal, 
nästan oläslig, och till större delen bortskrapad rand, 

hvarpå urskiljas latinska. ord : ”Ro me Jn domo 

[pojntificatum quibus — — — Clericis Vir- 
duulij'* — — , hvilka utvisa, att pergamentet är taget 
af ett gammalt påfligt bref. Vid sidan af denna äldre 
text läsas på den skrapade delen af bladet några latinska 
tänke- språk, samt en svensk bibel-vers [”Såå elskadhe 
gudh wärdhenna” o. s. v.], skrifven med qvinnlig hand 

ifrån 


Digitized by v^ooQle 



IUNDSKRIFTKN3 FORDNA KQARfi. 


LXIXI 


ifrån slutet af 1500-talet. Men på bladets baksida före- 
kommer, med svensk stil ifrån 1600-talet: 

”Nest all wällmågoss Lyckönskan aff Gudh 
Alzmehtig nu och seneste såsom och ewin^ 
nerl igen Amen. 

Denna B 09 k hör er migh Johan Kruu^e till 
medh rätta. 

Hon hatwer warit borto en stund, men han 
får wäl igenn henne om Gudh w i 1 1 ” 

På insidan af främre perman läses å pergamentet: 

”Me defendit 

Benjamin Magnus CronoBourgh Senior et Ca- 
strj Laholmensis in Hallandia Prsefectus. Da- 
baip Laholm d. 29 Nov. Anno 1652”. 

Å Jrawsidan af det första pergaments-bladet (bl. 1, 
Recto) finnes likaledes anlecknadt med samma band: 

”Dhänna Book hafwer een Swänsk Munckh 
benombdh Johannes de Bupe Cisa utbi Bom och i 
CasirjV] i Jialien Skrifwidt. Doctor •/$//{/*«] Mes - 
semus hafwer hanne förähredt Clarissimo Ma- 
gi s t r o Magno Olavj Astrophcro Pastor fordom i 
Wester Ferneboo dhärt wijdtberömde läkiarän. 
A:o 1655 förährede iagb u ndärte cknade Wäl- 
borne Herr Johann Hårdh till wjdh dh.än 

lijdän Commenda[nt] i Hal mstadb och öffwärst 
Leuten[ant] undär Colonell Nerenss Reg emcnte 
Wes th-Giöthar” 

Benjamin Magnu ? CronoBourgh Senior”. 

Sv. Forns kr. Satis k. Handl. I, 3. f 


Digitized by v^ooQle 



LXXXII 


HAKDSIilPTKNS FORDKA KCARK. 


Af Benzelii hand förekommer, utom de i det föregå- 
ende omförmäldta anmärkningarne, endast namn-teckningen 
"£• Benzelii Fil i i” på bl. 1, Verso, samt å främre per- 
mans insida orden M 6 R:dr M , hvilka utan tvifvel angifva 
bokens inköps-pris. 

På grund af dessa anteckningar, jemte några annor- 
städes ifrån hemtade yngre uppgifter, kan följande förteck- 
ning lemnas öfver handskriftens till en del berömda egaret 

Peder Månsson ; 1522. 

Johannes Messenius . 

Johan Bureus ; 1612, d. 11 Juni. 

Magnus Olavi Astropherus , ryktbar läkare, Pastor 
i W. Fernebo. 

Johan Kruuse. 

Benjamin Magnus Cronohourgh , d. a., herre till 
Walstad och Hassilås 6a ), kommendant i La- 
holm ; d. 29 N ov. 1652. 

Johann Härdh , Öfverste Lieutenant vid Westgöta 
regemente och kommendant i Halmstad; 1655. 

Andreas Lundelius , D:r Medicin» & Praclicus 
Gothoburgensis ® 3 ); 1715. 

N. iV. Alström , kämnär i Götheborg; d. 26 Nov. 
1735 64 ). 

Eric Benzelius , d. y. ; 1741 Ä# ). 

Carl Jesper Benzelius ; d. 23 Sept. 1743 6Ö ) 

Linköpings K. Gymnasii B i b I i o t h e k ; 1789® 7 ). 


M ) Se adressen å bl. 240, Verso. — M ) Benzeliernas Bref- 
wäxl. ; s. 207. — Ä4 ) Anf. st. — 6# ) Sv. Bringa Handl. i Sw. 
Hist.; s. 13. — M ) Benzelierna s Brefwäxl. ; Lidéns Före- 
tal, s. IX. — 67 ) Anf. st. 


Digitized by v^ooQle 



LXXXU1 


INLEDNING 

TILL 

PBDBR MÅ! ISSONS 

STRIDS-KONST och STRIDS-LAG. 

I det gamla norden var kriget mindre en konst än ett 
handtverk. Sättet att dervid gå till väga bestämdes så- 
ledes icke af någon klar medvetenhet om krigets ända- 
mål och en på vetenskapliga grunder fotad plan för rö- 
relser och verksamhet, ulan af gammal häfd, lädrens för- 
farenhet, tillfälliga omständigheter, samt härförarens per- 
sonliga snille, tapperhet, och skaplynne. 

Under sådana förhållanden kan det icke väcka un- 
dran, att vår medeltid, ehuru alltigenom uppfyld med 
krig, likväl saknar skrifter öfver kriget. Det enda arbete 
af detta slag, som våra äldre häfder veta omtala, var 
den strids-ordning, som kon. Carl VIII Knutsson uppsatte 
åt sin Marsk, vid infallet i Skåne år 1452. Rim-krönikan 
förtäljer härom med följande ord: 

Han loth ihet alt i enne Skript opskrifva, 

Som hvar skulle i strijdenne blifva, 

. Ok fick ihet sva sin Marsk thäre; 

Han sade sidan hvarjom som han skulle vara. 1 ) 

Nämnda stadga eller strids-ordning är dock nu för- 
lorad. Alla upplysningar öfver fädrens sätt att föra krig 
måste derföre sammanletas utur strödda ställen i rikets 

*) Stora Ri mclirö u i kan; ibland Script. Rer. Svecic. med. 
»vi, Tom. I, Sect. II, s. 139. 


Digitized by v^ooQle 



LXIXIY 


krönikor och andra häfder *). Delta förhållande fortfar 
ända in i nyare liden , då krutets uppfinning föranledde 
en högre krigs-konst, bygd på vetenskapliga beräkningar, 
och då Sverikes lifiigare förbindelse med det öfriga Eu- 
ropa småningom satte oss i stånd att fritt tillegna oss 
denna krigs-konst, och äfven i vårt land upparbeta den 
till krigs-vetenskap. 

Hvad beträffar krigs-lagstiftningen, var denna i 
äldre tider ännu icke afsöndrad och utbildad till ett for 
sig bestående helt. Visserligen förekomma i våra land- 
skaps-lagar åtskilliga stadganden, om konungs leding, 
om utrodd och tandvärn, om landgömo och strandvakt, 
om antalet och beskaffenheten af de folk- vapen, hvilka en 
”vigher” eller ”moghande” man var pliglig hafva till lan- 
dets försvar, o. s. v.*); men dessa bestämmelser få icke 
betraktas såsom serskildla undantags-lagar, de gälde 
tvertom lika alltid och för alla. Det måste ock så vara 
i en tid, när värne-pligten var gemensam, och ”folket'* 
ännu var liktydigt med ”hären”. Rust-tjenstens införande 
(år 1285) kunde icke verka någon förändring i detta af- 
seende, enär den personliga krigs-skyldigheten blef den- 
samma, ehuru den rustade krigaren vann ersättning för 
sina ökade kostnader i befrielse ifrån jord-räntan. Någon 
egentlig lagstiftning för kriget blef således först då möj- 

2 ) Jfr. Jae. Röding Hist. Undcrsökn. om Kr igs-konstens 
tilst. i Sverige, i K. Gustaf I:s tid; införd i K. Sv. Vitt. 
A c. Handl. , Del. 1, ss. 131 — 245. — C. R. Berch , Af lian dl. 
om Fordna Svenska Stridsvapn; införd i C. C. Gjörwelis 
nya Sv. Biblioteket, Bd. II, ss. 274 — 330, och i företalet till 
Del. II af S . L. Gahms Kon g). Stadgar ang. Swea Rikes 
La nd t-Milice. — Se äfven F. H. Jahn , Udsigt ov. Nordens 
Krigsvaesen i Middelalderen, Kj0benb. 1825, 8:o. 

3 ) Upl. -Lagen; Kon. B., fl. X — XII. — Suderm. L. ; Kon. B., 
fl. X — XII. — Hels. L.; Kon. B., fl. VIII, — Östg. L.; 
Wåda-B, fl. VI. o. s. v. 


Digitized by v^ooQle 



LXXXV 


lig, när menigheterna (år 1533), på konung Gustaf I:s 
begäran, åtagit sig erläggandet af en viss afgift hvar- 
med en öfvad här skulle värfvas och underhållas, i 
stället för att sjelfve, när rikets försvar så fordrade, tåga 
ut i härnad samt derunder bevära och bekosta sig. Här- 
igenom blef första grunden lagd till en stående här 4 ), 
och konungens Stellings eller Art ickla-Bref af år 
1535 finnes i sammanhang dermed äfven vara den äldsta 
krigs-lag, som i vårt land blifvit gällande®). Före 
nämnda tid eger man högst få författningar, hvilka ome- 
delbart angå krigs-Iagstiftningen 6 ), om man icke dit vill 
föra de s. k. G å rds-rä t terna T ), hvilka i det hela 
icke voro annat än ordnings-stadgar, af konungen såsom 
herre utfärdade för hans män och tjenare*). 

Under denna allmänna brist på öfverlemningar rö- 
rande krigsväsendet, erhålla de uppsattser, hvilka nu of- 
fentliggöras, ett stort värde redan derigenom, att de hvar 
i sitt ämne äro de äldsta försöken på svenskt tungomål. 
Men utom den tillfälliga förtjensl, hvarigenom de således 
kommit i spetsen för vår inhemska litteratur uti krigs- 
vetenskap och krigs -lagstiftning, vinna de serskild 
betydelse såsom minnesmärken ifrån en tid, som låg 

4 ) J. J. Nordström j Den Sv. Samhälls-Författn. His t.; 
1, s. 108, not. 19. 

*) C. Lijvin , Str. Anteckn. ang. Kr rg s-Lagar ne; ibland 
K. Krigs-Vet. Ak. Handl. for år 1829, s. 18. 

•) De äro följande: Lands-L.; Ron. B. {Om den som rymmer un- 
dan honungens baner). — Kon. Carls 8:v i Stadgar eller 
Artiklar af å r 1448 (öfver samma ämne); införde ibland Ha - 
dorphs bilagor till Biärköa Rätten, as. 49, 50. — Her Sten 
Stures ocb Rijks. Rådz Stadga af år 1489 {Om Swentiena re); 
införd i Hadorphs åberopade saml., ss. 65, 66. 

T ) Finnas tryckta hos Hadorph , ibl. bilagorna t. Biärköa R U t- 
ten; ss. 8 — 10, 32—34, 51. 

8 ) Nordström > Sv. Satnh. För fa 1 1 n. Hist.; s. 147, not. 74. 


Digitized by v^ooQle 



txxxn 


bortom den stora brytningen i våra andeliga och statsliga 
förhållanden, och således bibehöll mycket af forn-åldrens 
skaplynne. Hvarje öfverlemning ifrån nämnda tid år dyr- 
bar för vetenskapen; ty den flyttar dess råmärken till- 
baka, och visar gången af dess utveckling. 

Såsom i det föregående blifvit anmärkt äro nämnda 
afhandlingar författade eller skrifna af en svensk man, 
Peder Månsson , under hans vistande i Rom, omkring 
år 1522. Språkets byggnad och rikedom på böjnings-for- 
mer häntyda likväl på en något tidigare bildnings-period. 
Sådant eger ock en giltig förk la rings-grund ; ty Peder 
Månsson, som fått sin uppfostran under sednare häften af 
1400-talet, lemnade Sverike redan år 1507, och kunde 
sedermera icke följa moders-målets hastiga utveckling till 
nya, enklare former. Närvarande minnesmärken af svenskt 
språk och svensk odling tillhöra således hellre Sturarnes 
än Gustaf I:s tidehvarf. 

Många omständigheter göra sannolikt alt ifrågava- 
rande afhandlingar äro bearbetade efter utländskt mönster. 
Peder Månsson synes äfven sjelf antyda något dylikt, när 
han uti inledningen till sin Strids-lag yttrar: 

Stadge thy konwngen moth twaedraekt 

bescriffwen stridz lag til at lefwa mz sprekt 

Swa andre konwnga haffwa giorth 
Som h cer aeflther scriffwas jak haffwer sporth — ; 
men oaktadl flitig forskning i medeltidens litteratur öfver 
dessa ämnen, har ulgifvaren icke lyckats påträffa upp- 
sattsernas källa. — Likaledes finna vi all grund att an- 
taga, det afhandlingarne, hvilka begge kommit till oss i 
ofulländadt skick, aldrig blifvit satta i tillämpning, utan 
stadnal såsom utkast eller förslag i Peder Månssons gömo. 
Men de blifva icke desto mindre af vigt för kännedomen 


Digitized by v^ooQle 



LXXXYII 


om vårt äldre svenska krigs- väsende, enär författaren 
städse afsett fäderneslandets bestående förhållanden, äfven 
då han i serskildta delar sökt ombilda dem efter utländsk 
förebild. Härigenom erhåller han ock vits-ord i fråga 
om härens allmänna inrättning och beväring, ehuru myc- 
ket i hans arbeten väl icke får betraktas annorlunda än 
som ett förslag, grundadt på åsigter och förhållanden 
hvilka en gång gjort sig gällande i södra Europa. Peder 
Månssons arbeten böra således begagnas med sträng ur- 
skiljning och ett ständigt hänseende till äldre inhemska 
källor; men de gifva i sådant fall mycken ledning och 
många vigtiga upplysningar åt forskaren. 

Utgifvaren saknar beklagligtvis tillfälle att här an- 
ställa en genomförd granskning af ifrågavarande skrifter; 
den ligger ock utom planen för vårt ämne. Emedlerlid 
vilja vi meddela en framställning om deras hufvudsak- 
liga innehåll, för att dymedelst lätta öfversigten samt öka 
brukbarheten af de upplysningar hvilka ur dem kunna 
vinnas. 

HjEE\en (S. K. 109, S. L. 154, 157, o. s. v:), firfogis 
folkith (S. L. 179), QrlQghis mennen (S. K. 90), stridz 
mennen (S. L. 158), stridz folkith (S. K. 83), folkith 
(S. K. 109, S. L; 102) skiljde sig efter olika beväpning 
i trenne ordan (S. L. 189) eller hufvud-afdelningar. 

1. HoffmjEN (S. L. 155, 157 o. fl. st.), hvilka tjente 
mz haisthi($. L. 174), och buro harnisk eller tung rust- 
ning 9 ). Nämnda harnisk förfärdigades antingen af jern t0 ), 
som med mycken omsorg härdades i en blandning åf 
örter, fclod, m. m. (Konst-Bok, c. 140, 203 — 207), 

®) Jfr. Röding, anf arb. ; *. 159, 140. 

w ) Jfr. anf. arb.; as. 151 — 153. — Jahn, anf. arb.; s. 240 — 243. 


Digitized by v^ooQle 



Lixxvm 


eller af lärft , som tre- eller fyrafaldigt sammanfogades 
med lim, gjordt af fisk-magar, och torkades öfver en 
form (Konst-Bok, c. 112,”). En liknande rustning el- 
ter härnisk bars äfven af hästen ,2 )$ men var gemen- 
ligen beredd af läder (Konst-Bok, anf. st.). Häst ocb 
harnisk, såsom det utmärkande i ryttarens beväpning, sät- 
tas här stundom i motsatts till de lättare vapen, waakn, 
som nyttjades af fotfolket (S. L. 157). 

Hofmännen voro skikkadhe i vissa baneer (S. L. 
154, 174) 1 *) eller skaror, hvilka anfördes af en höfding, 
som någon gång kallas capitenare (S. K. 84, a); men 
oftast herre (S. L. 155, och fl.), hvilket i den tidens 
språk är liktydigt med riddare ,4 ). Nämnda höfding 
lät utdela sina befallningar i striden medelst baswnaren . 
När denne blåste första resan, borde hofmännen sadla sina 
hästar. När han blåste andra resan, borde de lägga bet- 
slet uppå , och när han blåste tredje resan, borde de stiga 
till häst (S. L. 174). Emot hofmännens anlopp plägade 
man i jorden nedgräfva tomma tunnor, hvilka ofvantill 
saknade botten och öfverläcktes med lös jord (S. K. 89). 

II. Fothgangara, hvilka tjente till fots (S. K. 89). 
Deras beväpning kallas företrädesvis waakn (S. L. 157), 
wceryo oc waakn (S. k. 84, a), och bestod af hcllebar- 
da (S. K. 83), helle baardha (S. K. 84), eller strids- 
yxor med långa skaft 1 *), samt Iwrangla (S. K. 83, 

n ) Jfr. Jahn, anf. arb.; ss. 243. 

,2 ) Jfr. Röding, anf. arb.; s. 153, — ocb Jahn . anf. 'arb.; s. 262. 

ia ) Jfr. Röding, anf. arb.; s. 137. 

14 ) Stora Rimcb röni k an; ibland Script. Rer. Syccic. , Tom. 

1, Sect. If, s. 197. 

,6 ) Jfr. Röding , anf. arb.; ss. 160, 242, — ocb Jahn, anf. arb.;s. 231. 


Digitized by v^ooQle 



JLXXXIX 


93) ,6 ), ett slags långa spjut, hvilka ncdialdes eller upp- 
restes efter behof (S. K. 83), för att mota rytteriets anfall. 

Ett serskildt slag eller stadga af fotgångarne kallades 
shyttor (S. L. 159) ,T ). De voro väpnade antingen med handh 
byssor (S. L. 158), hvarlill hörde pwlwer (S. K. 105) 
och lodk af bly (S. K, 88), eller med arborst 19 ) till 
h vilket skyttan borde hafva XXX pila eller skaktor i 
koghreno (S. L. 158). Den som vid wakensyn infann 
sig utan egna eller fullständiga vapen erhöll icke full sold 
(S. L. 158, jfr. S. L. 157). 

Höfdingen för en afdelning fotfolk kallades capite - 
nare eller foghote , hvilka benämningar likväl ofta sam- 
manställas med vedernamnet herre (S. L. 155, 156, 160), 
som företrädesvis tillhörde anföraren för en skara hofmän. 
Capitenaren förde sitt serskildla märke, baneer > fcenikka 9 
vaapn eller tehn (S. L. 162, 155, 160, 193). Nämnda 
märke var fästadt vid en staka , som öfverst hade en 
wddh (S. K. 84, a) ,9 > De som tjente under ett så- 
dant baner kallas capitenarens wndy skikkade (S. L. 
200, 210). De erhöllo mundtliga befallningar i striden; 
likväl omtalas horn, pipor och bwngor eller trummor 
(S. L. 171), såsom brukliga. För att hindra och uppe- 
hålla fotgångarnes angrepp plägade man omkring slott 
och fästen nedslå stakar med hvassa jernspikar, eller ut- 
kasta trehörniga fotangla (S. K. 89). 

1# ) Jfr. Röding j anf. arb.; •. 161. 

17) Jfr. Röding , anf. arb.; s. 138, 243. 

18 ) jf r> anf. arb.; ss. 157—159, — och Jahn , anf. arb.; s. 211—217. 

i*) Jfr. Adlerxparre > Afhandl. om Sv. JLrigsmagten» t il- 
stånd ifr. K. Gust. I til K. Gust. II Ad.; ibland Vit f. 
Hist. o. Ant. A ca d. Ha n dl., Del. III, ta 3Q5-3J6. — od* 
Jahn t anf. arb.; ss. 158 — 166. 


Digitized by v^ooQle 



xc 


III. Bysso skyttara 20 ), bvilka slodo under befäl 
af bysso rncestara (S. L. 186), och Ijenle vid härens fält- 
skytt. Nämnda fält-skytt omtalas af tvänne slag, nemli- 
gen stora byssor , hvilka fördes på kärror, dragna af hä- 
star eller oxar (S. K. 103, S. L. 186, 187), samt slan~ 
gor 2I ). Byssorna gjötos af serskildta maestarmen, s. k. 
bysso giwthara (S. K. 84, b), och laddades med krut, 
pwlwer , och jasrnlod (Konst -Bok., c. 85). Krutet 
tillverkades af pwlwermakara 22 ) (S. K. 84, b^), och 

bereddes olika, när det skulle användas till stora bys- 
sor (S. K. 103), slangor (8. K. 104), eller till hand- 
byssor (S. K. 105) 2S ). Antändningen skedde medelst 
Iwntlior , hvilka förfärdigades med mycken omsorg (S. K. 
95), och gjordes så smala, att de kunde dragas genom en 
rörpipa (S. K. 97). När luntorna blefvo fuktiga och slock- 
nade, nyttjade man en sten, som gaf eld ifrån sig då 
man spottade på honom (S. K. 99). Bysso skoth använ- 
des emot slott och fästen, till att skada murarne (S. K. 
84, b). För att uppbränna släder, plägade man ock me- 
delst byssor skjuta ffyrballa 24 ) emot husen (S. K. 
96, 92). — 

Dessä trenne fördelningar bildade den egentliga hä- 
ren. För iifrigt omtalas åtskilliga matstarmen, hvilka bor- 
de finnas i köp-städer och slott när örlog tillstundar, och 
sannolikt äfven åtföljde hären på dess krigs-tåg. Nämnda 
mästarmän voro leekiare , smedher , tymbermcn , bysso 

ao ) Jfr. Röding , anf. arb.; s. 171. 

21 ) Jfr. anf. arb. ^ ss. 163 — 173. 

22 ) Jfr. Joh. Murberg, Anmärkn. om Krutets filder i Sverige; 
ibland Vitt. Hist. o. An t. A c. Handl., Del. IV, ss. 316 — 340. 

2a ) Jfr. Röding J anf. arb.; s. 175. 

24 ) Jfr. anf. arb.; s. 172. 


Digitized by v^ooQle 



XCI 


giwthara och pwlwermakara (S K., 84, b.). — Utom de 
förr omtalade vapnen nämnas äfven JÄ 0 A 25 ), (S. K. in- 
ledn.) och swcerdh 26 ) (anf. st.) såsom brukliga. 

Örlogs-männen tjente för lön o c sold (S. L. 160, 
173, S. K. 109, o. fl.), och kallas deraf sollaruera 27 ) el- 
ler tycenara . Solden utbetalades af konungen (S. L. 160) 
eller landsens herre (S. K. 109), genom thesaurarius, till 
herrarne, fogotarne, och capilenareila , samt borde hvarje 
vecka af dessa utdelas till folket som stred under deras 
baner (S. L. 160). Härifrån undantagas likväl de som 
f0lya garde nom pa sina eghna lykko oc aeve/s- 
tyr i 0rl0ghit (S. L. 199), och de soin voro höfdin- 
garnes eghne stadde tyaenara, samt höllo deras 
kost och färing. För dessa sednare uppburo herrarne, 
fogotarne, och capitenarne visserligen sold af konungen, 
men betalade till folket efter serskildt med dem afslutad 
öfverenskommelse (S. L. 160). Författaren skiljer emel- 
lan sådana soldenärer, som endast vilja lefva af den kon- 
sten, och dem, som utgånga till att värna landet, men 
hellre vore hemma vid sitt ämbete (S. K. 109). Med de 
förra afser han dessa fordom mera än nu vanliga främ- 
mande lego-härar, hvilka ofta voro farligare för vännen 
än för fienden ; med de sednare menar han den land-storm, 
som plägade uppbådas vid rikets fara. För öfrigt iakttager 
han noga olikheten i börd och yttre anseende. En gemen 
stridsman, enfallogher tyaenare, sollanaer, aeller 
swaen, nämnes sålunda i motsatts till dem som äro aff 
serliko byrdh oc slaekth (S. L. 191), konw/iga s0- 
ner, haertogas barn, serlighe, wee 1 by rdoghe, 

2# ) Jfr. Röding, anf. arb. ' ss. 147 — 149. 

26 ) Jfr. anf. arb ; ss. 155—156. 

- 2I ) Jfr. anf. arb.; s. 136. 


Digitized by v^ooQle 



1GU 


knapa, sel ler haerathz domara (S. L. 190), t hem 
som waelbyrdoge se r w oc f 0 r a sin sett sern 1 s 
vapn (S. L. 172), sedlom seller wselbyrdogom (S. L. 
203), wselbyrdoga oc stora herras s0ner (S. L. 
209), o. s. v. 

Högsta myndigheten öfver krigshären tillhörde 
Konungen, såsom landets herre. Han egde att värna ri- 
ket med väpnad hand (S. K. inledn.), att resa hser och 
samla menigheten till strid (S. K. 109), att stadga strids- 
lag (S. L. inledn.), att vid vapensynerna taga tro- och 
huldheis-ed af alla herrar, fogotar och capitenare (S. L, 
156), och att för sig och sina sembetismsen fordra sträng 
lydnad af alla i hären, utaf hvad helst landskap, välbör- 
dighet, eller herradöme de ock kunde vara (S. L, 149)« 
Konungen innehade högsta doms- och straff-rätten, så att 
åtskilliga mål borde hänskjutas till hans serskildta pröf- 
ning. Härom nyttjas orda-sätten : ”naeffses seffther konw«g- 
se/is sk0nyan” (S. L. 154, 155, 168, 169, 174, 175, 
180, 185); ”IseggiV j faengilse til thes konwngenow 
taekkis ho/iom slappa” (S. L. 159, 184, 186); ”laeggij j 
jaerne/* wndy k on w/igse/is dom d0mand*j” (S. L. 179,181, 
203); ”hans liff warj j konw/zgens handom wm ho/tom 
taekkis ho/iom spara” (S. L. 166); ”miste hoffwodit, vta/i 
konwwge» wil honom giffwa liflT > (S. L. 208); o. s. v. 
Han gaf haeghnilse breff, frihet, och beskärm åt län- 
der, släder, byar och fasten (S. L. 152, 203), egde makt 
öfver förnäma fångar (S. L. 190), och utdelade Jeyda 
breff att fara till och från hären (S. L. 197). Såsom 
den, af hvilken krigshären erhöll sold och lön, hade han 
rätt till nionde delen af allt rof, som togs i örloget (S. 
L. 200). Böter och penning-straff ingingo likaledes till 
konw/jgen (S. L. 201), lades wndy kronona (S. L. 


Digitized by v^ooQle 



xcm 


160, t62), til fatabwrens aegw (S. L. 193), wndy 
konwngsens fatabwr (S* L. 202, 205). Det baner 
eller märke’, som fördes framför konungen eller härens 
högste anförare, kallades hoffwodbaneretk (S. K. 109). 

I konungens ställe och i hans frånvaro anfördes 
krigshären af Marsken* 8 ). Han var konw/igsens hög- 
xte aembeU\r ma n (S. 182, 149), och slod j konw/ig- 
sens siad (S. L. 201, 206, 151). Marsken egde således 
att fordra en oinskränkt lydnad af alla inom häran (S. L. 
149), och utan hans ja och minne fick ingen öfvergifva 
sin skikkilse seller stadga (S. L. 166). Fångna 
klerker borde framföras till konungen eller till marsken 
(S. L. 151). Han kunde gifva leydh breff, hsegn och 
friheth åt fiender eller fångar (S. L. 201), i hans från- 
varo fick ingen taga slott och fästen med storm (S. k. 
206), och hans samtycke fordrades, om någon som icke 
var välbördig ville föra nytt vapen och sköldemärke i 
hären (S. L. 172). 

Närmast intill Marsken var 0ffw ersten m ), eller 
höfdingen öfver någon större fördelning af hären. Han 
egde att af sina underlydande capitenare fordra en obe- 
smittad trohet (S. K. 83), och hans plats var isynnerhet 
mål för kerrarnes ärelystnad (S. L. inledn.). Namnet och 
befattningen äro för öfrigt icke noga angifne, utan synas 
i allmänhet utmärka h varje hög krigs-höfvitsman. 

Vi hafva redan i det föregående anmärkt, att hvarje 
mindre fördelning af hären eller s. k. baner anfördes af 


a8 ) Jfr. Adlersparre j anf. arb. ; ss. 315, 316. 

a9 ) Jfr. Röding j anf. arb.; ss. 238 , 241. — Adlersparre , anf. arb.; 
ss. 307, 316. 


Digitized by v^ooQle 



XCIT 


en serskild höfding, som ömsom benämnes Herrf., Fo- 
ohote och Capitenare so ). Denna omvexling af vedernamn 
tyckes utvisa, att myndigheterna ännu icke voro noga 
ordnade sins emellan; ehuru benämningen herre (rid- 
dare) företrädesvis tillägges anföraren för en skara hofmän 
(ryttare). De nämnda under-anförarne hade hvar sitt 
serskildta märke, och deras folk eller wndy skik- 
kade voro strängeligen ålagde alt föra sin höfdings va- 
pen (S. L. 204).' Om herrarnes och fogotarnes befattning 
kan för öfrigt dömas af hvad serskildt angifves om capi- 
tenaren. Han borde vara utvald ibland tusende yppersta 
män, och ifrån barndomen väl förfaren i strids-konst. Ho- 
nom tillhörde att regera strids-folket och skikka spes- 
sen (slagt-ordningen), efter som folket var mycket eller 
litet, att skifta sitt folk i striden, och om bebof gjordes 
åter sammanfoga det med konst, att låta strjds-männen 
på en gång fälla sina luranglar och hellebardar, eller åter 
uppresa dem, att tillsäga när de skulle begynna och sluta 
striden, att uppmuntra dem med goda ord och styrka 
deras mandom, samt att sjelf hålla all sin uppsåt lön- 
liga. Capitenarens klädebonad skulle hafva fyra färger: 
blått, hvitt, svart och rödt. Den blå färgen tecknade 
honom hafva högt förstånd och stadighet; den hvita märkte 
för hans obesmittade trohet emot sin öfverste; den svarta, 
att han skulle hålla sina planer hemliga; och den röda, 
att han var oförfärad till att utgifva sitt blod i striden 
(S. K. 83). Om någon fanns olydig eller förrädisk skulle 
capitenaren taga ifrån honom häst, harnisk, penningar, och 
allt hvad han egde, och sätta sig till doms, sedan alla 

30 ) Jfr. Röding, anf. arb. ; s. 241. 


Digitized by 


Google 



xcv 


tjenarena blifvit uppstälda i rad på två sidor, så långt 
emellan raderna, att två hellebarder räckte samman. Se- 
dan skulle den brottslige gå fram för capitenaren, falla 

på knä , och bedas förlåtelse tre resor. Då tage capite- 
naren baneret i sin hand, hållandes om udden, och slå 
honom med baner-stången tre slag i skallen, såsom den 
der hafver brutit mot det tecknet och baneret. Dermed 

var förbrytaren dömd till döden, och när han så gick 

tillbaka emellan raderna, skulle hvar och en af strids- 

folket fälla sina vapen och värjor emot honom, sargande 
till dess han var död (S. K. 84, a). Om örlog tillstun- 
dade för någon köpstad eller slott, var det capitenarens 
pligt att slraxt utdrifva allt misstänkt eller orkeslöst folk, 
att anskaffa ymnigt förråd af lifsmedel, vapen, och krigs- 
förnödenheter, att stärka murarne, och leda försvaret 
(S. K. 84, b, o. följ.). 

Herren, fogoten eller capitenaren egde att- fördra 
lydnad af allt sitt folk; men borde för sin personliga 
tjenst använda egna, stadda tjenare, icke dem som togo 
lön och sold af konungen. Af dessa sednaie fick han icke 
skicka flere till att bära eller förvara hans enskildta till- 
hörigheter, än allenast så många som erfordrades alt upp- 
sätta hans pawlwn eller tält (S, L. 173). Om någon af 
soldenärerna dog eller for bort, skulle capitenaren inom 
tio dagar lemna uppgift derom till thesaureraren , och fick 
utan dennes samtycke icke antaga någon ny strids-man i 
den bortgångnes ställe (S. L. 168). Hvarje herre, fogote, 
eller capitenare var pligtig hålla vardh oc vcelith med så 
många skyttor och väpnade män, som honom blef tillsagdt 
af gårds-mästaren (S. L. 165). Han egde att af sioa under- 
skickade uppbära tredje delen af allt det rof de vunno i 
örloget (S. L. 199); men tredje delen af denna uppbörd 


Digitized by v^ooQle 



1CYI 


tillhörde konungen, och borde redovisas för Ihesaurarius 
(S. L. 2fiO). Vid försäljning af fångar hade capitenaren 
förmåns- rätt (S. L. 194), samt erhöll andel uti vissa bö- 
ter och andra egendoms-straff (S. L. 196, 199, 209). 

Högsta lagskipande makten närmast konungen, till- 
hörde konnvngsens Gardz mästare. Han afgjorde i de 
mål som icke hänföllo under konungens egen pröfning, 
skipade lag och rätt åt alla, och till annan dom fick in- 
gen skjuta sig eller vädja (S. L. 189, 177, 179). 

I nämnda egenskap räknas han äfven till konw/igse/is 
aembedi^ men (S. L. 177), och borde med dem hålla 
vapensyn, emottaga herrarnes, fogotarnes, och capitenarenas 
trohets-ed till konungen (S. L. 156), och efterse, att 
stridst-männen hade egna och fulla vapen (S. L. 157, 158). 

Straffens beskaffenhet berodde stundom af gårds-mä- 
starens godtycke. Härom nyttjas uttrycken: ”naeffses aeff- 
ther gardz maestara/zs skpnyan" (S. L. 167, 171, 

183) ; "betale gardz maestareno/ra swa ma/iga paeni/iga 
han wil aff ho//om skatta pa konw//gse«s waeghna" (S. L. 
154); ”fwlfölye the sakena före gardz msestara/is dom” 
(S. L. 179);o. s. v. Straffens verkställande tillhörde alltid gårds- 
mästaren. Det heter således: ”haffwj gardz msestare/i 
wald öffwer hans hals” (S. L. 161); ''tha skal ha n howom 
föra j gardz msestaraas jaern” (S. L. 195); ”gardz 
maestarerc laegge then brotlika i järnen" (S. L. 199); 
''haffwj förbrwtith haesthe/i oc harniskith gardz msesta- 
renom” (S. L. 154, 164, 166); ”haffwe förbrwtith alth 
thz ha n aegher, oc thz takj ga r dzmaestarew til segh” 
(S. L. 176); o. s. v. Alla böter och andra medel, hvilka 

sålunda 


Digitized by v^ooQle 



xcvii 


sålunda uppburos (S. L. 175, 176, 196, 208), jemte tre- 
dingen af alla fångar, vapen, och annat rof, borde lik- 
väl redovisas inför thesaurarius, en gång i veckan så länge 
örloget varade (S. L. 198). 

Gårds-mäslaren var tillika högste ordnings-man inom 
hären. Han gaf soldenärerna orlof att fara bort, och att 
w msk i f fl a sin stadga (S. L. 161), skipade h cer* 
bserge ål herrarne (S. L. 154), bestämde antalet af de 
s k y 1 1 o r och vaepnadha maen, med hvilka herrarne, fogo- 
tarne, eller capitenarne skulle hålla sin vardh oc vaekth 
(S. L. 165), gaf lof och bref åt bysso-mastarena att köpa 
eller leja hästar och oxar i de härader som gålt konungen 
till handa (S. L. 187), hade uppsigt öfver fångarne (S. L* 
194, 196), och kunde gifva dem leyda fyreff till att 
fara efter penningar att lösa sig med (S. L. 197, jfr. S. 
L. 201). Han utdelade jemväl tryghetz breff, åt dem 
som förde lifsmedel och andra förnödenheter till krigs- 
hären (S. L. 203). 

Det lägre krigs -folket, tytenarana, fingo herber- 
gen sig anvisade genom serskilda tjenstemän, hvilka utsågos 
af capilenarena, och benämndes H^RBjERGis Skaffara (S. L* 
154). De lydde under konw/zgsens gardz maestare; 
åtminstone stadgas, att han borde hafva deras namn an- 
tecknade (S. L. 154). Herberges skaffa rena voro fria ifrån 
skyldigheten att ständigt följa sina baner (S. L. 174). 

Utom nu uppräknade sembetis men, höfdingar, 
och andra myndigheter i hären, fanns ännu en hög be- 
fattning, hvilken innehades af Thesaurarius eller Thesau-. 
reraren. Han förvaltade härens inkomster och utgifter, 
samt hade uppsigt och vård öfver konw/zgseas fatabwr 
Sv. Forns kr. Säf/sk Handl. 1. 3. § 


Digitized by 


Google 



XCYIII 


eller skattkammare (S. L. 193). I sådan egenskap and- 
fick han alla böter och penningar hvilka ingingo till 
konw/igen (S. L. 201), wndy kronona (S. L. 160), 
162) eller til fatabwre/is aegw (S. L. 193 , 202 , 205), 
samt emottog tredjedelen af allt det rof, fångar, vapen, 
eller hvad det vara kunde, som capitenarena och de an- 
dra höfdingarne sjelfva togo, eller uppburo af sina under- 
skickade' (S: L. 200, 198, 199). För alla dessa medel, 
hvilka i första hand mottogos af gårds-mästaren , var den- 
ne skyldig att en gång i veckan göra thesaurerarius rä- 
kenskap och undervisning (S. L. 198). I sammanhang 
härmed, fick ingen sälja sin fånge eller lösgifva honom 
för penningar, utan att capitenaren först inhemtat thesau- 
rerarens bifall (S. L. 193, 194). 

Thesaurarius borde en gång i veckan utbetala krigs- 
härens l0n oc sold. Solden antvardades åt herrarne, 
fogotarne och capitenarne, för att af dem utskiftas till 
soldenärerna hvilka stredo under deras baner (S. L. 160). 
På det intet underslef härutinnan måtte ega rum, var ca- 
pitenaren pligtig, att inom tio dagar lemna thesaurarius 
skrifven uppgift öfver den soldenär som dog eller for bort 
ifrån hären, och fick ej heller antaga någon annan solde- 
när i den bortgångnes ställe, utan att thesaureraren dertill 
femnat sitt samtycke (S. L. 168). 

Hvad beträffar hårens öfriga författning, fält- 
tjensten, s tr i ds-sä tte t, och sederna, lemna Peder 
Månssons ifrågavarande uppsattser visserligen få, men d er- 
före icke alldeles oväsendtliga upplysningar. Vi skola här 
anföra det hufvudsakligaste. 

Att sätta upp en krigs-här kallas att resa hcer oc 
samna folk (S. K. 109). Denna rättighet tillkom allenast 
konungen eller landets höfdtngar (S. K. 109). 


Digitized by 


Google 



XCU 


Sedan baren var samlad skulle konwngens aembe- 
t is maen hålla vaapenssyn, och rsekna folkith (S. L. 
155 — 158). De egde härvid taga svuren ed af alla her- 
rar, fogotar, och capitenare, ”ath the skwla oc wilya 
**wara konwwgenom oc swaerikes rike hwlle oc tro, lyda och 
”fwlfölya thz kow/igen bywdher, och stridha moth alla ha/is 
”fienda jngen h0gban seller laghan wnda/*taknan” (S. L. 156). 
Widare borde ämbetsmännen taga svuren ed af alla och 
hvarje hofman eller soldenär, ”ath Ihen haesten oc harni- 
”sket och waakne/i han hafifwer, h0ra honom syselfFwora 
”til, oc ey androm, oc thz han ey wil fara fran haere- 
”nom mz omy/ine, seller falskelika stridha” (S. L. 157). 
Ytterligare borde granneligen åtvaktas, att hvarje stridsman 
egde fulla vapen (S. L. 158), och att ingen höfd ing fram- - 
ledde andra hofmän eller tjenare, än dem som verkligen 
och utan skrymtan stredo under hans baner (S. L. 155). 

Sedan hären dragit i fält hölls noggrann vaardh o c 
wcehtJi 31 ) omkring lägret (S. L. 164, 165), och äfven 
derinom iakttogs en sträng ordning. Ingen fick ropa 
eller skria i hären (S. L. 167), eller blåsa i horn och 
pipor, eller hvisla, eller slå på bungor (trummor), allt 
ifrån aftonen sedan vården och vakten blifvit utsatt, intill 
morgonen när sol gått upp (S. L. 171). Allt spel och 
dobblande ”mz töerningh, wartaffwel, karthenspel, 
aeller ann an leek \vm paeni/iga” var strängt förbjudet (S. 
L. 175). Om ”nokor l0ska qwi/ma” blef funnen dag eller 
natt i hären, borde hon gripas, och första resan brännas 
på kinden med ett glödhett jern (S. L. 176). När hären 
någon gång dväljdes tre dagar på samma ställe, borde 


31 ) Jfr. Röding , anf. arb. ; s. 190. 


Digitized by 


Google 



hvar och en hälla silt pawlwn, eller tält, rent och fritt 

ifrån osnygghet (S. L. 183). Två gånger i veckan, nem- 

ligen ”odhensdaghrn oc loglierdaglun” skulle frith torgh 

oc marknadh hållas i håren (S. L. 185), o. s. v. 

Slrids-sätlet var ännu föga konsl-messigt. Likväl fö- 
reskrifves, att capitenaren borde förstå att skikka spes- 
sen, efter som folket var mycket eller litet, och alt han 
skulle kunna skifta sin skara, och åter sammanfoga den 
mz konst/t i striden. Han borde låta strids-männen på en 
gång falla sina hellebardar och luranglar, eller uppresa dem, 
efter som behof gjordes (S. K. 83). Rytteriets fölt-tjenst och 
rörelser verkstäldes efter tecken af baswn. När baswna- 

ren blåste första resan, skulle hofmånnen sadla sina hästar, 
när han blåste andra gången, skulle de lägga betslet 
uppå, när han blåste tredje resan, skulle alla stiga till 
häst och följa sina baner (S. L. 174). Bwngor eller 
trummor omtalas (S. L. 171), och hafva olvifvelaktigt 
varit brukade för att leda fotfolkets rörelser. Möjligtvis 
hafva horn och pipor (S. K. 171) blifvit nyttjade för 
samma ändamål 82 ), 

Vid anfall på köpstäder, slott, och belastade orter, 
satte man husen i brand medelst ffyrballa **) (S. K. 92, 
96), hvilka med byssor afskjötos emot staden (S. K. 
96) ■ Eljest sökte man skjuta hål på mnrarne, och göra 
skada ”mz bysso skoth. seller stegha ’ M ) (S. K. 84, b). 
För samma ändamål användes äfven wceltror och driffwande 
wterk 33 ') (S. K. 89). Men om intet af dessa medel var 


32 ) Jfr. Adlersparre , anf. arb.; ss. 304 , 305. 

83 ) Jfr. Röding anf., arb.; ss. 207 — 210. — Adlersparre j auf. arb.; 
s. 247. 

34 ) Jfr- Röding J auf. arb.; ss. 195, 196. 
ib ) Jfr. anf arb.; s. 197. 


Digitized by v^ooQle 



Cf 


verksamt, och slottet ej kunde vinnas mz storm , gräfdes 
fonlika jordganga , och jorden fastades med brädor, till 
dess man kom in under sjelfva slotls-muren. Här bygdes 
en stark jordkwla , såsom en ugn, emot murens grundval, 
och i jordkulan sattes en tunna eller fjerding med pwl- 
wer (krut). Derefler tillmurades ingången, förutom ett 
litet hål invid jorden, hvarigenom krutet leddes fram åt 
jord-gångarne. När så allt var redo, antändes krutet , och 
elden lopp in till pulver-tunnan, som slog ned slotts— 
murarne 36 ); ”oc strax stormes til ma/tnelika’’ (S. K. 
106 ). 

Emot dessa anfalls-medel funnos åtskilliga utvägar till 
försvor. På de ställen, hvarest muren lättast kunde taga 
skada af fiendens bysso-skolt eller stegar, bygde man 
kiffwo ncebba , jordhwpor , bolwcerke 37 ), kcerffwa , och 
torn ”mz a/sdrora bygniwgom” (S. K. 84, b). Hål, 
som skötos på muren, igenstoppades med kaerffwa, och 
med stora säckar eller hopsydda täcken, hvilka fyll- 
des med jord, ull, hö, eller gräs 38 ). Dylika säckar upp- 
hängdes äfven på husens väggar, såsom skydds-medel emot 
skott. På det de tillika skulle värna mot eld, fuktade 
man dem med ättika, eller öfveröste dem med våt lera 
(S. K. 84, b). 

Emot vällror och drifvande verk nedgräfdes spetsiga 
stockar i jorden rundt omkring slottet, så att de stodo 
slut t emot fienden (S. K. 89). Likaledes nedgräfde man 
förtäckta tunnor utan botten, nedslog stakar med hvassa 
jern-spikar, och utkastade trehörniga fotangla 39 ), för att 

36 ) Jfr. Olaus Magnus j His t. Gen t. Septentrion. ; Lib. IX, cc, 
XVT, XVIII. — Röding , anf. arb. ; s. 207, 

37 ) Jfr. Röding j auf. arb.; s. 199. 

38 ) Jfr. anf. arb ; s. 219. 

39 ) Jfr. Jahn j anf. arb.; s. 365. 


Digitized by v^ooQle 



Ctl 

hindra de belägrandes rörelser. Men om fienden detta 
oaktadt nalkades intill muren, värjde man 6ig emot honom 
med eldh spwthor (S. K. 93, 94), slungade mot honom 
ffyrballa (S. K. 9 2), och en eldh til waern (S. K. 91), 
öfvergöt honom med sjudande kalk-välling, vatten, olja, 
oreniighet, eld-bränder, och aska, o. s. v. (S. K. 90). 
”Oc tha aer sirida/tdi> mannelika fraelsand/> segh, hwstrw, 
”o© barn, Hws oc beman, oc sin hedher oc stadsens fri— 
”heth, oc faa sigh tber mz ena ®ffwerdclika oc hedber- 
”lika amy/milse oc fraeydh. — — Tha wthr0nas hwilke som 
”aerw godhe oc troghne 0rl0ghis men, oc ey thaa the si- 
”thia oc slaa stor ordh fram pa #lbae/ikenom, Ok swaerya 
”stora ed her 5 ’ (S. K. 90). 

Utom dessa och dylika uppgifter rörande krigs-vä- 
sendet, lemnas åtskilliga andra meddelanden, hvilka icke 
äro utan värde för den som forskar öfver medeltidens se- 
der och ocHings-förhållanden. De sedvänjor, hvilka borde 
iakttagas när capitenaren dömde någon förrädare till dö- 
den (S. K. 84, a), synas vara en förebild till det i Eu- 
ropas krigs-härar sednare allmänt vedertagna straffet att 
springa gatu-lopp. Det här anförda sättet att gangha 
w/zdhy wathnith (S. K. 108) hvilar på alldeles samma 
grunder, som den hos oss i de sista åren uppfunna och 
kända s. k. Fahnehjelm ska dyker i-a"pparat en. Af 
förbudet emot dobbleri mz taerningh, wartaffwel, och 
kartkenspel (S. L. 175) inhemtas, att kort-spel redan 
vid 1500-talets början var ett hos oss kändt tids-fördrif. 
Likaledes omtalas glas <t>ghon (S. K. 108), brcenth win*°) 

40 ) Jfr. Joh. Murberg, H i st. Anraärkn om Brännvinets ålder 
i Sverige; ibland Vitt. His t. o. An t. Acad. Han dl., Del 
IV, ss. 308—315. 


Digitized by v^ooQle 



(S. K. 92 , 96, 102), och seckkia pipor (S. K. 107), andra 
exempel att förtiga. 

Hvad slutligen beträffar de egentliga krigs- la- 
gar ne, vare sig att man i dem vill se ett uttryck af 
Peder Månssons enskildta eller tidens allmänna åsigter, up- 
penbarar sig i de samma en känsla för mennisko-rätt, 
samt en medvetenhet om krigets syfte, hviiken föga läm- 
par sig för de vanliga förestå llningarne om våra faders 
bildnings-grad. Man skönjer tydligt, att lagstiftaren upp- 
fattat krigs-väsendel såsom ett nödvändigt vifkor för fä- 
derneslandets inre och yttre frihet, icke såsom ett blott 
medel till förvärf på den svagares bekostnad. Härigenom 
erhålla ifrågavarande utkast ett stort värde för vår odlings- 
historia, och bilda en passande inledning till de i stats- 
ligt och rättsligt afseende utmärkta krigs-lagar, hvilka, ett 
århundrade sednare, stälde svenska härarne vid sidan af 
de yppersta i Europa. 

Lydnad för lagen, och för anföraren såsom lagens 
ombud, vördnad för religionen, och aktning för den sva- 
gares rätt, äro i allmänhet de grunder, på hvilka ifråga- 
varande stadgar äro uppförda. Mans-tukt och hörsamhet 
framställas allestädes såsom strids- mannens första pligt (S. 
L. 147, 148, 149, 210), och brott deremot straffades, lika- 
som förräderi (S. K. 84, a, S. L. 178), samt myteri och 
rotenskap (S. L. 163), med lifvets förlust (S. K. 84, a, 
S. L. 149). Samma straff stadgas om någon förbröt sig emot 
Guds eller kyrkans heder (S. L. 150), uppropade allmänt 
rof (S. L. 181), brände hus och gårdar utan konungens 
eller marskens befallning (S. L. 182), röfvade i stad eller 
på land sedan frid var lyst (S. L. 188), dräpte sin fånge 


Digitized by 



av 

(S. L. 192), bröt konungens leyd (S. L. 202), gjorde 
öfvervåld emot dem som förde lifs-medel till bären (S. L. 
169), tog hästar eller oxar ifrån någon bonde som redde 
sin åker (S. L. 186), eller röfvade uti något hus, hvarest 
qvinna låg i barns-börd (S. L. 208). De öfriga lagbuden 
afse förnämligast ordningen i hären, så att alla måtte 
,J g0ra fwlth sina ®rw oc tro”; och man upptäcker allestädes, 
huru författaren nogsamt insett vigten af mans-tukt, så- 
som ett nödigt beting för en krigshärs stridbarhet. 

Straff-bestämmelserna äro i allmänhet stränga; men 
rättvisa. Följande kropps-straff omtalas: att sargas till 
döds, hängas upp i galge, mista hufvudet, un- 
dergå lekamlig näpst, samt läggas i jern eller 
fängelse. Egendoms- straffen utsträcktes antingen till 
indragning af den brottsliges hela förmögenhet 
både löst och fast, eller bestodo de i borttagandet af 
hans häst och harnisk, hvarmed ärans förlust synes 
hafva följt (S. L. 164), indragning af förbrytarens 
sold, och ålagda böter. Sålunda uppenbarar sig 
äfven i straffen ett erkännande af mennisko-värdet , och 
vi finna ingenstädes spår till dessa råa stympningar, 
hvilka påbjudas i Gårds-rätterna, och ännu länge förekom- 
mo i främmande länders krigs-lagstiftning. 




Digitized by v^ooQle 



c? 


I afseende på behandlingen af härefter följande text 
anser utgifvaren Big böra nämna , att densamma med möj- 
ligaste trohet blifvit ålergifven efter Urkunden. Samman- 
dragningar eller förkortningar äro upplösta, och utmär- 
kas genom löpande bokaläfver. Sednare tillägg af sata- 
rna hand äro likaledes tryckta med kursiver. De ord 
och rader, hvilka i urkunden finnas Öfverstrukha, återgif- 
vas méd kursiva bokstäfver inom klämmer. — Genom en 
tillfällighet vid tryckningen har i S. L. 168, ordet 
sol a Inaef ommen influtit' i stället för boI lan aer ont me /i. 
Likaledes har tecknet ”j” (Konst-B., ©. 203 [s. xuX, 3:dje 
raden nedifrån], S. K. 91 [s. 5 y 2:dra och 3:dje raden 
nedifrån], 93 [s. 6, 3:dje raden nedifrån], och 101), af 
brist på typer icke kunnat återgifvas fullt sådant, som det 
förekommer i vår kodex, hvadan läsaren torde benäget 
iakttaga, att j på dessa ställen är liktydigt med 


V. S# De på ss. in, iv, förekommande uppgifter 
rörande Verwer, hvilka hufvudsakligen blifvit hemtade 
ifrån Benzelius, äro så till vida origtiga, att Adriaen 
Verwer, som var köpman i Amsterdam och år 1711 utgaf 
ett arbete med titel: Nederlants See-rechten ; avaryen ,• 

en bodemeryen: Begrepen in de Gemeene Costuimen van- 
der See &c. &c. (Amsterdam, 4:o, 244 sidor), hvaraf 
sednare upplagor utkommit åren 1716 (Amsterdam, 4:o, 282 
ss.) och 1730 (Amsterdam, 4:o, 274 ss.), sjelf anför: det 
han i Sverike sökt ”eene opregte Copie” af den förmenta 
Wisby Sjö-rätt, för att derefler kunpa rätta de för- 

Sv. Fornskr. Sällsk» Handl, 13, ^ 


Digitized by v^ooQle 



CV1 

derfvade Holländska aftrycken; men ej kommit öfver an- 
nat än Hadorphs edition, som är öfversatt efter de van- 
liga Holländska upplagorna. Men dr 1697 hade en svensk 
man visat honom en liten "vierkant” bok med titel: 
"detta cere then gambla Giotlandtzka Sjörcetta , finden i 
Roma 1522”, hvilken enligt' befindtlig anteckning skulle 
vara afskrifven uti Rom af en svensk munk, och förd till 
Sverike af Joh . Messenius. Boken bestod af 138 artiklar, 
h vilka, utom de 2:ne sista, funnos svara emot kapitlen 
45 — 291 af il Consolato del mare , likväl med förbigå- 
ende af åtskilliga artiklar i denna sednare. På grund 
häraf ansåg Verwer, att den italienska sjö-rätten blif- 
vit öfversatt från närvarande svenska arbete. 




Digitized by v^ooQle 



STB JDBS>EO«8TH. 


saelth aer tht rikith som bclaenker 
vm 0rl0gh tha fredhen aer. 

Peder Månsson, 


Digitized by v^ooQle 



Digitized by v^ooQle 



Bl. 190. 


STBIDHSEOilHTH 


wisth, twaedraekth, 0rl0gh, bc stridh 
haffwer waridh bland me/zniskior arlil 


kaffwer waridh bland me/zniskior arlike/i jdh 
ffran werdle//nas wphoff, oc jamlika bliffwer 
Ther f0re jak tsessa bokena scriffwer 
Suaerikis jnbyggiarom til styrk oc besta/*dh 
oc konw/igom som werna mz waepnada ha/idh 
hwilko/i? tilb0rer betaenkia rikese/*s waelfaerd 


beskaer ma/ide mz byssor, sk0l , oc swaerdb 
ath thz bliffwer rolikith fran 0rl0gi> n0dh 
jamwael twsawda aar aeffter theras d0dh 
Sjna eghna waelfaerd gl0ma, oc rik^ft framförda 
lagh oc raethwiso mz allom fwlborda 
ey molkandiV \kona\ swa rikith j sinom tidb 
ath ha/* jnthe f0rtaenker tilkommamia strid 
\mange k<t>pa gotz til slcektingaxmas arff 
mz rikesens skath ,yom gaar aff plog oc harff ] 
f0rsyma/zd*> rikese/is haeghn oc beskaerm 
aerlighete/znas bfod aer jnthe j theras aerm 
Hwar eldh til sina kako skrapa 
oc rikith ther mz fandh oc sloth f0rtapa 


AflTCapitenarenom 83 bi. ioo. 

r ,Ver*o. 

Capitenare» som regerar oc skikkar stridz folkith, han 
skal wara wthwahldher blandh twsanda yppasta maen, oc 
Sv. Fornskr. Sållsk. Handl . 1 , 3. ^ 


Digitized by v^ooQle 



2 


f0rfarin vthr0nlher j stridz konstli a(T sinom barndom, Ho- 
nom tilh0rer kw/ina skikka spessen seffther thz som folkith 
aer mykith til, seller litith , skiffta thz oc athskelya , Oc 
wm behoff g0rs ather samman fygha thz j stridhenne mz 
konsth , Han skal kwnna latha nidherfalla j ssendher alla 
sins folks hellebarda oc lwrangla, oc them wpresa ajffther 
thz som honom g0rs behoff, oc witha nser ha n skal b0rya 
stridha, seller atherwaenda, Jtem Capitenaren skal jnner- 
lika ransaka hwilke aff tyaenaromme/i serw dristoghe, 
dyaerffwe, oc f0rnomstoge til wpsath , oc them f0rmana 
ath the sin hedher wph0ya mz priiss bewisandiV segh 
serlika, Oc them som lathe, seller raedde serw wpwaekkia 
mz godhom ordhom, oc wm theras mandom styrkia oc 
f0rmana, Jtem capitenaren skal halla all sin wpsaath , 
wilia, oc ak(h lonlika lata/ich> i/igom them wita seller 
•BU 9 i.f 0 rs ta/ida, *Annars griper ey 0rl0ghith godha/2 aendha , 
Jtem Capitenaren skal wara hafTwandj> j sinom klsedhe- 
bonath fira lither, som aer blaath, hwith, swarth, oc r0th, 
Thz blaa teknar honom skwla haffwa h0gth wnderstandh, 
oc stadogheth, Hwith merker honom skwla haffwa ena 
obesmittada trofasthheth sinom 0ffwersta , Swarth merker 
honom l0nlika skwla halla sin wpsaath, R0th beteknar 
honom of0rfaeradhan wara til ath wthgiffwa sith blod j 
stridhe/ine. Jtem j stridhenne ser st0rsthe waardhnadher, 
ath Capithenaren haffwer aff allom sinom tyaenarom oc strfdz 
folke st0rsta lydhno, swaa ath the aaffwer hans bodh ey 
g0ra seller widherfresta en mynsta pw/icth, oc ey stigha 
aff then skikkilsen ther the serw satte j spetzenom, thy 
tha ser tr0stand&r ath stridhen griper en hedherliken oc 
segherliken sendha, 


Digitized by 


Google 



3 


N ® ff z a f^rraedara oc o I y d o g h a 84 

Wm nokor finnes olydogher aeller mz f0rraedilse, tha 
skal Capitenaren *taka fran honom, haesth, harnisk, pae-y*^' 
ni/zga oc alfh thz han haffwer, Och sidhan saetya segh 
f0r dommen allom tyaenarommen standandiV ath radh pa 
twa sidhor swa langth mel le/i hwarya radhena ath twa 
helle baardha raekkia samman, Sidha/i skal then som broth- 
like/i aer framgangha f0re Capitenare/i fal land/V pa knae 
oc bedhas f0rlatilse tre resor, oc tha take Capithenare» 
banerith j sina handh ha Iland/.? wm wddhe/i oc mz sla- 
kanom slaa ho/iom j skallan try slagji, betekna/idw ther 
mz ath han haffwer brwtith moth thz teknith oc banerith, 
oc ther mz d0mer ha// ho/iom til d0dhen, Oc swa ga/i- 
ga/id/V til baka maellen baadha raderna hwar oc en aff 
stridz folkith skal faella sina waeryo oc waakn moth 
bo/iom sarghandw til thes ha/i bliffwer d0dher, thy ha/i 
ey hy0lth sina tro, wtha/i haffde hemeligh wnderstandh 
mz fiendommen som aer mz eldh, r0k, breff, speya/t, 
seller a/inor l0nligh tekn f0rraedelikom, aeller war olydo- 
gher, ey standha/idiV j them skikkilsom ther han war 
satther : — 


Tilstwndande 0 r I 0 g h f0rwari? 84 BU l02 * 

iEr thz swa ath nokrOm k0pstadh. aeller sloth tilstw/i- 
dar nokoth 0rl0gh tha tarffwas ath Capitenare/i strax ml 
f0rsta wthdriffwer aeller griper allå 'the ther jnne aerw 
mistaenkthe, oc haalta mz fiendommen, Taeslikes aerw oc 
vthdriffwandi> alth onytfogith folk, som ser gqmbla kaer- 
linga oc kala, thy the kw/ina jnthe hyaelpa aeller waerya, 

It em Capitenare/i skal jnskaffa aldrahanda ffltandfcr warw , 


Digitized by 


Google 



4 


yffnelika, oc f0resee stadhen mz Isek ia rom, oc a/idrom 
maestarmawnom, som ' aerw smedher, tymbermen, bysso 
giwlhara, pwlwermakara, Oc g0re til redlio stolika kol, 
wedh, byssor, bre//nesten, salpetlier, bly oc alth a/inath, 
ar borst h pila oc lodh, swa ath jnthe fattas, Och saelth 
aer thz rikith som betaenker vm 0rl0gh tha fr,edhen 
eer, Jtem gawgnelikilh aer ath Capithenaren gangher wth 
wmkriwgh stadhen aeller slottith twa aeller tre resor 
beskodhandi> grawnelika hwar fiendana kw/sna haffvva t il— 
faelle g0ra skadha mz bysso skoth, aeller stegha, oc ther 
Verw/byggis j moth kiffwo naebba ^ jordkwpor, *bolwaerke, 
kaerffwa, torn mz ’a/*drom bygni/zgom, thy hwilke/i ey kan 
vaerya, han kan ey haerya; Oc wm swa haenda ka n ath 
nokoth holl skywtz pa mwre/i, oc the jnne aerw j sta- 
dhenom haffwa ey yffnogha kaerffwa til ath aather stoppa 
holith mz, tha fylle stora saekkia mz jord, oc s0me samman 
aaklaedy ryghior oc wpfylle mz jordh aathertaeppa/idis 
hwar som tarffwas, aeller fy lies mz wl, h00, oc graes 
haengia/idiV them pa waeggiana moth skoth, oc mot elde- 
nom oc waethes mz aetikkio, oc bl0t leer 0sand/> pa 
seekkiana: — 


Staerkia slot oc staedher 8 g 

Wthän wmkri/igh stadhen aeller sloth graffwes nidher 
limber stokka swa ath the standa slwth moth fiendommen, 
oc warj wael hwaeste j aaffwa/i aendommen, thy the aerw 
nyttoghe moth ‘waeltror oc driffwande waerk, Jtem graffwes 
nidher j jordhena mangha toma tynnor wmkri/igh slottit 
hwilka ey haffwa bothne/i affwa/ztil, oc laegg&r nokor 
•Bi.i93.l0s jordh ther *affwö/i wppa f0rtaekkia/idi>, thz aer godh 


Digitized by v^ooQle 



5 


wern moth rae/manda haestom, som llier j st0rtha, Jlem sias 
nidher j jordhena wmkri/igh sloltilh staka oc faestfj j 
them jaern spika hwasse oc thz aer fothangla moth fothga/i- 
gara, JE Iler g0ris treh0rnotta fotangla )0se oc skywUV 
aeller kast/> wth j fiendawias haer: — 


W « r y a m W r a ()() 

iNalkas fiendhana jn til mwren t ha hafiwes sywdhande 
kalkwaelli/igh heeth j ma/igom brygge kaetlom oc gywtis 
pa them, eldh braanda oc aska kastw mz , heth sy wdawdw 
wathn aeller olya oc a/? ; nar fethme, Oc kastz> alskona 
orenligheth illa Iwklandw pa them, oc tha aer strida/idi> 
ma/inelika fraelsandw segh, hvvstrw, oc barn, Hws oc heman, 
oc sin hedher oc stadsens friheth, oc faa sigh ther mz 
ena aeffwerdelika oc hedherlika amywiilse oc fraeydh , 
enka/melika tha qwi^nor, pighor, aenkior oc barn graatha 
aff d0dze/is raeddogha som jnthe kwnna hyaelpa, tha 
wthr0nas hwilke som aervv godhe *oc troghne 0rl0ghis yLr S o!* 
men, oc ey thaa the sithia oc slaa stor ordh fram pa 
0lbaenkenom, Ok swoerya stora edher , 


En eldh til w ae r n 9/ 

I ilredhes ma/zga smaa leerkrwkortorkadhe aeller obraemJhe, 
oc wpfylles mz tessom ti/igom sammanblandath, Takes 
groffth byssopwlffwer tre dela, salnitrum en dell, ff0re 
qwaadhe j dell, bl0tha tyeerw j dcll, bre/ineste/i en deel, 
j dell salth, Oc taendes til ath braenna, oc kastw pa fien- 
dana, tha the wilya nalkas mwrenom: — 


Digitized by v^ooQle 



6 


ffyrballa g0ras swa 92 

Xak fem dela groffth bysso pwlwer, tre dela salnifrwm, 
twa dela swlfur, en del gran qwaado, en halffdel I 
eamphora, en halffdel terpentin, en halffdel sf0th glas 
ey mykith smaih, eii halffdel salth, en halffdel olio 
de petra, oc linolyo lyka mykith, oc en halffdel braenth 
win , oc all tessen tinghen bland/j* samman ganska/is wael, 
Sidha/z takes feroffth swa mykith som tw wilth g0ra til, 
och s0ma thz samman som en pw/igh , och ho/zom mz 
•Bi.i 04 . t j ic f0 rscr4 *jf no bfendnyngh fyl, *Sidha/z stingi> g0nom the 
matheria/z mz eno triwdo jaern som en groffwer sadhel- 
prell tw seller try hol , oc j hwarth thz holith sseties en 
tri/zdh stikka aff trse, Oc ser withp/zdir ath the fpr- 
sc/zffna materia ma smaeltas samman pa eldenom j 
enom ksetil , oc g0ras en pwngh fwller mz groffth bysso 
pwlwer, oc sidhan wse/zdas oc s0las offta j the blae/zd- 
ny/zgenne som ser smsellh j ksetillenom, waeffya/zdw oc 
swepa/zd/V blaa och noppor wmkri/zgh, oc aather s0les j 
ksetillenom, swa g0rand&r twa seller tre klaedhni/zga ther 
wppa the ballana, Oc sidha/z thz ser nokoth litilh t0rkath, 
tak wth the stikkorna aff hwlomme/z, oc vpfylles mz 
gra/zno pwlffwer, oc sidha/z tse/zdiV eldhen ther wppa saen- 
da/zdz> moth fie/zdomme/z, Oc ser witha/zdz> ath then fyr- 
balle/z bri/idher j wathneno swa wael som wta/z vathnzt, 
oc jnthe ka/z ho/zom slsekkia wtha/z han kombir j en sto- 
ra/z skarn pws seller dy/zgio: — 

Eldh spwthor g3 

Xakes the f0rscrzffna blsendny/zge/z , oc laethes ther til 
•Bl 104 mz j del glas, 00 J del salth, oc g0rw eldh spwthor 
Verso. til ath *waerya mwra mz, G0ris pipor seller Iwdha swa 
tiokka som en arm oc lange som halffwer arme/* aff 


Digitized by v^ooQle 


7 


wthslagbnom kopar skiffwoi» b0ya»d*s samman, Oc faesiw 
ma spikom wtdber eth slykke fr» stadbelika, och pa 
bolhne/i aff thz fraedh laeggik lut u/n sapie»tie klema/idiV , 
taeth swa ath eldhen brenner ekke traedh, swa kan thz 
nytias flero/n sinnom, Och g0ri> efh hol g0no/» traedh 
g0nom hwilkilh ka» saetyas en Iwrangels aende aeller a/i- 
nar stangh wph0ya»dis j waedhrith til mwra aeller moth 
fiendana, Oc the pipa» fylles wp affthe f0rscriffne blend- 
ny»ge»ne t0rro ey mykith harth sa/wraa» trykkia»dik, oc 
ey swdhin, t hy thz tyaener ey j koparenom, Tha likowael 
ma g0ras elspwtor aff the blendny»genne smaeltho j swa 
maltho, g0ris en linne» pose som en hosa oc wpfylles, oc 
weffyes bla» oc hamp wmkriwgh som f0rscr/ffwith ser wm 
fyrballana, Oc laeggis j posa» tre fingers tiokth aff the 
blendny»ge»ne, oc swa ather tre fingers tiokth gofh bysso 
pwlflfwer, oc ther *j mz nokra sma fyrballa so m andra*BU 95 . 
nyther, giordhe swa som f0rsmffw/t aer mz hol, oq 
laeroffth, oc hampo blaa Oc thz aer en grym eldh spwtha: — 


M a n g a eldhspwtor til samman g 4 

lakes en fy»no bothn, oc widher ho»om spikes vii] 
aeller tyo tolka f0rscr*ffna kopar pipor, oc wpfylles mz 
the f0rscr<*ffno blaendny»ge»ne ey sodhne , oc g0r is en 
kopar pipa lilhen mellen hwary the stora piporna som 
aerw faeste widher bothne» swa ath hon haffwer a»nan 
aenda» sin nedersth widher bothne» oc then a»dra 0ffwersth 
wp j the andra stora pipona , swa ath naer the ena aer 
wth brw»nen taendw the andra g0no/n the lithla pipona 
0fFwersth wppe j pwlwerilh, Oc bedraghes wmkringh alla 
piporna mz eth swarth laeroffth swa ath ey synes hwrw 


Digitized by v^ooQle 



8 


en pipa/» tse/»cU> aff the andra, oc thnesl ikis magha ihe 
faestas pa en stok swa som paa ty/ino bothne/i, oc breanes 
til triumpho, 


1 G 0 r a I w n t h o r gS 

Thakes hampo garn oc sywdw wael j starko Iwth, oc 
latbes ther j nokoth Salriitram, oc haeng 2 > op til ath torkas 
til halffz, Sidhan loeggij j en posa oc b0stis wael mz enne 
trae klobbo oc sidha /2 haengiV j skwgga/i til ath t0rkas 
Wael* oc ther aff g0r/> lwnthor, 


ffyrballapö 

Takes koöl aff pile trae brend, salnitr/zm, brenth win 5 
brewiesten, tyaerw, f0re qwaadho, Camphora, peteroleMm* 
bl0tha faernisso, treme/*tino qwadho, lika mykilh aff hwar- 
yo, o,c swaa smaelfiV alth til samman, Sidha/» g0ris en 
pwngher aff laeroffth oc fy lies mz grofflh bysso pwlwer, 
oc alth wmkriwgh then pw//gen svyepes aff the blaendny/ 2 - 
genne, oc hampo bla thil thaes ballen bliffwer swa stor 
som tw wi!(h ho/ 2 om haffwa, Sidhan stingis eth hol mith 
g0nom bal le/z swa kan thz pwlffrith hyaelpa som jnwert/V 
eer til ath fram f0ra ballen naer han wardher skwthin mZ 
nokre byssö, til ath taenda eld j tak aellcr staedher wp- 
bre/»nand/>: — 


fil. 196.B re/ina fin stadh j n n a h v i s s a H thima, gj 


Thakes én Iwntha, 
haffwandw ena wissa 


swa giordh som för ?criffwith slandher 
laengd, oc taendto tha klokka /2 sia 


Digitized by v^ooQle 



9 


latha/zdi> tie/ine bri/ina til thes klokka/i slaa t her naesth, 
oc tha slaekkis, och mseles hwrw langfyer del ser brw/i- 
ne/» en thima aff the lw/*tonne, Sidhan takes r0r pipor 
g0randi> hwarya fhera swa longa som Iwntha// ser brw/i- 
nen en thima, oc g0r is ma/sg sma hol pa hwarya r0r 
pipona ther roken ka/i wthga/iga aff lwnto/ine, oc swa 
draghes Iwnthari g0nom swa ma/zga r^rpipor som tw wilth 
haffwa thima til thes elde/i skal wpfae/idas, oc ther til 
mz Iseggw en fyrbal widher ythersta sendha/i aff Iwwlho/i- 
ne swa ath Iw/zthau kan- tsendha bal len, oc tsendw j en 
sendan aff Iw/ito/zne Iseggiandw the r0rpiporna j nokoth 
l0nlikith rw m mz fyrballenom, oc thz ser mykith jtil ath 
f0rbrse/ma sloth oc stsedher qwsemelik/t, 


G0ra eld wta/i e I d f 0 r e g 8 

JTakes twa t0rra kseppa oc haelsth *aff laffwerbsera trse, 
oc gnid is hastelika # samman , oc en a/mar kaste brewne-*®^®' 
sten therwppa stva toendas kseppana aff segh syalffwom: — 


G0ra en s t e,n so m tsendher eld gg 


Hsendher offta ath lw/itor[V]a komma j walhn oc slwkna 
aff rsefgn, och stridzfolkith haffwer ekke eldhf0re Thy g0- 
r is en sten swa hwilke/z ka/* giffwa eldh aff sigh nar 
som spwtthas pa ho/*om, Takes oslsekther kalk en del!, 
tucia alexa/idrina ey til redh en dell , Salnitrum goth oc 
tilredh en dell, bre/inesten twa dela, Camphora twa dela, 
Aff stenenom Calamita en del, Oc st0tw > gaaskans wsel all 
tessen finghen; oc siktig g0nom eth granth haar saaldh, 
Sidha/i bi/zdi> hardelika samman j eth nyth linnith klsedy* 


Digitized by v^ooQle 



10 


Ther nseslh Iseggis j en deghil storan, oc en a/inar degbil 
hwaelffwes affwa/i wppa oo belsegg/j bade deglana sam- 
man mz jaern tradh, oc bedragi> tseth samman allh wm- 
kri/ig mz Iwlo sapi e/itte, swa ath wsedrith ka n ey uth- 
♦Bi.iöTjjomma , oc t0rki$ ther aeffther, *swa ath thz bliffwer goltb, 
Sidhan sselhies jn j en theghel ogho ther teghell ;skal 
bre/mas, oc naar teghlith ser nogh brant tha aer oo t hetta 
nogh brant h, oc takis wtb, oc tha ser alth j degblom- 
me/i som en sten, oc kombir watbn pa honom tha giff- 
w er ha/i eldh aff segh: — • 


En a/inar sten til eldh 100 

i akes Camphora tre dela, salnitr/im twa dela, oslsekta/i 
kalk twa dela, bre/mesten twa dela, St0t/> alth samman 
wael oc Isetis j en deghil, oc klemes taeth mz Iwto sa- 
pie/itie bebwndith, oc sseties i oghne/i ath bre/inas, oc 
sidha/i takes wth, oc then stene/i taendher. eld aff segh mz 
spwth seller wathn pa ho/iom gwlith seller spwttath vm 
behoff g0rs : 

Lutum sapie/itie g0ra 101 

Tak fsem dela gotb leer, hesta skarn en dell, ham- 
mar skael aff jsern en del, oc aaffwerskaerara wll j del, 
oc selu> wsel samman mz wathn, oc klemes ther som 
hwar ko/isten wthkrseffwer; — 


Bl. 197. 
Verso. 


Bios som ey ka/i slwkna W2 

Tarfftelikith' ser haffwa bios och lyws wm nsettherna 
tha hsere/i skal ledhas g0nom t ranga vsegha til stridhena, 


Digitized by v^ooQle 



11 


G0ris wekana nokoth store som en fingher, oc sywdhes 
j wathn mz saln i tram, ,oc sidha/z torkes wael , ther nsestb 
st0ti> bre/znesten oc blandij j brsenthwin swa mykzt som 
tarffwas, oc ther j laegg/V oc vae/zdhes the wekana , Sidhan 
smaeltis samman tre dela wax, twa dela f0re qwadha, 
en dell bre/zne sten, j del Camphora, j del terpentin, 
en ' del pice greca, oc thz giwtzV pa wekan laaggiandw 
fira the wekana samman, oc mith jnne j melle/z them 
wpfylles holith mz oslaeklhom kalk tre dela, oc en det 
bre/znesten samman blandath, oc swa bliffwer ther aff eth 
bios mykith nyttogth haffwa pa mwra ther waekthara wa- 
ka moth fienda, aeller ledha haere/z g0nom traenge, thy 
thet giffwer storth lyws oc ey ka// slwkna 

P w 1 w e r til stora byssor w3 

T ak salnitram twa dela, kol brsendh *aff pile trae daeff*BU98. 
en del, sulfur en dell, oc st0th wael hwarth saerdelis 
oc sidha/z blandw wael samman, ther naest staenkes thet 
pwlwerith mz aetikkio swa ath thz bliffwer daeffwilh, 
oc st0tw swa daeffwith, oc sidha/i haffwis j sole/zne til 
ath t0rkas, Sidha/z lati> j fyaerdyngx ty/inor nokoth litith 
trykkia/zdw samman, oc g0mis til thes behoff g0rs 

Pwlwer til slangor io4 

Xak sal nit ram granth tre dela, kooll braendh aff piltrae 
seller smam qwistom en del, Bre/znesten en del, sl0tw 
alth wael, oc siktw g0nom haar saallith. hwarth thz saer- 
del is, oc sidha/z blandw alth samman, Sidha/z staenkes 
mz starkasto aetikkio mz nokrom qwisth som ey giffwer for- 


Digitized by v^ooQle 



12 


mykith [i vathri\ aff aetikkio/me wppa tha som st&nkis oc r0r is 
samman, Sidha/z st0ti> aen ena reso ga/zska/zs wael, oc 
sidha/i (0rkes i solenne, oc bliffwer goth: — 


Pwlwer til Handby ssor iö5 

Tak spaedha sprythior aeller qwista aff hasle t rae oc ska- 
la barke/i aff t hem skaera/idi> them j smaa stykke, oc 
Verao/^ggw j ena slora leerkrwko, oc taeppes *affwa/z wppa 
mz leer I ilst rwkith elh lok, sidhan saeties jn j ogne/z 
aeller j starkan eldh, Oc naar the krwkan waendher aather 
ath ryka, tha take wth latha/zd/V he/zne kalna, oc sidha/z 
ypnes wthtaka/idw kole/i, oc aff them takes en del, aff 
bre//nesten en dell, Sal ni t n/m fcemdela, Oc sl0tw ga/i- 
skans wael oc si k t is g0no m sallith offtha hwarth saerdelis, 
oc sidhan bland/tr samman, oc staenkis mz bre/zth win [waM/z], 
oc sl0tis ather sidha/z mykith wael, oc haffwer tw ekke 
brenth win, tha staenkis mz starko aetikkio, oc st0tis 
Wael, oc t0rkes sidhan j solenne, oc g0mes: — 


Slaa nidher mwra 106 

Fhaer som sloth aeller staedher kw/ina ey wi/znas mz 
storm, tha graffwes l0nlika jordganga , oc faestw jordhen 
mz braedhi swa lae/zge kommandw wardher jn wndy sfotz 
mwre/z, Oc ther mwres en jordkwla starkelika som en 
oghn moth mwrenom ther grw/zdwalen aer, oc saetyes ther 
en ty/zna aeller fiaerdy//g pwlwer, Öc rnwres aather til— 
ganghen f0rwlhan eth litith hol Widher jordena, ther fran 
# Bii99*p W |wer ty/zno/zne oc g0no m thz holith laeggis pwlwer 
pa jordena, oc swa allan waeghen borlh ath jordganga- 


Digitized by v^ooQle 



13 


nom. oc naer, som alth aer (il redho oc qwaemer (ime 
taendw j pvvlwerith oc elden l0p er swa jn (il tymiona 
taendandw he/ine, oc (he pwlwer ty/inan slaa mwrana 
nidher oc, strax stormes til ma/znelika: — 


Gaanga affwer dywpa ae 1 ff w e r ioy 

G0ris som en taeth s0madher saekker aff mywkth lae- 
dher, oc widher saekkea en pipa aff t rae som widher saek- 
kia pipor plaeghas, oc then saekke/i bmdi> sfadbelika mith 
wm weka liffwith wthan wppa harniskith, oc naer som 
fara/idw aer affwer dywpa aelffwer aeller wathn, tha blae- 
ses g0nom pipona then saekken fwller som aer bw/zdin 
wm weka liffwith, oc pipa n taeppis swa ath waedhrith ey 
kombi r wth, tha ka n then ganga affwer alskona dywp 
ey nidher sywnkamhV aen tha h an jnthe ka n symma, 
Thz tyaenar stmlz folke, skepma/mom oc fiskarom, iEller 
symme en affwer f0rst mz eno rep, oc draghe snarlika 
alla a«dra sta/*dand*> pa elffwa bakkanom 


Gangha w«d hy wathnith 108 Verso. 

Tii ath ganga wndy wathnith och bora s0ndher fien- 
da/mas skip oc them saenkia, aeller [tyggio] b0 ta sin eghe/i 
skep, byggia broa , wptaka nokot aff dywpeno, aeller a/inath 
g0ra wndhy wathneno, tarffwas tesse/j konsien, G0ris en 
kappa aeller haetta aff twaedoblath skin aeller laedher swa 
ath hon raekker nidher affwer axlana, oc g0ris aff sam- 
mo laedreno en trwmba aeller Iwdher s0math taeth, ocjn- 
nan j honom maaga jaern traadha cirkla som halla wth 
then Iwdhe/i oc han gange wp fran mwnnenom oc ha- 


Digitized by 


Google 



14 


konne, oc 0ffwersth wppc faesti> widher en stor tr© pipa , 
oc wm kringh henne faest is en trindher oc bredher kork|t 
bark, aeller a/inath thz som laeth aer til ath flytha pa 
wathneno, Oc the trwmba/i aeller Iwdhen warj wael langher 
och af! mangom stykkiom samman S0madher, oc barke/z 
flytande baer henne wppe oc g0nom henne gangher andhen, 
*Bi.2oo.oc f0re 0ghonen faestw en *glas skiffwa aeller glas 0gho/z 
taeltel ika , oc naer the kappan saethz pa baran kroppen tha 
limes taeltel ika wider axlana haerdana oc brystith mz taelta 
limith, g0randw thz af! visco oc trementina godha s am- 
man blandath hwilkith ey losnar j wathneno, oc naer the 
kappan skal af! takas, tha sm0ryes kroppen mz olyo ath 
limith thaes laettaren slaepper, Oc swa ma man ganga 
wndy wathneno: — 


Aff Konst e n n e. oc sollanaerom 10g 


Otridz Konsth kan ey altid fpdha then som aer j haen- 
ne laerdher, thy jngen ma resa haer oc samna folk , wthan 
konwngha. landz h0ffdynga, aeller menighethen til strid, 
Men offta haendher at nokor ondher 0ffwerwaellare, r0ff- 
wara, oc oraethwise samna folk oc waagha sin hals, Oc 
tha fredher aer f0dher the konsten jngen, Thy tilskynda 
mange til ath ofredher skal warda, oc maesth capitenara 
brytandhe sattan dagh. breff, loff oc lyffte, oc ther mz 
f0rlaengz> 0rl0ghith , Jtem haendher thz swa ath stado- 
gher fredher bliffwer giorder maellen herrana, Tha resa 
VeVso, capitenarana *baner wp f0re folkith, skynnande oc r0ff- 
wande landith oc staedfaerna, thy the aerw samnadhe oc 
faa ey laengher sold aff landsens herra, Oc stwndom samna 
sigh mange tolke skalka g0randis > kompanskap til ath 


Digitized by v^ooQle 



15 


skena oc r0ffwa oc swa haffwa mange kommifh (il her- 
rad0me, oc aen fangith konwnga rike, Thy 0rl0gh g0r 
manga tywffwa, och (ha fredher aer haengias the wp, Oc 
jnthe stridz folk aer farlikaren, aen sollanaera som enasta 
wilya liffwa a(T the konstenne, Thy jamlika haalla ihem 
mänga, aer ey m0yelikith, (her soro ey aer jamlika 0rl0gh, 
oc swa haender stwndom ath the laka riketh aff herra-» 
nom, aeller skinna thz wm the haffwa thes makth, Men 
thz g0ra ey the sollanaera som wthganga (il a(h waerya 
landith, oc haeller waaro hema vidher si th aembethe aff 
hwilko han plaega leffwa raethwislika , hem hedhrande oc 
wph0yande aerw the som aerlika segh bewisa j stridhenne 
f0re menigha mans baesta, hwilkith (he mera aelska aen 
sina eghna waelfaerdh Jtem fordom war sedhwaenya ath 
hwar och en sollanaer skwlle laeggia tridhye delen *aff*B(- 20 i. 
them paeningommen han fik j sold til g0mo naer honom 
som f0rdhe hoffwodbanereth, Oc jngen skwlle them taka 
j gen f0r aen 0rl0ghith war aendath, Oc (hz giordw wppa 
thz hwar skwlle thes straengelikaren stridha , wilyandw frij 
sin del som hwar wiste segh haffwa lagth til g0mo naer 
banereno, 

Sefjmtwv in libro D folio lig ffiendskap mz ordom 




t 


Digitized by v^ooQle 



Digitized by 


Google 



STRIDZ-LAGH 


j stridz konsth ter jnthe yppare/i aktan- 
de ten lydnan, oc wlha n he/»ne kan 
jnghcn wi«na seglier. 

Peder Munsson. 


Sv*. Fornskr. Sällsk. Handl. 1 1 3. 


Digitized by v^ooQle 




Digitized by v^ooQle 



iTBIUX-TiAbll i 4 7 


Bl. 220. 
Verso. 


yor g I sedy ware j \swcerike\ wmlle/zne bliffwa 
wm [Aerra/iajalla atherwae/zdo jnbyrdz> kiffwa 
v° 3^3^ \Mcen thz sniceltls aldrig ajf t her as magha 
ath hwar Jm re wil jw rikit styra oc lagha 
t T hy binda the band mz rotenskap 
\ rikeno til skam oc sith eghith fértap 
| wthlcendska herr a jnkalla segh til hicclp 
! ey tccnkiandis thz \ varda t /teras egen neder$ticelp\ 
Nar twa hw/zda bitas wm elh been 
l then tridye thz borth taker ha/z ser ey sen 
swa som osa/zna modere/z the begaera 
LiffwandzV barnzt j twa dela skaera 
g0ra/idw sigh ther wm sl0rsta omak 
tw skalt ey haeller wara 0ffwerste aen jak 
Mith oc tith the ordhen baadhen 
aerw allom then swedhen oc orolike klade/z 
aff hwilkom herrana 0rl0gh b0rya 
Thz \rikesens ] aller almoghe/z ma vael s0rya 
Thy aerw halwa/zd/i* qwaemlagh til stridh 
*oc a/znor saerdelis j fredsens tidh 
thy widarla samnas stridse/zs skare 
somme aerw dyaerfwe, seller raedde som hare 
Then ene wil then a/zdra haffa oc haerya 
Swa b0rya the segh jnbyrd/j baerya 
hwrw ma/zg aerw hoffwod swa ma/zg sy/zne 


•B1.221. 


Digitized by v^ooQle 


20 


t hen ga //ger (il d0rena so m j huseno aer jnne 

oc bryt her segh vlh j haerenom snart h 

hwar aeffther sinne jnfwnd oc arth 

Sladge thy konw/igen moth twaedraekt 

bescrzffwe/i slridz lag til al lefwa mz spaekt 

llvvrw hwar skal j sith aembete sta/zda 

Seg aerlika brwka konw/zgenom til ha/zda 

Swa andre konwnga haffwa giorth 

Som Aaer cejflher scriffwas jak haffwcr sporth 


liva 

t 



Bl. 221. 
Verso. 


I y dn a n prisas 148 r 

I hen tidh torquatwj* kesare stridde haffde han er^ 
mykith dyaerffwan oc maektoghan j strid, hwilke/z t 
manadher aff eiiom haertoga stridha aeller slaas mzf 
al ena, oc then sone/z thz giorde, oc wan slaghitlj 
tok aff haertoganom mykith roff oc rikedo/zzma, thel 
sare /2 hans fadher Ii0rde ath han haffde stridh gjort 11 
narled/> aen bwdith war j reettom ordan oc skilt kl 
laeth fadhere/z hono/zz slaa oc hwdflsengia, oc sidhan ly 
hwgga haeller wilya/zdz> mista sin son, aen lydna/z sk4 
brytas som yppasth aer j strzdzlag, Jtem fabiwj rut] 
kesarens papirij hoffmaestare, wthforde haeren stridha* 
moth kesarens fienda moth hans bodh, Oc aen tha 11 
kom j gen mz segerwi/znande strid, lekowael laeth kesa 1 
st/ax f0ra ho/zom aff klaedomme/z oc harniskeno, oc böq 
b0dlommen ho/zom flaengia aen tha han haffde ma//g sac|| 
ri/zna/zdz> som han fik j strzdheAzne, oc jnge/z b0n kw/ffi^hd 
hiaelpa til ath blidka kesare/z, thy han hi0lth ey lydmlrsep 
•Bi. 222 .til ath strzdha, *\iem j sf ad hen om Cartago war swaftv/i 


stadgath f0re lagh, ath wm swa haende ath Capitenaraj/ 

wthf0rdo folkith til ath stridha wta/z stadse/zs her/ 

i 


nw 

Iler 


Digitized by v^ooQle 



21 


wilya oc samty kke, aen tha ath the woano segher, liko- 
wael skwllo the Capitenarana korsfaesfas oe d0, Thy j 
stridz konsth aer jnthe ypparea aktandw aen lydnan, oc 
wthaa h enne kan jnghen wi/ina Sfcgher: — 

Alt lydno/ine i49 « 

adgom wi oc bywdhorn at alle the som aerw j ko- 
vgsens haer, aff hwad som haelsth landskap, waelbyr- 
|et, aeller herrad0me the kwana wara, skwla wara ly- 
konw/Agenom, marskeno/n, aeller androm konw/?gsercs 
(is ma//nom, oc g0ma oc g0ra aeffther konwagseas stadga 
id, widher the naeffzth som bescr/ffwea aer j hwaryom 
anom som aer bescriffwin , Oc then olydogher aer 
j f0rbrvvtith sin hals, oc naeffzes wtaa alla naadher, 


ff gwdz oc k y r k i o » n^a s heder i5o B y e ^ 2, 

Igom wj oc bywdom ath jngen aff stridz folkeno 
dirffwas taka mo//straA*cia t her Jhe^u Christi werdo- 
[a likamme aer j. ey haelgadomo kar, kalka, celler a/i- 
kyrkio/znas prydilse, hwilke/i ther moth bryther 
ig is op j en galgha- strax han bliffwer fw/inen, 


Skona klaerkom i5i 

^/ff^Tödgom wj oc f0rby\vdom at jnge/i skal gripa. sia. 
fdw{ rae P a > aeller g0ra f0rfangh nokrom prest mwA*k aeller 
(Wa |Kvano, wthaa the finnas vaepnadhe, hyaelpande, forda/zde, 
rai \l er fraemya/ide mz math aeller waeryo konw/Agsens fien- 
r \ Oc then som nokra andelika me/miskio griper f0re 


\ 


Digitized by 


Google 



I 


22 


bin 

kelar 

ill 


tolka saker som aer mistroder, iha skal han l‘0ra he/zne 
strax til capilenaren, oc capitenare/i fordhe he/ine lil 
marsken aeller til konwngen widher the plikth oc naeffzth 
•Bi. 228 .som ko-*-nw/zgenom synes laeggia pa honom f0re thz han 

ey then fanga/z framf0rde, oc them som ho//om grep skajj ^ 
giffwas l0n aeffther thz som fange/z aer riker, 


f f r i h e t h i5i 2 

Stadgom oc f0rbywdom ath jng en skal dirffwas g 
la aeller r0ffwa then byn. land aeller stad. som h 
konw/zghsens haeghnilse breff friheth aeller beskserm , 
ken ther moth bryther haffwi f0rbrwtith halsen, ^ 
swa ware ath konw/zgen gaffwe ther wppa enka/zrj 
befalnifegh them sk0ffla, 


lanf 

k 


Q w i n n o s friheth i53 

Stadgom wj oc f0rbywdom at jnge/z skal dirl 
* waaltaka aeller kre/ikia jomfrwr andelika aeller ve 
lika qwi/znor, hwilke/z ther moth bryther haffwj , 
werkat halsen, ! 


.er 

•h 

•er 

*i$ 


Haerbergis skaffa ra i54 

Sladgom wj oc f0rbywdom at jnge/i skal dirffwas skelf 
# Verso^* se gh ^ ran *baerenom aeller banereno vndy hwilkit hwT 
aer j sinom ordan skikkadher, wtan the athenastb son 
aerw walde aff capitenarommen til ath wara haerbaergl 
skaffara, Oc theras nampn skal konw/zgsens gardz maest^ 
haffwa all bescrzffwin, Hwilke» ther moth bryther. ^ 


Digitized by 


Google 



) 


n 

mista sin haest oe harnisk swa laenge til thaes han haff- 
wer betalath gardz maestareno/n swa ma/iga paeninga han 
wil aff honom skatta pa konwngsens wseghna oc saether 
loffwans maen f0re segh ath han ey yffthcrmere far fraan 
^renom, 

\ J tem jngen herre skal syaelffwer laka segh ho?r- 

*ge annath aen thz gardzmaestaren honom .skipar oc 
^■her, Oc jngen tyaenare ma taka seg haerbaerge an- 
aen ther the warda lagde aff hoerbaergw skaffarom- 
\ hwilken ther moth standher, haffwj f0rbrwtilh haesthen 
hrniskith gardz maestareno/n, oc naeffses likamlika 
'r konwngsens sk0nyan, 

k 

i 

t 

? 

* 

faapenssyn oc r ae k n a folkith i 55 224 - 


^>m wj oc f0rbywdom ath jngen herre, capite- 
J aeller foghote, bethee aeller j wapensyn framledhe 
! hoffmaen seller tyaenara wthan the som wndy hans 
t sannelika tyaena wthan skry/nptan, Hwilken andra 
J*er aer konwngsens f0rraedhare, oc haffwer f0rbrwtith 
Oc then som segh presentera swa vndy annath 
aen ther han wndhy tyaenar oc taker sin l0n, 


■er 


ris j jaernen oc naeffzes aeffther konwngens sk0n, 


Swaerya hwlskap 1S6 


b sor. 


dgom wj oc bywdhom alh ware aembeli> maen tha 
e halla wapen syn oc raekna folkith skwla taka swor- 


l ]n eedh aff allo/n herrom, foghothom, oc capitenaro/n 
the skwla oc wilya wara konwngeno/n oc swaerikes 
hwlle oc tro, lyda och fwlf0lya thz konwngen byw- 


* 

s 

\ 

ii 


'Digitized by 


Google 




as 


ker j nokoth thz haerath aeller landh som ser 0ffwerwo n* 
nitb, seller syaelffwilyandw gaffwo segh wndy konwizgens 
lydhno, Hwilkea ther moth bryther, haffwj f#rwaerkath 
liffwith, Oc wm swa aer bysso maestarana tarffwas hiesta 
aeller oxa til ath f0ra byssor mz, tha bywdom wj them 
betala raethwislike/i l0n f0re fordanskapen, Annars skwla 
the mista ena maanada tyaenisth aff sin l0n, Brytha thp 
a/idra reso ther j moth tha skwla the mista all an sin 
(0s0ra, oc laeggias j jternen til thaes konw/ygenom taek- 
kes them slaeppa, 


Bysso maestarana i8j 

Stadgom wj oc tilstaedyom ath bysso maestarana magha 
saenda j the haerath som aerw konw/igenom handgangin vm 
swa tarffwas haesta aeller oxa k0pa aeller leya til ath flytya 
oc f0ra stora byssor, takandiV f0rsth gardz maestara/is *loff oc*® 1 - 
breff ther wppa, ath andre ey pa sin eghtn ordh tith 
fara k0pa haesta , 


Trygheth aer lysther fredh 188 

Stadgom wj oc bywdhom ath all land oc staedher som 
taken warda, aeller seg waelwilyelika wndigiffwa oc 
haand gawga konw/zgenom sidhan fredhen aer ther lysther, 
ath jngen skal dirffwas ther styaela, r0ffwa, aeller nok- 
rom g0ra f0rfangh pa godz aeller persona, hwilke/i ther 
mo*:i bryther haffwj f0rwaerkath sith liiff mz sam- 
mo gaerni/zgb, 

Domarans makth 18g 

Stadgom wj oc bywdhom ath wm nokor trsetta aeller 
roandrap bliffwer maellen sol lanserana, bysso sky t tarana, 

St>, Fornskr. Sä/sk. Handl. 1, 3. 3 


232 . 


Digitized by v^ooQle 



34 


seller hwath ordan 'the kw/ina wara j haerenom tha skal 
gardzmeestare/i wara ther 0ffwer domare, oc hwaryont 
skipa lagh oc raeth, oc til a/inan domara ma segh jngen 
skywta seller vaedyas, 


Gripna til faanga igo 

Sladgom wj oc bywdhom, ath wm swa heendher ath 
vl^nokre konw/iga s0ner, *hsertogas barn, serlighe, waelbyr- 
doghe, knapa, seller hserathz domara bliffwa gripne til 
fangha aff nokrom sollanser tha skal then sollanseren f0ra 
then faanga/* seller fangana, til konw/igen , oc thaa wara 
hans fa/zge , Oc (hy dirffwes jngen tholka faanga giffwa 
l0sa seller slseppa, sen tha the willo segh l0sa mz aldra 
st0rsto swwmo pseniaga, Hwilke/i ther moth bryther haffwj 
f0rbrwtith sith liiff, Msen them som tolke/i fanga griper 
skal giffwas l0n seffther thz som skselikit ser, oc fanga/is 
serligheth oc byrdh kan wara, 

Enfalloge gripas til fanga igi 

Stadgom wj oc tilstsedyom ath wm swa heendher alh nokor 
griper noko n til fanga j slagtiage/ine, seller a/inar stadz 
ther nokor ma gripas, oc then gripen wardher, ser en- 
fallogher tysenare, sollanser, seller swsen, oc ey affserliko 
byrdh oc slsekth, tha skal then gripne wara hans fange, 
•Bi. 23 s.hwil ken ho/iom f0rsth grep, oc tok fran *hoaom-M*rapn 
oc waeryo, oc gaflf honom nokoth fsengilses tekn, Oc-han 
swor segh wilya halla sith faengilse paa sina troo oc serw, 
Then ma jnge/j a/inar taka til sin fanga j the strideane 
sidaa, Msen hsendher thz swa ath then fangea finnes at her 
sidhan haffwa waken oc wseryo wilyandiV segh wserya 
oc g0ra mothstandh, Oc tha bliffwer ather andra reso 


Digitized by v^ooQle 



35 


gripe/i til fanga , tha skulw the pseni/igana som giffwas 
f#re hans l0sen skifftas haelfftena hwaryom them som ho- 
nom grep til fanga, Oc then som sedhermera grep ho- 
nom, skal f0rwara ath fangen ey ythermem slipper, 

Draeper nokor sin faanga #92 

Stadgom wj oc f0rbywdom ath nser stridhen ser sandat h 
oc segher wonnin ma jngen drsapa sin fanga f0re nokra 
sak, hwilke/2 ther molh bryt her han skal giffwa liiff 
f0re liiff, 

Ifaan^annas l0sn tg 3 

Sladgom wj oc f0rbywdhom ath jnge/i skal dirffwas giff- 
wa l0san nokon *sin fanga f0re pseninga, wta/i sins Ca-*® f - 23S - 
pitenaras wilya oc samtykke, Hwllken ther moth bryther 
baffwj f0rwaerkath t ben raeth han haffde til then fangan, 

Oc ther til mz lseggi> j jaernen swa laenge han haffwer 
segh f0rlikat mz capitenarenom . wndy hwilkens baner 
ban str/dher, Thseslikes f0rbywd<xm wj ath jngen Capr- 
tenare ma loffgiffwa seller t i Ist sedy a nokrom fanga l0sa 
segh f0re pseninga wlhan Thesaurerare/is ja- oc samtykke. 
Annars ma thesaureraren taka the pseningana til fatabw- 
re/is segw, hwilka swa anamades f0re fangans l0sn, 

K 0pa fanga t g/f 

Stadgom wj oc forbywdom at jnge/i ma k0pa a/inars 
fanga til segh, f0r sen han haffwer wnderwisth gardr 
msestarenom sakena hwi han wil ho/iom k0pa, oc then 
som sselya wil haffwer loff til ath sselya aff capitenare- 
nom oc thesaorario, Oc tha sselye honom swa dyrlika 
som han msesth kan langa, Öc wm Capitenare/i wil swa 


Digitized by 


Google 



36 


•Bi.234.mykith betala fore fa n ga n som nokor *a/mar , tha skal 
han haffwa welkor t hen fanga/* k0pa f#ra alla andra , hwilke/s 
hser moth bry t her haffwj forbrwthith the pseni/igana vth- 
gaffwes f0re then fangan , 

\ 

ff0rrsadara faangas tg5 

Stadgom wj oc bywdom ath bwilke/t som griper til faan- 
ga nokoa then fienda som baffwer sworit konw/igenoro 
hwlskap oc manskap, seller aer hans wndy satlher, tha 
skal ha/* ho/iom strax f0ra j gardz msestara/zs jsern, och 
f0re thz han ho/iom grep skal ha/* fanga twa mark 
swae/iska, hwilkeu ther j moth bry t her, ha/i skal standa 
6a//mia r se t ten som then gripne f0rrsedare/* , 

Be w a ra fangana ig6 

Stadgom wj oc fflrbywdhom ath inge/i skal tilstaedya 
sinom fanga ridha, spasera, seller ganga j haerenom, 
Hwilke/* ther moth bryther, aff honom skal gardz mse- 
stare/s taka then fanga/*, oc Iseggia ho/iom j jserne/t som 
Tersol^n fanga *lseth fara ridha seller ganga j hserenom, oc 
nseffses seffther konwngse/is wilia , msen fangen sselyes, 
seller giffwes til l0sn, oc pseni/igana skifftes j tre dela, 
then ena takj gardz mspstare/*, then a/*dra delen takj then 
ho/iom r0yde, Tridye Capitenare/*, wm swa ser ath han 
jnthe war samlykkiawclw mz ho/*om som tilstadde j»ino/?i 
fanga swa fserdas j haerenom, ^ 

Slseppa fangana igy 

Stadgom wj oc f0rbywdhom at jnge/* ma slseppa sin 
fanga l0san til ath fara seffter pseni/igom til ath l0sa 
segb mz tbem, wthan han baffwer aff k onwzigenom, seller 


Digitized by 


Google 



37 


gardz maestarenom leyda breff, kvvilke/i ther moth bry- 
ther lide the naeffzth oc plikth ther f0r, som aer bescriff- 
tven tilf0rna i naembsfo cap/hdo 


Gaardz rnaeslara/is raekenskap ig8 

Stadgom wj oc bywdhom alh gardz maestare/z skal ena 
reso j hwaryo wikw/zne swa laenge 0rl0gith ständer g0ra 
thesaurario raekenskap oc wndherwisni//gh win all tingh 
som *han anamar aeller wpbaer aff fogothom, capitenarom, #BI,235# 
aeller androm, och swa aff sinom eghnom fangom , som aff 
a/mars fangom, Oc f0rware, atb jnge fanga d0lyas wn* 
dan, oc swa som hwar man h0gher aeller lagher aer 
pliktogher presentera sin fanga, som f0rscrzffwith aer, 
taeslikes skal och gardz maestare/z oc alle andre presen- 
tera sina fanga, oc alth thz roff the taka, vakn ael- 
ler hwath thz haelsth wara kan vndy samma plikth 
oc naffzlh 

TridywÄgen a fr Roff w e n o tgg 

Stadgom wj oc bywdhom at alle och hwar en skal giff- 
wa sinom capitenara tridye delen aff allo the roff som 
the j 0rl0geno fanga, oc taeslikes alle the som fplya 
gardenom pa sina eghna lykko oc aewe/ityr i 0rl0gith ey 
takaryJzs l0n aeller enka/?neliken soldh, IHierwisth som the 
andro betala tridyw/igen ther bescrzffne aerw f0re wiss 
l0n, Hwilke/z ther moth bryther haffwj f0rwft*kath alth 
thz han haffwer fängith j the 0rl0gheno, oc thz *anamey^? # 
hans capitenare, oc gardz maestare/i laegge then brotlika 
j jeeriten tii thaes han haffwer waritb j myftne mz thesa«- 
rerarenom , 


Digitized by v^ooQle 



38 

Tridywagen g i f f w a Capite/ir/rana 200 


Sladgom wi oc bywdom, at hwar capitenare skal giffwa 
konw/igenom tridye delen aff allh thz roff the taka, oc 
tridywagen aff allom them tridywagom som the wpbaera 
aff synom wndy skikkadom, Aff hwilkom tridywagom ca- 
pitenarana skwla g0ra thesaurario raeke/zskap, Hwilkea 
ther moth bryther haffwj f0rwerkath alth thz ha/i haffwer 
wo/mith j the 0rl0gheno, 

• . 

Leyd breff giffwa 201 

Stadgom wj oc f0rbywdom allom oc hwariom ath jngen 
skal dirfwas giffwa nokrom faanga, seller androm fien- 
dom leydh breff, haegn., seller friheth til ath w t hfa ra aff 
hserenom seller til haeren komma tryggelika, wtan ath 
enasth then som standher j konw/igsens stad, aeller hwil- 
# Bi. 23 o.ke/> the *makten aer enka/inelika aff konw/igenom befallath, 
hwilke/i ther moth bryther haffwj f0rwerkath konw/ige- 
nom alth thz han segher, 


Bryta konw/ige/is leyd 202 

Stadgom wj oc f0rbywdom ath jnge/i skal dirffwas bry- 
tha konw/ige/zs leyd hwilke/i ther moth g0r skal strax 
hsengias j en galga, oc alth thz han aegher l0sth oc faslh 
j aerffwodela laeggher wndy konw/igse/is fatabwr 

Beskaermilse breff 2 o 3 

m 

Stadgom wj oc f0rbywdorn allom at jngen skal giffwa 
nokrom aedlom, aeller waelbyrdogom beskermilse breff, 
haeghn, aeller tryghetz breff, aen thaa ath the gaaffwo sith 
land, sloth aeller faesthe wp mz f0rord oc welkor, wtha/i 


Digitized by 


Google 



39 


konw/»gen f0rsth samtykker the welkoren, oc syaelffwer 
giffwer t hem besk erm il se breff, hwilke/i t her moth bry- 
ther laeggis j jaerne/i til konw/igse/is dom, Msen gardz 
maestare/i ma giffwa tryghetz breff t hem som f0ra aetan- 
d is waro* aeller a/inor tarfftelike/i ti/igh til hseren ath yérw. 
$selya oc jngen a /mar, wndhy samma plikth oc naeffztb 
bryiandis , 


Waapn f 0 r a +204 

Stadgom wj oc f0rbywdom att jnge/* skal dirffwas fora, 
annath wapen j haerenom wtan konwiigsens, och sins 
capitenaras wapn aff hwath som haelsth byrd seller landh 
hwar wara kan, oc hwilke/* the wapne/j ey forer laeggiV 
j jaerne/i wndy konw/*gse/is dom, Oc then som a/inor wa- 
pen f0r er skal mista hoffwodith, 

Reana aeffther Rooff so 5 

Stadgom wj oc forbywdom at jnge ridhande skwlw rae/i- 
na wth fran haerenom til ath taka rooff aeller skofila 
fie/idana, wta// the haffwa ther til konw/igsens aeller ca- 
pitenara/znas samty kke, swa ath the vita hwath waegh 
the fara, wm swa tarffwas ath the kw/ina saenda them 
hyaelp aff haerenom, Hwilken ther moth bryther laeggis 
alth thz ha/i aegher vndy konw[/iJgse/*s fatabwr, oc han 
j jaernen, 

Taka staedher, slot aeller faeste 206 bi 

Stadgom vj oc forbywdom ath jnge skwla storma/ide 
taka staeder sloth aeller faeste wtan konw/igsens samtykke, 
$eller j hans franwarilse som standher j konw/igsens 
stadh, oc wm gardz maestare/i forby wdher meer tilstor- 


Digitized by v^ooQle 



40 


ma, then tka ey vaender ather, skai laeggias j jaerne/*. oc 
mista alil* thz han lok j Ihe slr/dlie/me , 

T y se n a r a wndan rwna 207 

Stadgom wj oc f0rbywdom ath jngen skal dirffwas lok* 
ka, leya, seller wndanrwna a/inars tysenara som stadder 
ser tyaena j the 0rl0geno hwath- h seller han aer bogher 
seller laagher, hwilkef* ther j bryther laeggi> j jaerne/i 
til thqes han haffwer segh försonat h roz them som klagbar, 

Barnfsenglh skönes 208 

Stadgom wj oc (Wbywdom at jngen 6kal jnganga j thz 
Vcrso. hwss hwar nokor qwi/zna aer stad j barnfseiigth *oc jnthe 
ti/igh ther r0ffwe take aeller styaele, Oc ey g0re ther 
nokra vro aeller sk0rl, thy farlikith aer ath ther f0re hae/i- 
de qwi/ina f0de d0th barn, hwilke/i "ther moth bryther 
miste alth thz han aegher, haelfftena hoaom som r0yde 
then, oc hadfftena gardz maestarenom, oc ther til rnz 
miste hoffwodzt, vta« konw/igea wil honom giffwa liff, 


Gripa barn til fanga 209 

Stadgom wj oc f0rbywdom at jnge/i skal gripa barn til 
fanga som ey aerw fiortan aara ga/wmwl, wtan the barnea 
aerw nokor waetbyrdoga oc stpra herras s0ner, Oc strax 
the aerw gripne presenteres capitenarenom, Annars haffwj 
férbrwtith sin hsesth oc harnisk, oc then rselb hati haffda 
til then fanga/* hwlketh capitenarenom tha tilegnas, Oc 
the pillabarne/z skal capitenaren f0ra til konwngen jnna* 
viij dag ha, 


Digitized by v^ooQle 



41 


Beslwtilse til alla stadga sio 

Bywdhom wj wndy wara maiestatz *[o<? swcerikes ] rikes* 81 - 23 », 
krono allo/n hoghom oc laghom, serlikom oc enfalloghom tyae- 
narom, ath alle j haerenom bewise segh lydoga swa ath 
I aessen var stadge hålles oc gomes obryteliken ath wj ey 
nodgoms ruefTza nokra aefflher thz som forscrtffwith stånd her, 

Oc wppa thz jngen skal segh magha orsaekta mz nokro 
okw/inogheth j sinom brothom, [aMJbywdom wi ath hwar 
capitenare skal hafwa ena wthscr/fflh aff taessom stadgorna 
men, oc thim ena reso laetha laesa wppenbarlika fore 
synom wndy skikkadom hwarya wikw 

Äquitar in libro D folio 5 o 
Menige man 


aAA/Ia 


Sv. Fornskr. Sällsk. Hnndl. 1. 3. 


Digitized by 


Google 



:ed by 


Google 





® BD-J.IST A 

TILL 

PEDER MÅNSSONS SKRIFTER. 


Sjö-kons., Sjö-konsulatet. Läk. B., Jo ann is de 
Rupe Scissa Läkare-Bok. Konst -B., Konst-Bok. S. K., 
Strjdhs-koiisth. An t. i Läke-Vet., Strödda Antecknin- 
gar i Läke-Vetenskapen. S. L., Stridz Lagh. Ped. 
Mån ss. B ref, Peder Månssons Bref. 


A. 

Aagha, Aatthe [impf.]; ega , egde. fV ar j hans skady 
enasth som gotzeth aatthe (Sjö- kons. , c. 71). K<?>p- 
mamomrnen som aagha thz gotzit (Sjö- kons., c. 81). 
Then thz gotzilh aatte (Sjö-kons., c. 115). 

Aaklaidy [adj., pl.]; som nyttjas till öfverkläde, till på- 
brede. A . ryghior (S. K. 84, b); ryor, täcken, 
säng-öfverdrag. 

Aanda; flygtiga ämnen, gaser, ångor, ting som innehålla 
flygtiga bestånds-delar. Alle aanda som cerw. wphfyyde , 
som cer cpvekseljff , qw\nta essenUa , brennesten - - - 
g&ras swa ather j geen lil wathn (Läk. B., c. 67) # 
O c jnthe tcep glaset h affwao celler leer fat it k j 
hwilko andana celler aanden cer (anf. st.). Oc swa 
torkas andana j the warmo stwjfwortne (anf. sf.). 


Digitized by v^ooQle 



44 

Aathrb\varii.sknne [dat. sing.]; frånvaron, uteblifvandet. 
Allan Me/i skadha han (pelagrimen) faar ajf the a. 
(Sjö-kons., c. 39). 

Affl0DHa; lossa, aflasta. A. (eller batra ajf skipeno 
(Sjö-kons.; c. 9). A. skipith (Sjö-kons., c. 52.). 

Aff skyrd, Affskyrd; afskurna skinnlappar, aflall af skinn, 
afskrap. Lim aff skinnom oc a . s . (Konst-B., c- 
126). Tak a . s . aff skinnom (anf. ,st.j. Lcegh the 
aff skyrderna j renth wathn (anf. st.). 

Affswdith [part. pass. af s ywda, sjuda]; afkokadt. Til 
thces walhnith cer a . til haslfftena (Konst-B., c. l). 

Afftra; åtra, återtaga. A. sin ordh (Sjö-kons.; c. 18, 89). 

Affnvan; ofvan. J a. asndovnmcn ; i öfre andan (S. K. 89). 
Affwantil; ofvantill (S. K. 89). A. wppa; ofvan 
nppå (S. K. 89, 99, S. L. 183). 

Affyver ; öfver. A. Icenkiona (Sjö-kons., c. 6u). 

AffWERLOP; däck på fartyg. R&pmcen som sith gotz 
frakta in paa nokoth skip som jnthe a . haffwer , 
wthan cer barth , fan ga the skadha paa gotzith aff 
the ath hajffWit sia ar jn, celler rceghnar - - (Sjö- 
kons., c. 108). The wisto til farna ath skipith 
haffde ey a . (anf. st). 

Affwerskjerara flok; se flok. 

AaffwerskjErara wll; öfwerskärare-ull, affall, som upp- 
kommer när ylle-tyg öfverskäres (S. K. 101). 

AffwerwjELLE [dat. sing.]; öfvervåld. Aff rceddoglia cel- 
ler a . (Sjö^kons., c. 113). 

^ffwithom [dat. pl]; galningar, vansinniga, de som åro 
från vettet. Gcelnyngom oc a . (Läk. B., c. 86). 

Alla [acc. sing.]; hela. Bcetre cer ath mista en finger 
cen a . handena [Gammalt ordspråk] , Ped. Månss. 
bref af år 1512. 


Digitized by v^ooQle 



45 


Alskona [adj., acc sing., gen. pl.]; allsköns, all slags* 
A . orcnlighetli (S. K. 90). A. dywp (S. K. 107). 
A. dywras kfit/i (Läk. B , c. f), o. s. v. 

Alstingis [ad v.] 5 i alla afseenden, fullkomligt, hek och 
hållet. A \ goth (Läk. B., c. 6). Tak drceggena - - 
oc mal pa stenenom a . granna (Konst-B. , c. 66). 
Alztinges mwr ger ningen cer obetaladh ( Ped. Månss. 
bref af år 1518). 

Ampwl, Amplommex [dat. pl.]; kruka, flaska. Lceth thz j 
en annan a . scerdelis ajf glas (Konst-B., c. 34). — * 
Lat. Ampulla . 

Anbvvd, Anbodh; tyg, redskap, medel. Fattas the (skipitb, 
skipeno) nokor a., som arr kabel, ankar , (eller an- 
nor tingh (Sjö-kons., c. 74). Betala swa mykith 
som the anbwden gaslla (Sjö-kons., c. 74). Wm 
syQrhffwara kommo oc toko borth aff skipeno an- 
kar , seghcly kabel , celler annor anbodh (Sjö-kons., 
c. 112). Oc haff eth anbwd celler litlixn wind 
(Konsl-B. , c. 42). Hallandis thz cuibwdäh j han - 
denne (anf. st.). 

Arffnvom [dat. pl.]; arfvingar. Oc skipare n cer pliktogher 
giffwa hans a. .rom dtydhe , alla the pceningana j 
gen (Sjö-kons., c. 2). 

Arliken; årlig, ständig (S. K. inledn.). 

Athenast, Ath enast; allenast, endast (S. L. 154, o. fl. st.). 

Athwaktelika [adv.]; omsorgsfullt, noggranni. Thz som 
betalas fore frakth - - scxxffwes a . (Sjö-kons., c. 10). 

n. 

Baadhen [adj., nörrr. pl.]; båda. The ordhen b . (S. L. 
inledn.); de begge orden. 


Digitized by 


Google 



4b 


Bakstandara, eg. cJe som stå bakom, beskyddare. jEn 
han hajfwer b . (Ped. Månss. bref af år 1518). 

Bandstena; perlor, stenar på perl-band. G$ra per lor celler 
å. (Konst-B., c. 164). 

Bardskjerara, BaardsKjERARA; fåltskärer, bårdskärare (Läk. 
B., c. 2, Konst- B., c. 44). 

Barnfjength; barns-börd, födslo- vånda. Hwss hwar nokor 
ijwiwna asr stad j b. (S. L. 208). — Af fan ga ; 
få, erhålla. 

Baswnaren; den som blåser på basun, basunaren, trumpe- 
taren. T/ien tidh b. blceser första resona (S. L. 174). 

Bedraghes, Bedragis; öfverdrages, beläckes. Oc b . wm«* 
kringh alla piporna mz eth swarth leeroffth (S. K. 
94). O c b . tceth samman alth wmkring mz Iwto 

sapien lie (S. K. 99). 

BeKjENGDHER; besatt af djefvulskap eller trolldom (Läk. B., 
c. 77). 

Befä:ngis; ansattes, besväras, angripcs. Tha b . han ey 
aff onth wccdhrr (Läk. B., c. 88). 

Bekommeliken [adj.]; kännbar, förnimmbar. Then andre 
gradxxs ter .rin/iommen wcel b . (Läk. B., c. 24). 

Blaa, Bla, Blan: blår, blånor. Blaa och noppor (S. K. 
92). Blan oc hamp (S. K. 93). Harnpo bla (S. K. 
96 j Ant. i Läke-vet. , c. l). 

Bleka, Bleko [acc. sing.], Blekona [acc. sing. defin.]; bly— 
h vitt , cerussa . Isl. bleikia. Tak mulna bleko iij 
lod (Konst-B., c. 37). Ä0r blekona ther j (anf. st.). 

Bl^dhronne [dat. sing. defin.], Bl^dhrona [acc. sing. defin.]; 
blåsan, urin-blåsan Hon wasrmer blcedhrona (Konst- 

B. , c. 56). Hon -- hicelper miltenne , kneemen , 

blcedhrowne (Konst-B., c. 64). 


Digitized by v^ooQle 



Bochal [neutr.] ; pokal, pokaler, dryckes-kärl , bägare. 
Aff tke Iwtenne tak iij b. (Konst-B., c. 14). Oc 
thz last j eth b. (Konst-B., c. 68). Fr ist h wathn 
tw b . (Konsl-B., c. 70) o. s. v. 

Brennesten; svafvel (S. K. 96, 100, 102, o. 11. st.). 

Brennilse; förbränning. The tingannas b . skal g0ras 
jnwertis J lykth kar (Konst-B., c. 1). 

Brochath; brokad, ett slags dyrbart tyg (Sjö-kons., c. 115). 

Brok [sing.]; byxor, benkläder. Oc ther j dtpev nokra 
skiorto celler b . (Konst-B., c. 183). 

Brothfjelles krankdom , (Ant. i Läke-Vet., c. 3);j f a j| anc j e 

Brothfjelles soth (Ant. i Läke-Vet., c. 15); > 

Brothfjellinga soth (Ant. i Läke-Vet., c. 2);| s0 *‘ 

Brothom [dat. pl.]; brott, förbrytelser. I sinom b . (S. 
L. 21o). 

Brjenth win (S. K. 92), Brenth win (S. K. 96, 105), 
Br^nthwin (§. K. 102); brännvin. 

Bwdhenom [dat. sing. defin.]; — okändt ord. Garfvare- 
knif? skaf-knif? skrapa? — B ht is skinnen wcel j 
wathn , oc renses k$thwagh\n wcel mz b . (Konst-B., 
c. 114). 

Bwngor; trummor. Jngen -- skal sia pa b . wm nattena 
(S. L. 171). 

Bwnka [dat. sing.], Bwnkanom [dat. sing. defin.]; eg. hög, 
hop (om ting som ä ro sammanlagda öfver hvarandra); 
last, last-rum i skepp. Ncedersth j slupens bwnka 
(Sjö-kons , c. 13). Ath thz ey gnwggas celler Sta- 
tes j bwnkanom (Sjö-kons., c. 13). Jfr. Jhre , 
G I o SvS. S v i og o t h. ; in vb. Bunke . 

Bysso [dat. sing.], Byssor [pl.]; kärre-bössa, kanon (S. 
K. inl., S. L. 186, 187, o. fl. st.). Stora byssor 
(S. K. 103). Skwthin mz nokre bysso (S. K. 96). 


Digitized by 



48 


Bysso giwthara [pl-3 5 bösso-gjutare , de som gjuta kano- 
ner (S. K. 84, b). 

Bysso MjESTARAna; bösso-mästarne, de som förde befäl öf- 
ver härens föll— skylt (S, L. 186, 187). 

Byssopwlffwer, Bysso pwlwkr; krut till bössor eller kano- 
ner. Groffth b . p. (S. K. 91, 92, 96). Goth b . p. 
(S. K. 93). 

Bysso skotu [pl.J ; bösso-skott , kanon-skott. G$ra skadhn 
mz b . s . (S. K. 84, b). 

Bysso skyttarana; bösso-skyftarne, de som Ijente vid hä- 
rens fält-skytt. Sollanwrana } b . s celler hwath or- 
dan the kwn na wara j hoerenom (S. L. 189). 

Byväg; bjugg, korn (Konst- B., c. 222). 

BjERYA 5 slå, strida. Swa btyrya the segh jnbyrdh b. (S. 
L. inl.). Jfr. Jhre , Gloss. Sviogoth.; in vb. B oer ja. 

B0LME YRTHj bolm-ört, ffyoscyamus (Konst-B., c. 203). 

Bör; vind, förlig vind, Liggher rcdho bidhandis b . (Sjö- 
kons., c. 36). 

Böstandis [part. act.]; bultande, slående. B. holith wp mz 
eno m hammar (Konst-B., c. 85). 

C. 

Capitenaren; höfdingen för ett baner soldenärer. C. som 
regerar oc skikkar stridz folkith (S. K. 83), o. s. v. 
Om Capitenarens befattning, se Inledn. ss. xciv, xcv. 

!>. 

Djrffwasj djerfvas, våga, fördrista sig. Jngen skat d. 
wpresa falsk baner (S. L. 162), o. s. v. 

Dogxe; duglig, dugande. Tingh som jnthe cerw d. (Sjö- 
kons., c. 41). Scetya en j hans stadh som d. cer 
til ath wara skipare (Sjö-kons., c. 121). 


Digitized by v^ooQle 



49 


DwjELS; dväljes, dröjer, stadnar. Hwar som hasren d* j 
tre dagha (S. L. 183). 

Dygdher [pari. pass. af dy g ga] 5 bestänkt, fuktad (Konst- 
B., e. 71). 

Dyggks; bestänkes, fuktas. Sidhan stcenk the askona - - mz 
1 wathn - - , oc t ken delen dygdher atr draghes a ff- 
wer ena sidko , oc d. at/ier then andre delen (Konst- 
B. , c. 71). 

Dyrka; göra dyrare, höja priset, dyrka. Til ath d. och 
ather saelya (S. L. 185). 

Dyrlika [adv.]; dyrt, till högt pris. Scelye honom swa d. 
som han mcesth kan Jan ga (S. L. 194). 

Daeff DjEFFWITH; fuktig, fuktigt, däfvet. Ther ncest 
stcenkes thet pwlwerith mz cetikkio swa ath thz 
bliffwex doeffwith (S. K. 103). 

D0 duar; uppsuper, uppslukar, absorberar. Tha fapnar 
(torkar, afdunstar) thz qwckselffwith j pwlwer , - - 
oc d. annat h qweksclff (Konst- B, e. 5). Sidhan 
leeth ther j qwckselffwith rQrandi s mz enom kcep vcel 
blandandxs samman swa ath thz qweksclffwit d^dgas 
Konsl-B., c. 29). 

K. 

Eguemka ; egen, enskildt, personlig* Kijfwa wm sin wa- 
hen - - celler andra e. pev sonlikci nyt to (S. L. 179). 

Eke je ple, Eke äiplom [dat. pl.]; gall-äple. Wathn ajf 
eke ceplom (Konst-B. , c. 173). Temperera mz eke 
ceple wathn (anf. st.). 

Eldf0RE, Eldhf0re; eld-don, eld-tyg (S. K. 98, 99). 

Eldh spwtha, pl. Eldh spwthor, Elspwtor; eld-sputa, 
ett slags fyrverk eller svärmare, till att värja murar 
med. Huru den förfärdigades, se S. K. 93, 94. Oc 
thz asr en grym eldh spwtha (S. K. 93). 


Digitized by v^ooQle 



Enasta [ad v.]; endast (S. K. 109). 

Enfalloghkr; gemen, simpel (i motsatts till välbördig). 
K tycenare , - - oc ey aff cerliko byrdh (S. L. 191). 

Enkanneliken, Enkanneuka [acc.sing.J5 serskild, serdeles. 
Ey takandis fan celler e . soldh (S. L. 199). EF t han 
swa ware ath konwngcn gaffwa t her wppa enkan- 
nelika befeduingh (S. L. 152), o. s. v. 

Enkanneuka [adv.J; i synnerhet, serskildt, serdeles (S. K. 
90, S. L. 201). 

Ensinnogiikr ; envis. Mcen cer tha ski paren c. ey lydhan - 
rfis androm (Sjö-kons., c. 87). 

Ether; ettor, förskämd vätska i kroppen. Wthdrijfwe r e . 
oc onda vcesko (Konst-B., c. 66). 

F. 

Fa dga 5 fädgar, fäder, gamla män. Alle skwla dö swa 
■wnge som f. (Läk. B., inl.). 

Fakwnnoger; fäkunnig, olärd. F. leekiare gör twfwogan 
kyrkiobakka [Gammalt ordspråk], Läk. B., inl. 

Fatabwr; skatt-kammare. Annars ma t hesaur er ar en taka 
the pceningana til Jatabwrcns cegw (S. L. 193). 
Alth thz han cegher - - Iceggher (laegghis) wndy ko - 
mvngsens fatabwr (S. L. 202, 205). — Ordet betyder 
egentligen husgeråds-kammare, af fat , kärl, husgeråd, 
och bwr , kammare. 

Fetal 5 ätandes varor, födo-ämnen, Iifs-medel. ffördcerjfwa 
/ ( S. L. 184). 

FLO5 lager. Fl o pa flo (Konst-B., c. 95, 131). 

Flogheldhj ett slags dyrbart tyg (Sjö-kons., c. 115). Jfr. 
lhre y G loss. Sviogoth . 5 in vb. Flogel. 

Flok, Flokken [acc. defin.J ; affull af ull, öfverskä rare-ull. 
Sidhan söma t hen flokken celler öjfwe v sk cer ar a wl- 


Digitized by v^ooQle 



51 


lena j eth linneth klcedy (Läk. B., c. 78). Nokoth 
lilith aff affweeskcerara flok a ff skarlakan skwrin 
(Konst -B., c. 36). T 'hyo marker bffwexskcerara flok aff 
skarlakan celler paswonatz de granna (Konst -B., c. 39). 

Flwth [part. pass. af Jlytya ]; flyltadt. Oc swa cer si- 
dhan tit/i förth oc f \ (Sjö-Kons., c. 19). 

FljENGIA; hudflänga, gissla. Oc b$dh b^cäoxnmen honom f. 
(S. L. 148). 

Foghote; fogde, höfding för ett baner soldenärer. Herre f 
c apil en are , celler f. (S. L. 155, 161, 173). Fo- 

ghothom [dat. plur.], S. L. l. K 6, 160. Fogotana 
[nom. pl.], S. L. 160. 

Fordande [part.]; befordrande, främjande. Hycelpande, f, 
celler frcemyande mz math celler w ceryo (S. L. 151)- 

Fordanskap, defin. Fordanskapen; skjuts, fora, körsla (S. 
L. 186). 

Fothangla, Fotangla; fot-anglar (S. K. 89). 

Fothgangara ; fotgängare, fotfolk (S. K. 89). 

Fotool, Foth ol; podager, fot-sjuka. Mot/i f> oc sywk- 
dorn j lidha rnothxn (Konst-B. , c. 60). Hon - - 
kicelpe r - - nwmnotn, senornas sywko , foth ol , 
rygwerk (Konst-B., c. 64). 

Fradha; fradga. Til thces ther komber en f. affwan 
wppa (Konst-B., c. J31). Til thces al f radhan 
gangher borth (Konst-B., c. 28). 

Framstaffnen; framstammen, fören af ett skepp (Sjö-k., c.6u). 

Frij [inf.], Fridhar [praes..]; freda, försvara. Wily- 
andis frij sin del ( S. K. 109). Oc then andre 
honom ey fridhar celler frcelser (Sjö-kons., c. 24). 

Fwlkynnogher 5 fullt i stånd, fullt skicklig. Mz swa 
skcel ath han cer f til ath regera skipith j stor- 
rncnom cefftev kompaasscn (Sjö-kons., c. 12). 


Digitized by v^ooQle 



52 


Fyllkstii; fyllnad, vederlag, ersättning. Oc bedhas f. ajf 
hans arffwingom (Sjö-kons., c. 136). 

Fylsko [acc. singj; vätska, fuktighet. Thz wathmt ren- 
sar f. ajf inghoncn, oc rinnande Qghon (Läk. B., 
c. 72). 

Fyrbal, pl. fkyrbaila, defin. Fyrballana; fyrbåll, ettslags 
fyr-verk (S. K. 92, 93, 96, 97). Om fy rbå Ilars be- 
redning, se S. K. 92, 96. 

F.emkkor; små fanor, hvilka buros framför de serskildta 
baneren eller afdelningarne i hären. Jngen skal 
dir ff kv as wpresa falsk baneer , f., vaapn, celler 
tekn (S. L. 162). 

F.crdalaghkno [dal. sing.]; res-sälskapet , färda-laget , de 
som resa tillsammans. Ey gQrandis nokrom for- 
f aan gli celler treelto j f (Sjö-kons., c. II). 

Fahma; smörja barnens händer och ansigte med helig olja, 
konfirmera. Visitera och f. i annor stict (Gust. I:s 
bref till Ped. Månsson, af år 1528). — Färmilsen 
var ett af den katholska kyrkans sju sakrament. 

FöKRBOD; löst budskap, otillförlitlig underrättelse. Jngen 
skal fyjfwcv giffwa sin skikkilse celler stadga ffrre 
nokor f, celler t idkande , celler wprop (S. L. 166). 

Ff0Rk qwaadhe (S. K. 91), Förr qwaadho (S. K. 96), 
Förr qwaoha (S. K. 1)2); furu-kåda. 

Föreslön; for-lön, frakt, skepps-lega (Sjö-kons., c. 2 i). 

Förkasta; förebrå. F. androm hans slcekth ( S. L. 180). 

FöRKASTH; förebråelse. Oywcedans ordz f. (S. L. 180). 

Förmagha; förmå, mäkta (S. L. 173). 

FöRMYisdara; anförare, förmyndare. Wpresa falsk baneer , 

- - ly w gande segh wara f. y foghota celler capite* 
txara (S. L. 162). 


Digitized by v^ooQle 



F0RNOMSTOGK [adj. pl.] ; eg de som liafva lät» för att fat- 
ta (förnimma), kloka, förståndiga. Pycrffwe, oc f. 
til wpsatk (S. K. 83). 

F0RSENKA; fördröja, försinka. Thy han skal ey f. gihra 
ratkenskap (Sjö-kons., c. 104). 

G. 

Gabba, Gabbadho [impf], Gabbandis [part.j,- narra, be- 
draga. Jngen skal g . t hen andra, celler scetya sin 
lyffte oc tro pa tke tingh som jnthe cerw do g. re 
(Sjö-kons., c. 41). Pa tpvanswis gabbandis annan 
(Sjö-kons., c. 18). Mcen waaro k^prncennena skalka 
ock gabbadho sk paren (Sjö-kons., c. 49). 

Ganskans; ganska. G . wcel (S. K. 99, 104). 

Gardenom [dat. sing.]; gården, hofvet, krigs-hären. The 
som folya g . pa sina egkna lykko oc cewcntyr i 
Qrfoghit (S. L. 199). 

Gardzm/Estaren ; gårds-mästaren, högste domaren i hären 
(S. L. 189, 198, o. fl. st.). Om gårds-mästarens be- 
fattning, se Inledn. ss. xcvi, xcvii. Ordet betyder egentli- 
gen en man som ständer for gardhenorn (Se 
Rielz , Scr. Suec. med. aevi; III, Watzstena- 
klosters Stadge af år 1451, ss. 247, 248), som 
förestår konungens gård och har uppsigt öfver hans 
hof eller gårds-folk. Benämningen förekommer ofta i 
de gamla gårds- rät terna. 

Gawghn; gagn, nytta. Annars kan han ey mz the g0ra 
g . segk oc them (Sjö-kons., c. 106), o. s. v. 

Geens£:ghn; motsägelse. fVtan g . (Sjö-kons., c. 19). 
Wthan alla g. (Sjö-kons., c. 76). 

Gigho bog ha ; fiol-stråke. Oc fcest mz cendommen widher 
en bogha , som en g. b, (Könst-B. , c. 141). 


Digitized by 



54 


(iI.ashijklmknom, Glas hij-l.mknom [dal. sing. defin.]; glas- 
hjelmen, glas-kolfven, retorten. Distillcra mz g . h . 
(Läk. B., c. I, 2, 5, o. fl. sl.)., 

Gothitu; stöp-formen(?). Smcelth j eldenom , oc sidan 
gywth thz j g. cen iheen langan ther nogh olya 
cer j (Konst-B., c. 184). Blandar sclffwit til ko- 
paren j degillenom oc sidhan giwther thz j g. 
(anf. sl.). 

Ghan qwaado; gran-kåda (S. L. 92). 

Ghanth ; fint, fin-slött , grannt (S. K. 104). Mz granno 
pwlffwe ry med fint krut (S. K. 92)., Tak dneg- 
gena - - oc mal pa stenenom cdst in gh granna 
(Konst- B., c. 66). Malandh honom swa som gran - 
nasta mytd (Konst- B., c. 222). 

Gwdz PACNINGH ; hands-öl, penning som vid köp och aftal 
tillföll de fattiga, senarius Dei. fVtn han (skiparen) 
hajfwer takith aff honom ( pelagrimenom ) g . p. til 
ath fora honom celler skipfan (Sjö- kons. , c. 39). 
Jfr. Ihre , G loss. Sviogoth.; I., p. 743. 

Gylta [acc. sing.] 5 förgylda, gyllene. Thz g . wathnit 
(Läk. B., c. 6). 

Gael, G^llomen [dat. pl. defin.]; skuld, skulderna. Oc 
haffde han mong g. pa clostrenos wcegna ( Ped. 
Månss. bref af år 1512). Betalade inte aff gceUomen 
(anf. st.). 

GjEld; ett slags sjukdom (ringning, susning för öronen?). 
Hicelper g. oc hicerna hwarff (Konst-B., c 64). 

GjERNINGH; verkan, läke-kraft. 0kya theras g . j leeke - 
dommenom (Läk. B., c. 8). 

H. 

Haar saldh; hår-såll. Se Saaldh. 


Digitized by v^ooQle 



55 


Haffa; röfva, plundra, kulva Then ene wil t hen andra 
h. oc hasrya (S. L., inl.). 

Haffwanslösa; fattigdom, brist. Oc asrw stadde t/ter 
som stoor h . asr pa landeno (Sjö-kons., c. 34). 

Hammar sk;el; hammar-flagor, affall som uppkommer när 
någon metall hamras. H \ s. aff j asm (S. K. 101, 
Konst-B., c. 124). H s. aff hopar (Konst-B., c. 199). 

Handbyssor^ hand-bössor, skjut-gevär, hakar, hake- 
byssor, hand-rör (S. K. 105, 158). Jfr. Röding , 

Om krigs- konsten i Sv. i K. Gust. I:s tid; 
uli Vitt. Ac. Handl. Del. I, ss. 174, 175. 

Handfang ; så mycket man på en gång kan gripa med 
handen. Tak maioranaxn , - - lika aff hwaryo X 
h . (Läk. B., c. 56). 

Handgangin; som gått till handa, underkastat sig, ullof- 
vat lydnad och trohet. The hasratli som asrw ko- 
nwngenom h. (S. L. 187). 

Handzal; hands-öl, dricks-penningar. BedJias aff them ^ 

drykke pasnynga celler h. (Sjö-kons., c. 97). 

Helbrigdan; helsan, sundheten, helso-t i Ilståndet. H. g^tnes 
(S. L. 183). Thz - - be w arar helbrigde (Läk. B., c. 6). 

Hellebarda, Helle baardha; hillebårdar, strids-yxor med 
långa skaft (S. K. 83, 84, a). 

Hita, Hitha; hetta, hetsig sjukdom. Moth febrem aff 
pestilentia oc annan h. (Läk. B., c. 88). H. cel- 
ler k$ldh (Konst-B., c. 66). Brenno oc h. (Läk. B., 
c. 44). 

Hittonne [dat. sing. defin.] ; fyndet , det hittade godset. Oc 
ther mz haffwa fyasrdhe delen til bythes alle aff h, 
(Sjö-kons., c. 58). 

Hiaelmen, HijELMENOM [dat. sing. defin.]; glas-hjelmen, 
kolfven, retorten. Sceth h. pa scetiandis thz j warma 


Digitized by 


Google 



56 


askona destillcrand is (Läk. B., c. 5). Distillcrandis 
mz hicelrnenum j balneo mavxe (Läk. B., c. 5). 

Hi.ehna hwarfp; ett slags sjukdom [hufvud-yra, yrsel?]. 
(Konst-B., c. 64). 

Hofi dom [dal. pl.]; hufvuden. The stenana som Jtnnas j 
fiska h . (Konst -B., c. 16+). 

Hoffman, pl. Hoffman; hofman, ryttare, stridsman som 
tjente till bäst och i full rustning. Hoffmcen celler 
tycenara (S. L. 155). Hoffman celler sollancer (S. 
L. 157). 

Hoff.nlestare; höfding för hofmännen, anförare för rytte- 
riet, Lat. Magister eyuiturn. Fabins rutilns kesarens 
papirij h. nu (S. L. 148). 

HöFFWODBA.nkreth; hufvud-baneret. N%r honom som för- 
dhe h. (S. K. 109). 

Honag, Honagh [neutr.]; honung. Som elh lu tyokth( Läk. 
B. , c. 49). O c cerw sötaren cen lu (Läk. B., c. 64). 

L' Hosa; strumpa. En linne n pose som en h . (S. K. 93). 

Hwan [acc. sing.j; h varje. Driks thz twa resor lu da gli 
(Ant. i Läke-Vet., c. 2). 

Hnvaske; hvarken, //. köpman , batzman, celler ann ar (Sjö- 
kons. , c. 47). 

Hwffwodh brotha [acc. sing.j; hufvud-värk. Tha leeker 
thz snwjfwo oc h. b . (Ant. i Läke-Vet., c. 9). 

Hwlskap; trohet, lydnad. Swccrya lu (S. L. 156). H 
oc manskap (S. L. 195). 

^ Hwswr; strumpor, ben-kläder. Baatzmcennena skwla 
haffwa hans skoo lu , beelte , oc kniff ( Sjö-kons. > 
c. 40). 

Hy^elpar^dy; hjelprede, undflykt, undskyllan. fVtan fal- 
ska orscekth celler h . (Sjö-kons., c. 104). 

Hy^ith, 


Digitized by v^ooQle 



57 


Hy0lth, tti^LTH [impf.]; höll. Ey h . sina tro (S. K. 84, 
a). Han h . ey lydno (S. L. 148). 

HARBARGIS SKAFFARA, HARBARGIS SKAFFAROMMEN [dat. pl.]; 
herberges-skaffare, män som skipade herbergen åt 
st rids-folket (S. L. 154, 174). 

Hurdana; skuldrorna. Axlana k. oc brystith (S. K. 108). 

Hatta; mössa (S. K. 108). 

I. J. 

Jamfasto; jämnfasta, hela, fulla, runda (om tids-beståm- 
ningar). J the j. try aaren (Fed. Månss. bref af 
år 1512). 

Jamlika [adv.]; jemnt, ständigt, fortfarande (S. K. inl., 

109). 

Jdh$ id, sysselsättning, öfning. Arliken jdh; årlig id 
(S. K. inl.). 

Jnfwnd; påfund, ingifvelse. jEffther sinne j. oc arth (S. 

L. inl.). 

Inskywtilse; ingifvelse. Ty lydde han - - Djcejfw Iskas 
i. (Ped. Månss. bref. af år 1512). 

Jordbarom [dat. pl.]; smultron. Wathn aff j\ som wasxa t—-* 

forsth wm sommaren (Läk. B., c. 72). 

Jordkwpor; jord-kupor, skans-verk af jord, hvilka upp- 
kastades emot bysso-skott (S. K. 84, b). 

Jarnbargs malm; jern-malm (Konst-B., c. 197, 199). 

K. 

Kaasth; qvast. Stank the askona - - mz wathn mz 
enom k. (Konst-B., c. 71). 

Kala; gubbar, åldriga män. Gambia kcerlinga oc k . (S. 

K. 84, b). — Kale , Smål.; gubbe. 

Sv. Forns kr. Säl/sk. Handl. I 3. ® 


Digitized by v^ooQle 



58 

Karthenspf.l; kort-spel. Tterningh, wartaffwel, k . s . , 
teller annan leek wm pasninga (S. L. l"/5). 

Kiffwo njebba; ett slags skans-verk, soni bygdes emot 
bysso-skott och stegar (S. K. 84, b). 

Kläden , klådan. Then swedhen oc orolike k. (S. L. inl.)* 

Klemf.s; klenes. Oc k. tceth mz Iwto sapientie bebwndilh 
(S. K. 100). Jilt\s wcel samman mz wathn , oc k. 
ther som hwar konsten wthkrcejfwer (S. K. 101). 

Kly; kli. Bywg k. (Konst-B., c. 222). 

KljEBKOM [dat. pl.]; klerker, presler, andeliga personer 

(S. L. 151). 

Knapa; knapar, de ringare af adeln, menige frälses-niän 
(S. I.. 19ti). 

Knoses; krossas. Hakkes sma oc st0tis j mortarenom ey 
mykith wthan k . (Konst-B., c. 66). 

Knjemen [dat. pl. defin.]; knäna (Konst-B., c. 64). 

Koghreno [dat. sing.]; kogret , koger-bössan. xxx pila 
celler skcektor j k. (S. L. 158). 

Kompaassf.n; kompassen, jtth regera skipith j stormenom 
ceffler k . (Sjö-kons., c. 12). 

Kompan, Kompanenom [dat. sing. defin.], Kompanommen [dat. pl. 
defin.]; del-egare i fartyg, kompanjon (Sjö-kons. , c. 1.) 
Rcekenskap gQra kompanommen (Sjö-kons., c. 136). 

Kompanskap; stallbrödra-lag, kompani, förening. Gtyrandis 
k. (S. K. 109). Byggia skep j k. (Sjö-kons., c. j). 

Koparenom [dat. sing., defin.]; kopparen. T/iy thz tycsner 
ey j k. i ty det är »eke tjenligt i kopparen (S. 
K. 93). 

Korkl; korall (Konst-B., c. 31, 164). 

Kostwaria, Kosthwarth [pf.]; bekosta, utbetala. K. en 
pcening (Ped. Månss. bref af år 1512). Hwath W a- 


Digitized by v^ooQle 



59 


stena closter hajfwer hcer nw j fwlydhen aar 
koslhwarth ath winnath j gen (anf. st.). 

Kr A NK dom ; sjukdom. Allerdomscns laniheth asller k . ( Ped. 
Månss. bref af år 1518). 

KrjEFFVvithom [dat. pl.J; kräftor. Aff krabbovn celler k . 
som asrw j bcekkiom (Läk. B., c. 85). 

Kvm , Kim ; sot. Ä. som asr j smidyo ognenom (Konst- B., 
c. 2o6). Oghns kim (Konst-B., c. 142). 

Kacrffwa; kärfvar, fasciner, knippor (af ris, q vistar, o. 
s. v.), hvilka användes att tillstoppa hål på fästnings* 
murar (S. K. 84, b). 

Kjsrlinga [pl.j; käringar, gummor, ålderstigna qvinnor. 
Gambia k. oc kala (S. K. 84, b). 

Köpknskath; köpmans- varor, köpmans-gods. Mller andra 
dyran k. (Sjö-kons., c. 115). 

K0thwaghin, K0th\vaghfnom [dat. sing. de fin.] ; kött-sidan 
på skinn. Bl0t is skinnen wasl j wathn , oc renses 
k . wasl mz bwdhenom (Konst-B., c. 114). Skin som 
asrw skaffwin pa k^thwaghenocn slasth (Konst-B., 
c. 116). 


L 


Laadikkor, Ladikkor [pl.j; små lådor. Sidhan leeg thz j 
L (Konst-B., c. 39). Oc sidhan g0m i L (Konst-B. 
c. 40). 

LaffwkrBjERA traej lager, lagerbärs-träd (S. K. 98). 
Ledsagharf ; lois L. celler pilotus (Sjö-kons., c. 109). 
Lidha mothinj ledamoten, lemmen (Konst-B., c. 60, o. 
fl. st.) 

Ligam; halt, lödighet(P). Sidhan blanda ther j swa my - 
kith seljf som tw wilt haffwa L til (Konst-B., c. 
184). Oc thz blijfwev selff hwilh til viij L (Konst-B., 





Digitized by v^ooQle 



60 


c. 209). Oc Jiccrde delen seljf' samman smcelth j 
deghillenom oc bliffwer got k selff till x /. (Konst- 
B., c. 215). 

Lith, Lithkn [acc.sing.deGn.], Lither [pl.]; färg, färger. 
Fira lither , soni cer blaath , hwith , swarth, oc r0tk 
(S. K. 83). Myoskas celler lithen mista (Konst-B. , 
c. 12). Takena wikth ajf lähenom (Konst-B., c. 199). 

Litha [vb. act.Jj färga. L. been (Konst-B., c. 30). Oc 
bliffwev litadh gxvll (Konst-B., c. 107). 

Lithlom [daf. sing.], Lithla [acc. sing.]; liten, lilla. Mz 
lithlom eld (Konst-B., c. 66). Gtynom ihe lithla pi- 
pona (S. K. 94). 

Litara [pl.]; färgare. Som hlcedes l. brwka (Konst-B., 
c. 181). 

Loffwans MiEN; löftes-män, borges-män. Oc scether L nu 
f '$re segh (S. L. 154). 

Looff; lof, bugt, k rökning. lapa til looff ,* lofvera^ 
bngta, göra lofvar (om seglande skepp). Ltopa til 
l. til baka (Sjö-kons., c. 12). 

Lwdhfr ; lur, luder, pipa, rör. Pipor celler Uvdha swa 
tiokka som en arm (S. K. 93). En trwmba celler 
Iwdher (S. K. 108). 

Lwrangla; ljurångror, ett slags spjut med långa skaft (S. 
K. 83). En Iwrangels cende celler annar stangh 
(S. K. 93). 

Lymmor; lemm, kropps-del (Konst-B., c. 66). 

Lyompth; ljumt (Läk. B., c. 66). 

Lys [pl.]$ löss. Herodes war bithin j hcel aff /., 
oc t heslikes en romsker kesare 9 oc konwngen j dan- 
mark (Läk. B., c. 78). 

LiELLANDis [partic.]; lutande, sluttande. Brcedy som stan- 
da langs ath lithith L (Konst-B., c. 222). 


Digitized by v^ooQle 



61 


LiEROFFTH; lärft (S. K. 92, 93, 94). 

Laeth, llj:th [imper.]; låt, slå, håll (om flytande äm- 
nen). ll<Bt t/iz r<j>tta blodith j et glas (Läk. B., c. 5). 

L.0DHA, L.0DHAS [pass.], I-0TH [part. pass.]; lasta, ladda 
(om skepp), lastas, lastadt. Swa mykilh som ski- 
pith tarjfwas lifrdhas (Sjö-kons., c. 17). Ligger 
skipith nokorstadis l0th mz köpmans gotz (Sjö-kons., 
c. 35). L^dha oc frakta (Sjö-kons. , c. 18) , o. s. v. 

L0PNA [vb. act. och neutr.]; afdunsta, afskilja de flyktiga be- 
stånds-delarne ifrån de fasta, torka, torkas. L . thz wath- 
nith pa saktom eldh (Konst-B. , c. 1). Sidhan L thz 
pa askonne heto (anf. st.). Salth swa giorth - - 
fopnar (jwekselff g0randis thz harth (anf. st.). T ha 
l0pnar thz qwekselffwith j pwlwer (Konst-B., c. 5). 
Ath l0pna oc t0rkas (Konst-B., c. 186). 

L0SKA [adj. fem.], lösdrifvande, utan bostad, lösagtig. 
Nolior L c/winna (S. L. 176). 

M. 

Ma al. — Panyth maal ; å nyo. Wlan han will sltädya ski- 
pith pa n. m. (Sjö-kons., c. 130). 

Mangskona [pl.]; mångaslags, mång-sköns. Aff m. t in g om 
(Läk. B., c. 1). 

Manskap; trohet, lydnad. Hwlskap oc m. (S. L. 195). 

Mark Swjenska (S. L. 167, 195); ett mynt- värde, som innehöll 
8 öre, eller 24 örtugar, eller 192 penningar. En kö p- 
gild mark swcenska motsvarade ursprungligen 5J R:dr 
specie; men den gångbara penninge-marken i örtugs- 
stycken hade redan uti kon. Karl Knutssons tid min- 
skats till värde, så att den ungefärligen motsvarade 
en Specie Riksdaler eller 2 lod fint silfver. Se 


Digitized by v^ooQle 



62 


Nordström, Sv. S a m b. Fö r f a f ! n. H i s I. ; Afd. II , 
ss. 376 — 382 

Marka; maskar. Man ga r$dha rn. som finnas j jordenne 
(Konst- B., c. 205). 

Marka ga\G; sjukdom af maskar. Hon leeker klaadha oc 
m. g . j kroppenom (Konst-B., c. 61). 

Marsken; högste anföraren för hären, Marsken. Alle the 
som asrw j konwngsens hcer , - - skwla wara ly- 
do ge konwngenom , marskenom , celler androm ko- 
nwngsens eembetis man nom (S. L. 149), o. s. v. 

Maxan [adv.J; nästan. Swaa leenge ath m. hal ff delen cer 
swdhen borth (Konst-B., c. 36). Til thces wathmt 
cer m. aff swdith (Konst-B., c. 6 >). Thz anbwdith 
som cer smith m. til anda (Konst-B., c. 87). 

Meenswjeryara; de som swcerya sigh meen 9 menedare 
(Sjö-kons., c. 129). 

Mesen ; packan, säcken, colly'n. Then pakken , tynnan , 
m . , j hwilko gotzith cer (Sjö- kons., c. 115). 

Mis\V0rdeliken [acc. sing.]; vanvördig. jEller annor m. 
tiampn (S. L 180). 

Moekandis [part. af molka \ ; mjölkande. Eym.kona (S.K. inl.). 

Monstrancia; monstranser , helgedoms-kar hvarpå hostian 
visades för folket. Monstrancia ther Jhesu Christi 
werdogasta lik a m me cer j (S. L. 150). — Af latinska 
ordet monstrare , visa. 

Mor; knorr, missnöje. Hfyra m. celler knor ncer jak ey mcek- 
tade gfyra myn cembethe (Ped. Månss. bref af år 1518). 

Mwll0GH; handfat, kärl. J en kcetil , celler m. (Konst-B., 
Ci 123), 

Mwlwandrenom [dat. pl.]; mullvadar (Konst-B., c. 1). 

Mwlwarpen; mullvaden. Tak. m . t fyr ko oc stfyt £Qin 
pwlwer (Ant. i Läke-Vel,, c. 5). 


Digitized by 


Google 



63 


Mynne, Minne; lof, tillstånd , samtycke. Wthan konwng- 
sens bodh oc m. (S. L. 159). Wthan gaardzmcesta- 
rans samtykke oc m. (S. L. 161). Wthan marskens 
ja oc m. (S. L. 166). — Wara j m, mz nokon ; förlika 
sig med någon, erhålla förlåtelse af någon (S. L. 199). 

Masclan ; median, mellankomst för att tillvägabringa för- 
likning emellan tvistande. Mpther godha mannas 
vaadh oc m . (Peder Månss. bref af år 1512). 

Mjsstarmaxnom [dat. pl.J; mästermän, konstnärer. Fwesee 
stadhen mz laskiarom , oc androm m . , som cerw sme - 
dher 9 tymbermen , bysso giwthava , pwlwermakara 
(S. K., 84, b.). 


]¥. 

Naghel, Naghlen [definj, NAGm.Afpl.]^ nagel, kula i form 
af en nagel, rök-gubbe. Gtyr iher aff som andra naghla 
sma och stora oc tQrka (Konst- B , c. 20). Oc ryker 
swa Icenge hwar naghlen rcekker (Konsl-B. , c. 2i> 

Nakwdher; afklädd, naken. Thy ma ey styremannen soff- 
wa n. (Sjö-kons., c. 12). 

Naplika [adv.J; noggrannt, noga. Hwilken n . rensas aff 
sinne swartheth (Konst-B., c. 4). 

Nidhernis; nedre. J hicelmsens n. glas (Läk. B., c. 1). 

Nokor, Nokra [acc. sing.J, Nokri; [nom. pl.J, Nokrom 
[dat. pl.J ; någon, några. 

Notha garn 5 nät, fiske-garn. Torkandis j skwgganom 
pa enne n, g, (Konst-B., c. 126). 

Nothskala [plur.J; nöt-skal. Twa n. fwlla (Läk. B., 
c. 80). 

Nwmmens sot, Nwmna soth 5 lamhet, paralysis. Moth n. 
s. o: p ar a lisirn (Läk. B., c. 74). Tha fordriffwer 
thz nwmna soth wm senorna < erw ekke ford&rff- 


Digitized by v^ooQle 



64 


wada (Ant. i Läke-Vet., c. 2). Oc leeker nwmna 
solhy som hallas p&valisis (Ant. i Läke-Vet*, c. 4). 

Nwmmen, Nwmna [dat. sing. defin.); Nwmmom [dat. pl.]; 
borttagen, lam. Oc g$r them nwmna eth badh 
warmth (Läk. B., c. 74). Hon hicelper brothfcel- 
lingom, - - oc nwmmom (Konst-B., c. 63). 

Nyther; nötter. Nokra sma fyrballa Jom andra n. (S. 
K. 93). 

Nektar segh; afkläder sig, gör sig naken. N. segh 
nokor batzman (Sjö-kons., c. 63). 

O. 

Odhyrth ; od-ört, cicuta. Wtan han twas mz sappenom 
aff o. (Konst-B., c. 183). 

Oker; ränta, lil oker / på ränta. Skipare n taker pce- 
nynga t . o. (Sjö-kons., c. 103). 

Omynne. — Mz omynne (S. L. 157); olofligt , utan tillstånd. 

Ondan eld [acc. sing.]; sacrum ignem, cancrum, ett slags 
sjukdom (Anteckn. i Läke-Vet., c. 1). 

Ongxmwnnenom [dat. sing., defin.]; ugns-munnen. Onth 
cer gapa moth o. m. [Gammalt ordspråk], Ped. 
Månss. bref af år 1512. 

Ordan; ordning, plats i hären, fördelning af krigs-folket. 
J rcettom o. oc skikkilse (S. L. '148). Skelya segh 
fran hcerenom celler banereno vndy hwilkit hwar cer 

• j sinom o. skikkadher (S. L. 154). Sollancerana , 
bysso skytt ar ana , celler hwath o. the kwnna wara 
j hcerenom (S. L. 189). 

Orsaker, Orsaka; saklös, fri från åtal. Oc tha cer ski- 
paren orsaker swa gQrandis (Sjö- kons., c. 36). A n- 
ncirs (er han ey orsaka j skadhanom (Sjö-kons., 
c. 83). 


Digitized by 


Google 



65 


O3K0thxo [dat. sing.]; vårdslöshet, sköteslöshet. F$re 
hans faakwnnoga styrslo celler o. (Sjö-kons,, c. 12). 
F^rdcerffwas , celler mistes borth rnz t heras o. (Sjö- 
kons., c. 82). 

P. 

Paswonatz; elt slags tyg. Aff skarlakan celler p . de 
granna (Konst-B., c. 39). 

Pawlwn [neutr.]; tält. Ftyra oc wpscetya theras p. (S. 
L. 173). Hwar oc en halle sith p. re/ith (S. L. 
183). . 

Pelagrim , Pelagrimenom [dat. sing. defin.] , Pelagrima [pl.] ; 
resande som färdas öfver hafvet, passagerare, pil- 
grim. Pelagrima wnder st andas thc alle wara som 
ey haffwa gotz fora pa skipeno (Sjö- kons., c. 39). 
Til fattiga pela grimas hwilo aff Swcerike komma 
(Ped. Månss. bref af år 1512), o. s. *v. 

Perlo modhf.r; perlemor. Aff p. m . skinande (Läk. B., 
c., 71). Sidhan haff thz som skinande cer sk aff- 
with aff jnwert\& perlomodherenne (Konst-B., c. 
178). 

Pn .OTUS; lots. Ledsaghare celler p. (Sjö-kons., c. 109). 
T ha skal skiparen latha grannelika scrffwa hwath 
t hen ledzsagharen celler pilot us wthloffwar segh 
witha och kwnna tycena til the resono (anf. st.). 

Plommor aff jeggiom; ägge-gulor, ägg-blommor (Konst-B., 
c. 42). A?gh plommorna (Konst-B., c. 60). 

Prestemoott; prest-möte (K. Gust. I:s bref till Ped. 
Månsson af år 1530). 

Pwlwer, Pnvlffwer; krut (S. K. 92, 93, 96, 103, 104, 
105, 106, 158, 0. fl. st.), pulver (Ant. i Läke-Vet., 
e. 5, o. fl. st.). 


Digitized by 


Google 







66 


Pwlwermakara; krut-tillverkare (S. K. 84, b). * 

Pwncher; pung (S. K. 96, 92, o. fl. st.). 

Pws; puss, pöl. Skarn pws (S. K. 92); smuts-pöl , 
dynga. 

Pythkf.r; båtsman som skulle föra de resande till och 
från fartyget. P. cer then batzmanncn som al- 
lom skal fora baathui tha the vilya wtk celler in 
j skipilh (Sjö-kons., c. 66). 

Parmän; pergamentet. Thz taker scvxjfftcna aff p. som 
hon aldrig haffde warith scrffwen (Konst-B., c. 
183). 

a. 

Qwaadhe, Qwaadho, Qwaadorna [pl.]$ kåda, kådorna (S. 
K. 91, 96, Konst-B., c. 45). Shirdha qwadho vj 
lod (Konst-B., c. 120). 

* Qwanswis. — Pa qwanswis [adv.]; falskeligen, svekfullt, 
när ett säges och ett annat menas. Falskelika leya 
skep pa q. gabbandxs annan (SjÖ-kons., c. 18). Jfr. 
Ihre G loss. Sviogoth.; in vb. Qvanswis. 

Qvars^tya, Qwars.etz [praes. pass.], Qwarsattkr [part. 

. pass.]; qvarhålla, hindra. Hindras skiparcn qwar- 
satter fore gcel (Sjö-kons., c. 128). Hindras oc 
qwarscetz skipare n t hy han cegher bethala nokrom 
pceninga (anf. st.). Qwarscetya oc hindra (anf. st.). 

Qxvarran [acc. sing. af qwai*\\ qvar, tillbaka. Lcetha 
the q. bliffwa ceffther segk baath celler folk (Sjö- 
kons., c. 35). Lcetandx s honom bliffwa q . (Sjö- 
kons., c. 44). 

Qwjemeukit; beqvämt, lämpligt (S. K. 97). 

Qwjemer; passande, lämplig, beqväm. Q. time; lämplig 
tid (S. K. 106). 


Digitized by v^ooQle 



67 


Qvwemlach; ledighet, beqvämlighet. Thy cerw hajwaw- 
rfis y. til stridh ; derföre äro de alltid färdiga till 
strid (S. L. inl.). 

n. 

Raff; raf, bernslen (Konst-B., c. 28). 

Raghn wathn; regn-vatten. Sywd tkz j Jirn dela r. w. 
(Konsl-B. , c. 1). 

Renna, R#:nna; fara, löpa, springa. R. ceffther RooJJf 
(S. L. 205). Jnge ridhande skwlw r, wtli fran 
htvrcnoin til ath taka rooff (S. L. *205). Moth rcen- 
nanda hcestom (S. K. 89). 

Ribai.der, Ribalda [gen. pl.]$ lätting, odugling, landstry- 
kare, liderlig menniska. Alle wilya hajfwa ribalda 
werk\ alla vilja ha latmans-arbele, slippa för godt 
köp. (Ped. Månss. bref af år 1518). 

Rolikith; lugnt, fridsamt. R. fran 0r/0gis ntydh (S. K. 
inl.). 

Rotenskap j myteri, sammansvärjning. Thy binda the band 
mz r. (S. L. inl.). 

Ryghior; ryor, ett slags täcken. Aaklcedy r . (S. K. 
84, b); säng-täcken, säng-öfverdrag. 

Ryghtafflona; rygg-taflan, det breda af ryggen (Läk, B., 
c. 89). 

R0DHBLAKKOTH; röd-blackig (Konst- B., c. 64). 

Saaldh, defin. Saaluth: såll, sållet. Eth granlh haar 
s ett fint hår- så II (S. K. 99). Sik ti* g0nom haar 
saallith (S. K. 104). Sikt is gönom sallith (S. K. 
105). Silas g^nom eth haar saldh , celler siktodwk 
(Konst-B., c. 31). 


Digitized by v^ooQle 



68 


Sa apa, Saapo [acc. sing.]; såpa (Konsl-B., c. 14, 15). 

Sadhelprell ; pryl som nyttjas af sadelmakare (S. K. 9 2). 

Samna; samla. Resa hcer oc s. Jolk (S. K. 109). fVid - 
arla samnas st ridsens skare (S. I.. inl.). 

Sap, Sappen [defin.], Sappana [pl. defin.]; saft, saften, 
safterna. (Konst-B., c, 1 40, 203, o. fl. st.). Sappen ajf 
skrceppor (Konst-B., c. 204). Stötande yrterna j 
mortarenom oc sidhan wthkrammandis sappen (anf. st.). 
Slcek glödgath jcern j sappenom aff yrthennas roth 
som kallas brionia > pa swcensko w alska roffwor 
(Konst-B., c. 138). 

Segherliken [adj. , acc. sing.]; segrande, med seger. 
Stridhen griper en hedherliken oc s. cendha (S. 
K. 83). 

Seglingis resona [acc. sing. defin.]; seglatsen, resan som 
ett fartyg gör. Före hwarya s. r. jorn skipith gör 
(Sjö- kons. , c. 136). 

Selffwit; silfret (Sjö-kons., c. 115, o. fl. st.). 

Senkan; dröjsmål, upphåll, sink. Then skadhan han sce - 
gher segh haffwa aff hans s. (Sjö-kons., c. 6). 
Mcen cer the senkane n celler skadhen tilkommen 
gwdy celler rikesens hierra oc ey före hans försy- 
nte Ise (Sjö- kons., c. 6). Fthan s. oc dwcelyelse 
(Sjö-kons., c. 49). 

Sinnom; gånger. Flerom sinnom ; flera gånger (S. K. 93). 

Skadhal0snen; skade-ersältningen. Vtan thcn s. haffde 
warith swa förordat h 9 oc welkorath tilförna (Sjö- 
kons., c. 37). 

Skarn; gödsel, dynga. S. pws celler dyngio (S. K. 92). 
Hcsta s. (S. K. 101). Duffwo s. (Konst-B., c. 202). 

Skena; skinna, plundra. S* oc röffwa (S. K. 109). 


Digitized by 


Google 



69 


Skepmaxnom [dat. plur.]; sjö-folk (S. K. 107). 

Skikka; ordna, uppställa. S. stridz folhith (S. K. 83). 
S. spessen (S. K. 83); uppställa slagt -ordningen. 

Skikkilse; plats i hären, rum der någon är skickad (upp- 
stå Id). Stigha aff t hen skikkilse n t her the cerw 
satte j spetzenom (S. K. 83). J rcettorn ordan 
oc skikkilse (S. L. 148). fyffwev giffwa sin s . celler 
stadga (S. L. 166). 

Skinmees, Skynmesena [dat. sing. defin.], Skinmeser [pl.]; 
skinnmes, säck eller paeka af skinn, hvari gods för- 
varas. Jnwevtxs j pakka y tynnor , skinmeser , celler 
kistor (Sjö-kons., c. 115). 

Skipl0n; resandes afgift till skepparen, frakt för varor. 
Haffde han (pelagrimen) cen bet alat h hwndradha 
gyllene fare s. (Sjö-kons., c. 39). 

Skotzmåll, Skutzmåhl; undskyllan, protest. Att jngen s. 
haffue vppä hans nåde (Ped. Månssons Cirkulär- 
bref af år 1530). Gior andes wårt protestation eller 

s. (Ped. Månssons och Magn. Sommars protest af 
år 1531). 

Skrjeppor; ett slags ört, rumex (Konst-B., c. 204). 

Skyrd; se Aff skyrd. 

Skytta, Skyttor [pl.]; skytt, stridsman som borde vara 
väpnad med arborst och 30 pilar, eller med hand- 
byssa samt krut och lod (S. L. 158, 159). 

Skjektor; ett slags stora pilar. Then som skytta cer haff- 
we r arborst fcerdogith oc xxx pila celler s. j 
koghreno (S. L. 158). 

Skäilffwo soth; frossa (Läk. B., c. 82, 83). 

Sk0L; sköld. Beskcermande mz byssor , s ., oc swcerdh 
(S. K. inl.). 


Digitized by v^ooQle 



70 


Sk 0RL$ oväsende, buller, skri, upplopp. Thy athwakle 
capitenavana at jnthe s. bliffwev j hasrenom (S. L. 
17o). Kiiff (eller s, jnbyrdes (S. L. 179). Nokra 
vro celler s. (S. L. 2**8). Jfr. Jhre> G loss. Svio- 
goth»; in vb. SkorL 

Slangor; ett slags mindre byssor eller kanoner (S. K. 
104). 

Slapro; utan omständigheter, genast. Haffde paffwcn 
honom han brende honom s. ( Ped. Månss. bref af 
år 1518). 

Slwth; sluttande, lutande, på häll, på skrå. Standa s . 
moth Jiendoxomen (S. K. 89). 

Sm A AN [acc. sing-.j, Smam [dat. p!.]$ liten, små. StQtha 
the stenen - - smaan j-om gryn (Konst-B. , c. 222). 
Aff piltrce celler - - smam (/w i st oxo (S. K. 104). 

Smorsla, S.M0RSI.O [acc.]; smörja. Aloe blandx s rnz liff- 
sens wathn gtyrand is som ena smQrslo (Läk. B., 
c. 46). 

Snyjeller $ snäll. S . oc fwlkomnclikeo (Sjö-kons., c. 78). 

Sny0; snö. Hwith som s. (Läk. B., c. 61, Konsl-B., 
c. 185). 

Sollan^r, Sollan/ERA [pl.] ; soldenär, stridsman som 
tjente för ”lön oc sold” (S. L. 157, 158, 160, o. fl. 
st., S. K. 109). 

Spessen, Spktzknom; [dat. sing. defin.]; slagt-ordningen. 
Skikka s. ceffthev thz som folkith cer mykith til (S. 
K. 83). Ey stigha aff then skikkilse n t her the cerw 
satte j spetzenom (S. K. 83). 

Spryngs. — Til spryngs ; på språng. Then delen j garde - 
nom som cer til kryddegardhen standher t . s. ; slår 
på språng, är färdig att användas, att bebyggas 
(Ped. Månss. bref af år 1518). 


Digitized by 


Google 



71 


SprythioR; sprölen, qvistar. Spcedka s. celler c/wista (S. 
K. 105). 

Sp^ikt; tukt, ordning, skick. Til at lefwa mz s. (S. L. 
inl.). 

SpjESSGR0\m $ spanskgröna, ett slags färg-stoff (Konst-B., 
c. 46). Malith s. (Konsl-B., c. 121). 

Stekaren; kocken. S. som matlixn redher ath tkem (Sjö- 
kons., c. 50). 

Stiman [nom. sing. defin.]; stimmet. Säges om en skara 
(stimm) af lekande fiskar. Hwal Jiska s. (Sjö-kons. 

c. 137). 

StjEFFnodagher [nom. sing.], St^ffno dagh [acc. sing.]; 
tid som någon förbundit sig att tjena hos en annan, 
tjenste-tid. Bliffwer han dqdher for cer hans s . 

d. cer vthe (Sjö-kons., c. 125). Likowcel skal tyce- 
naren tycena sin s. d \ wth til cenda (Sjö- kons., c. 
125). 

Stä:kkotta; korta. Tak goth jcern smith j s. teua (Konst- 
B., c. 85). 

SwA, Swaa; så. Swa mykla ; så många (Sjö-kons., c. 

103). Swaa leenge (Konst-B., c. 36), o. s. v. 
Swdhin [part. pass. af syi>da] m , vattendränkt, suden (S. 
K. 93, 94), kokad. 

Swigha; ge vika, falla undan. Batzmannen asr pliktogher 
wceya oc s. fore skiparenom (Sjö-kons. , c. 60). 
Syalffwom [dat. pl.]; sjelfva. Aff segh s . (S. K. 98). 
SyjEl; quinta essentia, den finaste delen af något. Tha 
findher tw jnwertis then malmens antimonij sycel 
hwitaren cen selff , oc plcegha Jinnas fcem lod aff 
the sycelenne fore hwarya fadoga mark aff antimo - 
nio , Sidan tak the syadena st0tand\ s granna (Läk. 
B., c. 66> 


Digitized by v^ooQle 



72 


Sy0NöM [dat. sing.]; sjön, hafvel. M^ther nokoth skip j 
s. (Sjö-kons., c. 132). 

SiEKKiA pipor; säck-pipor, ett slags biås-instrument (S. 

K. 107). 

S^l, Sjels; säljer, säljes. Scels skipith (Sjö-kons., c. 54). 
S0DENOM [dat. sing. defin.j; sådet, luten, spadet. Offta 
dr<t>pax\(f\§ aff thern s . pa nokot brcedy (Konst-B. , 
c. 71). 

T. 

Taangh; tång, en hafs-vext, alga, fucus. T. som haff- 
wi t wrceker (Konst-B., c. 222). 

Tannagardhin; tand-kistan, tand-lådan. Thz taker borth 
tanna wer k strwkith pa t. g . (Ånt. i Läke-Vet. , 
c. 11). 

Tarfftelikith; nödigt, behöfligt (S. K. 102). 

Tarfftherj nödtorfter, behof. Annor skipsens t. (Sjö- 
kons., c. 30). 

Thesaurarius, Thesaureraren; konungens skattmästare (S. 

L. 160, 168, 193, 194, 198, 199, 200): Om Th:s 

befattning, se Inl. s. xcvii, xcvin. 

Thima; tid. The mista jnthe annat h wthan sith arbede 
oc thiman som cer framlidhen (Sjö-kons., c. 112). 
J tidh oc thima (Sjö-kons., c. 128). 

Tidhande; tidning, underrättelse (S. L. 166). 

Tolken, T0lko [dat. sing.], Tholka [pl.]; , dylik , sådan 
(S. K. 94, 109, S. L. 162, 163, 190, o. fl. st.). 
Traanghom. — j tranghom ; i nöd, vid något farligt till- 
fälle, Gotzith tarffwadxs kastas aff Wer bordh j t. 
(Sjö-kons., c. 115). 

Tridywngen; tredingen, tredjedelen (S. L. 199, 200). 

Trolika 


Digitized by 


Google 



73 


Trolika [adv.]; redligt (S. L. 160). 

Trwmba; trumma. Oc g0ris aff samma leedrcno en t. 
celler Iwdher s0math tcetli (S. K. 108). 

Trxnge [pl.]; trånga ställen, trängslor. Lcdha hceren g0 - 
wom t . (S. K. 102). 

TR0LDOM; trolldom. Then r0ken J'0rdriffwer allao t. oc 
dyceffwlskäp (Läk. B., c. 77). 

Tr0ST£likaren [adv. comp.]; modigare, djerfvare. Oc the 
mykith t . tha striddo (Läk. B., c. 76). 

TR0STHER ; djerf, modig. Then som drikker ther aff 
iUffwer dycerffwev oc f. (Läk. B. , c. 76). 

Twem [dat. pl.]; två. JEller giffwes t godhom maunom 
(Sjö-kons. , c. 79). Mz t . kceppom (Konst-B. , c. 60). 

TwiER, Twärwm [dat. pl.]; motsatt, stridig. Aff twcerwm 
eghelighetom\ af motsatta egenskaper (Läk. B , c. 87). 

Tysta; tystnad, stillhet. T. kalles (S. L. 171). 

Tjekkior [acc. pl.]; betäckningar, tak. F0re rceghnhaff- 
wandis t . (Sjö-kons., c. 13). 

Taesth, Tjestenom [dat. sing. defin.]; test (bergs-vet.), en 
af utlakad aska sammanstampad skifva, hvarpå silf- 
ver afdrifves. Oc sidhan sceth tkz waxit celler tyce- 
rona pa en t . oc g0r eldhin (Läk. B., c. 7). Si- 
dhan leeth wathn affwan pa then tcesten som har- 
der cer (Konst-B., c. 71) k Tak ok g0r en t . 
aff asko (Konst-B., c. 76). Mith paa tcestenom 
(Konst-B., c. 76). Sidhan tak thz blyth scetiandis 
pa copcellan jom cer en t . giordher aff hrcend oc 
granth st0th wcedhra horn g0randis elden wppa 
(Konst-B., c. 84). 

Tjettelika [adv.]; tätt, nära. Limes t. wider axlana (S. 
K. 108). 

Sv. Fornskr. Sällsk . Handl. I 3. ® 


Digitized by v^ooQle 



74 

V. w. 

Waakn, Waaknen [pl.]; vapen, strids-vap^n (S. L. 157, 
159). Wceryo oc tv. (S. K. 84, a). 

Waaltaka; våldtaga. W. celler krcnkia joinfrwr (S. 
L. 153). 

Waandha; bry sig om, vårda sig om. Swa plcegha 
orcethwise menniskior ey tv. hwern koona cughcr. 
(Ped. Månss. bref af år 1512). 

Waanskilse; men, skada. Ath thz kan fau nokon tv. 
celler skadha aff wathn (Sjö-kons., c. 13). 

Vaardh; vård, vakthållning. V. oc wcekth (S. L. 164, 
165). Wm nattena sidhan w aar den oc vcekten cer 
wppa gängen (S. L. 171). 

Waardhnadher ; omvårdnad, tillsyn. J stridhenne cer 
sHrsthe tv. ath - - (S. K. 83). 

Wakensyn, Vaapenssyn; vapensyn, mönstring (S. L 155, 
156, 157, 158, 159). 

Walsko [dat* sing.], Walska [plur.]; Italiensk, från 
Italien. Thz kallas pa walsko Mazacotta (Konst-B. 
c. 72). Brionia , pa swcensko walska roffwor 
(Konst-B., c. 138). 

Wandsamme; svåra, vanskliga. Oc cerw tv. Icekia (Läk. 
B., c. 87). 

Vankilsom [dat. plur.]; brister, fel, åkommor. Krampo dragh 
komber aff senornas v . (Läk. B., c. 89). 

Vanskadher; sjuklig, skadad. Mr nokor lymmor v., tha 
helar oc forbcetrar thz honom (Konst-B., c. 66). 

Wanstarkaren fcomp.]; svagare. Hvilkith tha cer my - 
käk tv. cen thz war tha thz leetz pa winstenen 
(Läk. B., c. 69). 

Wardhe [impf. af wcerya ]; värjde, försvarade. T hy han 
tv. thz ythersta han formatte (Sjö-kons., c. 24). 


Digitized by v^ooQle 



75 

Warlika _[adv.]; varsamt, försigtigt (Läk. B., c. 6, 88). 

Wartaffwel; bräd-spel. Dobla celler leka mz^tcerningh , 
tv. , karthenspel , (eller annan leek wm p (eninga (S. 
L. 175). 

Wektha [part. pl.]; uppmjukade. Take pillulas warlika 
mz brienth win tv. (Läk. B., c. 88). 

Velnas; önska sig, vänta sig. Thy the ey tha t/, aff 
t hem nokra winningh , (eller skadha (Sjö-kons., c. 93). 

Wexom [dat. pl. af weri \ ; vänner. Wthan enkannelikom 
tv. (Läk. B. , c. 59). 

Widarla [adv.]; vidt och bredt, från många håll, åt 
många håll. W \ samnas stridsens skare (S. L. inl.). 
Oc seende tv. wm kringh (Ped. Månss. bref af år 
1518). 

Widher [praep.J vid, invid. W. honom (S. K. 94). fV. 
jordena (S. K. 106). Limes tcettelika w. axlana 
(S. K. 108). W. the nceffzth (S. L. 149), o. s. v. 

Widherfresta; fresta emot, försöka emot. Swaa ath the 
äaffwev hans bodh ey gQra celler tv. en ' mynsta 
pwncht (S. K. 83). 

Wixd; vinda, redskap hvarpå man snor strängar. Eth 
anbwd celler litKxn tv. (Konst-B. , c 42). 

Wmgangth; omgång. J sinom tv. (Läk. B., 0. 2). 

Wndaxrwna, Wndan rwna; hemligen bortlocka. Lokka, 
leya, celler tv. annars tycenara (S. L. 207). — Runa 
betyder eg. att hviska, tassla. Se Jhre , Glass. Svio- 
goth.; in vb. Runa . 

Wnderstandh; förstånd. Hbgth tv., oestadogheth (S. K. 
83). Haffde hemeligh tv. mz fiendommen (S. K. 
84, a). 

Vxderstanda; förstå, bedöma, serskilja (Läk. B., c. 24). 


Digitized by v^ooQle 



70 


Wthmakkadher; utmagrad. Oc then som cer w. snarlika 
faar hwl j gen (Läk. B., c. 75). 

Wptyktes [impf. pass.], Wptykth [pf. act., pari. pass.]; 
uppgjordes, upphissades, uppgjort, hissat. T ha som 
seghleth wptyktes (Sjö-kons., c. 38). Oc skipa - 
ren haffwer ey wptykth segleth (Sjö-kons., c. 
18). Mcen cer seglet w . (anf. st.). 

Wpwondith [part. pass. af wpwinda)\ uppvindadt, upp- 
hissadt. Tha seghleth cer w. (Sjö-kons., c. 29). 
Z?00 han sidan seghleth war w. (Sjö- kons., c. 45). 

Wtanskapen; de som äro utanföre. Thessen w. dogher 
jnthe (Ped. Månss. bref af år 1516). 

VjEdra, Wjsdhra [gen. pl.]; vädurars, gumsars. Tak w. 
horn (Konst-B. , c. 159, 2(J6). 

W-EFFYA, partic. W^ffyandis; vefva, svepa. fVceffyandis 
oc swepandh (S. K. 92). 

WjERRas ; försämras, förvärras. Theslikes daghiika skepit 
w. (Sjö-kons., c. 16). Hwath hceller thz cer we r- 
rath afller mynskath (Sjö-kons., c. 22). 

Wjsskelikith ; fuktigt, valtenhaltigt. Oc leeg henne pa 
hallena j w. rwm til ath smcelta j wathn (Konst- 
B., c. 185). 

WiELTROR; ett slags belägrings-redskap, gjorda af ris, 
qvistar, och andra eidfangda ämnen, hvilka hoplin- 
dades med bast-rep, samt vältrades fram emot muren 
och antändes. Se Röding > anf. arb. ; s. 196, 197. 
— W \ oc driffwande weerk (S. K. 89). 

Wjelwilyelika [adv.]; sjelfmant, frivilligt. Stcedher som 
taken war da, celler seg w. wndigijfwa oc haand 
ganga konwngenom (S. L. 188). 

W^eya; vika undan för. IV* skiparenom (Sjö-kons. c. 
60). 


Digitized by v^ooQle 



77 


Y. 

Yffnelika, Yffneliken [adv.]; ymnigt, tillräckligt (S. K. 
84, b., S. L. 158). 

Yffnogha; ymniga, i tillräckligt antal. Y. koérffwa (S. 
K. 84, b). 

Yfftharen [adv., comp.]; oflare (Konst-B., c. 13). 

Yffthermere; yttermera, ytterligare (S. L. 154). 

Ymselika [adv.]; skiftevis, ömsom, hvarannan gäng (Konst- 
B., c. 90). 

Ysyoth; yssjig, smuts-färgad. Stwndom m>dhblakkoth , 
oc stwndom swarth y. (Konst-B., c. 64). 

JEffther syner; mönster, mönster-bilder. Oc tarffwas 
j tcesso konst enne haffwa manga ce. s. til prydilse , 
oc formor (Konst-B., c. 46). 

iEFFTHERTTEKKiTH; akterdäcket på skepp. Lceggia gotzith 
jn vndy ce., oc bcwave thz fran vattzko (Sjö-kons., 
c. 108). 

jEffwerdelika [adj., acc. sing.]; everdelig. Oc faa sigh 
ther mz ena ce. oc hedherlika amynnilse oc frceydh 
(S. K. 90). 

JEgher : är skyldig, pligtig. Hindras oc ywarscetz ski- 
pare n t hy han cegher bethala nokrom pceninga (Sjö- 
kons., c. 128). 

JEn; men. jEn han haffwer bakstandara (Ped. Månss. 
bref af år 1518). 

^Ermghe; välbördige, välborne. Konwoga s0ner, hcerto- 
gas barn , ce. , wcelbyrdoghe , knapa , celler hcerathz 
domara (S. L. 190). EnJ allog her tycenare, solla - 
ncer , celler swcen , oc ey aff cerliko byrdh oc slcekth 
(S. L. 191). 


Digitized by v^ooQle 


78 


jErligheth; ädel börd, yttre anseende. Som - -fangans 
ce. oc byrdh kan wara (S. L. 190). 
jErwlosan [acc. sing.] ; ärolös. Taka fran honom badhe 
hcesth och harnisk , oc g$ra honom ce . (S. L. 164). 
jEsyonne [dat. sing. defin.]; ässjan , härden, årilen. Mcen- 
giandis alstingis wcel samman j ce . (Konst-B. , c. 84). 
jEtans warw, jEtandis warw j lifs-medél, ätandes varor 
(S. L. 169, 184). 

JEje [ad v .] 5 ständigt, allt. Moe mccr oc mer (Konst-B., 
c. 85). 

0 . 

0 KFWERWiELi.ARE; vålds-man, vålds- verk are. Nokor o/j- 
dher 0 ., rfyffwara, oc orcethwise (S. K. 109). 
0RL0GH ; krig, örlig. 0/70^is folkith (S. L. 179). Godhc 
oc troghnc Qrfoghis men (S. K. 90), o. s. v. 

— fi « WM 


Digitized by v^ooQle 



Pet/ey' Jfäné/o»* JZrufs -Konst. 



fer/er tffc&c£r-jEcup. 

<x* k }> V.JÄ 7 . 

tå? 9 ? Witic 1 S&jMt 

^ J$JmL Mx<k>£$o 

yZ? /?. x>/\ • ^ -Z. 



l^X tåuK ^wU cJc^ tfacA] 

cu&yc. Ijx <p\ cp p±> >, 


Jv.Ibmak. Jal&ric. flanefa I, J. 


Digitized by 










I 


Digitized by 


Google 



Digitized by v^ooQle 



Digitized by 



Digitized by v^ooQle 





Digitized by v^ooQle 



Digitized by Google 




Digitized by v^ooQle 



Digitized by Google 






