Konung Erik XIV:s krönika, på rim eller uti en visa författad af Daniel Hansson Hund till Romelberg. Efter äldre handskrifter utgifven af Fredrik August Dahlgren
Google 



This is a digital copy of a book that was preserved for generations on library shelves before it was carefully scanned by Google as part of a project 
to make the world's books discoverable online. 

It has survived long enough for the copyright to expire and the book to enter the public domain. A public domain book is one that was never subject 
to copyright or whose legal copyright term has expired. Whether a book is in the public domain may vary country to country. Public domain books 
are our gateways to the past, representing a wealth of history, culture and knowledge that's often difficult to discover. 

Marks, notations and other marginalia present in the original volume will appear in this file - a reminder of this book's long journey from the 
publisher to a library and finally to you. 

Usage guidelines 

Google is proud to partner with libraries to digitize public domain materials and make them widely accessible. Public domain books belong to the 
public and we are merely their custodians. Nevertheless, this work is expensive, so in order to keep providing this resource, we have taken steps to 
prevent abuse by commercial parties, including placing technical restrictions on automated querying. 

We also ask that you: 

+ Make non- commercial use of the files We designed Google Book Search for use by individuals, and we request that you use these files for 
personal, non-commercial purposes. 

+ Refrain from automated querying Do not send automated queries of any sort to Google's system: If you are conducting research on machine 
translation, optical character recognition or other areas where access to a large amount of text is helpful, please contact us. We encourage the 
use of public domain materials for these purposes and may be able to help. 

+ Maintain attribution The Google "watermark" you see on each file is essential for informing people about this project and helping them find 
additional materials through Google Book Search. Please do not remove it. 

+ Keep it legal Whatever your use, remember that you are responsible for ensuring that what you are doing is legal. Do not assume that just 
because we believe a book is in the public domain for users in the United States, that the work is also in the public domain for users in other 
countries. Whether a book is still in copyright varies from country to country, and we can't offer guidance on whether any specific use of 
any specific book is allowed. Please do not assume that a book's appearance in Google Book Search means it can be used in any manner 
anywhere in the world. Copyright infringement liability can be quite severe. 

About Google Book Search 



Google's mission is to organize the world's information and to make it universally accessible and useful. Google Book Search helps readers 
discover the world's books while helping authors and publishers reach new audiences. You can search through the full text of this book on the web 

at http : / /books . qooqle . com/ 



Google 



Det har ar en digital kopia av en bok som har bevarats i generationer pa bibliotekens hyllor innan Google omsorgsfullt skannade in 
den. Det ar en del av ett projekt for att gora all varldens bocker mojliga att upptacka pa natet. 

Den har overlevt sa lange att upphovsratten har utgatt och boken har blivit allman egendom. En bok i allman egendom ar en bok 
som aldrig har varit belagd med upphovsratt eller vars skyddstid har lopt ut. Huruvida en bok har blivit allman egendom eller inte 
varierar fran land till land. Sadana bocker ar portar till det forflutna och representerar ett overflod av historia, kultur och kunskap 
som manga ganger ar svart att upptacka. 

Markeringar, noteringar och andra marginalanteckningar i den ursprungliga boken finns med i filen. Det ar en paminnelse om bokens 
langa fard fran forlaget till ett bibliotek och slutligen till dig. 



Riktlinjer for anvandning 

Google ar stolt over att digitalisera bocker som har blivit allman egendom i samarbete med bibliotek och gora dem tillgangliga for 
alia. Dessa bocker tillhor manskligheten, och vi forvaltar bara kulturarvet. Men det har arbetet kostar mycket pengar, sa for att vi 
ska kunna fortsatta att tillhandahalla denna resurs, har vi vidtagit atgarder for att forhindra kommersiella foretags missbruk. Vi har 
bland annat infort tekniska inskrankningar for automatiserade fragor. 

Vi ber dig aven att: 

• Endast anvanda filerna utan ekonomisk vinning i atanke 

Vi har tagit fram Google boksokning for att det ska anvandas av enskilda personer, och vi vill att du anvander dessa filer for 
enskilt, ideellt bruk. 

• Avsta fran automatiska fragor 

Skicka inte automatiska fragor av nagot slag till Googles system. Om du forskar i maskinoversattning, textigenkanning eller andra 
omraden dar det ar intressant att fa tillgang till stora mangder text, ta da kontakt med oss. Vi ser garna att material som ar 
allman egendom anvands for dessa syften och kan kanske hjalpa till om du har ytterligare behov. 

• Bibehalla upphovsmarket 

Googles "vattenstampel" som finns i varje fil ar nodvandig for att informera allmanheten om det har projekt et och att hjalpa 
dem att hitta ytterligare material pa Google boksokning. Ta inte bort den. 

• Hall dig pa ratt sida om lagen 

Oavsett vad du gor ska du komma ihag att du bar ansvaret for att se till att det du gor ar lagligt. Forutsatt inte att en bok har 
blivit allman egendom i andra lander bara for att vi tror att den har blivit det for lasare i USA. Huruvida en bok skyddas av 
upphovsratt skiljer sig at fran land till land, och vi kan inte ge dig nagra rad om det ar tillatet att anvanda en viss bok pa ett 
sarskilt satt. Forutsatt inte att en bok gar att anvanda pa vilket satt som heist var som heist i varlden bara for att den dyker 
upp i Google boksokning. Skadestandet for upphovsrattsbrott kan vara mycket hogt. 

Om Google boksokning 

Googles mal ar att ordna varldens information och gora den anvandbar och tillganglig overallt. Google boksokning hjalper lasare att 
upptacka varlde ns bocker och forfattare och for laggare att na nya malgrupper. Du kan soka igenom all text i den har boken pa webben 



pa foljande lank |http : / /books . google . com/ 



lABIIIIAI 



AF 



FORNSKRIFT-S ALLS KA PET. 



8 



HOVl^ft ERIK \IVS KROJYIHA. 



STOCKHOLM, 1847. 

P. A. NOKSTEDT & SONKR, 
Kongl. Boktrycknre. 



Digitized by Google 



Digitized by Google 



KKOIVIKA, 



Pk RIM ELLER UTI EN VISA FORFATTAD 



DANIEL HAWSSOM HIND 
- till Romelberg. 



UTGIFVEX 



FREDRIK AUGUST DAKLGREM. 



P. A. KORSTEDT <& S6NEK, 
Kongl. Boktryekare, 



Digitized by Google 



Digitized by Google 



Daniel Hansson Hund 1 ) till Romelberg (skrifves af- 
ven Rombleberg och Rombleborg) i Runso by uti Ofver- 
Sela socken i Sodermanland, foddes 1537 eller 1541. 
Hvilketdera ar det ratla fddelse£ret , ar ovisst, emedan 
den enda, utgifvaren bekanta, uppgiften om Daniel Hans- 
sons alder, nemligen den han sjelf meddelar i sista ver- 
sen af sin Visa, forekommer olika i olika handskrifter. 
Uti en af dem, hvilka utg. haft tillfalle begagna, lyder 
denna vers salunda: 

Nw besluter Jagh thenne wijse ny, 

Som ar giord vthi Runssoo by, 

P& Rombleborg, Nyahrs dagh och stunde, 

Tha man schreff 1605 Shr, 

Och Jagh 64 £hr gammull war, 

Gudh oss ett saligt Ny£hr vnne. 

En annan handskrift deremot, hvilken Arkebiskop Erik 
Benzelius ( Adversaria de ffistoricis Svec. ) beskrif- 



1 ) Denna adeliga slagt forde, enligt Sticrnman ( Hofd.-Minne , 
I del. s. 92) "en skold, pa tvaren fordeld i tvS lika dclar; i 
ofra faltet, som ar hvitt, en rod lopande hund racd ett halsband 
om halsen, i det nedra bla faltet en gul nyckel, mcllan ett lis 
ph hvardera sidan af gul farg**. — I Stic rn mans foretal till Ron. 
Erik XIV:s Hist, af Tegel och i atsk. handskrifter af Daniel 
Hunds Visa kallas han oriktigt Daniel Danielsson. Messenius 
namner houom deremot Daniel Hansonius. Scond. Illustr. 
XIII. (forlcckningen pa begagnade forf.). 



Digitized by Google 



vil, har ISsarlen: 68 a> 2 ). — Oin hans lefnad vet 
man inlet af belydenhet alt fortSlja. Allt hvad om ho- 
nom kunnat upplelas i tillgangliga handlingar, ma dock 
har finna en plats. Han var i Herlig Carls tjensf, men 
syncs icke bafva blifvit anvand i nSgra allmanna varf. 
Den 9 Oclober 1582 erholl ban Hertigens forlaningsbref 
pa fyra kyrkohemman, "Runsdo benamdt", i Ofver-Sela 
socken 3 ), och denna forlaning innehade ban (ill sin dod. 
I Hertigdomets rakenskaper for ar 1590 namnes han sa- 
som lontagare for nSgon viss befallning, men tyckes da" 
annu icke hafva t ill hurt Herligens bofstat 4 ). Aret derpa 
forekommer ban under benamning af Herligens "Cammer- 
iuncker" 8 ), eburu ban forst 1593 finnes npplagen pA 
hoflonings-forleckningen. Genom Herligens oppna bref, daf. 
Sloflo den 20 April 1599, lillerkannes bonom besillningen 
af Nasby gard 8 ) i Hiirads socken i Sodermanland , bvilkel 
gods Erik Gustafsson S ten bock forklaras hafva for- 
brulit, emedan ban "icke allenest hafwer oplagt sig emot ihe 
loflige beslulne afbandlinger, som her i Rijket af mcnige 
Rijkzens Slender enbelleligen och samdrechteligen beslulne 
och samlycble are, vlan och nu pa nyt begifwit sig her 
af Rijket igen, till at all ondl stemple och prachlisere emot 



2 )M von C else, Under rail else om utsk. handskrifne Kronikor 
och andre Efterraltelser i Svtnska Historien, uti Kongl. Bibl. 
Handlingar , I B. 1 D. s. 52, 53. — Drn omnamnda handskriften 
finnosi Linki'.pings bibliotlick. Link. Bibl. Handlingar, 2 del. s. 35. 

*) Enlist en anterkning i Jorrlebokon for Akers och Selbo harader 
ar 1583 (i Rammar-Collegii Archiv). 

4 ) Sekreteraren Hinrik Hinrikssons riikenskap Tor a. a. (K. 
Coll. Archiv). 

») Ranlmiistaren Hakan Larssons rakenskap for ar 1591 (K. 

Coll. Arcliiv). 
•) Na%l»o|,n. 



Digitized by Google 



VII 



dette wArt kare Faderoesland" 7 ). Den 4 Januarii 1600 



(Nora i Farentuna socken i Upland), som blifvit dorod 
forbruten af nagon bland de anklagade Herrarne, och 
hvilken ga>d Daniel Hansson "ma till sig losse och 
sedhan vnder rat frSlsse och frelsemannatienist, for 
sigh och sine Effterkommande, till ewerdelig agendom 
niuthe och beh&Ila, medh alia the ager som ther till ly- 
dhe och af aldher tillydt hafwer" 8 ). I bagge dessa bref 



') Riksrcgistraturen ar 1599, fol. 209. — I Registr. 1598 (fol. 71) 
forekemmer ock Daniel Hansson uti ett Hertigcns bref, dat. 
Upsala den 22 Februarii, hvari Holgcrd Andersson anbe- 
falles att lata Daniel bckomma utfordring pa. tie hiistar i tre 
manaders tid. 

•) Registr. 1600, Pars I. fol. 4. — Efter Dan. Hanssons dod fick 
bans enka Kon. Gustaf II Adolphs tillatclse, att under sin 
lifstid behalla Nora gard. Konungens bref harom har foljandc 
lydelse: "Wij Gustaf Adolph etc. Gore wetterligit, AtteflTtcr 
framlcdne Daniel Hansons effterlefuerska till Ronsoo hafucr oss 
vndherdaneligcn besockt och odmiukeligen tilkanne gifwitt, att 
bon efTter sin Man intcdh annctt godbz hafuer, thiir hon opa 
boo och sitt oppeballe bafue kan, iihn enn gardh benamdh Nora 
i Ferentune soken, som be:te Daniel Hanson eflter war Salige 
Kare Har fadhcrs tillstandh for ett Hundred he och Femptije 
Rikzdaler sigh till ewerdeligh ego inlosth, diin han sin Hustro 
vthj margongafvo gifuit liafucr, vudherdaneligen bcgerendhes, 
att bon sammc godtz i sin Lifztidh behollc motte; Sa efller Hon 
ar een warntoss quinne och eliest ingen tillflyckt hafuer, bafue 
wij for then skuldh hennes vndherdSnige begeren nadigest a usect , 
och effterlatidt att bon samme Hcmman mcdh sadhane wilkor, 
soin lagb formaler om the iinkior, huilk.es miin Friilst tiente i 
there dager, niuthe och beholle ma; Doch om the som till sam- 
me Hem man bordige are, knnne sa mcdh benne handle, att hon 
dem dett tilforrndhe till Loszen opl&the will, ahre wij thiir mcdh 
nadigest till fridhz; huar och icke, tS ma the effter hennes dodh 
cdler om hon sigh I ill annet gifflermal begifuer, wedherlegge 
haniie be:te 150 Rikzdaler och sedhan till podbzet trad be. Dar 
hwar och en wett sigh effter riilte. AfT Stocholm den 3 Maij 
ahr 1613. (Koutrasigueradt af J. Bineus). Riksreg. s. a. fol. 569. 



finnes Ater ett oppet bref for honom utfardadt pa" en g&rd 



Digitized by 




VIII 

kallar Hertigen honom "w5r tro tienere och Cammer 
Juncker Daniel Hansson till Romelberg" 9 ). Pa" delta stalle, 
i sin alderdoms dagar, 

"Them Jagh forslijter vthi Slendighet 
Medh myken sorgh, thet gudh wal weet," 
sasom ban sjelf klagar, borjade ban a> 1603 dikta sin 
Visa, hvilken nyarsdagen 1605 fullbordades. Han dog 
1611 ,0 ). Hans huslru var Emerentia Ornflycht, 
dotter af Bengt Arendtsson Ornflycbt till Gran- 
hammar ! ). 

Af slagten Hund kannerman, utom Daniel Hans- 
son, endast en, vid namn David Danielsson; hvilken 
i flera afseenden blifvit fdrvaxlad med den forre. Kan- 
handa var han dennes son. Afven han skref sig "till Ro- 
melberg" 2 ), och var kammarjunkare hos Hertig Carl 3 ), 



•) v. Celse's uppgift (a. st.)» att D. H. var kammarjunkare hos Hert. 
Carl aren 1593—1597, ar saledes icke til Ify (lest. — Romelberg 
var troligen den gard i Runso by, der D. Hansson bodde. I 
en qvitlens, som ban den 18 Dec. 1592 afgifvit for en mottagen 
summa penningar till inkop af 134 skSlpuud kastanier for Fur- 
stinnans behof (H. Henrikssons rakcnskap, i Kammar-Coll. 
Archiv), kallar han sig Daniel Hansson "till Amuelcbergh"; 
men emedan qvittensen icke ar D. Hanssons egenhandiga, utan 
en afskrift, iir "Amuelebergh" troligen lillkommet genom raiss- 
skrifning for Romeleberg. 

,0 ) I Jordeboken for Ofver- och Ytter-Sela med Aspo ar 1611 star 
Daniel Hansson sjelf skrifven for rantan af Runso; iJordebo- 
kcn 1612 deremot hans barn. Alllsa bar han under tiden aflidit. 

y ) k k e r s f. e i n , Genealogier , och Schonfcldt, Matrikel ofver 
ointrod. Adel (i Riddarhus-Archivet). — Granhammar , satesgard 
i Westra Ryds socken i Upland. 

a ) Rcgistr. 1598, Pars I. fol. 34, — Slier n man t i Nagger honom pa 
atsk. stallen (i noter till Wer wings Hist, och i sitt Hofd.- 
Minne) oriktigt for na nine t Daniel. JL<ikasa Schonfeldt, a. st. 

') Hert. Carls Reg. 1596, V. II. f. 16. 



Digitized by Google 



IX 



som anvande honom i flerahanda v&rf. Den 18 Juli 1596 
fick han fullmagt, att bafva befallningen p£ Waxholm 4 ); 
foljande Sret blef han under-stathallare pfi Elfsborgs slott*), 
hvilket, tillika med Gullbergs fSstning, han och hans 
med-befallningsman Knut KijI ISto "genom oakisamhet 
och forraskande" afhanda sig (i Augusti 1598) utaf Her- 
tigens molparti, p3 Grefve Axel Lejonhufvuds an- 
stiflan 5 hvareffer de blefvo "inmante" i Ny-Lodose. Delta 
"forraskande och skalmeri" vackte Hertigens stora fortry- 
lelse fl ). Han lillskref Knut KijI och David Dani- 
el ss on 7 ), att som med dem svikeligen handladt blifvit, 
vore de icke skyldige n£gon gifven handstrackning eller 
borgen att hdlla, utan skulle beflita sig att, med hvad 
lampa de det gora kunde, komma pS fri fot igen och 
sedan tillsammans med andra trogna och tappra karlar 



*) Nyss anf. st. 

») Werwing, I: 344. I Registr. f5r 1597 forekoramer dock intet 
om ett sSdant forordnande for David Danielsson. Hertig Carl 
utfardadc den 29 Mars fullmagt for Erik Stake och Knut 
KijI, att vara stSthlllare pa Elfsborg. Att likval David Da- 
nielsson vid denna tid ej mera hade nagon befattning pa* Wax- 
holm, vill synas af Hertigens fullmagt d. 22 April for Nils 
KijI, att hafva inscendet derstades. Men forst i ett Hertigens 
bref af den 16 Jan. 1598 beniimnes D. Danielsson befallningsman 
p5 Elfsborg. Sticrnmans felaktiga uppgifter (Hofd-Minne, 
1: 92, 2: 47), hvilka dessutom aro sins eniellan stridiga, kunna 
haieftcr beriktigas. 

6 ) "Lijkesora wij dem (fastningarne) K: M: och Rijkedt fiirholle 
wille, ded wij aldrigh hafwe liafft i sinnedt, vthan wart opsaath 
hafwer allijdh warit , att nar wij hade om hws och hemfrcdh blefF- 
wet forsackrede, dS hade wij welet lefuerere H: K: M: landh och 
folck, hws och feste, och heele Rijkzens Regeringh till trogen 
hontih, aldeles sassom wij dem opa K: M: och Cronones wegne 
rnnehafft hafwe'*. Hertigens bref till Sigge Arfvedssou 
(Rosendtifva), dat. Mem d. 2 Sept. 1598. Registr. \\ II. f. 111. 

7 ) Mem d. 3 Sept. 1598. 



Digitized by Google 



X 



soka ait ater inbekomma" de forlorade befastningarne 8 ). 
Hvilkei ock skedde den 2 November sarama ar Un- 
der foljande aret, 1599, forekommer David Danielsson 
sasom befallningsman pfi Elfsborg ,0 ). Derefter bar man 
inlet annat sis; bekant om honom, an att ban den 13 Juni 
1609 erholl fullmagt att vara "Commissarius" dfver del 
krigsfolk Fransoser och Tyskar, som Konung Carl ofver- 
sande till Liffland ! ). Han uppgifves, likasom Daniel 
Hansson, bafva aflidit ar 1611 och vara begrafven i 
Ofver-Sela kyrka 2 ). 



Daniel Hunds kronika pa* rim om Konung Erik 
XIV, som nu fur forsta gSngen ulgifves af trycket, inne- 
haller val inlet nytt och obekant i denne Konungs hi- 



8 ) "Och synes oss icke o radii ware, att i pa dette satt gripe saken 
»hn, att i giffwe acht opa nar Bonderne skole fhore inn opa 
Slottedt fetalie, och d$ lage sa , att i Bonderne aldcles owitter- 
ligen holle edhcr ded narmeste i kunnc vdi Skogen inn vnder 
Slottedt, och niir Biinderne komme, tagc dcm fatth, frige dem 
hwar the arc he mine, och k lade deres klader opa* edhcr, sa och 
sticke och forgome edher werior bemligen hoos edher, antingen 
vdi wagnen eller elliest, och nar i hafue wist dcm tilbake 
igen, saledes begifue edher medh Prouiantet inn opa Slottct, 
och seige att i are der hemme, som Bonderne edher tilforende 
hafue bcraltet , och niir edher da Portten blifuer opnadh, dakun- 
ne i medh all macht falle till och tage Slottedt inn igen". Of- 
van anf. href till Sigge Arfvedsson. 

°) Svar pa Bcfallningsmannens pa Elfsborg skrifvelse, af Eskilstuna 
d. 14 Nov. 1598. Reg. P. II. f. 221. 

in ) Reg. fol. 259. 

1) Keg. 1609, f. 252. — Ett egmhandigt href fran David Hund, 
dat. Garn sock en d. 10 Juni 1609, nngaende del Franska krigs- 
folkets itiffvarlering i Ro&lageu, fumes bland Ada Hist. 1605. 
till 1619, i Kongl. Riksarcbivet. 

2 ) S t i e r n m a u , // -Minnc , 1 : 92 v. C c 1 s c , a. >t. 



Digitized by Google 



storia. Handelserna framstSllas visserligen ock u(an wr- 
deles fullstSndigbet eller sammanbang, stundom Sfven med 
felaklighet i uppgifter: hvilket man bar alt vSnta vid en 
dylik form for beraltelsen, afvensom af dennas uppteckning 

blott ur minnet — ty s3 §r den ulan Ivifvel lillkommen 

en Ifingre tid efter tilldragelserna; men forfatlaren bar 
sjelf upplefvat dessa, och bans beskrifning 2r derfore icke 
hell och hai let oforljent af uppmarksamhet. Den bar ock varil 
som kalla begagnad af va"ra aldre historieskrifvare, s8r- 
deles Tegel. I afseende p$ framslallningssaltet — hvil- 
ket dock for vSrt andamal kommer mindre i betraktandc 
— 5r visserligen denna "Visa" langt ifra"n all vara af 
nagon poetisk fortjensl; hon sta> likval deruti fuilt 
ut lika hogl som andra rim fran saroma lid, om icke df- 
ver dem. I allt fall ma" hon v§l anses vard, att bevaras 
undan glomskan och forgangelsen. 

Hon forefinnes! i talrika handskrifter 3 ). Om nagon 
af dem ar forfallarens egen, kan utg. ej upplysa. De, 
hvilka ban baft tillfalle begagna , tillhora Kongl. Biblio- 
theket i Stockholm, och aro foljande: 

1. En wisa om Konungh Erich then H;dcs Rcgc- 
mente och handcll, horteligh vthsatt och vthi en wise 
forfattet af Daniell Hanson Hund pa Rombleborgh, 
Anno 1603, En qvarl , omslagen med elt pergamenthlad 
ur en gammal handskrifven lalinsk bibel , och sign. D. 
48. Den bcslAr af 491 verser. Vid slufet finnes foljande 
anleckning: 

"Denne wijse haflwer Jagh Carl Jonson vthi all ha- 
slighet vlhrapsat pA Watubrincken , efter thet Exemplar 

3 ) I Upsala , Linkoping, i Braheslta, Ro.scnlianeslcn och Ralamhska 
bibliotltekeina, bland Arnrc Magna?! Samlingar i Kopenhnmn, m. fl. 



Digitized by Google 



xii 



som Walborne herre her Jahan Gabrielson i Stocbolm 
lante migh, och a> her med andat" 4 ). 

I samma band aro inhaftade tvanne tryckta visor, den 
ena af 3r 1563, pa plaltyska , den andra af a> 1565, pa" 
hogtyska, bagge handlande om kriget mellan Sverige och 
Danmark vid denna tid 6 ). 

2. Konung Erich then xiv.des Cronika, opa Rym, 
eller uthi een fVijsa Forfatlat. I ett qvarlband med 
gr£pappersomslag, sign. D. 39. Innehaller 485 verser. 
Vid slutet sta>: "Norckioping 1669 d. 11 September". — 
I samma band finnes Jacobi Typotii Historiske Bercit- 
telse om Swerige, Effter Kongl. Maij:tz min allerna- 
digste herres bef alining forswenskat aff Andrea B ti- 
re o. 9 Decemb. A:o 1608. 

3. Konung Erichz den 1i. Cronica, pa Rijm Eller 
t vthi en JVijsa Forfattadt, of Daniel Hansson pa 

liuntia. Inbunden, jemte Stskilliga fragmenler af kongl. 
fdrordningar och historiska anteckningar for Kon. Eriks 
tid, i modernt rodt pappband. Foliant, sign. D. 41. Vi- 



4 ) Dea har forekommande Jahan Gabrielson ar viil svarligen 
Riksradet Jo ha n Gabrielsson Oxenstjerna, Friherre till 
Lindo, som dog 1607. Troligen hade Daniel Hanssons Visa da* 
a nun icke hunnit blifva altmannarc bekant. Snarare torde det 
vara Grefve Johan Gabrielsson Oxenstjerna till Krone- 
borg, fiidd 1618, dod 1664. (Se Stjernman, H6fd.-M.). — 
Carl Junsson ar kanhanda samma person som den "Cantzelij 
fcirwandt" med delta namn, hvilken flera ganger forekommer i 
Rikstvg. under forra halften af 1600: t a let. Hans handstil liknar 
den vid denna tid vauliga. 

ft ) Dcssa visor, hvilka (sardeles den forstnamnda) i bitandc ordalag 
utfara craot Danskarne, aro hdgst sallsynta. Af denna orsak , 
ocli cmedan de utom dess ej heller sakna sin markvardighet , 
liafva de anyo blifvit aftryckfa i delta hafte. 



Digitized by Google 



XIII 



san ar afbruten med 422:a versen. Handstilen tillhor un- 
gefar medlet af 1600-talet. Anmarkningar finnas bar och 
der i randen, skrifna af Erik Palmskold. 

4. En handskrift med samma titel som N. 2. Fin- 
nes i en foliant med gammalt pappband och pergament- 
rygg, som har paskriften: "Miscellanea utj Manuscript". 
Visan best&r har af 486 verser. Afskriften synes vara 
fr&n slutet af 1 600: t a let, och ar mycket felaktig. Bandet 
innehSller derjemte: a) Kort berattelse om Sturarnes 
och fleres moid i Upsala; b) Riks-Cancellerns Hr Erich 
Spar res sidsta forswarskrifft, skrefwen nSgot for hans 
dod, i Nykoping 1599; c) Beskrifning om K. Carl IX:s 
Cronings Act i Upsala; d) Berattelse om K. Carl IX:s 
Erichsgata; e) Ordning och Process wid Hertig Jo hans 
af Ostergotland hyllning; f) Ceremonial wid Riddar Or- 
dens lefwererande till H. Kongl. M:t K. Carl XI; g) Li- 
bell och Exceptio i saken emellan Gr. Nils Bielke och 
Advocat Fisc. Herdhielm. 

5. Har samma ofverskrift som N. 2 och 4. Bestdr 
af 487 verser och ar sammanbunden med a) ett a"r 1609 
tryckt exemplar af Helsingelagen; b) ett skrifvet utdrag 
af Sveriges Stadslag; c) Enn lijten Svensk Cronica (korta 
anteckningar ifran aldsta tider inlill sir 1553); d) Ade- 
lens privilegier af d. 10 Jan. 1612; e) Calmare Recess 
och sladga 1474; f) K. Erik XIV:s Hofordning, m. m., 
uti ett gammalt folioband af papp med rygg och horn af 
prassadt lader. Sign. 45. Handskriften ar fra*n 1640:talet, 
och mindre god 8 ). 



a ) Den "Visa i MS. pa* Svenska, af okand Auctor, innehlllande 
Itskillige Anecdoter om R. Erik", hvilken Celse (a. st. sid. 65) 



Digitized by Google 



iff 



Handskriften N. 1 *r lagd till grund for narvarande 
upplaga. Tileln har dock blifvit lampad mera i ofver- 
ensst&mraelse med den, sora forekommer pa alia andra, 
utg. bekanta, handskrifter. Uppenbart sSmre lasarter haf- 
va blifvit utbytta emot battre ur de ofriga afskrif- 
terna, afvensom skriffel rattade. Bland Olika Lasarter 
3ro skiljaktigheter i stafningssatt ej upptagna; icke heller 
olikheter i afseende pa ett ocb annat enstaka ord, sd framt 
ej detta bestammer meningen eller for ofrigt 8r af vigt. 



omtalar, och som finnes pi R. Bibl. i Stockholm' uti ett qvart- 
band D. 24., ar ej en sarskild visa, utan ett stycke (v. 382— 444) 
af D. Hanssons. 



Digitized by Google 



1. 

w iiiien i lyde och bure till, 
Och achte hwadh Jagh siunge will 
Om Konungh Erich, som fick rddhe 
OfFtver Swerige vthi otta Shr, 
For en part lelt, for mongom sw&r; 
Han bewiste eij mongom n&de. 

2. 

Han war then Fiortonde aff ihet nampn, 
Doch mongen Swensk till lithe/ gagn, 
Andocb ban war medh ihet ftrste 
En Konungh ganska mildeligb, 
Och allom wall behageligh; 
Honom at tiana hwar man loste. 

3. 

Tha then Hogloffligh Konungh Gostaff 
Afsompnet war och I3gh oflFwan graff, 
War Konungh Erich i Nylosse stadder, 
Ther han wille fare dtwer sio och sandh, 
Och achtede sigh 3th Engelandh 
Effter sin drotningh wall glader. 

4. 

Men honom komme tijender wShl snar, 
Ath hans Herfader afsompnet war; 
Han tha sin reese omwende, 
Drogh meet sine herrer och M8n 
Genest op Sth Vptancfh igen, 
Till Stocholm han ta lande. 



Digitized by Google 



5. 

Ther forsambledes strax en mSchta skare, 

Som skulle honom folgachtigh ware, 

Hans herfaders lijk begraffue 

J Vpsale, ther ihet ligger nu, 

S& och bans drotningher b&dhen tu, 

Thet wille gudh s£ haffae. 

6. 

Som begrafningen war nu skedt 
Medh storste pracht och herlighet, 
Och folket blef afskaffet;, 
S& kom han til Stocholm igen 
Medh mest sine hogbornc sysken, 
Thet skedde p3 Jule afften. 

7. 

NSste sommer ther effter th& 
Monde bans Croningh i Vpsala staa 
Medh mykin staat och ahra; 
Ther gafs nogh i hwarie wra 
Ath allom badhe store och smS, 
Och hwem the* wille begera. 

8. 

Tha bans Croningh war offiverandt, 
Sin hugh hade han £ter wendt, 
At Engelandh wille han fara 
Och hempta sin drotningh Elisabet, 
Men the* war icke aff gudhi forsett, 
Thy fick han hema wara. 



Digitized by Google 



3 



9. 

Doch drogh han ath Elfzborgh igen 
Medb Swerigis herrer och gode M8n, 
S3 och then Hogborne Fursle 
Hertigh Carl, hans yngste Broder; 
Han war honom p£ then tidh godcr, 
Til at folia n honom luste. 

10. 

Thee ladhe til sids en gAng eller tw£, 
Men ihet war icke gudz wilia s3, 
The skulle af landet komma; 
Ther om badh och mongen Swensk Man, 
The motte eij komma till Engelandh, 
Vthen bliffwa har qwar med from ma. 

II. 

Nar han nu sagh sSdanna tingh, 

At honom war emoth bade wadher och windh, 

Moste han oflWrgiffwe 

Then Engelske resan, som war i acht, 

At komma tijt wed storsta pracht, 

Och mosle i Sworigie blifftve. 

12. 

Och strax blef han i hogen stoor, 

Han wiste at Swerigie stodh i floor, 

Thet hans herfader hade sa" laget 

Villi al som storste ympnoghef, 

Aff Gudz tilhielp och hans forsichtighet , 

Lot Gudh thet sigh sS beliage. 

Sv, Fornskr. Sd/tsk. Sam?. Ill, 3. 2 



Digitized by Google 



13. 

Thet gamble ordsprak lyder sa: 
Then nogh haar, wil jw mera fa; 
Sa war och bans begere. 
Hwar Gudh hade welet sSsom lian, 
Wille ban radt oflWer monge landh 
Och ther offwer warit en berre. 

14. 

Medh the Refwelske han bcgynle opa, 
Effter the och begerede tha, 
At han theras herre wille wara 
Och taga ihem vnder sitt beh&ldh, 
Frije them fran Rydzens offWmv&Idh 
Och fran a I werldsens fara. 

15. 

Hermestaren, som i Liflandh war, 

Hans frijbyter giorde saken oclar 

Opa the Narfweske slromer; 

Ther roffwede the fran the Swenske kopman 

Hwadh the kunde mcst fa af them, 

Men ther blef them till inge dromer. 

16. 

Konungh Erich sende sin budhen tijt 

Och formante Hermestaren medh alio flijl, 

Han skulle athergiffwe 

Thet bans Frijbytere hade rappet 

Och ifra the Swenske nappet , 

Eliesl kundhe ther ondt aff bliffwe. 



Digitized by Google 



Men effler han ingen Swar bekom, 
Sende han tijt andre gangb; 
Then Fulmacht the och hadhe: 
Om han them inthe/ sware will, 
SA skulle the gora annet ther till, 
Medh macht igen at tage. 

18. 

Thet och sS skedde pa samme tijdh, 
Hermestaren bleff Domen i Rafle qwill , 
Sa Padis och n^gre Landzander; 
Men £hret ther effter war han eij seen, 
Want Pernou sa och Wittensteen 
Swerigis Crono til hender. 

19. 

Konungh Erich lat strax sin breff uthga'a 
Och formante the Lybske wanlige lhS f 
The skulle sigh taga till wara 
Och icke lope &tb NarfWen fast , 
Medh minder at the hade hans Pass, 
At the icke komme i Chard. 

20. 

Men the wore vthi sinne sa foos, 

The satte strax genest sin koos, 

Ath Narfiven late the lope; 

Trettijo tu skep the tijt sendhe, 

Men the komme alle i Konungens hende, 

Vthan peninger han them kopte. 



21. 

Nar the sa hade mist skip oeh godz, 
Tenchle the: hwadh will (ill rdde wara oss? 
The bodhe Konungen medh gammen, 
The motte faa skep och godz igen; 
Han sade: ach Neij, i god he Man, 
The are forwerkede allesammen. 

22. 

Som the eij better beskedh kunde f&d, 

Moste the ihet iSta sa bestaa 

Och droge hem wal wrede; 

Tenchle: hoo weet hum ihet kan hende, 

Wij kunne faa skaal for war dode frende; 

Men Konungh Erich war inthef redder. 

23. 

Men effler hans giffle i Engelandh 

Gick tilbake och infhef (Yarn, 

Till Landlhessen han la" smdhe' 

Och begerede Froken Kirslin til sin make, 

Och LandlgreflWn monde the* boiake, 

Then wenskap han gerne hende. 

24. 

S£ giorde Konungh Erich och forbundh 

Medh Slorfursten sammelundh, 

Thesslikest och medh the Danske; 

Pa hwilkel Konungh Fredrich sendhe strax hijt, 

Stadfesle Freden mecl hogsfe flijt, 

Och wille honom icke forwanske. 



Digitized by Google 



.7 

25. 

Ther kom til Konungh Erich pS Vpsala huus 

Korwilz Knulson och Jacob BrSkenhuus, 

The skulle freden stadfesfej 

Thel (he och sa wisserligh giorde 

Medh kraftige edher, mongh och stoort*, 

Men the hulle i\iet som hijn Werste. 

26. 

Har bleff vthropet i Swerigie (a 

1 alle stader store och sma 

Om freden , som la hend^ 

Och har war giordt for wisse och sann, 

Ther aff sigh gladde badhe qwinne och man, 

Men han stodh icke ett ahr (ill endhe. 

27. 

Samme tijdh drogh och Hertigh Johan 

Wal vthsmyket in (il Polandh, 

Sin Forslinne ther at hempte; 

Thel aff Konungh Erich och samptychl bteff 

Medh forschrifTl och Commendations breff, 

Them han till Poland medsende. 

28. 

Som nu freden war gioit wal och stark 
Emillen Swerigie och Dannemark, 
Och man menle sigh ther pS forlSte; 
Ta sende Kongen vth medh alle flijt 
Sine trogne man, (il at foil ie hijt 
Sin Froken i godhe matte. 



Digitized by Google 



29. 

Och nar (he komme till Kopenhampn 

Och begerede Pass i Konungli Erichs nampn, 

Thel I hem laffwedes vthen fahre; 

Men the Ikge ther en iangan stundh, 

Men Passet finge the jngelundh, 

Thef them tychte ilia wara, 

30. 

Nar the sa bidde och cij kunde fad 

Passet, som them war loffivet i&& 9 

Mente the, thet kunne wal wara 

At drage igenom Dannemarck, 

Effter freden war giordh emillen oss sa sfarck, 

Thy hade ihet iw ingen fara. 

31, 

The giorde sigh ferdigh och droge fort, 
Men nar the komme til Stadzens port, 
Et annet spell the fornumme; 
Tha lestes porten strax igen 
For ware herrer och gode m8n, 
Thet fori root themsd margelunde. 

32. 

Wachten, som i porten stodh , 
OffWerfulle (hem medh hedisk ordh, 
Men her Steen Erichson swarede blijdhe: 
Jagh troor ioke, at i hafftve alle 
Befalningh oss at dfftverfalfe; 
Til porten wille b<in rijdhe. 



Digitized by Google 



9 



33. 

Men (her blef ell annet gnell, 
Hans hest lick en weldigh smell 
AH' ill KnelTwellspiut i sin panne; 
Ther aff her Steen blef ille til fridz, 
Rychte strax vth sin sadellbyss, 
Doch giorde ingen skadhe for sanne. 

34. 

Her Steen ban swarede i hastigheet: 
For then oskal oss ar nu beteedt, 
Medb tijdh thor ther aff komme, 
At mongt hoffwudh kan lara blodbe 
Och mongeii kommer i sorgh och modhe, 
Ther till och i mykin wAnde. 

35. 

Som the nu rcke vthkomme kunde, 
Kedhe the tilbaka i samma stonde 
J theris Losemente; 
Ther bleftve the inmante strax, 
Och theres tienere en part insatl, 
The; the dock aldrig tenchte. 

36. 

Konungb Fredrtch ban tha strax vtbschrelf 

Och sendd till Konungb Erich sin brtff, 

Ther inne han gaff tilkenne 

Then orelt, som honom war kendt 

Aff the herrer ban hade vthsendt, 

Om the; medh nans wilie sa betide. 



Digitized by Google 



37. 

Konungh Erioh schref honom wfinligh igen 
Och badh, han wille hans gode Man 
Icke late arreslere, 
Och icke heller ahnhalle ihem fast. 
For thet the wille drage vtban Pass; 
Thet kunde han iu icke begere, 

38. 

Wille och betenckie, at har war 
Sa nyligh oprettet oppenbar 
En fredh, then ingen skulle ryggie, 
Then han och sielf hade stadfest 
Medh sine krafftige eedher mest; 
Ther opa sa wille han byggie, 

39. 

Och e After ihet sa war beslutit, 

Ar iu ther medh ingen fredh forbrutit, 

At the vthen Pass wille drage 

Theres herres arende i fremmende landh; 

Och effter the wore s3 nar forwant, 

Wille han sigh ihet lathe behage. 

40. 

Konungh Erich motte skrifwe hwadh han wille, 

Men Konungh Fredrich wille thet inthet gille, 

Sine man ther medh forsware; 

Men han kunde hoos honom in the* godt winne, 

Thy hade han och wist annedt i sinne, 

Thet och snart bleff oppenbare. 



Digitized by Google 



41. 

To Iff skip Konungh Erich tha vthsende, 
Som skulle sin rese ath Roslock wende; 
Ther skulle the vndf&nge 
Then Hogborne Froken aff Hesselandh, 
Och fore henne till Swerigis strandh, 
Men them mo//de fast annerss gange. 

42. 

Om Pingessdagen tbet sigh begaff. 
The Swenske skip ladhe offwer staafT, 
Till Borenholm the tha" komme; 
Ther finge the see ett annedt spefl 9 
Sexton Danske skip vthrustet wal, 
Doch them till lijten fromme. 

43. 

The Idghe ther alt for then sake, 
At the wille frSn Svverigie fortage 
Them som wille godt tijt fore. 
Then Swenske Admirael Jacob Bagge 
Han Idt tha" strax flyge sin flagge, 
Sade: l8t see hwadh the wele gore. 

44. 

The taledes widh icke monge ordh, 
The Danske begynte at skiuta fort 
Opa" the Swenske wed we lie. 
Sa" tenchle Baggen vli sitt sinne: 
Wele the slikan leek begynne, 
Wij moste opa" them igen smelle. 



12 



45. 

Ther yppades en leek, war ganske hwass; 

Baggen sade: Broder, skiuter fast! 

Wij wele them seiide tillhande 

Loodh oph kruut och annet godt meer, 

Thet skole the fa 5 vtaf oss hllr, 

Men icke then hefige Ande. 

46. 

Lycken lop bad he aff och till, 
For sanning Jagh thet sigie will, 
At hon sigh fast omwende: 
Theres beste try skip, i samme mdl 
Jacob Brokenhus theres Admirael, 
Kom t& i Baggens hender. 

47. 

BrSkenhus kom Baggen tilhande; 
Han sade: wallkommen, kfire Nanne! 
Hwar are nu the stora edher, 
J swore om en Evvigh fredh 
Emellen Swerigie och Danmark med, 
Huru will thet nu g&a" eder? 

48. 

The finge th£ strax wadher och windh, 

Han lop medh them for Stocholm in 

Och hade fanger monge; 

Siu wore aff Adeligh st&ndh, 

Siu hundrat och meer gemene man 

Komme ther Konungh Erich till hande. 



Digitized by Google 



13 



49. 

Thd the Lybske nu horde wist, 

At (he Danske sin skip hade mi si, 

Sade the: nu wele wij achle skantzsen 

Och wele oss till the Danske slaa, 

Wij kunne war skade atherfe; 

Men the wunne som kapan i danlzsen. 

50. 

Th esse wore th& Swerigis owenner, 

Hwilke man alle w§l kenner, 

The meente rijkel at winner 

Then ene war Konungh Frederich, 

Konungh Sigissmundus war honom lijk, 

Men ihet gick icke effter theris sinne. 

51. 

Then tridie Hertigh Magnus af Osel war, 
Hermestaren war then fierde klar, 
The Lybske wille Papgoijen skiute, 
J spelel wore the then fempte 
Och mente sigh wille rogh att hempte, 
Men the finge alle lijke byte. 

52. 

Konungh Erich drogde 15 icke lenge, 

Then fempte rese sin budh vthsende 

Till Konungh Fredrich medh wdnligh begSrc, 

At han wille sleppe hans trogne man, 

Effter han hade eij ret I medh thern 

Till at oppehdlle them there. 



Digitized by Google 



53. 



Churfursten af Saxsen schref ta hijt, 
Landtgreflwen af Hessen och medh flijl, 
The wille saken forlijke 
Emellen (hesse thu rijken har; 
Konungen sade: Thet 8r min begar, 
Wij wele oss ther om beflijte. 

54. 

Nar Konungen forstodh iberes gode willie, 
Theres radh wille han efterfollie, 
Lat strax fast padriffwe, 



At hans Senningebudh medh fart 
Motte komme (il Rosfock snart, 
Ther saken forlijkt skulle bliffwe. 

55. 

Men nar (he komo lil Calmar ahn, 

SchreffWe the (ill Stadthalleren p3 Kopenhampn, 

Sa och til Admiraelen thera, 

At the wille (hem fri] leigde giftve, 

At the icke motte oppehaldhne bliflWe, 

Theres warff hade mykit innebara. 

56. < 

Men hwadh budh (he (hem sende tilhande, 
Jngen leigde kunde the bekomme, 
Thy yppades feigden (hesle mere; 
Ther aff begyntes \het krigel tha 
Emillen (hesse rijken twa, 
Och bleff ee lenger iu werre. 



Digitized by Google 



15 

57. 

Konungh Erich hade sendt till Hessen ta 
Sine senningebudh, J skole forslS , 
Som skulle hijt in fore 
Landlgrefwens dofter till hans Gemall , 
Med Konglighit staat och mykitt prAl, 
Men the finge annet gore, 

58. 

Pa samme tijdh kommo tijt falske breff, 
Jagh icke weet hwem them schreff, 
J Konungens nampn wore the stellte; 
Ther war i satt som inthe war godt , 
Landlgreffwen och hans Dotter till spot!, 
Hans Seningebudli thet moste vndgelle. 

59. 

Hum the* sigh hadhe eller huru the* war, 

The moste si rax rett openbar 

Vthaf Sladen bortdrage, 

Eliest hade thet them ilia g&tt; 

The tackede gudh the sluppo sS br£tt, 

Eliest hade tlicf kostet theres krage. 

60. 

Genom (henne handell bleff forwilt, 

At ihet giftermall wart forspilt 

Mellan Konungh Erich och Frftken Christina; 

Thet sa wisl hende genorn falskheet, 

Thet man och icke annet weet, 

Thy the* letl sigh s5 pAskijna. 



Digitized by Google 



61. 

Then 9 Julij thef sa hende, 

Al hijt bleffive twa insende, 

Onde tidencler the medh sigh hade; 

Then ene ifrAn Danmark kom, 

Then andre ifran Lybeck medh lithen mon, 

Freden the tha affsade. 

62. 

Och tha Konungh Erich tbet lornam, 
Befalte han then ene komma frara: 
Then will iagb sielf forbore, 
Han ar ifnln Konungh Frederich, 
Thy han ar migh aff borden lijk; 
Then andre later pa radhuset lore! 

63. 

The kallades badhe pa Slottet thA, 

Then Lybske maste qwar i porten staa, 

Han mente then andre athniute; 

Men han moste mellan twa skarganter gaA, 

Thet monde honom tha inest forsma 

Och hfirdeligen fortryte. 

64. 

Som then andre nu kom i Salen in, 
Tha bleknede han alt vnder sin kindh 
For the onde tidender han hadhe; 
Han sagh och Konungen sittie pa sin stool , 
Hans klader glimmede som en sool; 
Konungen forst till honom sadhe: 



Digitized by Google 



17 



65. 

Hwadh tigh hafltver befalt tin herre 

Tala frijlt vth, tigh icke forfare! 

Thu ast en tianere medh alle. 

Han sade strax fram sin herres ordh , 

Vndsade Konungen medh brandh och mordh , 

Och will medh alt ondt lionom offwerfalle. 

(i6. 

Han sade och fram fern punchier t& , 
Hwarfore han wille p3 Konungh Erich sla, 
Ther han td monde til sware 
Hwadh som ther tiente best opd; 
Thy will man the* nu late bestA 
Och om kriget wijdere forclare. 

67. 

Man haffwer och sett och forslatt, 
Aff the Danske ar en book vthg&tt, 
Hum mykit the hafiWe wunnet 
J then feigden, som then tidh war; 
Thy will man ther om siunge clar, 
Hwadh silke the hafftve har spunnct. 

" 68. 

Konungh Fredrich hade sigh bestelt 

Rytter och knechler, s& mongen stoltz hielt, 

Ther medh han mente intage 

Swertgis rijke medh en fart, 

Men lycken lop fast annan wart 

Vthi the samme daghe. 



Digitized by Google 



69. 

For Elffzborgz Slott han forst drogh, 
Till a! winne thet war hans hogh 5 
Thet han monde forst beskiute 
Till storm fast i samme sinne, 
Och mente ihet och strax at winne, 
Men han moste st£ ther vlhe. * 

70. 

ThS han the* icke medh storm kunde winne, 

Tenchte han: wij moste annedt pSfinne, 

Medh dagtingen moste thet wara ; 

Thy handlede han medh Slotzherren s5, 

At the wille feligt lill honom gAS, 

Han wille st^ them for alien fora. 

71. 

Jagh weet icke hum the* sigh lop, 
The goffue honom thd Slottet op, 
Medh wilie \het sa skedde. 
Han satle ther opa sine Man 
Och drogh sa i si tt landh igen; 
Mere han ther inthel betedde. 

72. 

Medan sigh detle sa begafT, 

S5 drogh Konungh Erich for Halmstadh 

Och meente then intage, 

Och wille beskiuten medh alio flijt, 

Men Murbrecker kunde sa eij komme tijl, 

Thy moste han dedan drage. 

73. 



Digitized by Google 



19 



73. 

Nar han nu ath Grentzsen drogh, 
Mykit folk han med sigh togh, 
Och lat the andre qwarbliffwe 
Medh offuerslen her Claes Christerson, 
Som wente effter meer Munition, 
Men tidhen wille thet icke merfgiffwe. 

74. 

Konungh Fredrich fick the tidender brad , 
At Konungh Erich war dragen bortt; 
Till Halmstadh monde han drage. 
The Swenske kunde ta inthe ther 
Wijdere ndgot vlhrella meer, 
The monde sigh tbadan lage. 

75. 

Andre dagen ther effter thet war, 

Konungh Fredrich kom medh sin hele skaar, 

Medh wa>e begynte hann stride; 

The werde sigh som the kunde formal 

Men han war fast starkare ta", 

Thy kunde the honom eij bidhe. 

. 76. 

Andoch the giorde silt beste Iryggie 
Och sloge forst the Danske till ryggie, 
Thet stodh doch icke lenge; 
The Danske wore th£ icke seen 
Och sloge wdre pa" flychten igen, 
Thy moste the vndan renne. 

Sv. Fornskr. Sails k. Saml. Ill, 3. 3 



Digitized by Google 



77. 

Och rychte s5 vndan medh en hast, 
Men the and re korde effter fast, 
Ware sky It the fran oss fioge; 
Thet wulte then onda wagen som war, 
At the mosle them tha" leffue qwar 
Och kunde them icke fort bringe. 

78. 

Wintren kom och ahn medh flijt, 

Thy droge the hwar hem till sill 

Medh" ganske ringe sorge; 

Konungh Erich drogh Sth Stocholm igen, 

Th& fick han budh fr&n sitt folk och Man, 

Som for wore sendt till Norigie. 

79. 

Vthi breffwen hadhe the formelt 
Hwadh the i Norie hade bestelt, 
Frimodige vtan wonde, 
At Heriedalerne och Jemptelandh 
Och Sioles Dalerne, iagh siger sant, 
Hade sworit och gatt oss till hande. 

80. 

Ther kom och till Stocholms bryggie 
Tije skip, som wore icke styggie, 
Medh Narfuisk godz full ladde; 
The otte horde the Lybske till, 
The twa the Danske, Jagh sigie will, 
Thet war them en ringe skade. 



Digitized by Google 



21 



81. 

Oni wintren rychte the Swenske op, 
Rytler och knecbter en stoor hoop, 
Ath Trondhem the th& droge; 
Theres offwerste war en Franssoos, 
Ringe forst&ndh hadhe han iher hoos, 
Therfore han ther till lithef dogde. 

82. 

Then Staden the strax finge in 

Och alt landet ther om kringh, 

Steenwijkholm the belade; 

Men doch vthi dager f3d 

Medh dagtingen finge the Slottet tba", 

Joren Bilde them the* tilsade. 

83. 

Han war Hoffdingb oflWer thet hele landh, 
En jlfundigh och forstflndigh Man, 
Badh Claudium td medh snille; 
Han swor om Gudh och the/ helge korss, 
At han wille aldrigh stride moth oss, 
Om han honom sleppe wille. 

84. 

Han trodde bans eedher och faLske ordb, 

Gaff honom Idos och latt dragen bortt 

Medh all sin behdldhne hSffwer. 

S£ drogh han bort och alle hans man, 

Om waren kom han werre igen, 

Sa wfil holt han laffwen. 



Digitized by Google 



85. i 

Som ban hade fatt Slotf, Stadh och landh, 
Och alle wore gAngne honom till handh, 
J sakerbeet han lefde for myket 
Och sende folket 3t Swerigie t3, 
Beholt man hoss sigh nSgre ft, 
Thef lat han sigh icke fortycke. 

86. 

Om w£ren togb Joren Bilde till sigh 
Skip, skylt och folk margfaldeligh , 
Ath Trondhem monde han fare, 
Forraskede wa>t folk medh en hast, 
Ath Slottet drogh han wal fast , 
For an the sigh toge till ware. 

87. 

Han fick iUet igen pd samma stundh , 
Claudius thet eij lenger bSHe kundh, 
Fick thet vnder sine hender; 
Claudium han til fdnge togh, 
Sa* alle the Swenske thesslikest och, 
Ath Danmark han them sende. 

88. 

Nu horer hwadh sigh wijdere begaff: 
Wa> skep lupo till sios moth Pingesdagh, 
The Danske och Lybske opsochte. 
The funne them in mooth Borenholm, 
Ther yppades en leek vlhan storm, 
The hwarannen ther tappert motte. 



Digitized by Google 



23 



89. 

Jacob Bagge war i hogen sa sloor, 
Han lop slrax them ahn boidh 
Och begynte pa dem at skiute; 
Men olycken thS pa ferde war, 
Eelden kom i en kruttynne baar, 
Ther effter blef ett annat byte. 

90. 

Th3 hans Skip begynte brenne fast, 
Sprangh Baggen (her vth medh hast 
Och kom i the Lybskes bender; 
Men fijenderne sprungo ther in igen 
Och niente wille thet barie an, 
S3 snarl kan lycken sigh wende. 

91. 

Men lh3 elden fick ofifwerhandh, 
Lybske och Danske finge thS skam; 
S3 monge , som ther op3 wore , 
The fluge i wadret medh pn hast, 
Ja ingen dm flyger s3 fast 
Som alle the tha fore. 

92. 

Tha thenne olycken war s3 hendt 
Och Mars war medh alio opbrendt, 
Skildes the 3th p3 samme tidhe; 
The Swenske lupo 3th Skaren th3, 
S3 lenge the beskedh kunde fa, 
Hoo som Admirael igen skulle blifTtvc. 



Digitized by Google 



93. 

Har war en waldigh Riddersman, 

Her Claes Chrislerson hete han, 

Till Admiral bleff han sailer. 

Han skynde sigh genom nait och dagh, 

At al tingh kunde komme i lagh, 

Till al opsokie fljendens flotte. 

94. 

Han sochte ei] lcnge, for Sit han ihem fann 
Widh Norre vdden vth medh Olandh, 
Ther begynte han them at geste; 
Han slogz medh them i dager twa", 
En ondh matredhningh the finge tha, 
The* war icke for theres beste. 

95. 

Ther bleff tha slagin mongen stoflz man, 

Men lycken kom i her Clases handh; 

The Danske ther th£ miste 

Try aff sine beste skiep, 

Them forde han till Swerigie" medh sigh, 

Thet ma" i wetle for wisse. 

96. 

Nu horenn hum thet hende wijder, 
Lycken war medh oss pS alle sider, 
Monge koofarter wij oeb finge; 
Trettijo tu af the Lybske wore, . 
Fyre I he Danske och medh fore, 
Atb Stocholm moste ihe alle springe. 



Digitized by Google 



25 



97. 

The Lybske hadhe och eliest try skip, 

The lates wara mechtigh swip 

Och wille mykit skreppe; 

Men the moste ther och rymttoe ifr& 

Och satte ther sielff elden op&, 

Thet Wbre kfigzmSn k&cke. 

98. 

Nu haffwen i hSr korteligh hort, 
Hwad the Swenske till sios haffwe giort 
Och hwadb them Sir komrfiet tilhande. 
Om Jder nu loster hore till, 
For edher Jagh nu siunga will 
Hwadh the haflWe wunnit till lande. 

99. 

Konungh Erich drogh vth medh sin macht, 
Ath Hallandh och Bleken war hans acht, 
Thet han och sd monde fullborde. 
Medh hast och s£ medh fullan dus 
Th& fick han in Lyckeby hus, 
Och meer han Wfige torde. 

100. 

Hann drogh och strax for Rotneby Stadh, 
The ther inne wore eij mykit gladh; 
Han bodh them till medh frijtt modhe, 
Om the wille rymme honom Staden in, 
Sd skulle the rtiuta agorne sin 
Och bruka ihetti sigh till godhe. 



Digitized by Google 



101. 

The sk6tte inthet hans wSnligh begeer, 

Sadhe: lat honom man komma har, 

Wij vvele the* sS w§I laga, 

At han med sine Swenske bonder 

Skole fa frij kost alle i sender, 

Sa the* skall warkia i buuk och maga. 

102. 

Tha han bekom nu sSdanne swar, 
Bodh han sin hoffwitzman wara snar 
Och medh storm Staden ahngripe: 
Jagh skall them lare en annen Galiart, 
Thet skall swide, will eij sigie hwart, 
The skola danssa effter min pipe. 

103. 

Om en Sondagh thet monde skie, 

At man s§gh mongen Fenicke 

For Rotneby at swenge; 

Ther lop till storm sa mongen stoltz man, 

Liff och blodh satte han ther ahn, 

Men thet warede eij nestan lenge, 

104. 

Ath the finge Rotneby in 5 

Tha full i aska theris stoltta sinn, 

Sa blefT tha Staden wunnen. 

Ther slogz ihiell alt for foot 

Meer an try tusendh, som finge eij boot, 

Och Staden forstordes i grunde. 



Digitized by Google 



27 



105. 

Thd nu Staden war wunnen s3S, 
Konungh Erich drogb Slh Calmar tha , 
Men folket ban vlhsende 
At intage Solffzborghz Sloit och Stadh 
Och annet meer, som hann them badh, 
Och SkSne at skoffle och brenne. 

106. 

Men Warner Passbergh, som ther war opa", 

En ondan rook han kende tha 1 , 

At the Swenske wille honom geste; 

Han satte eelden pa" Slottet fast 

Och rende sielff bort medh en hast, 

Thet war tha for hans beste. 

107. ' 

Men icke war tha 1 Staden brend, 
Nar wa"re kommo ther fore rendh, 
Vthan finge ther godt byte; 
The giorde ther sin rekenskap clar 
Och togo bort alt the* ther war, 
Ehwem thet och monde fortryte. 

108. 

Nar Sladen nu slodh i liusan ISghe, 
The Swenske tha" lenger framdroge 
Till en Stadh, som Eleholmen kalles; 
Then brende the och toge bort platt, 
Men the i Ahus goffwe Brandskatt; 
Sedhen ihe ther eij lenge dwaldes. 



Digitized by Google 



109. 

Scdben the ther hadhe alt forstdrt 
J Bleken, som i haflWe hdrt, 
Ath Hallandh the thd fore, 
Roffwede och brende alt landet mest 
Och logo bort (too, soo och hesl, 
Och mongen man forgiorde. 

110. 

N8r wdre hade nu.skoflet 8& 
Och fijenderne eij wille. moth them sl&&, 
Thet the docb gerne seedt hadhe; 
Sza droge the in i Swerigie igen 
Och hade stort byte hwar och een, 
Wore alle lustige och glade. 

111. 

Men Lyckeby, som war beskutet hardt 
Och kunde eij byggies igen s£ snart, 
For an ware aff landet droge 
S£ komme the Danske tha" igen 
Med sin machl, och wore eij seen 
Och thet ather igen toghe. 

112. 

Och tha the Danske fornumme meer, 
At hem war dragen then Swenske haar, 
The strax tha effter them flengde 
Med all then macht som the ihk kunde, 
Till Calmar Stadh the dslunde, 
Men Sm&lenningar thet affwende. 



Digitized by Google 



29 



H3i 

Thje fingo byte p£ wagen nogh 

Millan grantzen och Calmar i fullan hogh, 

The lelhe sigh inthet fdrtrytej 

Men Sm&tandz bonder och knechter sail 

Folgde them tillbaka hampn i haal, 

Och skilde thfem widh alt bythe. 

114. 

Om wintren strax tber effter the* war> 
i Konungh Erich sende en annen skaar 
Ath Norie, som ther skulle brenne. 
For them bleff satt till hdffwitzttten 
Gamble Matz Tome, s& hete hari, 
Som alle thS wSl kende. 

US. 

Han drogh ther in medh Rytter och knechter, 
Ther war ingen som mooth honom wille fechte, 
Thy roffwede han och brende; 
Och alt -the* godz han offtverkom 
Aff fyralijo Sochner han bort namm, 
Till Swerigie han ihet sende. 

116. 

Sza" skofllede han och Trondhem Stadh, 
Ther 6th the Norske eij wore gladh, 
Brende Vddewaldh och Kongelle. 
Sza" betaltes da" den falskhet stoor, 
Som the emoth Claudio hadhe giort , 
The moste the* £ther vndgelle. 



Digitized by Google 



117. 

Blandh and re fdnger, som wij ther finge, 
Sa" war och en, skolen i fornimme, 
En krigzman icke den werste: 
Pontus Delagardie war hans nampn, 
Thel honom och bleff till mykit gagn, 
J Swerigie war han en med the beste. 

118. 

Han tiente Swerigie som en trogen man, 
Thy forwarfwade han sigh Frijherre nampn 
Genom Ridderlige gerningar sijne; 
Och hwadh han giorde Swerigie for gagn, 
Thet weet wahl mangen ahrlig man, 
Ryssen m&nde thet och fornimme. 

119. 

Ther om man nu eij kan rora meer, 
Thet vthwijse wal hans gerninger, 
Ther om man eij her kan beschrifwe; 
Thy the* tiener icke i Croniken thenne. 
Vthan thet Sr wal forfatlet i penne, 
Thy will man wider framskrijde. 

120. 

Then Edle herren her Claes Christerson 
Sendes ath Sch&ne medh stoor moon, 
Stoor krigzmacht han medh sigh hadhe; 
Han brende aff Engelholm thS, 
Lageholm sammaledes ochsa 
Och an tha" enn, som heeth Boslade. 



Digitized by Google 



31 



121. 

Nar thenne herren nu hade beslelt 
Som Konungen hade honom befell, 
Och the Danske wille honom eij bidhe, 
Vthan drogo sin wagh i samma stundh 
Tillbaka dflWer Oresundh, 
Drogh han hem igen vlan qwidhe. 

122. 

Nar the Swenske hadhe Bahus belagdt, 
Komo the Danske med all sin macht 
Och wille them forraske; 

Men ther sendes Rytter och knechter moth them, 
Som sloghe them lilbaka igenn, 
Sza the finge lilhet braske. 

123. 

Erich Hindersonn, som for them offwerste war, 

Hade ther mongen Dansk man qwar 

Och finge en hoop till fenge; 

Ther iblandh war en, heet Anderss Grijs, 

Och andre Myndige tned stoor prijs. 

Nu horen huru wijdere monde gSnge. 

124. 

N8r sommaren begynte komma opfi, 
Med wSre skip vtblope the th3, 
Om the fijenden kunde fornimme; 
Strax sdghe the fyra i samma faart, 
Them trengde the vnder Jerfs Mynde hart, 
Vthi en wijk the stengde them inne. 



Digitized by Google 



125. 

The stengde them inne sa weldigh hart, 
At the kunde komme slett ingen wart, 
Szfi hart thS bleffwe the trengde; 
All Munition the aff skepen toge 
Och sd medh alio ther iffrSn droge, 
Men the fdrsl skepen opbrende. 

126. 

Szd finge the kunskap i samma stundh, 

At the Danske skip l&ge i Oresundh, 

Tijt the och td strax droge. 

Pa wSgen funne the the Lybske Tor sigh, 

The lupo i sundet s& haslelig , 

Ther Ath the foge loge. 

127. 

Ware the hadhe s£ godann boor, 

The lupe sd nar in till Drakoor . 

Och ther sin Anckar felte; 

The hade wall lupit nSrmer tha, 

Hwar Styremennerne hade dristet sigh $a. 

Horen hwadh the ther bestelte. 

128. 

Tha ware skip wore nu kompne && nar, 
Och the i Kopenhaffn sage them ther, 
Kom them stoor sorgh tillhandej 
Thet skedde alt om en Sondagh klaar, 
Konungen tha sielfT i kirkian war, 
Han war sielff i stoor wSnde. 



Digitized by Google 



33 



Tbe lupe alle aff kirkian v(,h 

Och ropade alfe: Hielp qs& nu Gudh! 

Thet bliffwer oss till inene; 

Komme the Swenske oss s& nar , 

Radhe Gudh huru th# bliffwer vwd oss bar! 

Kongen gick till Slottet allege. 

130. 

Han war th& soriande hierteligh, 

Han sdgh sine fijender sa nar for sigh, 

Thet honom tychte iMa ware. 

Han fruchtede ther fore allermest, 

The motte komma och bliffiva hans gest, 

Thy greet han bitter! igh sa"re. 

131. 

Szedan stegh han i en lithen b&dth 
Och drogh bort till the Lybske brdtt, 
Badh (hem aff hiertanss grunde, 
At the wille honom troligh bisla", 
Thy hanss skip wore eij ferdigh a*n tha 1 , 
Och eij sleppa the Swenska i Sundet. 

132. 

Medhan wa*ra nu ther $& bidde, 

War lycken med them p4 theres sidhe, 

Ther kom en stoor skipflotte; 

Till halff tridiehundret wore the wist, 

Hdllender och andre vtan list, 

The kommo them wall till matte. 



Digitized by Google 



133. 

Her Claes Christersonn , then Manlige hielte , 

Saken s& raedh them bestelte, 

The moste honom Tullen giffive: 

Thud Rosennobeller for hwart skip, 

Them nappede han sA sachteligh till sigh, 

Thet the Danske moste see och lidhe. 

134. 

The finge och pa samma tidh 

En stoor hoop skuter, som komo tijt, 

Medh fetalie wore the ladde, 

Som hade achtet sigh till (he Danske; 

Men w£re achtede sine skantzer 

Och toge them alle wall gladhe. 

135. 

The finge och wette i samma fart, 

Ther lSgh ett skip widh Traffmynde qwart, 

Thet kallede the Styre Sweden. 

WSre the lupo thS tijt fort, 

The mente the* at nappa bortt, 

Och lade sigh ther p& redden. 

136. 

Men the Lybske finge kunskap med hast, 

Thy kastede the vth all sin barlast 

Och lade sigh twert pS sanden, 

Sa w5re icke kunde komma ther nar, 

Efter the laghe sa pa tvver; 

Thy droge the bort vthan wande. 

137. 



Digitized by Google 



137. 

Nar w&ra nu lupe s& till och fra, 
Sza" kom then hele floten tha, 
Begynte medh hwar annen snacke; 
Ther begynles tha en sddanne leek, 
At mongen bleff i kinnerne bleek 
Och ingen then andre noon tacke. 

138. 

Emedenn ther stodh sa" hSrdt ett mal , 
Thet bleff och vvarsse theres Admiral , 
En hardan leek han leekte : 
Han bleff skuten i samma sinn 
BSdhe i armen och i sin kinn; 
Niels Skenck honom ilia smechle. 

139. 

Natten begynte komma op£, 

Thy moste the athskilies tha", 

The hadhe fait stoor skade. 

Sedan lupe the Danske ath Sundet igenn 

Medh theres saSre och dode man, 

The wore icke alle gladhe. 

140. 

Ther ginge sa" nAgre dager forbij, 

The Sw.enske wore for the Danske frij; 

Meden sochte (he Swenske sitt beste 

Och lupe sa" aff och till i sion, 

The kommo till itt land, som heter Mon, 

Them monde the ilia geste. 

Sv. Fornshr. Sallsk. Saml. Ill, 3. 4 



Digitized by 



141. 

The toge ther b&dhe oxar och fe£r 
Och annedt mer, som p£ ferde war, 
The plundrade ther och brende; 
Om afftonen droge the till skipz igen, 
Lustigh och gladh hwar och en, 
Men itt annet byte them hende. 

142. 

Sz& lupe wflra vth fr&n Moen 
Och seglede sa lenger op &th sioen, 
In moth Borenholm the komme; 
S& finge the see fijendernes flotte, 
Som wille fast in til ware settie, 
Som the th& w&l iornumme. 

143. 

The vnthe w£re ondt och inthet godt, 
For the* the hade giort them spott 
Och Tullen ifrS them taget; 
Thy meenle the nu hempna thet, 
Och hade ock taget the Lybske medh, 
Sz£ the skulle betale them laget. 

144. 

Sz& komo the dragende for en windh 
Och satte tappert till w£ra in, 
Rett som frijmodige hielter; 
Ther bleff thd ett s& manligit slagh, 
Som man till sios nSgen tidh sSgh, 
Sza monger stoltz man ther stielpte. 



Digitized by Google 



37 



145. 

The finge stoor skade p& b&dhe sidher, 
Dogh war lyckenn oss sd blidher, 
Theres Admiral wij Iha* finge $ 
Skip ocb man the folgdes ther £tb, 
Ther war och badhe frogd och grddt, 
Ath Stocholm moste the springe. 

146. 

The Danske the lupe 5th Oresundh, 

The wille icke bidhe lenger en stundh, 

The hadhe wal fail sd myket; 

Theres Vnder Admiraell bleff skuten till grundh, 

Thet giorde them ondt s& margelundh, 

Sa" stoor war theres olycke. 

147. 

Sz& komme tha* wa>e till Stocholm igen 

Medh Otte Ruth och andre AdelzmSn, 

Medh stoor Triumph och ahra, 

Som the th& hade forwarfft till sios; 

Ther medh the bleffWe sa" hemma then host. 

Gudh will w&r lycke altidh fdrmera! 

148. 

Then nu wijdere hore will, 

Huru thet gick pa" landet till, 

Sa" skall man har fornimme: 

Konungh Erich drogh med all sin hSar, 

Ath Dannemark stodh bans begar, 

Them at geste l^gh honom i sinne. 



/ 

Digitized by Google 



149. 

Han drogh Sstadh med frijom modh, 
Medh tiugu fern fhaner Ryttere godh 
Och wal sextijo fenicker knechter; 
Ther medh han nedh till Grentzsen drogh, 
Alh Warberg staadh war hans hogh, 
Ther medh the Danske ath fechte. 

150. 

Niir han kom nidh till Yxnewall, 

Gick krigzharen till rSdz offwer all; 

Them tychte alle godt at ware, 

At han skulle bliffWe i landet qwar, 

Och then vnge Forsten, som tha medh war, 

Then wille the med sigh haffwe. 

151. 

Then Hogborne Forste Hertigh Carl , 

Som war frijmodigh sena och aril, 

En krigzhielte wille han wara; 

Han drogh medh oss for Wardbergh stadh, 

War ahidh keck, lustigh och gladh, 

For sitt I iff bar han ingen fhara. 

152. 

Wij berende Staden i samma sinn, 
Men the skuto tapper! till oss in, 
Doch skedde ther ingen skade. 
Seden sloghe wij w^rt lager tha, 
Och l%e ther ndgre dager fhS 
Och Staden sa belade. 



Digitized by Google 



153. 

Ther sendes och strax en Trommeter tijt 
Och lat them frSge medh alle flijl, 
Om the wille staden opgiiftve 
Och ware Swerigie hull och troo, 
Sa skulle the lefiva i fridh och roo 
Och alle behSlle liffwet. 

154. 

Men the wore i sitt sinne sk stoor, 
Goffwe vlh en hoop med spotske ord: 
The wille oss biude till geste, 
The hadhe wal for oss maatretf, 
Thet skulle swide i hwarien ledh, 
Wij skulle the* nu man freste. 

155. 

Thenn Edle Fursten, frimodigh i sinne, 
Sadhe: lather oss dock the* begynne 
Och see hwadh the kunne gore, 
Are the s£ keck som the vlhspridej 
Migh hoppes, wij wele them w§l bidhe 
Och oss icke late forfare. 

156. 

Ther lagedes till p& alle sider 

Alt hwadh som till stormen lydher, 

Man begynte fyrboller kaste 

Fr3 9 in till 3 monde slaa, 

Man lagede sigh till storme t ha 

The* meste man kunde haste. 



157. 

Man sSgh ther mongen frijmodigh man, 

Manligh lop ban till stormen abn$ 

Ther gaffs vth dvvale dricker 

Medh tiare kransser och kalkwellingh heet, 

Sa mongom rann ifr&n then rodhe swet, 

Fast han war aldrigh s£ keeker. 

158. 

Hwar giorde sitt beste i stormen brStt, 
J Staden war b&dhe jemmer och gr&M , 
Ther horde man ynkeligh qwijdhe; 
Eeldenn gick them for mechtigh (ill handh, 
Wij bleffwe och theres offwerman, 
Ehuru manligh the mande stcijdhe. 

159. 

Ther Rytterne i sin slagorden holle, 
Then Edle Furslen medh them folgde 
Och s&gh staden war i wonde. 
Han sade: Hade the giffwit sigh, 
The hade eij farit sa* ynkeligh, 
Thet them nu ar kommet tilbande. 

160. 

Sza kommo wij offwer wallen t£, 

Nar klocken monde otta sl&5, 

Medh ganska mykin mode; 

Ther skonades ingen i wrede och harm, 

Foruthan badhe qwinner och barn; 

Ther I age s3 monge dode. 



Digitized by Google 



41 



161. 

The icke bleffwe slagne och drapne (her 
B&dhe medh bosser, pijll och swerd, 
The bleffwe alle fdngne; 
Men staden brendes plat t op td, 
Ther lefdes hwarken sticke eller slid, 
S& slett bleff then forgdngen. 

162. 

Th£ Gudh oss slijk seger monde gifftve, 
Wij wille icke latet ther widh bliffWe, 
Vthan wijdere w&r lycke forsokie; 
For Wardbergz slott wij lade oss snar, 
Som medh mur och wall befeslet war, 
Ther wille wij och tidhen forlope. 

163. 

Hertigh Carl, then hogborne her re, 

Wille och all ware med oss gerne, 

Wille oss eij gerne forldte; 

Men konungh Erich wille ingalundh, 

Han skul le bliffwe hoss oss ISngre en stundh, 

Vtan komme til honom w8l sdthe. 

164. 

Ther medh thet l&t sigh tbS rede see, 
Hwadh Gudh wille med honom betee, 
At han en krigzhielte skulle bliffwe ; 
Thet seden nogh falbordet ar, 
Som alle wette fierr och n8r. 
Gudh vnne honom lenge leffwe! 



Digitized by Google 



165. 

Tha ihen godhe Forsten war dragen bort, 

Begynte w£re beskiute fort 

Wardbergz Slott, thet faste; 

Wij wunne thet medh stormande macht, 

Seden som staden war odelagt, 

Thet skedde alt medh haste. 

166. 

The sloge ifr&n sigh som tapre krigzman, 

For an wij finge Slottet aff them, 

Och wille sigh inthet giffwe; 

S& brukede wSre sin besle flijt, 

Wij finge in Slottet oin middagz (idh, 

Thy miste s3 monge liffwet. 

167. 

Mongen stSltz man ther slogz ihiell, 

The fore och icke alle wSlI, 

The fornempste toges till fonge, 

Och Slottet besattes medh Swenske Man; 

War krigzmacht drogh s& thedan igen 

Medh seger och myken from me. 

168. 

Th£ thetle war nu offwerstdtt , 
Then Swenske haaren skildes dlh, 
Hwar hoop drogh sine farde: 
Knut Hukanson Sth Falkenbergzbroo, 
Lasse van Skara drogh £th Sunnerbo, 
The kunde the* wal vthharde. 



Digitized by Google 



43 



169. 

Ther war en hoop Danske i samma sin 
Dragne vthi Sunnerboo in, 
Som ther roffwede och brende; 
J vttoget the hwar annen motle 
Och tappert till hwar annen stotte, 
Thet Lasse van Skara bekende. 

170. 

Thet halp icke storan hwadh the sade , 
Then storste hoop han ther nederlade, 
Theres rooff moste the vndbera; 
Tw£ fenicker han ifrSn them togh, 
Seden han in i Swerigie drogh 
Medh myken Prijs och ahra. 

171. 

Knuth H&kensonn och en weldigh krigzman 
Widh Falkenbergh han och fornam, 
The Danske moth honom ther komme; 
En godh hoop aff them han ther slogh 
Och monge till fonge togh, 
Thet the wal sielffwe fornumme. 

172. 

Th5 alle saker wore wal bestelt, 

S3 mente ta mongen stolt krigzhielt, 

Han skulle i BorglSger komme, 

Som them war l&ffwet och tilsagdt, 

Th& the droge till Wardbergh medh macht, 

Men the th& wal annet fornumme. 



Digitized by Google 



173. 

Konungh Erich sende budh vth alffwarligh, 

At (he dther skulle forsamble sigh, 

Rylter och Landzknechter alle, 

Och komma till en g&rdh, Rijse benempdt, 

Thcr wille han och wara for them 

Och person I igh medh them tale. 

174. 

NSr the nu wore kompne tijt, 
Han must rede them medh alle flijt 
Och talede med them wal dierffwe; 
Badh, ath the wille troligh bijsta* 
Och moot the Danske manligh sla*, 
Ther medh prijs och ahre forwerffwe. 

175. 

Han wille them wal betenckie igen 
Med gunst och nSde mooth hwar och en> 
Medh Borgleger och annet godt mere; 
Effter the och hade wunnet godt 
Vnder Swerigis Rijke SlSder och Slott, 
Thy wille han tacksam ware. 

176. 

Sza" Idffwede the alle med fritt modh, 
The wille wa*ge Liff och blodh 
For honom och Swerigis Rijke; 
Ther pa* Hans Konungzligh Maijestat 
Sigh skulle forl&le i allan stadh, 
The wille honom inlbe^ swijke. 



Digitized by Google 



177. 

The droge Astadh frimodigh thd 

Till en Sochn, som heter SwarterdA, 

Tber the hwar annen motle, 

Then Swenske och then Danske krigzhar; 

Till at stride war theres begeer, 

Thet the och wall finge forsokie. 

178. 

The giorde slagorden i samma sin; 
Hwar hade taget sin fordel in , 
Ther wille the icke frSn wijke, 
S& lenge the finge see sitt ram, 
At drage till hwar annen fram 
Och sl&s bade fattige och rijke. 

179. 

Mellen bddhe hSren war en bSck, 

Men ingen wille sigh gore s& k8ck, 

Som ther wille dffWer rycke, 

At falle forst then andre ahn, 

Och kunde s& (&& b&dhe hugg och skam 

Och ther for miste sin lycke. 

180. 

War offwerste war i hogen stoor, 
Man horde aff honom mong ond ord 
Med banner och onde later; 
Han swor allidh och mante them fram 
I alle the onde snaffle r nampn, 
Ther aff hade wij lilhen b&the. 



181. 

The ridbe badhe aff och till 

Och skarmytzlade med hwar annen wall 

En stundh pa dagen clare; 

Sa rychte wij forst till them thaa" 

Och mente welet them alle sl55, 

Men the* wille inthet s3 ware. 

182. 

Lycken war medh oss sa blidhe 
En liten stundh pS w£ren sidhe, 
Theres knechter moste for oss wijke; 
Wij finge och theres wagneborg, 
Thet war them (ill myken sorgh, 
Men strax monde lycken oss swijke. 

183. 

Theres Drenge Fhane kom thS med hast 
Och satte in pS wa>e fas!. 
The* manligeste som the kunde; 
Men wdre Tydske Ryttere, som thA 
Wore beskedd achte fremst op&, 
The weke aff i samma stunde. 

184. 

Ther aff thd kom, at w&re krigzman 
Moste sleppe theres skytt igen, 
Och begynte sa til wijke, 
Andoch (he offla wende sigh 
Och sloge ifr£n sigh weldeligh, 
Men ihet halp tha ganske lithcf. 



Digitized by Google 



47 



185. 

Ther bleff thS mongen krigzman felter, 
Ware knechter hulle sigh som hielter, 
Ther blef sd mongen slagen, 
Som Idge alle pa platzsen igen, 
Rytter, knechter och Adelzman, 
Som stielpte p3 samme dagen. 

186. 

Jagh kan och icke sanningen doll ie , 
Sextusen wore the w§ll i foltie, 
Som ther goffwe op sin Ande, 
Swenske och Danske bddhe tw3; 
Men fijenderne behulle platzen thd. 
Gudh frelsse oss ifrSn all w£nde! 

187. 

Nu haffwen i har hort och sport 

Thet manligste, som the Danske haffwe giort 

Och aff the Swenske wunnet; 

Hwilket doch aldrigh hade sS skedt, 

Hwar wij icke sielffwe hade skanssen forsett 

Och vthur w3r fordeel bort runnet. 

188. 

Hwaflh the och mere haffwe bedriffwet 

Warder wal tilkenne giffWet, 

Nar man nu ther till komnier, 

At man si linger om theres bedrifft, 

Som wijder ar forfattet i schrifft, 

B&dhe winter och sa sommer. 



Digitized by Google 



189. 

Jagh moste h&r forst giffWe tilkenne 
Hwadh thette Shr i Lifflandh hende, 
Om Pernou, som wij thd miste 
Igenom falskt forrSderij 
Vthaf en hop ondt partij, 
For an n&gen (her aff wiste. 

190. 

J skolen wette och relt forsta", 

Ther war en hoop Tydske Ryttere tha", 

Hwilke affdanckede wore; 

The handlede sedan som skelmer wist 

Och toge Pernou in medh list, 

Och mere skalkhet the giorde. 

191. 

Nar the nu s& medh forraderij 
Hade f&tt Slott och Pernou by, 
The sigh thd mere ruste; 
Casper von Oldenbocken thett war, 
Theres offwerste karsk och snar, 
Then the ocb mykit pa troste. 

192. 

Thet war och theres acht och sinne, 
The mente the wille RSfle winne; 
Widh Offwer Mollen the sigh ladhe 
Och mente (hem vthhungra ther, 
Men the foro sielff en onde ferd, 
Thet the icke tencht hade. 



Digitized by Google 



193. 

Krigzoffwersten, som p& Rfiffwell war, 

Han war i sine saker snar, 

Han them redeligh opwechte; 

Thet war tideligh om en morgen stundh, 

The lage vlhi sin beste blundh, 

Han them h&rdeligh forskrechte. 

194. 

Han wechte them sa" aff sompnen op, 
Then ene sprSngh, then andre lop, 
For an the till hest kunde komme; 
Then icke t& kunde ware snar, 
Han moste bliffive liggiende qwar; 
Theres ager the bortnumme. 

195. 

The rende fast och wore eij seen 
Och komo sa" till Pernou igen, 
Men wSre strax effter droge; 
The rede ihet meste the kunde la" 
Och komo till en by, heler Sippd, 
Ther the sitt lager sloge. 

196. 

Nar the nu ther i lagret l5ge, 

The Pernouske komme och p& them sdge 

Och meente them at klemme; 

Men wflre achtede sigh wall thd, 

The late sine sma" skytt affg&&, 

Ther medh the wille them skremme. 



197. 

W&ra skott drabbade thfi s& wall, 
Oldenbocken bleff ther skuten ihiell; 
Tber medh bleffwe (he Sthskilde, 
Then ene hijt, then andre tijt, 
Hwar en achtede sigh medh flijt, 
Och hwar drogh tijt han wille. 

198. 

The sanckede sigh tilhopa igen 
Och droge i ihet Pernouske L8n , 
Pd bygden the sigh lade 
J Borglager medh stoor sakerhet, 
Och mente liggie i rolighet, 
Men en ynkeligh wijse the qwade. 

199. 

Ther l£ge the eij lenge i fredh, 
Ware komo och tijt medh 
Och monde medh them dele 
Borglager, som the ISghe vthij 
The ropade fast: o wi! o wi! 
Hwadh monde them p£ oss fele? 

200. 

En stoor hoop bleffwe ther lh& slagne, ' 

NSgre AdelzmSn till fdnge tagne, 

Som fordes till RSfwell bundne, 

Som hadhe swuret hSrdeligh, 

The wille aldrigh late bruke sigh 

Moth Swerigie ingalunde. 

201- 



Digitized by Google 



51 



201. 

The finge ther och tfi sin loon, 
Jngen wille gora for them en boon; 
Ther medh ihet oproret stiltes. 
S& drogh wSr .offwerste vth igen 
Ath Osel medh alle sine krigzm&n, 
Och ihet bleff mdngom til Kites. 

202. 

Orsaken hwarfore ihet sS skedde: 
Hertig Magnus oss alt ondt betedde, 
The Pernouske han vndsatth hadhe 
Medh en Ryttere Fhana, pS w£re all sla, 
Thy monde han thet betale s&£, 
Hans landh the odeladhe. 

203. 

Na> the ther bade brent som mest 
Och skoOet som the wille bast, 
Till RafTwel igen the fore; 
Ther achtede the td sin saak, 
At the finge wara i maak, 
En tidh medh fridh the wore. 

204. 

Ahrelt ther effter the* s& hende, 
At Konungh Erich ware Skip vtbsende, 
Om the kunde fienderne finne; 
The lupe alt in til Oresundh, 
Ther the them funno i samma stundh, 
Men the wille infhrt framskrinne. 
Sv. Fornskr. Sailsk Sami III, 3. 



Digitized by Google 



52 

205. 

W^re Ihe lage ther wall hull, 
The oploge en mechtigh lull, 
Thet the Danske moste lidhe; 
Thet giorde wara them till spott, 
Hwilket them inthet giorde gatt, 
Ther offwer the monde qwide. 

£06. 

The opholle och i Sundet hoss sigh 
Wall till femhundret kopmans bkip, 
Medh Salt och andre warer; 
Men effter the eij torde lope vth, 
Thy the reddes for the* Swenske krut, 
Sa late the Kofarterne fare. 

207. 

Nar the nu komo till war flotte, 
Ther komo the sa wall till motte, 
Ther the eij lenge toffde; 
Tu hundrade salt skip sendes tha, 
Alh Stocholm lote the genest sla, 
Them wij tha wal behoffde. 

208. 

Nagra dager ther effter med hast 
Komme the tilhope hardt och fast, 
The kisslade hwar annen i sidhe 
Medh kedielodh och annet meer, 
Doch roste the marknan ingen ther, 
Men hine wille eij lenger bijdhe. 



Digitized by Google 



53 

209. 

The lupe 5th Gulland pa samma stunde, 

Ware lupe effter thet meste (he kunde, 

Och natten monde them Stskilie$ 

Men andre natten therefter tha 

En skreckeligh storm ophoff sigh s3, 

Som skedde mooth theres wilie. 

210. 

Wij tackede Gudh och hans helge Nampn, 
Ware komo alle vthi en god hampn, 
Men fienderne kom sorgh tillhande; 
Fiorten skip, the beste aff them, 
Ther til och monge hundrade man, 
Widh Wijssby monde the strande. 

211. 

Ther bleff tha bortte sa mongen stolt man, 

Ther om Jagh icke schriffwe kan; 

Men hum skepen the hete, 

Tije haffwe the Danske mist 

Och fyre the Lybske, the* ar wist, 

Vthi Cronikan man ihet far wele. 

2 J 2. 

Men huru thet gick pa landet till, 
Korteligh Jagh thet siunga will 
Och sanningen icke spare. 
The Danske fulle in i Westergolland 
Badhe med rooff, mordh och brandh, 
For an nagre blefwo thet ware. 



Digitized by Google 



213. 

Ther gick aff them sS storl ett gny, 
The skonede hwarken stadh eller by, 
Men alt monde the forfara; 
The finge byte offwer nogh, 
Ther war ingen emot them slogh, 
The brende alt in till Skara. 

214. 

The meente the skulle slippa oneffist, 

Men ther wart hallen en annen Refst, 

Th£ the wille drage vr landet; 

The hadhe sine wagner s£ smell full ladd, 

Oeh sloppet full hwarie kladd, 

Men them kom annedt lilhande. 

215. 

Her Carolus de Mornaij thet fornam, 
Som war en offwerste ther neder i landh 
Offwer SmSland och Westgoter alle; 
Han fick tilhope en weldigh krigzmacht, 
Han latt och haffwe p£ them gran acht , 
Ath han kunde them offwerfalle. 

216. 

Nar the Danske kome pa Alingz^hs, 
Ther bleff for them ett mechtigh Pr^s, 
Men ihet war icke for theres beste; 
The moste ther sleppe mest thet the hade, 
Til tutusend the ther niderlade 
Och en stoor hoop af theres hesler. 



Digitized by Google 



55 



217. 

Szd bleff tha badhe Jeppe och Knut 

Kort hoffwudhstupe af landet vth ^ 

Men then som icke bleff slageri, 

Han togh Refugium Sth Bahus Slott 

Och blygdes, at them war hendt then spott, 

Thet giorde them ondt i magen. 

218. 

Nar Konungh Erich thet fick hore, 
At the Danske wore af landet korde, 
Achtede han wijder til them drage; 
Men Pestilentien war sS hSrdt 
Kommen i hans lager swSrt, 
Thy moste han thet anners I age. 

219. 

Han drogh t£ strax fr&n Orebro 
Ath Wastena, meente ther fSS roo, 
Och PlSgen skuMe Stherwende; 
Hans krigzfolk thet skildes 5th ther, 
Sd dtskilde han then hele haar, 
En hoop han 3th Halmstadh sende. 

220. 

W£r offwerste war her Claes Christerson, 
Andoch han eij longt med oss kom, 
Till Aby monde han fahra; 
Ther affsompnede then herren godh 
Vnder HolewSgen med frijtt modh. 
Gudh will oss alle w8l bewara! 



Digitized by Google 



221. 

Enn annen offwerste wij igen tinge, 
En tapper Herre vth och inne, 
Her Boo Grip wij honom kalle; 
S& droge wij in for Halmestadh, 
Thet war pa* S. Michils dagh, 
Wij kome ther fore mod alle. 

222. 

Wij hadhe och taget med alio flijl 

Stora larsacker med oss tijth, 

Ther medh slormen ahnlope, 

Offwer walugraffwen waade t lid ^ 

Men ther kunde sigh ingen opA forstd, 

Dy fick man thef foge forsokie. 

223. 

Wij sende them budh, ther wij hulle, 
Ath the oss swar sende wille, 
Om the wille staden opgiflVve, 
S3 skill le them ingen tage ifrS 
Nagen ting stor eller sm&, 
Och alle behSlle liffwet. 

224. 

The swarede oss ful wSnligh tha, 
Men forrfiderij ther vnder la"gh, 
Respit skulle wij them giffwe; 
Fyra dager war deres begSr, 
Innan thess kunde komma theres haar 
Och oss sl&& eller dedan driffwe. 



Digitized by Google 



57 



225. 

Nar wij monde (heres list forstd, 
Wij wille eij lenger ther bidhe tha\ 
Wij wore ganske swage; 
SS rychie wij dedan samme dagh 
Och sloge wfirt lliger widh ett waad, 
Om natten wij ther ISge. 

226. 

Sz£ rychte wij slrax w£rt ISger op 
Och droge s& medb wSr hela hoop, 
Alh Lagholm wij oss wende; 
Dher achte wij geste her Peder Skram , 
Men ban torde eij see aff muren fram; 
Alt ihet wij funne wij th& opbrende. 

227. 

SzA toge wij bort hwadh wij kunde f&A 

Fanat och hester store och sma; 

Ath Swerigie monde wij drage, 

Och rychte sd i wArt borglSger igen; 

The wore lustige hwar och ehn 

Och grorde sigh gode dager. 

228. 

Nw kan Jagh icke lenger bidhe, 

Vthan moste wijdere framekride 

Och gifftve idher (ilkenne: 

Om wintren (her efter hende ihet sigh, 

Till Norigie droge wij gladeligh, 

Nije fhaner Konungen lijt sende. 



Digitized by Google 



229. 

Wij droge ther in medh slorste hogh 
Offwer then fyre och tiugu miler skogb, 
Om Fastelagz tidh the* skedde; 
Wij rychtc ther in med fullan dus 
Och komo strax in for Hammars Hus, 
NSgre dager wij der bidde. 

230. 

Wij rende ther for alt medh en hast, 

Men the braskede ther swSra fast 

Ned feniker och med trummor; 

The wille icke gifftve huset op, 

The mente wij wore man en lithen hoop, 

Men the strax annet fornummo. 

231. 

Nar wij kommo alle pk Slolzsens park, 
Och the s3ge wij wore s& starck, 
Begynte them modet falle. 
The begerede Respijt vthi timer tree; 
Wij sade: the* m& wal s£ skee; 
Tha g£ffwe the op huset med alle. 

232. 

Pa huset war then fornempste man 
Lage Vrn, s3 war hans nampn, 
Thesslikesl och andre Here; 
Them sende wij dth Swerigie td, 
Men landet monde oss tilhande gd&, 
Brandskatt gaffwe the och gerne. 



Digitized by Google 



59 



233. 

Wij besatte Huset med Swenske M§n, 

Sedan droge wij dedhan igenn, 

Opslo achle wij g§ste; 

Men M3ns Swale fick the/ wette behende, 

Therfore han sielff staden vpbrende, 

At wij finge ther foge till baste. 

234. 

For Akershus wij w3rt lager sloge, 

At fa in Slottet war i wSr hoge, 

Thet wij och w§ll giort hade; 

Men wij hade en offwerste tiock och feet, 

Han hade aldrigh ndgen fijende sett, 

Han oss then wagen forlade. 

235. 

Thet wolte oss hans store oforstdndh, 
Han war och ingen krigzman behendh, 
Thet kunde man see och kende 
PS tw£ Murbrecker, wij hade tijt 
S& nar till Slottet medh hogste flijt: 
Ath Swerigie han them igen sende. 

236. 

Men hadhe wij them behdllet qwarre, 
S3 hade wij vtan all mode och fare 
Slottet wfil inbekommet. 
Seden ISge wij ther s£ longen tidh qwar, 
I fyre mSnedher the/ wisserligh war, 
Therfor ihet blef forsumet. 



Digitized by Google 



237. 

Wij hadhe ther och (he besle daghe, 
Som oss ndgen (idh kunde behoge, 
Och fijenderne wore ther ringe; 
Therfore oss landet (ilhande gick, 
Hwadh man wille man aff them fick , 
Thy kunde oss ingen twinge. 

238. 

Christer Munck sampt medh Mdnss Swale 

Hulle sigh som the I age i dwale, 

The thorde sigh inthet rore. 

Eenn Fane Tydske knechter hoss them war, 

Men the wente effter meer forswar, 

Ther medh the oss wille forstore. 

239. 

Ther war och en brotte vthi en skogh, 
Ther inne s& la*ge Bagger nogh 
Medh Boger och medh skechter; 
Wij droge till them ther the wore, 
Men skechterne som hagell om oss fore, 
W^re faltskytt them forskrechte. 

240. 

Wij fooste them fra Boger och Pijl , 
The lupe som the wore will, 
Maatskreppen lathe the liggie; 
Mest wij kunde sloghe wij p3 them, 
The ropadhe: i ahrlige Swenske M8n, 
Gerne wele wij nader tiggie! 



Digitized by Google 



61 



241. 

Sedann bleff all tingh i roo, 

Baggerne wore oss hull och I roo 

Alt in (ill Pingesdaga tidhe; 

The finge hielp, thS sion war baar, 

Aff Tydske Itnechler, them wij bleffwe waar, 

Medto them finge wij thS stridhe. 

242. 

Konungh Erich sende flere offwerster tijl 

Sampt folk och skytt medh hogste flijt, 

Karloger hadhe the Site; 

Men hadhe the kommet forre fram, 

Hadhe thet warit Swerigie till mykit gagn ; 

ThS komo the foge til matte. 

243. 

Om Pingesdagz natt [het hende sigh, 
Pa en holme the drucke weldeligh, 
The ropade till oss medh spotte: 
Jr Swedenn, wij wele edher geste strax, 
Men thef skall foge wara edher till lagz, 
I skole wall komme till m£tte! 

244. 

Om morgonen, thS som solen oprann, 
Satte the medh macht till oss ahn 
Medh Pr&mer och medh biter; 
The skrijade hart som andre wildiur, 
Wij meente the hade warit yr, 
Menn the larde sedann grate. 



Digitized by Google 



245. 

Ett bergh ligger ofTwan Opslo sladh, 
Ther komo wij samman mechta gladh, 
En hard skSrmytzell ther skedde; 
Ther skiftedes hugg medh lodh och kruuth, 
Ther gaffz vth mongen hdrden stuuth, 
The finge skaal for ihet the oss hedde. 

246. 

Wij tackom Gudh och then helge And, 
Wij miste icke offwer olfe man, 
Men en hoop bleffwe ther skadde; 
Thet kan ju icke annars wara , 
Nar man ar i sddanna fahra, 
Som wij tha" wore stadde. 

247. 

Sz& folgde wij them for berget nidh, 
The skrijade och ropte: o wi! o wi! 
Das mach sich Gott erbarmen! 
Wij hade eij trodt och tanckt ther opa", 
The Swenske skulle sa ifran sigh sldd, 
Thet befinne wij nu, wir armen ! 

248. 

Men ther lage igen p5 samme Plaan 
Aflf theres meer Sn tryhundrade man, 
The* war theris minste skade; 
The druncknede flere vthi en Pram, 
The wille alle i sender fram, 
N8r the frfln landet ladhe. 



Digitized by Google 



63 



249. 

Sz4 haffwe the tfaS Pappegoijen skutil, 
At thett hafftver them allom fort rut it, 
Ath the* war them sa* lithet till fromme; 
The swore om alle Potzmarter tha*, 
The wille eij mehre skermytzle sa" 
Och aldrigh ther igen komme. 

250. 

Jagh kan nu foge her meer om siunge, 
Huru saken \\aSwer sigh sa" margelunde, 
Eller huru the* monde gSnge. 
W&r offwerste sadhe sigh haffwe fatt breff, 
Konungh Erich them sd hardt tilschreff, 
The skulle strax hemkomme. 

251. 

Sza* rychte tha" thadann snarl och brott 
Alt ther war, badhe folk och skott, 
Medh slort bekymber och modhe; 
Men alt, ther wij droge fram, 
Skofflede wij och satte i brand, 
Hammers hus lades plait ddhe. 

252. 

Jagh kan och icke forgSte har 

Om twa Adelzman, wij miste ther, 

Twa" tapre Finske hielter: 

Erich Bertilson then ene war, 

Peder Anderson sitt nampn till Hoffwa baar, 

Dhe bleffwe ther badhe ffilte. 



Digitized by Google 



253. 

Alth s& droge wij dedhan gtadh 
Till BorglSger, hwar vthi sin sfadh, 
Till wijdere beskedh at fdnge, 
Effter h8r stodh ndget skropligit till 
Medh Kongen, som nastan war halff wrl 
Thet ihe Danske rett wal fornommo. 

254. 

Wij wore pd then tidh och nestan s3a" 
Som will fremmande fa^r i oknen gSS, 
The ther ingen herden haffvve. 
Med hast the Danske sigh rede giorde, 
Sin Skantz medh flijt the achte (horde, 
In ath Swerigie the sigh begofwe. 

255. 

The rychte hijt in for vthan meen 
Till Jonekoping och woro eij seen, 
Siutusendh monde the wara; 
Siuhundrede wagner stoor och sma 1 , 
Ther Ugh all theres tross opa", 
For oss boro the ingen fhara. 

256. 

The la"ghe eij mestan lenge ther, 
The rychte op medh sin hele haar, 
Ath Halwagen the fast skridde; 
Sza" komo n&gfe afif w£re tba", 
Begynte fast baak opa" them sl^a 1 , 
Ther moste thS n&gre qwar bijde. 



Digitized by Google 



65 



257. , 

The rychte fast fort som the kunde mest 

Och komo offwer skogen, the* war therfi bast, 

Men wij wore them alt for swage, 

Thy w5rt folk war s5 wijde vthsprijdt 

J Borgelager hijt och tijtj 

J OstergolJandh the sigh ladhe. 

258. 

Men theres Iross, som effter drogh, 
Finge skont hugg p£ Holwagh skogh, 
Hester och wagner the nogh miste. 
J Ostergotlandh wij och droge, 
W£rt lager en mill ifr£n them sloghe, 
Men the foge vlhaff oss wiste. 

259. 

Doch finge the kundskap hwar wij l£ge, 
Thet monde them relt wall behage, 
Thy the wiste wij wore swage; 
Lonligh om natten thill w§gz the ladhe, 
Men en Bonde kom och thet for oss sadhe, 
Eliest hadhe wij bleffwet alle slagne. 

260. 

the komme till oss widh Jernslatt, 
Ther wanckede huggh, och fin full tfitt, 
Ther monde och nSgre falle, 
Och n&gre the till fSnge toghe; 
Sedenn the lenger in i landet droge, 
Men w^re forskingrades alle. 



Digitized by Google 



261. 

Sz& droge the tha i landet om kringh 
Och hulle hws red welligh ting, 
Men w$re Staderne sielfT brendhe; 
Kom s£ budh till Stocholm tha, 
Huru fijenden i Ostergotland lagh, 
Thet man gaff Kongen iilkenne. 

262. 

Slrax sendes vlh budh hasteligh, 
Alt krigzfolk skulle forsamble sigh, 
Widh Norby komme tilsammen; 
Ther skulle komme en offwerste tijl , 
Then skulle the wara lydigh med flijt 
Och wara honom horigh med gammen. 

263. 

Som pa blef budhet the* skedde sS, 
The sloge sitl ISger widh Motala aa, 
Fijenderne the dagligh sighe. 
The Danske sitt lager och monde sla 
Widh Skaninge en mile ther ifr5 ; 
Nagre weker the ther laghe. 

264. 

Twa offwerster bleffwe och till oss sendh, 

Aff Rijksens Radh twa wSldige m8n, 

Som folket skulle regere; 

Men the I age altidh pa Norby hus, 

Som vthi en falle ligger en Mus, 

J marken sdgh man ingen there. 



265. 



Digitized by Google 



67 



265. 

The hadhe och si mykit medh sin Penne 
Till at schriffwe, som the bortsende 
Till Stocholm och annerstedz mere; 
Thy bleffwe krigzsakerne obestelt, 
Rytler och knechter ISghe i fait, 
Hwilket och war thess werre. 

266. 

Wirt folk sin saak wal for sigh loghe; 
Tha* the Danske pa" fodringen droge, 
The boro them sSdanne lychfe: 
The slogo them waldigt pa lumpen tha*, 
Monge the togo till fringe' och s£, 
Thet them fast storligh fortychte. 

267. 

Thet warede sa mongan godh dagh, 

At wire finge icke komma till slagh, 

Thet the doch altidh dstunde; 

Thet war och altidh theris begar, 

The molte komma vc\ed the Danske i fardb; 

Wire offwerster wille ingalunde. 

268. 

Thet hende sigh och pd samma tidh, 
Then Hogborne Furste Hertigh Carl blidh 
Kom och tijt aff god wilie, 
Sitt Fursteligh ridh vthdela medh them; 
The mente, the wore nogh kloke man, 
Hanss ridh the foge wille gille. 
Sv. Fornskr. Sallsk. Saml III, 3. * 



Digitized by Google 



269. 

Ora i migh wilien rett forsti, 
Lycken lopp bidbe till och fri, 
Man kan eij aonadt sigia; 
Wij hade nogh finger Danske min, 
Thesslikest hadhe the aff oss igen, 
Man fir eij sanningen tigia. 

270. 

Oni Jagh har siunger som thet war, 

Rett lithen lack Jagh ther for fiir, 

Thet moste Jagh si lidhe; 

Ahr nigen si dristigh, som ondt bedriffwer, 

Wal finner man then som ihet opschriffwer, 

Jagh kan ther for icke qwide. 

271. 

Daniell Ransow sende en Trommeter hijt 
Och begerede af wir dffwerste med flijt, 
Han wille theres finger loos giffwe; 
Han wille giffWe een for een, 
Eller twi Swenske for en Dansk igen, 
For in the lenger skulle fingne bliffWe. 

272. 

Han sende hijt budh en ging eller twi, 
Men ther gaffz fdge swar opi, 
Thet wire finger tychte ilia wara; 
The hadhe fast heller warit loos, 
An the skulle sittia som andre Moss, 
Lijdha nddh och ilia fara. 



Digitized by Google 



273. 

Konungh Erich hadhe och sendt lijt nedh 
Lodb, Krut och en hoop Peninger medh, 
Thet offwersterne skulle vthdele 
Bland krigzlalket, ther lagh om kringh; 
Men (he finge ther aff rett foge ting, 
Thy mo/idhe them sadant feele. 

274. 

The Danske hade och fait kunskap clar, 
At then Hdgborne Furste p& Norby war, 
The* monde them wSl behage; 
The mente, kundhe the honom tea, 
Ett statligit byte the hade tha 
Och prijs i alle deres dage. 

275. 

Ran sow till Brokenhusen sadbe: 

Min Broder, hwadh blifwer oss till radhe? 

Har 8r itt byte for hande; 

Hertigh Carl 8r pa Norby stadd, 

Wele see, wij kunne honom faa fatt, 

Sa komme wij vr all war wande. 

276. 

Man Gudh, som all tidh sine bewarer, 

Halp Hans Furstlighe Ndde af thenne fare; 

Han kunde och wal befinne, 

Hans radh vvordes rett lithet ther, 

Personen ocbsa fdge meer, 

Thy drogh han deden i samma sinne. 



70 

277. 

Ransow till Brakenhusen sade: 

J afften wele wij war saak s£ lage, 

J morgon wele wij gesthe 

The Swenske Herrer p& Norby 5r$ 

Jagh hoppes, wij faa godt byte ther, 

The/ skall skee alt for w&rt beste. 

278. 

Ther war en Swensk dreng, ther horde opa; 

Han tenckte: thet will inthef wara sa, 

Jagh will thet oppenbara. 

Han sagh sitt ram och lopp ther ifrS, 

Vthi wa"rt Lager kom han tha 

Och badh them sigh taga till wara. 

279. 

Men offwersterne giorde ther af spott och spee, 

Sadhe: Thet 8r en stoor liugare, 

Later honom i Jernen settie! 

Han sadhe: thet skole i w§l faa see 

1 natt, innen Clocken slar tree, 

Thet ma" i wisserligh wette. 

280. 

Wart lager wij hade widh Motala aa, 
Thet war s& fast, i wette m5; 
Hwar godh tilsyn hade waret, 
Then Romerske Keijser medh sin macht 
Hade them icke ther vth bracht, 
Thet will Jagh eder fork 1 are. 



Digitized by Google 



281. 

Skantzkorger vth medh Elffwefi stode, 
Hon war s& diup i samma flode, 
Jngen kunde ther offwer rijde; 
Fast han war och aldrigh s£ koon, 
Thy iher ran sa" strider strom, 
Sa* moste han ther qwar bidhe. 

282. 

Emellen hwarie Skantzkorger twa" 
Heele och halftve Slanger stode th3, 
Ther medh man kunde fortage, 
Om fijenden wille biudhe sigh fram, 
Wisserligh hade the f&tt skam, 
Oss kunde skee ingen skadhe. 

283. 

Men vthmed Broen ther war itt waadh, 
Stodh hesten op i Sadellstadh; 
Then ther skulle offwer rijde, 
Sa* moste the rijde een och een, 
Eliest kom han fram ganske seen, 
Doden oioste han ther lidhe. 

284. 

Wa>e offwerster iSge i sSkerhet, 
Meente: h8r 8r ingen farlighet, 
Wij bSra for ingen fare. 
Men hade the hafft sin saak i acht 
Och ndget better bestelt sin wacht, 
Thet hade fast better waret. 



72 

285. 

J haffwe hort hwadh forr fir sagdt 
Och hwadh (he Danske hade i acht; 
Thet monde (he nu fulborde. 
Om midnatz tidh the rychte op, 
Till Norby sfodh all theres hopp, 
Ett allarm the ther giorde. 

286. 

Hwem skulden hade, Jagh icke weet, 
Men thet war s£ ilia forsett, 
WSrt Ifiger the Danske forstdrde; 
Ware offwerster giorde the slijk oroo, 
The finge pS hwarcken stofler eller skoor, 
Sa hastigt the effter them korde. 

287. 

Men thd the them eij kunde fad, 

Ett paar Belgwanter the toge tha 

Och pfi hans fotter droge, 

Effter winteren war sa" stark och dierff, 

At han icke motte fryse forderf; 

Ja monge ther &th loge. 

288. 

Sz& rende the ifr§ alt the* ther war, 
Peninger och Schrifter alt bleff ther qwar, 
Ther till och annet godt meere; 
The rende sa* fast alt med en fart . 
Ath skogen, Jagh weet sielf eij hwart, 
At bijde war eij theris begere. 



Digitized by Google 



73 



289. 

Tha (he wore kompne ©ffwer wadet mest, 
Minder till foot och mera (ill hest, 
Ett ahnskrije (he tha giorde: 
Faller ahn, faller ahn, i Ryttere godh, 
Och waren alle widh ett frijtt modh! 
Thet kommer oss alle (il gode. 

290. 

Thet tor och ingen vndra opa , 

Hwi the Danske sa monde wart lager infaa, 

Thy wart folk lagh alt i skogenn, 

Ther for the lijtte mest pa them, 

Som wore alles ware forroSn, 

The skulle bfira for oss ahogenn. 

291. 

Tha wara hade sa skytten leefft qwar, 
Fijenden togh bort alt the* ther war, 
Godt byte the ther bekomme; 
The finge ther meer 8n them borde , 
Thett mongen man och sedan sporde 
Och wij thet alle fornumme. 

292. 

The finge och sine fanger igen, 

Meer an Etthundrade tiughu man, 

Vthan Ransun och byte; 

Men wara moste i samma faart 

At Danmark talta medh mod he swArt, 

Thet them monde hart fortryte. 



Digitized by Google 



293. 

Sedan droge tbe tilbaka igen 

J theres lager och wore eij seen, 

The ginge fast (ill radhe, 

Hum tbe wille sin soak ahnsl& 

Och p& hwadh satt thet skulle tilg&, 

Thet (he hardt p& sinnet ladhe. 

294. 

The wore och s& innestengde, 
Pa alle sider hardt betrengde, 
A lie wSger wore bewaret; 
En part wore brottet igen, 
En part besatte medh krigzman 
Och wore wal forswaret. 

295. 

The hade har och mongen borttapt, 

Thet bleff och i theres ISger knapt, 

Sa mykit monde them briste ; 

The finge och ingen swar igen 

Af Michill Goding, the hade vthsendt, 

Thy ingen man the* wiste. 

296. 

Han drogh af Swerigie fliteligh, 

Sielf fempte, till Konungh Frederich 

Och gaff honom tilkenne, 

Ath them felle kruth och annedt meer, 

Slijkt ath f££ war theris begar, 

At han wille ihet hijtsende. 



Digitized by Google 



75 

297. 

Strax lat Konungen alt bestelle 

Hwadh Godingen medh sigh haffwe wille, 

Ther medh han kunde affwarie 

The Swenske och komme Ransow til hielp; 

Thet han hade alt wal bestelt, 

Drogh sa" ther medh in i Swerigie. 

298. 

Han fick och medh sigh Konungens Hoffane, 
The lage for honom alle i SchSne, 
Ther till en hoop Jutske knechter, 
Ther medh han wille the Swenske slS; 
Men thet monde them sielff ilia ga"a, 
The wore eij waane ath fechte. 

299. 

The lupo vth p£ bygden mest, 

The wore wan widh thet fete Desk, 

Som Juterne gerne plSga ata; 

Men Buske Pelle gaff them sSdant maal, 

The finge hwarken flesk eller k&Al, 

En hwass skechte finge the mata. 

300. 

The foro sd ilia widh Warnemoo, 

The swore om Gudz fern undh och sin troo, 

The wille eij lenger fram renne; 

Ther bleff sd mongen skutin ihiel, 

Hest och man ingen foor wal, 

Ther bleffwe och monge ophengde. 



Digitized by Google 



7o 

301. 

The droge tilbaka fit Danmark thd, 
Men the kunde ingen kunskap t& 
Om Ransow war i liffwet; 
Thy Horde han boden medh sigh hem, 
The Danske wore slagne hwar och en, 
Ther for begynte the qwide. 

302. 

Wij wele nu Mer siunga igen 
Om Ransow och hans krigzm&n, 
Som i Ostergotlandh wore; 
The wi9te nu om all beskedh, 
Hum alle skoger wore forsedd 
Medh folk och brotter. store. 

303. 

The ginge och (ill r&de lenge, 
Hwart vth the wille sin rese wende; 
Tbet radh the ih& pdfunde: 
Ath Oster-BoIwSgen wille the drage, 
The* lete the sigh wfill behage, 
The wille sigh fast skynde. 

304. 

The sdge sigh ware fast betrengd, 
The wore redd for en effterslengh , 
At wa>e motte (hem forraske. 
Ransow sade (ill Brdkenhusen bratl: 
Min Broder, es ist mein beste radt, 
At wij oss snart hedan naske. 



Digitized by Google 



77 

305. 

The rychte op om midnatz (idh, 
Mong Swenske finger misle sift liff 
Pa Skenninge kirkiegSrde, 
Ther worte the thS skutne ihiel. 
Gudh beware alles theris siel! 
S£ lithe* the them ther warde. 

306. 

Nar Ihe nu in p£ skogen komme, 

Onde tidender the ther fornumme 

Om fem broter store ; 

Ther skulle the igenom hugge sigh, 

Men thet war omogeligh, 

At the sSdant giorde. 

307. 

Thet war en skreckeligh winter then stundh, 
The holle i skogen, the soffwe ingen blundh, 
The hugge pk brotlerne tiocke; 
Genom tre sluppe the for sann, 
Seden komo the inthef lenger fram, 
S£ stoor war theris olycke. 

308. 

Nar Daniell Ransow the* fornam, 
At the icke komo lenger fram, 
Begynte han Sacramentere : 
Der Teuffell fore honom bort, 
Der mich halt hir her geuort, 
Han mA honom och herbergere! 



Digitized by Google 



309. 

Brakenhus talede Ran sow till: 

J bannes eij s£, min Broder lill! 

Thet kan vos inlhet bddhe; 

Wij are hSr vor, wij moste her dor, 

Har hielper hwarken brodh eller Smor, 

Vos ar eij annet til rSdhe. 

310. 

The hade meer lycke an the skulle, 
Them halp then starke winter kalle, 
Thet froos sa fast then natten; 
Somen then Sioen froos och sa hart, 
The rychte ther bSwer med en fart, 
Thet kom them wal til matle. 

311. 

Men hwar thet icke s£ hade skeedt, 

The hade wal fatt annet sett, 

The hade aldrigh vndkommet; 

Thy them war sadanne badstugu berett, 

Ther the jiade badhet hett, 

Thet Ihe sielfT wal hade fornummet. 

312. 

Men tha the komo mitt pa sion, 
Ther miste the try stycken sk66n, 
Som ther ginge till grunde; 
Thy Jsen brast, the siuncke nedh, 
Hesterne och tw& Rustninger medh, 
Thet skedde i samme stunde. 



Digitized by Google 



313. 

The Uge stille i natter fyre, 

Godh ra"dh war Sther for them dyre, 

Huru the motte vndkomme; 

Sa droge the ihd £th Ekesio, 

Pa wagen komme the i nodh 

Och vthi mykin wSnde. 

314. 

Mooth Ekesio opS en skogh 
Begynte wancke hugg rett nogh 
Aff en hoop Smdlandz knechter, 
Som skutte pa theres Jhinderholdh, 
War them werre an en m&nedt soldh, 
Sa ilia worde the forskrechte. 

315. 

Then Jutske Fanen war efterst tha, 
Thy monde hon storste huggen faS, 
Till Tuhundrat the ther miste; 
Ther lagh sa mongen hest och man, 
Theres trSss fick mykin skam, 
For an the frempste ther aff wiste. 

316. 

Ther bleff sa mongen kona och dreng; 

Juterne ropte: hielp, helige fern! 

Nw fa wij forst fornimme 

Hwadh the Swenske haffWe meent, 

At the besochte oss sa* seent, 

Och hwadh the haffVve hafft i sinne. 



317. 

Men hwar natten ey hade kommet opA, 

The hade eij si latt sluppet th^; 

Theres Fana the och wisje. 

Ther bleff och slagne feia Addzraan, 

J Ekesid begroflWe the them, 

Thet war vthi sanningen wisse. 

318. 

Som the nu sage, at sa gick till, 
Sade the: Gudh rddbe nu wal 
Och bielp oss wal hem til lande! 
Tbet Rode Haaff Sre wij forbij, 
For Jordan* flodh are wij an eij frij, 
Hielp oss gudh och then helge Ande! 

319. 

The rychte tort ee r&eer och meer, 

The lagrede sigh raedh sin hela b&ar 

1 Smaland, welen i wette, 

Eij longt ifr& en Ad,elzraans gardh; 

Ther holle the om sigh wa t chl ! och w&rdh, 

Flijsshult sa monde han bete. 

320. 

The lage ther en dagh eller twa; 
Horen hwadh lycke the finge fltf 
Och hwadb them kom tilhande: 
War Kngjwffwerste war koromen tijt, 
Hwarfor ther sked<k, Jbgh icke weet, 
The fiageo pa FtissJmU till ftpge. 



Digitized by Google 



81 

321. 

Szd finge the och andre meer, 
Thesslikest och her Steen Baneer, 
Han moste och med them fdllie; 
Men hade Konungh Erich them f&tt fall, 
Thef hade kostet tberes besle halt, 
Tbet kan Jagh icke dolie. 

322. 

Tha (he thette byte hade fatt, 

Sade the: thet ar nu gott, 

Wij moste war saak sa lage, 

At wij rett nu skynde oss fast, 

The Swenske thore komme efler med en hast, 

Thy I3ter oss nu flux fortdrage. 

323. 

The thoffde och inge natter monge, 

At the monde till Grentzsen komme, 

Aff hiertet wore the glade. 

Brakenhusen drogh strax ath Fredrichsborgh , 

At komma Konungen vthu sin sorgh, 

For honom om sin rese han sade. 

324. 

Konungen aff hiertet frogdade sigh; 

Han sade: Min Frans, nu sigien for migh, 

Ar mitt folk annu i liffwe? 

Nadige Konungh ocb Herre min, 

Jagh siger sanningen i thefta sine, 

Halffierde tusende i Swerigie fire bliffne. 



Digitized by Google 



325. 

Konungen sade: Min kare Soon, 
Ther man hugger, ther faller sp&An, 
Thef kan eij annars wara; 
Wij wele prijse Gudh altidh, 
Som edher hafifwer hulpit hijt 
Och frelst ifrdn ali fahra. 

326. 

Godingh forde migh the Budhen igen, 

At i wore slagne bwar ocb een, 

Foruthan mine offwerster bade, 

J sathe fangne pa Stocholms SloU; 

Men Gudh skee Prijs, ihet 8r anners gilt, 

Wij tackom hans helge nade. 

327. 

J haffwe har nu hort for sann 

Hwadh the Danske haffwe giort i Ostergotland, 

Om the haffwe (apt eller wunnit; 

Men tha man ihet med liuset beseer, 

Migh tycker, at the haffwe fast meer 

Blaggarn an silke spunnit. 

328. 

Nar the Danske nu wore dragne bort 
FrSn Skeninge, som i haffwe hort, 
Och Konungh Erich fick thef fornimme, 
Han giorde sigh ferdigh i samme stunde, 
Drogh effter them the* meste han kunde 
Och mente at wele them hinne. 

329. 



Digitized by Google 



83 



329. 

Han hade och taget medh sigh tha" 
The Hogborne Forster lw£, 
Som wore hans Broder b£dhe, 
Hertigh Jahan och Hertigh Carl godhj 
The folgde honom medh frijtt modh, 
Sockte fijenden vtan w&dhe. 

330. 

Men wa>en monde thS fast begynne, 

A lie backer boriade rinne 

Och wagarne bleffwe onde; 

Thy kunde the icke sa komma foort 

Som the gerne hadhe giort, 

Delh Scigh b£de Borger och Bonde. 

331. 

Sz& sende tha" Konungen nSgre fra sigh 
Rylter och knechter ganska manligh, 
Medh alia macht the rychte; 
Anderss Sigfridson war theris forman, 
For Engelholrn komo the ahn, 
Medh hast the ther for rychte. 

332. 

The forsSge sigh vlhi elt stycke; 
Ath the ifrS sine knechter rychte, 
Thet war them mykit till mene; 
For Engelholrn skarmytzlade the, 
NSgre fa" a 1 till sorgh och wee, 
Anders Sigfridsonn wart skulen i benet. 

Sv. Fornskr. Sii/lsk. Saml. Ill, 3. 7 



Digitized by Google 



333. 

Fyre knechte FSnieker wore ther inne, 
The kunde inthet vthaff them winne> 
Kirkieg^rden monde the intage; 
Men hade the fall ga"tt medh them i dantz, 
The hadhe fait en weldigh mummers skantz, 
Men the mosle thd dedan drage. 

334. 

Rentmesteren war nys kommen ther 
Med Peninger, klede och annedl meer, 
Till en tynne guldh i silt warde; 
Som han horde, the Swenske wore n§r, 
Han swor: som kors, Jagh bidher eij har, 
Jagh renner mine farde. 

335. 

Han bar for ingen ting omsorgh, 
Han rende sa" fast 5th Helsingeborgh , 
Han sSgh sigh icke om then stunde: 
Gudh hielpe migh fr& the Swenske wal! 
Fa"a the migh, the sla* migh ihiell, 
Jagh drager genest £lh Sunde. 

336. 

Tha" Offwerst en war sa" skadder ther, 

The sade: hwadh gore wij nu har? 

Wij kunne har foge gore. 

En Knechte Fhane (her Ugh nest omkringh , 

Af them finge the godt Edell tingh, 

At Swerigie the the* med sigh forde. 



Digitized by Google 



85 



337. 

N8r Konungh Erich nu thetla sfigh, 
At ban the Danska eij kunde nha 
Och kunde eij lenger fort komme, 
Han sade till sine Herbrdder t&: 
Wij wele la"ta &lh Stocholm geen g&k 
Och tage oss annedt tillhande. 

338. 

J haffwe nu i thef nemste forslaMt, 
Huru i Swerigie haffwer tilgStt 
Vthi thet Danske kriget, 
Som ar beschriffwet enfaldeligh, 
Doch vthi sanningh fulkommeligh, 
Ther torff man inthet pa" twiffle. 

339. 

H§r wore nu wal meer at siunga 
Om samma krigh sa" margelunda, 
Men man wil the* nu late bliflVve, 
Och tale om Konung Erichs Tyranij, 
Som han haffiver bedriffWet frij, 
Ther om man nu wil schriffwe. 

340. 

Forst han till Regementet kom, 
Thd war han en Konungh from, 
Som alle moste bekenne; 
Men the/ slodh eij oflVer &hren tree, 
At man fick annat hore och see, 
Som 8r forfattet medh Penne. 



Digitized by Google 



341. 

Forste ondskann han begynte p& 

War mooth Konungh Johan, then Hertigh war tha, 

Som war hanss eigin Broder; 

Och skedde for hans giftermM skuldh, 

At han wart honom s& ohull 

Och bleff honom aldrigh goder. 

342. 

Han sade p£ honom och falskeligh, 

Han moth hans radh hade befrijet sigh, 

Som doch anners kann bewijses 

Med Forschrifler, segell och breff, 

Sorri han till Konunghen i Poland schreffj 

Ther for kan han lithet prijses. 

343. 

Jagh tencker, han fogelen ther icke skoot, 

Thet war itt annat honom fori root, 

Ath lycken war honom s£ gode, 

Alh han s£ stateligh giffte fick 

Och altsS lyckeligh medh honom gick, 

At hon war aff Konungzligan blodhe. 

344. 

Han hade och f&tl en mistancke stark 

Om honom och Konungen i Dannemark, 

At han hade sigh forbundet 

Medh honom emot Konungh Erich th3, 

Efter ofreden war op&: 

Men thet bewistes ingalunde. 



Digitized by Google 



87 

345. 

Han fick och fatt en wapet man, 
Jahan Bertillsonn hele han, 
.Then lat han sa swa>a pijna, 
Som bekende alt i plagen stoor 
Om alt ihet som han blef athspord, 
Men han neekte sedan orden sina. 

346. 

Thet honom doch halp' aldrigh en Piatt, 
Vtan blefif p& fern stegell satt, 
Oskyldigh moste han lidhe; 
S& och en annen, heet Nielss Jngelsson, 
I Wester&rs fick han samma Ion, 
Moste och then wagen rijde. 

347. 

Ther war och en hanss Cammertiener, 

Hanss Skotte benempnd, (hen man wall kenner, 

Moste och hufTuudet misle; 

Skulle bekenne pa" sin herra slijkt, 

Thet war iu honom omogelight, 

Thy han ther aldrigh aff wiste. 

348. 

Anderss Nielsonn, en trogen Man, 

War Rentemester vthi Liflandh, 

Fick then Befalningen Clare: 

En peninge Summa hann skulle tha" 

Hertigh Johan lata fta", 

Nar han till Poland wille fare. 



Digitized by Google 



349. 

Tbet ban och giorde pa* samma (idb, 
Men ban blef bemptet fr£n Lifland hijt, 
Ocb Konungh Erich Idt bonom ahnklaga: 
Han hadhe forsfrecht Hertigh Johann 
Aff Konungens Peninger, medh hwilke bann 
Hielpe bonom forjaga. 

350. 

Hann ladhe bewijs fram, hwadh han kunde, 

Thet halp bonom doch ingalunde, 

Hwadh red han och pa" trengde; 

Ther gait och hwarkenn bewijs eller breff, 

Ehuru han och sine saker dreff, 

Hann moste likwell hengie. 

35(. 

Konungh Erich sende och bodenn tijt 

Och lat sin broder Cilere hijt, 

flan skulle sigh forsware 

For the Punchier, han skylte honom for, 

Pa bwilket hann sende slrax hijt swar, 

At han wille gerna hijt fhare. 

352. 

Allenest begerede han theropa 1 , 
At ban motte frijtt leigde (M ; 
Del kunde han inthet bekomme. 
Sa tenckte Fursten tha" widh sigh: 
Thet will bliflWe vnderligh, 
Huru will thet nu gSngc? 



Digitized by Google 



89 



353. 

Konungh Erich bade sa mykit for Lender, 
Han klagade honom abn for Rijksens Slender; 
En doom the oflWer honom felte, 
Andoch iber war inthet bewijs opa, 
Vthan nag re skalckar fed, 
Som Sudani alt beslelte. 

354. 

ThS bleff ocb bestelt, som \t\ihet war gott, 

En krigzhaar sendes till Aboo SloU, 

Som Forsten skulle gripe, 

Om han icke wille strax giffwe sigh, 

Vthan taga emoth n£get weldeligh; 

The skulle achla honom ganska lithe!. 

355. 

Sza drogh tha tijt then fijendtlige Skaar, 

Anders Sigfridson theris Hoffding war, 

Han bestallede Forsten inne. 

Dha tenckte then gode Furslenn widh sigh: 

Tbetla ar ganska vnderligh, 

Hwadh wele the nu begynne? 

356.. 

The skute pa Slottet med alle macht; 
Fursten hade sine saker i acht, 
Han sade: Jagh moste migh warie, 
Men Jagh haflrver ringe tancht ther op3, 
Min herbroder skulle pa migh sla, 
Jagh seer, han will migh forharie. 



Digitized by Google 



357. 

Men effter then gode Fursten ickc 

Hade tancht pa 1 thenne olycke, 

Som i har nu horde; 

Thy moste han tha Slottel opgiffwe, 

S& frampt han wille widh liffwet bliffwe, 

Alh Stocholm the Iionom forde. 

358. 

The toge till rooff alt the* ther war, 
Guldh, Peninger och monge silff kaar, 
Och mest hans tianere bleftve fangne; 
The fordes alle Sth Stocholm thd, 
Thet hele Fruentinriber ochsa, 
En part bleff ilia gadget. 

359. 

TiSnerenar bleffue mest insatt, 

Men the* bleff medh them sa" ilia fatt, 

S& mongen sitt liff moste lathe; 

PA stegell och hiull the sattes tha, 

Thet war stoor ynka at see opa", 

Sa mongen moste ther grSte. 

360. 

Fursten hades p& Radstugun th£, 

The dompde honom godz och liff ifra" , 

Jaa badhe heder och ahre. 

Han sade: Jagh achter eij Jdher Doom, 

Jagh skoter och slett inthctf ther om, 

Jagh begarer Apellere. 



Digitized by Google 



361. 

Furster, Herrer och Potentater 

The skola doma om mina saker, 

Och icke i, som har nu siltie, 

Som are en Part med preste klepper; 

I sit tie och bruke edre lepper, 

Af min saak i foge wette. 

362. 

Men hanss ord the guile sa lithet tha, 
Han moste vthaf Radhuset gS5, 
Han bleff sa" lithel worder; 
The hade honom i Galleijen in 
Bort in till Forstinnen sin, 
Ath Gripzholm the ta fordes. 

363. 

Ther saltes the i fengellset swa"r, 

Jaa in opa the* fempte ahr, 

Thet war ondt Broders byte ; 

Ther om sa" dome hwar Ehrligh man, 

Som rettwijs ar och rett doma kan, 

Om thct icke en skulle forlryle. 

364/ 

Hwadh ondt han haffwer bedriffvvit meer 
Kan man icke alt schriffwe har, 
Doch moste man giffwe tilkenne, 
Huru han sine trogne tianere lonte, 
Jngen aff them han tha" skonte, 
Lat mongen halsshngge och hengie. 



365. 

Nu moste Jagh bekenne medh flijt, 
Hijt kom en greffWe fr£n Franckerijk, 
Som wille Konungh Erich tiene 
Hull och troo af all sin macht, 
Men honom bleff annet forelagdt, 
Och fick alt ondt till lone. 

366. 

Thy han hade wal naget j forr£dh wist, 

Silff och guldh foruthan brist , 

The* monde en part behage, 

Som mykit blasle Konungh Erich in, 

Om huilket the lade sigh allidh win, 

Thy monde the I he* s£ lage, 

307. 

At Kongen fich en mistancka stark, 

At grefiven war kommen fr&n Dannemark 

Och wille honom forrade; 

Thet doch ingen kunde besta, 

The* fans och icke i sanningh sS, 

Doch dreptes han vthan all nadhe. 

368. 

J sine gerninger war han wall brSdh, 

Men han lydde formykit silt onda rSdh, 

Och Slskade lose qwinner 

Mere an honom borde gore, 

Thy monde the honom mykit forfore 

Och forwilte fast hans sinne. 



Digitized by Google 



369. 

Thet war och dffwer alt Swerigie bestelt 

En boop Profosser, som war befall, 

At the skulle lonligh forhore, 

Om ndgen talede om hans Maijestadt 

Eller och om hans onde r5dhj 

Them lat han alle forgore. 

370. 

Oluff Arffuedhsonn, en fortwiflet skelm, 

Gaff vth Stegell och Hiull for skoldh och 

Ther medh monde han forahre 

Weldige krigzman, som na"get godt hade, 

Thet lat han alt ifr^n them lage, 

Ther effter slodh hans begere. 

371. 

Honom folgde och medh tolff ola'rde Man; 
Alt som han wilde och sade for them, 
Ther effter moste the doma ; 
Them han fick nflgen affwundh opa*, 
Foist han man kunde theris Sghor fad, 
Thet plagade han inthet glomma. 

372. 

Om man nu skulle alt beschriffwe 

Thet onde, then skelmen monde bedriffwe, 

Thet skulle icke tidhen lilreckie; 

Han giorde s£ mykin orett och skam 

Hwar han i landet ffirdes fram; 

S3 mongen han forskreckle. 



373. 

Han lat ocb ftlla offwer mongen dom: 

Ehwadh han war meer ondh eller from, 

Thet gait honom alt I ijke ; 

Han lU halzhugga och ophengie 

Sex och siw, alia i sender, 

Ja heist the som wore rijke. 

374. 

Ther klagade wal mongen man opd 
Then orett, then skalcken giorde tha , 
Men ingen latles the* hore; 
The som s£dant straffe skulle, 
Medh saken the tha offwerhulde, 
Hwadh han wille s£ fick han gore. 

375. 

Men Gudh, som horer then fattiges roop 

Och sancker theras t£rar ihoop, 

Han' straffede the* medh tidhe, 

Och frelste mongen aff nodh och fara, 

Andoch thett tyckte them lenge wahra, 

Th5 han the* eij lenger kunde lijdhe. 

376. 

Slijkt Regemente forde han 

I Narike och Westergotland , 

Som ynkeligh w r ar at hore; 

J Stocholm bleff och icke forgatit , 

Ther bleff medh samma m^tt vthmaatit, 

S& mongen the monde forgore. 



Digitized by Google 



377. 

Swenn Nielsonn, som wal betrodder war, 

Meer an i femptijo Shr 

Hade mykit godt vnder hender, 

Bleff och mistancht for tiuffweri, 

Andoch ban fans oskyldigh ther i , 

Moste likwell bliffwa hengder. 

378. 

J sin sidste stundh han haffwer bekendt, 

Han aldrigh haffwer ' sin herra affhendt 

I ndgen otroliga m£Ue, 

Foruthan ett groffgront slycke: 

Hwart (bet ar kommit, weet Jagh icke, 

Ther p3 will Jagh mitt liff oplathe. 

379. 

Ther war och en heet Engelbrecht, 
En weldigh man, for allom tack, 
Skul le och f£& samma byte; 
Men efter han war en weldigh man, 
Fans och fdge skuldh medh han, 
Swerdet fick han niuthe. 

380. 

Szh och Erich Bergh, ihen och sA war 
En weldigh och forstandigh karl , 
Ther (ill en tapper selle; 
Konungh Erich bleff och honom ohuldh, 
Andoch medh honom fans ingen skuldh, 
Doch moste han i galgan vmgelle. 



381. 

En gamma 1 1 man, Mdnss Otoffsson benempndh, 

Bleff och samraalundh ophengdh 

For en hoop medh skijnpeltsser, 

Som eij wore kompne i rettan tidh 

Ath Liffland, ther han war oskyldigh vthi, - 

Bleff leel til saken feltcr. 

382. 

SzS war och en, om i welen wette, 
Lars Torkelssonn, sfi monde han hete, 
Till sitt brollop han redde, 
Som stodh hederligh pa" en Sdndagh; 
Om MSndagen bleff en annan lagh, 
The honom Mb galgan ledde. 

383. 

Thet war sh onkeligh see opa" 

Then Gage, hans hustro forde thd: 

Gudh nSde migh elende! 

En li then stundh haffwer Jagh hafft man, 

Nu skall migh skee then sorgh och skam, 

Hum tideligh blifftver Jagh anckie! 

384. 

Jagh moste bar nu berette 

En vnderligh saak, welen i wette, 

Hwadh ynkeligh handell som skedde 

Om en, som heet Maxmilian, 

En fendrich och en tapper krigzman, 

Hwadh orett Kongen honom betedde. 



Digitized by Google 



97 



385. 

Konungens Frille, Karin benempndh, 
Medh henne war Maxmiliah wal bekendh 
Then tidh hon piga skulle wara; 
Han hade henne aff hierfet k8r 
Och loffwede henne troo och 8hr, 
Han meente, the* war vtan fara. 

386. 

Men seden hon bled Kongens frille, 
Blef ther aff en annen wille, 
Mislancker han till honom hadhe 
Och meente, at han hade henne kSr 
Och hade waret henne for nSr; 
Thy Kongen medh henne radh ladhe. 

387. 

Thet bleff alt giordt medh falskhet sa 
Emillan Kongen och hans frilla tha, 
At hon skulle bodben sende 
Till Maxmilijan, som thS skulle fare 
Ath Norigie och ther en offwerste ware, 
Han skulle komma op till henne. 

388. 

Hon sende budh i samma sinne, 

Om en morgonstundh han kom till henne, 

Ther hon i Cammaren war innej 

Han gick till henne sa gladeligh 

Och talede medh henne ganske wanligh, 

Men han fick strax annadt fornimme. 



Digitized by Google 



389. 

Carl Cammerswen war ther pd bestelt, 
Han skulle achte pS saken wal, 
Nar han skulle till henne ingdnge; 
Thet skedde och s& i samma fart, 
Han stegh igenom doren snarl, 
Sadhe: (in skelm, giff tigh till fenge! 

390. 

Then andre bleff s3 hSrdt forskrecht, 
Tenckte: hoo haffWer thetta optacht? 
Har ar skalmerij p3 ferde. 
Carll sadhe till Drabanterne tree: 
Setter honom strax i tornet nedh! 
Han skall wal blifftve larder. 

391. 

Konungen kom hem vthaff Rennebaan 
Och hade leekt boll, som han war waan; 
Thet gaffz honom strax tilkenne. 
Han bodh honom flux for Nempnden fore, 
Och ther medh macht hans saak forbore, 
Hwadb han hadhe gore hooss henne. 

392. 

Om middagen, klockan war slagin tolff, 
Hade the honom p£ R&dstugu golff, 
Han Clagedes ahn wal hdrde, 
Hwem honom hade giort sa" myndigh thS, 
Han torde i Konungens Lon Cammer gSS, 
Thet honom doch inthef w&rdc. 

393. 



Digitized by Google 



99 



393. 

Han forswarede sigh thet beste han kunde 

Och bekende thet aff hiertanss grunde, 

At hon effter honom sendee 

Men ther halp ingen geensigelsse t£, 

Han moste igen Ath tornet gdd, 

Om afftonen honom werre hende. 

394. 

Om afftonen, tha som Tije war slagel, 
Man honom vnder Radstuffen hade, 
Ther bleff han ilia streckter; 
Han skulle bekenne thet aldrigh war, 
Thet halp inthet hwadh han forebaar, 
Hans lemmar the alle vthreckte. 

395. 

Han forswarede sigh och henne med, 
Likwell kunde inthet hielpa thet; 
Horen, hwadh orett honom skedde: 
Ther bandz en kaflle vthi hans mundh, 
Bleff baakbunden i samma stundh, 
Ath stromen the honom ledde. 

396. 

The kastade honom i Soderstrom, 
Hwilket skulle wara sd Ion, 
Men Gudb, som ingalunde 
Kan lidhe ndgen oretlwijss, 
Om w3ren, tha" bortto war al ijss, 
Vnder Sodermalm ihe honom igen funnew 
Sv. Fornskr. SMlsk. Saml III, 3. 8 



Digitized by Google 



397. 

J skolen och hore ett selsampt tingb, 
Huruledes han sprangh om kringh 
Medh her Nielss Sture, then Edle herrej 
Han sattes p& en dkerehest, 
Stockebengler ginge honom nest, 
Thet war honom en lithen Shre. 

398. 

The folgde honom p& Jerntorget fram, 
Ther bewijstes honom mykin skam, 
En halm krans the p5 honom hengde; 
Ther lades och p3 hans SadeNknap 
Ett breflf, ther war inthet i satt; 
Men kranssen han frdnn sigh slengde. 

399. 

Jacob Teijt Oratoren war; 

Th& han kranssen och breffwet frambaar, 

Medh hadelige ordh han sadhe: 

Thenne skenck war honom giffwit 

Aff ladegSrdzsens vnderschriffwer 

Och aff Miolkedeijen ther sammestede. 

400. 

Honom hende och sS mera spott, 

Gudh weet, thet giorde honom inthet godt, 

Aff tw£ Finner med theres lurer; 

Thet skulle s& mykit merke th&, 

At thet wore trometere twS, 

The skulle blSse for her Nielss Sture. 



Digitized by Google 



101 



401. 

Han wille och gerne tala for sigh, 
Men han fick inthe* wisserligb, 
The* war hanss storste qwide; 
Sa drogh han op Sth Store torgei th§, 
The tw& Finner moste for honom g3£, 
I sitl herberge monde hann rijdhe. 

402. 

Nar han sigh och foiswara wille, 
Joren Person monde ihet forspille, 
Som genom itt fcnster monde ropa : 
J Landzknechter, feller idre spetzser nidh 
Och specker hans lif, ther torf han widh, 
Sd han eij longt kan lopa! 

403. 

Men for ahn honom then nesen hende, 
Ther wore s& monge af hans frender, 
Som knafall for Konungen giorde 
Och badho honom sd innerligh, 
Han wille wara honom nddeligh, 
At honom then spott eij wederfore. 

404. 

Menn ther kunde bielpa ingen bon, 
Kongen war bleffwen p& honom s& grom, 
Ther ondt r&dh mykit tilladhe; 
Men ihet stodh thd en lithenn tidh, 
Konungen bleff honom godh och blijdh 
Och her Nielss wanskap tilsade. 



Digitized by Google 



405. 

Konungen gaaf honom $& sin gunst igen, 

Sade: Her Nielss, wij wele wara idher wann, 

J skole w&r firende fara; 

I Fremmande Land wij haffWe bestelle, 

Wij wele thet gerne wedergelle 

Och Jder altidh nSdigh wara. 

406. 

Then gode berren han tha wart 

Aff alt hierta gladh, medh en fart 

Ath Tyssland monde ban fare, 

Bestelte wal medh hogste Moon 

Thet Konungen hade belrodt bonom omj 

Sin flijt ban monde eij spare. 

407. 

Tha hann sin saak nu bade besteft, 
Kom han hem som en frijmodigh hielt, 
Och Kongen bewijste honom ahra; 
Men ihet stodh tcke lenge sS, 
En ynkeligh leek begynles th£, 
Som i skole snart hora. 

408. 

Jagh wille eij gerna forfatta i Penne 

Hwadh sigh medh Konungb Erich wijdere hende 

Men lidhen will thet sd giffive; 

Thy alt the* godt war han bortladhe, 

Giorde ondt igen i samma stade, 

Thy moste man sanningen schriffwe. 



Digitized by Google 



103 

409. 

Konungh Erich lilsade Muschowilen 

En giptermdll, som icke war lilhen: 

Hans eigin Hogborne Syster 

Froken Elisabet skulle bans Soon bekomma, 

The* henne doch war till lilhen fromma, 

Men ther hon doch foge affwijste. 

410. 

Storfursten war och annedt tilsagdt, 
Hwilket war vthi fulle acht, 
Thet och hade skolet sd hende; 
Hann skulle f&tt, then tyran grymme, 
Hertigh Jahans fromme Forstinne, 
Thet doch gudh n&digest affwende. 

411. 

Hans Senningebodh the komo och hijt, 
Meente the skulle fd& medh sigh tijt 
The Hogborne Forstinner; 
Men the finge hore ett annet sin, 
ThS Forsterne finge Stocholm in, 
Thet the och finge fornimme. 

412. 

Konungh Erich holt och en Herredagh, 
For allom war han inthe* i lagh, 
Thet i wal f&A at hore; 
Ther bleff sS mongen herre insatt, 
Theres hierla war t& inthet gladt , 
Falske klager the emolh I hem forde. 



Digitized by Google 



413 

Jbland them, som sattes in, 

Her Nielss Sture war ocb tha* eenn, 

Som ingen skuldb doch bade; 

Men hwar fore alt thette skedde, 

Mistancker wolte ihet mest, the ledbe, 

Mykin orett the pd them sadhe. 

414. 

Konungen bleff ocb sa* vnderligb la", 
Gudb togh honom silt weett ifrft, 
Som icke kunde lenger lidhe, 
At han s3 ilia tyraniserede 
Och ther opa* altidh speculerede, 
At ban mere ondt motte bedriffwe. 

415. 

Jagh kann eij sigie huru ihet tilgick, 
Anger han vthi hiertet fick 
For the herrer ther sSte inne, 
Efter the wore oskytdige mest,* 
Thy tenckte han: thet ar nu best, 
Min wanskap skole the finne. 

416. 

Sza" gick han in pd Slottet till them 
Och gaff them a" ther wanskap igen, 
Och skemptade med graffWc Swante, 
Sade sigh wilia wara bans wan, 
Han skulle g iff wen sin Dotter igen: 
Skader inihef wij Sre Forwanter. 



Digitized by Google 



417. 

Thenn Edle herre fick gledien stoor, 
ThS han horde hans mildrijke ordh, 
Full p& knfi och sade odhmiukelighe: 
Eders Maijestat aliidh r&dhcr 
OffWer migh och alt the* Jagh ager, 
Jagh will idher N&de aldrigh swijke. 

418. 

Han gick och till her Nielss Sture in, 

Sade: Jagh will och wara Eder wan. 

All gunst och nSdhe bewijse; 

Hwadh the haffWe sagt s£ wara kan , 

At the* icke ar alt san. 

Thet war then herren stoor lijse. 

419. 

Hann full pd kna vthi samma stundh, 
Sade: Min NSdige herre och Konungh, 
Jag skall och altidh wara 
Eder Maijestet troo och hull 
1 alia mina daga vthan skuldh, 
Will liffwet for ider eij spara. 

420. 

Tha Konungen monde aff Slottet g&a, 
GrefTwen honom folgde i& 
Genom porten itt lithet sty eke ^ 
Ther skildes the 3th som en wan, 
Greffwen gick i sin Cammer igen, 
Honom till stor.ste olycke 



421. 

Tha Konungen kom nidh till Konungzgardh , 
Calmarne her Peder bleff han war, 
Med honom sd monde han snacke; 
Hwadh thet war weel ingen gudz wan, 
Men Kongen lop strax till Sloilet igen, 
Thet her Peer then onde ma* tacke. 

422. 

Strax han in till her Nielss Sture stegb, 
Then lha medh odmiukt fdr honom negb, 
Medh gladie war han tostej 
Kongen sadhe: tin Draffwefsman, 
For (in falskhet skal tu faa skam! 
Stack honom medh darten t broste. 

423. 

Th£ ihen gode herren iliet befann, 
At blodet vthi bans broste rann, 
Han sigh effter honom wende, 
Hychte darten vr silt bryste, 
Bodh honom then och ther p& kyste, 
Men Kongen si rax borlrende. 

424. 

En Cammer Juncker honom folgde lha, 

En Eenogdh skelm, Jagh sigia ma, 

Peer Willemson han monde hete$ 

Han sade: thu haffwer migh offte forwijtl 

Mitt ene oge, at Jagh ar lytt. 

Men thu skal I the/ nu f§ wette. 



Digitized by Google 



107 



425. 

En hilleb&rdh han th& medh sigh baar, 

Som en morder war ban snar, 

Then gode herren at stinge 

Vthi oget genom nacken vth; 

Then skelmen lop som en wreder stuut, 

Alh Boreg&rden monde han springe. 

426. 

Tha" Kongen vlhaf Slottet rann, 

Sade han till wachten: lather (hem ftfi skam 

Och draper (he skelmer alle! 

Och slar ihiell hwar och een, 

Jaa alle sled, s& nar som her Sleen, 

Han skall liffwet behdlle. 

427. 

Kongen lop bort alt (bet han kunde 
Genest sin wSg 3 th Flotesunde, 
Han wille inthet bidhe. 
Tha" hans Preoeplor ihet fornam, 
Ihet meste han kunde effter rann, 
Ropadhe fast medh mykin qwidhe: 

428. 

Nadige Konungb, boren op£! 
Lather (hee herrer eij morde sda, 
Lather them for Domen komma! 
BliftYve the felt, later (hem fia 1 
Straff, sa" alle see opd, 
Thct ar idher til mykin from ma. 



Digitized by Google 



108 



429. 

Th& Konungen nu sSgh sigh bonom sd nar, 
Ropade han: boor lhar, hor thSr! 
Thet 8r ocb en aff the forrSder; 
Drabanter, stoter for honom i, 
At ban eij broker munnen sd frij, 
Ocb specker bonom silt ISdber! 

430. 

The skelmer giorde strax ocb s&, 
Effter Konungens wilie monde the g&&, 
Her Dionisius blef ther slagin; 
The stucke p& honom sft monge sk&r, 
Til thess han lades dodb p& bkkv, 
Thet the wal hade kunnet fortage. 

431. 

ThS then gerningh war nu giordh, 
Konungh Erich lopp th& lenger bortt, 
Ingen kunde honom .follie, 
Vthan en dreng folgde bonom effter 
En helan dagh och tw& Natter, 
Och miste honom moth sin wilie. 

432. 

Szd lopp han i marken blandh andre diur 

Som itt oskaligt Creator, 

Nestan som Nebucanedsar, 

Hwilken Gudb togh sin handh ifrd, 

Och moste siu ahr i skogen gdd, 

The; man i Biblien laser. 



Digitized by Google 



109 



433. 

Hanss tianere rende alle hijt och tijt 
Och sochte honom medh ganska flijt, 
Och ingen kunde honom finne; 
Pa" fierde dagen sa" kom ban 
Vlhi Onsala Prestega"rd fram, 
War ifrSn all skaal och sinne. 

434. 

Men hwar han hade waret ta, 
Ingen (het kunde wetta fed, 
Sine kleder han inlhe* meer bade; 
Bondhe Pielter han bade pa* sigh, 
Gammull wore the och ynkeligh, 
Thy han ihet for ingen sadhe. 

435. 

ThwS bans Friller wore th& ther, 

The finge tha" honom in medh mykin beswar, 

Men han wille them inthef hore, 

Ropte altidh pS her Nielss Sture ther, 

Sadhe: Jagh ar inthef Konungh mehr; 

Badh, han skulle Regementet fore. 

436. 

The talade medh honom sd lenge thS^ 
At han en lithen sompn monde fa"£, 
Och komo honom till ath ate; 
Sedan togh han silt guldskrijn fram 
Och gaaf full op alle man, 
Medh gopen ban thef vtbmalte. 



Digitized by Google 



437. 

Han war s& ther i dager twa, 

Medh honom the thet lagede sd£, 

At ban wille ath Swarlsio drage, 

Ther han tha blefif n%en tidh qwar, 

Medan han vlhi then willan war, 

Och (he hans gerninger for honom sadbe. 

438. 

Nw wilie wij komma till the herrer igen, 

Som Sn tha wore fengen fin, 

Och hwadh the medh them giorde. 

Sedan Kongen bortlupen war, 

Theres saak bleff mechta oclar, 

The bleffwe tha forgiorde. 

439. 

J horde, hum thet wart bestelt 

Aff Kongen och hwadh' han hade befelt, 

Ther fore war tha i wande 

Rijksens Profoss, som heeth Peder Gadde; 

Han war tha i sorgen stadde, 

Till Joren Person monde han gange. 

440. 

Han helssade honom sorgeligh; 
Joren sade: Hwadh woller tigh, 
Eller hwadh tha fir P a farde? 
Han sade: har star ilia till, 
Her Nielss Sture ar slagin ihiel, 
Kongen giorde \het sielff, thy werre! 



Digitized by Google 



Ill 



441. 

Han befalte och sd, (ha han bortlopp, 

At offra och (he andra op, 

Thy will Jagh idher fraga, 

Om man nu ska 1 1 gora slijkt, 

Och hwadh idher tyckes wara lijkt, 

Eller om man thef thor wa*ga. 

442. 

Han swarade: hwadh hafiVver Jagh ther medh? 
Ar nagel befalt, s£ goren thet, 
Jagh haffWer ther inthef medh gora, 
Thermed gick han i Badstugun thS 9 
Gaddcn han gick thedan och sS, 
Tanchte: har bliffwer en ondh rora. 

443. 

Om afftonen seent gick han Ather tijth 
Och frSgade Joren medh alio flijt, 
Hum therom skulle wara 5 
Thet samma swar, han hade ftttt forr, 
Fick han annu och inlhe* meer, 
Meer wille han inthet swara. 

444. 

AltsS gick th& then Natten bort, 
Ther bleff inthet till saken giort, 
Men then andra dagen aa qwelle 
Sa bleff tha all tingh bestelt, 
The herrer bleffWe ther nederfelt, 
The monde bart pa them smelle. 



Digitized by Google 



445. 

Her Jffwar Jffwarson ban war rask, 
Fick itt wedetraS, som inthe* brast, 
Slogh ifr£n sigh som en hielte, 
Thy doden war hart op£ at g&& 9 
Thy monde ban tappert ifrfi sigh sld&, 
Twa" till dodz han for sigh felte. 

446. 

Sz& skedde tha" thet ynkelige mordh, 

Hwilket nepligh forr'fir spordt; 

Om i theres nampn wele wette: 

Greff Swante med sine Sonner twa", 

Her Abram Gostafson och s£, 

Her Jffwar Jffwarson: the alle fern sa" hete. 

447. 

Nar the nu s& wore slagen, 

Vthi en kfillar bleffWe the dragen, 

Thet skedde alt wSl tyste ; 

Theres frender sende till them maat, 

Men wachten thet alt slett op 5th, 

S3 ingen ther aff wijste. 

448. 

J ndgre weker lage the ther inne, 
For Sn theres Fruer the* wette finge; 
Hwadh sorgh ther ihS bleff pa" ferde, 
The* ma 1 betenckie hwar Christen man, 
Som na*gen medonkan haffwe kan, 
Och hiertet ar icke forhardet. 



Digitized by Google 



113 



449. 

Sedan toges the Sex aff kallaren vth, 

The hade pd sigh ingen klut, 

Ther man kunde gott aff haffwe; 

Jledh storste beswar the sweptes thA, 

For then starcka lucht ther aff monde g&& , 

I Vpsala liggie the begraffne. 

450. 

Konungh Erich tanchte bade till och fr&, 
Huru han sin saak wille sld& op£ 
Och han thet best kunde iage; 
Sin Broder wille han sleppa loos, 
At han skulle wara hans trost, 
L8t honom aff fengzlet tage. 

451. 

Honom tychte th£ s£ wara godt, 

Lfit honom hempta frSn Gripzholms Slott, 

Till Swartsio han th£ lende; 

Nar han medh Galleijen ladhe i landh, 

Konungh Erich stodh widh siogestrandh , 

Ther toges the i hender. 

452. 

Kongen foil thA ther pa kn8, 
The* giorde tha hertig Johann wee, 
At han s£ skulle kn&falle; 
-Kongen badh honom om wSnskap tha, 
Badh honom pa hogre handen gaa, 
Sadhe: J Siren Konungh medh alle. 



Digitized by Google 



453. 



Hertigen swarede ddhmiukeligh ii: 

Ther beware migh Gudh ifr£! 

J are min Konungb och herre; 

Och at Edher KiSrligheet will ware migh 

Altidh gunstigb och broderligh, 

Jagh will eij mere begere. 

454. 

Men haren Idgh rett inthet ther, 
En annen meningh ther vnder war, 
Han wille man Forsten freste; 
Om ban ther annat til swara wille, 
Sa hade han wal farit ille, 
Men han swarede for sitt beste. 

455. 

Szd ginge the alh Hwset tha, 
Kongen gick mellan sine broder tw£, 
The Edle hogborne herrer; 
Men huru han them hade ka§r, 
Och hwadh gott han till them bar, 
The* fans medh tidhen, thy werre! 

456. 

Wij ft ock wal annat fornimme, 
Hwadh han hade meer i sinne, 
Tha han achtade sitt brollop gore; 
Han wille beredt them ett baadh, 
Ther £th eij monge hade bleffwet gladh, 
Thet i hSr effter fte h6re. 

457. 



Digitized by Google 



115 



457. 

Om hans Gipterm&l baffwen i val hort, 
Ath the* for honom eij wille ghh foort; 
Sitt budh han nogh vthsende 
Till Engeland och till Kassell sladh, 
Vthi Luttringen han och tilbadh, 
Men lycken wille honom eij hende. 

458. 

Som alt Ihetta nu icke togh lagh, 
Tanchte han: nu weet wSl Jagh 
Hwadh Jagh will taga migh fore; 
Til Drotningh min Frille Jagh will taga, 
The* ma" them w§l eller ilia behaga, 
Henne will Jagh then ah ran gore. 

459, 

J Cantzeleiet lat han stelle breff, 
Them han till hele landet vthschreff, 
Theruthi han lat them fornimme, 
At han har i Rijket wille taga sigh 
En Drotningh, then honom war teckeligb, 
Om the wille bonom ihet vnne. 

460. 

Och forklarede the* medh monge ordh, 
At hogloflig Konungh Gostaff bade s3 giort 
Och gifft sigh har i land he, 
Hwilket war Swerigie till mykin Shre, 
Ther afif the then Prijs och bare, 
Thet och honom kom wall tilhande. 
Sv. Fornskr. Sdllsk. Saml III, 3. 9 



Digitized by Google 



46L 

NSr bao t& fick the boden igen , 
At the satte the* i bans N&des skoo, 
Thy kunde the thet wal lidbe; 
Men the tenchte ther lithet opS, 
At han en slijk wille taga th&, 
Som war sS ganska oltjke: 

462. 

Sz£ tenchte han pa" bAdhe natl och dagb, 

Huru han ihet best kunde korama i lagb 

Och sine broder forrSde; 

Men en Ande war honom allidh n&r, 

Kopaff kallade han honora har, 

Then honom wall s&dant mdnde rAde, 

463. 

Thy fann han p& en sfidanne fundb, 

Han I&lt tilpynle s& raargelundh 

En faslelaffwen medh sntlle ; 

Han giordes medb s&danne fanlasij, 

Hans Drabanter skulle ther kledes vtbt, 

Ther medh han them forr&de wille. 

464. 

Ja icke allena bans Broder twd, 

Vthan monge andra och sfi 

Aff Swerigis Adell then beste; 

Medh them wille han slijkt spell bedrtffwe, 

Ath the skulle alle miste liffwet, 

ThS ingen man har aff wijste. 



Digitized by Google 



117 



465. 

The skulle och haffwa Danske nampn, 

Then ene skulle hete her Peer Skram, 

Then andra Otte Krumpen; 

S3 bwar och en skulle wette sin man, 

Nar han komme i salen fram, 

Then han skulle stote p& lumpen. 

466. 

Alts& redde han till Brollopet tha, 

Och lat ther medh sine breff vthga 

Forst (ill sine herbroder bddhe, 

At the wille komma till hans Etadllop, 

Hwilket alt war hans bopp; 

Men the bleffWe frijet aff gudz Nad he. 

467. 

Fast mere ondt bedreff och han, 
Thet man nu icke alt siunga kan, 
Och huru monge som miste liflWet, 
Dem han lonligh och oppenbar 
Lfit forgora vthan fdrswar, 
Thet man eij w§l kan schriflVve. 

468. 

Ett moste man forfatte i penne, 

Hwadh en Mesterman i Stocholm bekende, 

Huru mongen ban forgiorde 

Sa lenge Konung Erich rddande war, 

Hwilket war i otta dhr: 

P£ fierde tusende the wore. 



Digitized by Google 



469. 

Och ther man nu moste sigie sant, 

Huru mongen fandz her oskyldigh ibland, 

Hwilket war ith stort elende; 

Men hade bans onde opsaat gat foort, 

Han hade welet Here forgiort, 

Gudh monde ihet nadigst affwende. 

470. 

Nw bade Gudh ihet sa wal laget, 

At Fnrsterne bade ifrd honom dragei, 

Hwilket war och theris lycke; 

Menn Gudh, som atl ting witterligit ar, 

Och sine wenner bewarer h8r, 

Han them och weldeligt beskydde. 

471. 

Sza hafwer han tba sine Broder foracht 

Och sin frilla til Drotningh opsatt, 

Hwilket nepligh forr man sporde, 

Och nepligh 8r i werlden finne, 

At en sfl mechtig Konungh sa ringh en qwinne 

Sigh till Drotningh giorde. 

472. 

The Hogborne Furster finge wetta wist 
Hanss onda opsdtt och arga list, 
Som han moth them hade i sinnet; 
Sade: hwart wele wij slSa vpa, 
Effter han gar efter wart liff sa? 
Pa ett rfldh the badhe ginge. 



Digitized by Google 



119 



473. 

Gudh gaff (hem och then rddhen in, 
The togo sigh fore i samma sin, 
Ther med hans ops&Sl forstora, 
Ther med och frije sitt Fadernesslandh 
IfrSn then onda Tyrannens handh, 
Thet the tbd achtede at gora. 

474. 

Nar the nu hade beslutet hooss sigh) 
Begynte the tala nddeligh 
Medb theres tianere alle, 
Och sade, the hade tagit fore 
En saak, som allom nyttig wore, 
At the wille them icke vndfalle. 

475. 

The laffwede alle och swore tha 1 , 

At the wille troligh bijsta, 

Ther pa" sa" skulle the lithe; 

Om Gudh wille wara med them i rddh 

Och giffwe them sin helga n&dh, 

Aldrig wille the them swike. 

476. 

I the helge Trefallighetz nampn 
Toge the sigh fore ibet store gagn, 
Som monde ther medb at follie, 
Och togo s& pS alt medh en hast, 
Krigzfolket goffwe sigh till them fast, 
The* Jagh har icke kan dollie. 



Digitized by Google 



477. 

Hwad the Hogborne Furster haffwe giort 
I thetta kriget, thet ar wal spordl 
Och skall fin wijdere vthkorama; 
Ther om man will och gora en schrifflt, 
Och ther KrmSie theres maniige bedrifft, 
Mongom till lust och fromma. 

478. 

Szh mi i the! och wetta w8l, 
Medan Fursterna rustede sigh till, 
Konungens brollop monde thft st&nde 
Efter then ISgenhet, som tb& war; 
Men gSsteme wore eij lenge qwar, 
Effler the or&dh fornumme. 

479. 

The Hogborne Furstinner tw£ 

Halp Gudh och wal therifra, 

Elisabeth och Sophia; 

The rijde fr^n Stocholm med hastighei 

Vthi al soip storste reddighet, 

Gudh monde thefp Nadeligh frija. 

480. 

SzS koroo Fursterne fov Stocholms Stadh, 
Ther bleff mongen aff hierteit gladh, 
Then och bleff them opgiffwen, 
Sampt Stocholms Slott i sarama stundh 
Finge the in vthan al motst&ndh , 
Gudz wark monde thet drifftve. 



Digitized by Google 



121 



481. 

Konungh Ericb toge the ihk (ai\, 
Han bleff ther p& slottet insatt, 
En fringe moste ban blifftve; 
Thet wolte bans onde gerninger stoor, 
Them han s& raonge hade giorl; 
Bleff sittiande i sin liffztidhe. 

482. 

Tha" han hade warit en fdngen Man 
J Nije ahr, afsompnede han 
Pa" Orby slott medh ma 1 the; 
Seden fordes han (her ifra", 
J Wester&rs begrofz han tha\ 
Gudh honom sine synder forlate! 

483. 

Atb Fursierne toge sd Rijket in, 

Giorde the icke for theris winn, 

Men Gudh wille thet s& haffive, 

Som eij kunde lenger see opa" 

Then offwerwdldh, som mongen leedh thd, 

Och the skulle them forsware. 

484. 

Ha> haffwen i hort nu sannerligh, 
Doch icke sa" alth fulkommeligh 
Hans onde bedriffter monge, 
Hwilket wijdere warder formelt 
Vtbi hans Cronica, som ar bestelt 
Och mongom skal komma tilhande. 



Digitized by Google 



485. 

Thy rfider man hwar Potentaat, 

Som machten vthaff Gudh haffWer f&tt 

Och sine vnders£ter regerer, 

Han achte sigh wfil for thesse tree tingb, 

Som lopa i alia werlden om kringb 

Och sigh nu fast formere: 

486. 

Hogferden fir then ene odygd, 
Mistancker then andra vthan blygd, 
Lossachtighet fir then tridie; 
Och alt man icke for hastigt (roor 
Thet man horer af eens mans ord, 
Therom man gudh skal bidie. 

487. 

Thy tacke wij Gudh i Ewighet, 
Som sfi bewiste sin store mildhet, 
Han will oss sin nfidh forlfine, 
Och hans helge And vtan twist; 
En timeligh fridh behdflWe wij wist, 
Ther om bedie alle Gudz wenner. 

488. 

Thernest bedie wij af hiertens grundh, 
At gudh for sin store miskundh 
Will beware wfir Nfidige Forste, 
Frelsse honom frfin sine fijender monge, 
Beware och hans hdgwfirdnade lenge; 
Monge eflfter hans werste torste. 



Digitized by Google 



123 



489. 

Gudh lathe them sielff p& olycken komme, 

Som efter ens anners werste g&nge, 

Och stortte honora nedher, 

At han bekenner sin skroplighet 

Och s£ sin orettferdighet ; 

Daniel 1 Hundh ther om ock bedher. 

490. 

Jagh bedher och ddhmiukelig, 

J wele tage til gode aff migh 

Mitt Arbete, som ar ringe 

Och ar giordt vthi en hastighet, 

Sa mykit Jagh af saken weeth; 

Then mera weet, kan ther om siunge. 

491. 

Thet ar af en godh wilie giort, 

Min tianist bejvijse, som §r icke stoor, 

I min Alderdoms dage, 

Den Jagh forslijter vthi alendighet 

Med myken sorgh, det gudh wal weet; 

Han werdes ihet annerlunde lage! 

492. 

Nw besluter Jagh thenne wijse ny, 

Som Sr giord vthi Runssoo by, 

P& Rombleborg, Nydhrs dagh och stunde, 

Thd man schreff 1605 £hr, 

Och Jagh 64 3hr gammull war. 

Gudh oss ett saligt Nydhr vnne! 



Digitized by Google 



124 



(De s tor re siffrorna utmarka versen eller strofen, de miodre 
raden.) 



4: 1. Welen i hora och lydha til 

8: 2. Sin hogh hade han ater bortwendt, 

9: 6. Honom att follia han la lyste. 

12: 6. Sa Iatt Gudh sigh thet behage. 

13: 2. Then nogh har, wil jw mera forma \ 

15: 4. The rofwede ther ifra Sweriges kiopman 

— 6. Men thet blef them inga dromer. 

16: 5. Och ifra the Swenske kiopman nappat, 

20: l. Men the woro uthi sitt sinne sa fass, 

21: 2. Tenckte the: hwadh Radh warder nu oss? 

22: 2. Maste the thet alt late bestaa 

— 6. Man Konung Erich lat sigh intet radde. 
25: 2. Kortwitz Knutzon 

26: 6. Men han rachte eij ah ret till ande. 

29: 3. Blef them thet lofwat vtan fahre; 

33: 2. Hans hast fick sa stoor een walldigh small 

40: l. Konungh Erich schref hwadh han wide, 

— 2. Konungh Fredrich wille thet inthet gille, 

— 6. Thet och sant bleff uppenbare. 

42: 2. Att Swenske Skepp lade ath haff, 

44: 3. Opa the Swenske medh walde (waldhe). 

— 6. Sa maste och wij pa (hem at smelle. 



Digitized by Google 



125 

45: 4. Lodb ocb kruut och annet ondt meer, 

47: 2. Han sade: wallkommen kare graime! 

— 4. J swore am een Ewig Fredh sA starck 

— 5. Emellan Swerigie och Danrtemarck, 

49: 3* Sadhe the: Lai oss nil achla Skantzsen, 

— 5. Alt wij war skadha kunne ater 

51: 5. Denna rod dr uteglotnd i handskr. N;o 1. 

56: 5. Emillan tbesie Konungar twS, 

59: 6. Alt the! eij kostade tberas krage, 

70: 5, At the wijle vth (ill honom g&S, 

71: t. Jagb wet icke huru thel sigh belopp, 

72: 4. Och beskot thet medh alio flijt, 

— 5. Men murbrackerne kunde eij si snart komma tit, 
73: 5, Som wente effter mycken munition, 

75: 5. Men ban war allt forstarker ti, 

77: 6. Och kunde them intet bortbringe. 

78: 3. Medh ganska ringa segherj 

79: 4. Dalerne och Jemptelandh 

— 5. Och Siales Dalerne, iagh sager sandt, 
80: 6. Thet war oss een ringa skade. 

86: 2. Skip, skytt och folk manligh, 

88: 5. Ther ypades een leek vtan stoor mon , 

89: 2. Han lopp shax them om bordb 

— 6. Der efter blef ett ondt byte. 
90: 5. Och mente thet wele befrije an, 
91: 6. Bd ilia the th£ fooro. 

93: 3. Til Admiral the bonom salte. 

95: 3. The Danske ther Tre sine baste skipp miste, 

— 4. Them forde ban till Swerigie medh sigh 

— 5. Medh segher, berom och mycken Prijss, 
96: 3* MSnge kopfarter wij och finge; 

97: 6. The woro Batzman kacke. • 



Digitized by Google 



126 



102: 2. Bodb han sine bdfwidzm&n wara snar 

— 5. Del skall swijda, iagh sSgher eij hwart, 
103: 6. Men tbet warede eij meste lenge, 

104: 6. Ocb Staden forstdrdes till granden. 

105: 6. Ocb skona eij skoffla ocb brenna. 

109: 5. Ocb togbo bort koo s& ocb h»st, 

110: 2. Ocb fijenderne eij wille moot them sta", 

112: 5. / handskr. N:o 1 dr edit, som Jinnes emellan 
or den: "Till Calmar" i denna vers och orden: 
"i fullan hogh" uti v. 113, r. 2, uteglomdt och 
bdgge verserna 112 och 113 salunda sam- 
mandragna till en. 

113: 5. Follgde them tillbaka i hampn ocb hall, 

118. Derma vers Jinnes ej i handskr. N:o 1 och 3. 

119: 2. Tbet uthwijsa wehl bans gerninger Her, 

120: 6. Och &nt& en som heet Ystadhe. 

122: %, Komo the Danske med sin macht 

123: 1. Erich Hindrichsson 

— 4. Magnus* Grijss. 

124: 5. Trafzmynd — Trassmynd 
125: 5. medh alle 

126: 3. Tijth the och straxt drogo p& wagen, 

— 4. Funno ther the Lybiske for sigh, 
133: 5. Them nappade han sa" sachte till sigh, 
135: 3. Styr Sweden. 

136: 1. Men nar the Lybiske fingo kunskap med hast, 

— 2. Ta" kastade the uth all sin barlast 
138: 5. Bddhe i armar och i sin kin; 
141: 6. Men annat byte sedhan hande. 
142: 5. Som wille fast till waYe insattie, 
144: 6. Sa" mdngen sl£lt man the ther stialpte. 
145: 1. The fingo nogh *skadha p§ ba"dhe sijdhor, 



Digitized by Google 



445: 5. Der war och b&dhe sorgb och gr£t, 
151: 5. War alltijd klook, lustigh och gladh, 
154: 3. The wille oss biudhe och gaste, 

— 4. The hadhe s& wSl mat fdr oss beredt, 
157: 2. Manligh lopp han stormen an; 

159: 4. Han sade: hade the kunnet giffvve sigh , 

— 6. Som them nu 8hr kommit tillhande. 
160: 4. Dar skonades ingen i wSrde och harn, 

— 5. Hwarken man, qwinnor eller barn 5 
161: 1. Then icke blef slagin och drSpin thar, 

— 3. Han blef 15 ther f&ngen; 

162: 4. For Wardbergz slott wij lade oss med, 

— 5. Men Mur och wall war befestet ther, 
163: 2. Wille och alt medh oss gerna wahre, 

Wille och altid game medh oss ware, 

— 5. Han skulle bliffwe boss oss en stundh, 

Han skulle blifua hos oss linger s(und, 
164: 5. Som alle wete n8r och fiSr. 

— 6. Gudh spare honom lenge lifwet! 
165: 3. Wardbergh, the* Slott s& faste; 
168: 5. Lasse von Skara 

169: 5. Och tappert t& tilsammans stotle, 
170: l. Thet halp icke storom hwadh the sade, 

— 5. Och sedhan in i Swerighe drogh 
173: 4. Rijsa 

174: 2. Han munstrade them sielf medh alio flijth 
176: 3. For bans N£dh och Sweriges Rijkej 

— 5. i alle mfithe, — i alle stadt, 
177: 2. Swartaa — Swartra, 

180: 5. I alle the onde knBflers nampn, 

— 6. Ther aff wij mfinde lijtet bate. 
181: 1. The rijdo bade till och fr£& 



128 



181: 2. Ocb skermitzlade medh hwarannan t& 

191: 4. Casper von Oldenborg 

192: 5. Men the foro sielf en aimer ferdh, 

196: 4. Men w£re wahl sigh wachtade ta, * 

197: 5. Hwar ban achte sigh med flijt, 

200: 4. The ther swore hardeligh, 

205: 1. Ware ther lage mSchte hall 

— 2. Och aptogo ther en wSlldig Tull, 
216: 2. Der blef for them ett jnechtigt pi£s, 
219: 2. Ath Wasiena och ther raente sigh f£& roo, 
220: 6. Gudh wille oss alle beware! 

222: 2. Store ladersteger medh oss thijt, 
233: 3. Oxlo 

235: 2. Han war och ingen behandh krigzman, 
244: 5. Wij mente the hade waridt uhr, 
247: l. Sa forde wij them for berget nidh, 

— 2. The ropade och skrijkte: owij! owij! 
249: 1. Sa hafwe the p£ Papegoijen skutidt, 
250: 2. Huru saken sigh hade s& margelunde, 
251: 1. Wij rychte t£ ladan snart och brfitt 
254: 2. Som willfarande fehr i oknen gW, 
258: 2. Fingo skone hugg p£ Holewedh skogh, 
260: 2. Ther wanckade hugg och ahn wehl tfitt, 
261: 3. Men w£re Stilder sigh sielfwe brSnde; 
266: 3. The boro for them een sfldane lychte: 
267: 3. Thet the doch alltijdh m&nde astunde; 
273: 3. Thet offwersten skulle vthdela 

275: 5. Wele wij see til, wij kunne fa honom fatt, 
279: 1. Men offwersten giorde ther af spott och spee, 

5. I natt, n8r klockan hon sl£r tree, 

281: 1. Skantzkorgen vth med Elffwen slode, 

— 2. Han war s& diup som floden, 



Digitized by Google 



281: 5. Ty ther rann fast strijdan strom, 

284: 3. Wij b8re for ingeit stoor fahre. 

288: 5. Jagh weet sielfwer icke hwart, 

290: 4. Derfore Ike och lilte ther mast pi them, 

292: 5. Ath Danmarck tatte medh modo snart, 

300: 2. The sworo om Femundh och sin Troo, 

302: 4. The wisle nu ther om all beskedb, 

304: 6. Att wij oss snart hadan raske. 

305: 6. Si lijtet them thet wirde. 

306: 5. Men thet war them omoijelig, 

— 6. Att the sidant kunne gidre. 
311: 5. Ther uthi the bade badat hett, 
312: 5. Hastarna och twi rustwagner medh, 
315: 3. Till Tusende the ther miste; 
318: 2. Sadhe the: Gudh radhe nu haru thet will 
323: 6. For honom han sin resa afsade. 
326: 4. Och j sito fingne pi Stockholm slitt; 
331: 5. For Engelholm kommo the fram, 

— 6. Medh hast the thet fortrychte. 
335: 3. Han sigh sigh icke eens omme: 

— 4. Gudh hielpe migh frin the Swenskes wildh! 
336: 6. Ath Swerigie medh sigh minde the thet fore. 
337: 5. Wij wehle ither lite till Stockholm gift 
341: 2. War moth Konung Joban, een Hertig Id, 
342: 6. Dar han for lijtet kan prijses. 

345: 6. Men han weekte sedan orden sina. 

Men han nekade sedan till orden sina. 
349: 6. Hielper till honom foriage. 
351: 4. For the Peninger, han skylte honom for, 
352: 6. Huru will det nu tilginga? 
354: 6. Skulle the achta honom ganska lijtet. 
357: 5. Si frampt han wille niute lifwet, 



Digitized by 



130 



359: 6. S& mange maste del gratha. 

Som mange matte grate. 
363: 6. Om det eij skulle enom fdrtryta. 
365: 4. I Huldh och Troo aff all sin macht, 
368: l. I sin gerning war han wehl bradh, 

— 6. Alt ban alskade framroandes agor. 
369: 5. Eller om hans onde radhslagh; 
370: l. Oluf Andersson 

— 3. Sadant mande han forahre 

375: 5. Andocb thet tychte them langsampt ware, 

— 6. Ty han eij langer kunde det lijdha. 

376. Denna vers foljer i de ofriga handskriftcrna nast 

e/ter v. 373. 
378: 4. Forutan ett Grafgront stycke: 
380: 5. Andoch ther fans och ingen skuldh, 

— 6. Moste thet i galgan wedergelle. 
382: 2. Lasse Torkilsson 

• — 5. Om Odensdagen blef en annan Lagh, 

383: 3. Gudh nade migh elende qwinne! 

384: l. Jagh maste hSr annu beratta 

385: 2. Medh henne war han machta wSl kand 

397: 6. Thet honom war fogha till Shra. 

398: 5. Ett Breff, ther uthi intet war satt; 

405: 2. Sade: Her Nils, wij ahre eder wan, 

406: 6. Sin flijt han icke sparde. 

408: 3. Man tijdhen will thet medhgifue; 

409: 6. Endoch hoon ther aff eij wiste. 

410: 4. Att han skulle, then tyran grymme, 

— 5. Fatt Hertigh Jahans Forstinne, 

413: 5. Misstanckerne wolte thet mesta the ledhe 

— 6. Myckin orStt the p£ honom sade. 

417: 6. 



Digitized by Google 



131 

417: 6. Eder Nadli skall iagh alldrig swijka. 

420: 6. Sigh till storste olycke. 

421: l. Ta Konungen kom in till Kongens gdrdh, 

— 4. Hwadh thet war, weet ingen godh wan, 
422: 3. Medh gladie war iian tyster; 

428: 6. Thel 8hr Eder till raehr from me. 

429: 1. Ta" Konungen nu sagh honom sa nahr, 

430: 2. Effter Konung Erichs willie m&nde thet g£a, 

431: 6. Doch miste honom moth sin willie. 

432: 3. Nestan som Konung Nebudkanezar, 

434: 6. Doch han thet for ingen sade. 

435: 5. Sadhe: Jagh inthef Konungh war; 

— 6. Badh honom Regementet fore. 

436: 1. The leladhe med honom s& lenge tha, 
138: 2. Som Snda" vvoro fangne man, 
447: 3. Thet skedde alUa" medh Tyste; 
451: l. Thet tychte honom t& sa" ware gott, 

— 2. Att late hemptan aff Grijpsholms Slott, 

456. Denna vers foljer i handskr, N:o 1 nasi eftcr i>. 
454. 

461: 3. The kunne och wehl Ihet lijdc; 
462: 5. Kopaffs 

— 6. Den honom wall sadant sadhe. 
464: 6. Ja ingen man har aff wiste. 
466: 6. Man Gudh them frelste aff nadhe. 
469: 4. Man hade hans andes upsSlh gait fort, 
470: 2. Alt Furslerne wore ifr3n honom dragne, 
471: 1. S& hade han nu sine broder i foracht 

— 3. Hwilcket riaplig uthi werlden finnes, 

— 4. Att een mSchtig Konung sa" ring 

— 5. Qwinne hade giordt sigh till Drotning,* 

Sv. Fornskr. Sallsk Snmi III, 3. 10 



Digitized by Google 



13> 

471: 6. S3 forblendat war bans Sinne. 
472: 4. Sade: hwad wele wij sla up§, 
_ 5. Madan han gter effler wSrt Lijff s£? 
479. 5. Ulhi allsom storste Reddeligheet , 
482: 2. 1 13 ahr, 

486: 5. Thet man horer aff eens annars ordh, 
487: 4. Och hans helige Ordh uthan twist, 

488 492. Dessa verser forekomma endast i handskrif- 

ten N:o 1. 



Digitized by Google 



Inled. s. XII, not. 4. Utg:s har ) ttrade fo'rmodan, att Kansli- 
forvandten Carl Jonsson och den person med 
delta namn, sotn afskrifvit handskriften N:o 1, 
vore en och sain ma man, har blifvit bekraftad ge- 
nom ett i Riksarchivet funnel Kon. Gustaf II 
Adolfs bref af den 27 Aug. 1613, hvilket ar 
utskrifvet och undertecknadt af Kansliforvandlen 
Carl Jonsson. Detla bref och berorda hand- 
skrift aro ogonskenligen skrifna af samma hand. 

Vers. 81, r. 4. Theres ofjwerste war en Franssoos* 
Claudius Coiiart. 

„ 138, r. 2. TJict blvff och warsse theres Admiral. 

Herlof Trolle.' 
„ 180, r. 1. TVar bffwerste war i kogen stoor. 

Jakob Henriksson Hastsko. 
„ 234, r. 4. Men wij hade en bffwerste tiock och feet. 

Johan Siggesson Sparre. 
„ 264, r. 1 . Tw a 6 ff werster bleffwe och till oss sendh. 

Peder Brahe och Hogenskild Bjelke. 
„ 299, r. 4. Buske Pelle. Manne dermed menas Peder 

Brahe, som vid Warnemo var anforare for Sven- 

skarne? 

319, r. 4. Eij longt ifrd en Adelzmans gardh. 
Ulf Pedersson Sjoblad. 
„ 320, r. 4. fVdr krigzbffwerste war kommen lift. 
Hogenskild Bjelke. 



Digitized by Google 



134 



Vers. 484, r. 4. Hwilket wijdere warder for melt 
Vthi hans Cronica, som or besielt 
Och mongom skal komma tilhanda. 
Med den "bestalda" kronika om Kon. Erik, som 
bar om form ales och p& hvilken nSgra andra stal- 
led (v. 119, 188, 211, 340) syfta, menas val Te- 
gels historia, som forfattades Kon. Carl IX:s 
befalining och later blifvit fullbordad ar 1612. 



Digitized by Google 



A. 

Afsaga: uppsaga. Freden the tha a ff sade. 61: 6. 
Akt: tanke, afsigt, foresats. Thet war och theres acht 
och sinne. 192: 1. Hafva i akt: hafva for afsigt. 
285: 2. Hwilket war vthi fulle acht: pa fullt a 11- 
var tilltankt. 410: 2. . 
Akta: amna, hafva for afsigt. 218: 3. 
Achte (impf. af foreg.): aktade. 226: 4; 233: 3. 
Alls, Allo. Med a. Thu dst en ti'dnere medh alle: 
en tjenare ratt och slatt, en tjenare och ingenting 
mer. 65: 3. Mars war medh alio opbrendt.- helt 
och ballet, i grund. 92: 2. J aren Konung medh 
alle: stadse. 452: 6. 
ANHALLA [Tysk. Anhalten]: fast hall a, qvarhalla. 37: 4. 
Annars: annorlunda. 218: 6; 246: 4, m. fl. 
AnslA: betanka, ofvervSga, utfundera, uppgoYa plan for. 

A. sin sak. 293: 4. 
Arl [Isl. Aria. Engl. Early\. tidigt, bittida. 151: 2. 

B. 

Bagge: urspr. gosse, yngling [Jfr Engl. Boy, Sv. Pojke, 
Dansk. Paag, Pog, Fr. Page, Gr. IIcuq], t. ex. 
fVallbaggec vallgosse, Norrbagge: ung Norrman. 
(Se Ihre, Gloss.). Sedan brukades benamningen 
Bagge. pa spe for Norrsk man i allmanhet. 239: 2; 
241: 2. 

Bannas: svara, utosa eder och forbannelser. 309 : 2. 
Bar. Sibn war baar: fri frhn is. 241: 4. 



Digitized by Google 



136 

Bkfria sig: fria, utse gemal. 342 : 2* 

Behbnd [Tysk.]: duglig, erfaren. B. krigsman. 235: 2. 

Bbhbnde: i hasi. 233: 4. 

BehAld: fo'rsvar, be<kydd. Taga ngn under sitt b. 14: 4. 
Bekand [Dansk. Bekiendt]: bekant (med ngn). 385: 2. 
Belagga (en fastning): omringa, blokera (utan egentlig be- 

lagring eller anfall). 82: 3; 122: 1; 152: 6. 
Bkranna (en stad, en fastning): kringranna. 152: 1. Jfr 

230: 1. 

Bkskkd: tillstallning, anslalt. The wiste nu om all be- 

skedh. 302: 4. 
Bbskbdd: anbefald, beordrad. 183: 5. 
Besluta: sluta, afsluta. 492: 1. 

Bestalla: kringranna. (Detta ord har, likasom Belagga, 
icke betydelsen af egentlig belagring, utan en- 
dast ett innestangande, for att afskara all till- 
forsel fr3n en fastning.) 355: 3. 
Best A: vara, fo'rblifva. Som the eij better beskcdh kunde 
fad j Moste the thet lata sd bestS. 22: 1, 2. — 
Thy will man thet nu late besta: fo'rbiga. 66: 5. 
— Be visa, bekrafta. Thet doch ingen kunde best 3. 
367: 4. 

Bestald. Vara besta Id pd ngt; beordrad till. 389: 1. 
Bes5ka: hemsoka, anfalla. 316: 5. 

Betanka: tanka pa, bafva i minne. Han wille them wal 
betenckie igen Med gunst och ndde mooth hwar 
och en. 175: 1, 2. 
Bjuda. Bjuda sig frame vSga sig fram, bjuda till att ga 

fram. 282: 4. 
Hlasa [Dansk. Blcese\\ bl&sa. 366: 4. 
Boden: bud, budskap. 301: 4; 351: 1; 387: 3. — Svar. 461: 1. 
Borg LAGER: befastadt lager, der soldaterna for lades; vin- 
lerqvarter; inqvartering. 172: 3; 175:3, m. fl. 
Bot: n&d, pardon. 104: 5. 
Braska: st&ta, stoltsera. 122: 6; 230: 2. 
Brotte: brdte, nedfalld skog. 239: 1. — B rot ta igen ; stanga 
medtlst bratar. 294: 4. 



Digitized by Google 



Br Ad: haslig, haftig. besinningslos. / sine gerninger war 

han wall bradh. 368: 1. 
By; stad. 191: 2. 

Bygd: landsbygd, land (i mots, till Stad). 198: 3; 299: 1. 

Byte [Isl. Byti]: otnbyte, forandring. Ther effier blef ett 
annat byte. 89 : 6. Men itt annet byte them hende. 
141: 6. — Utbyte, utvexling (af fangar). 292: 3. — 
Delning, tilldelning, del, lolt. Thet war ondt Bro- 
ders byte. [Isl. Byta, utdela, gifva. Jfr talesattet: 
hafva obytt med ngn. Se Hire, Gloss.] 363: 3. 
379: 3. 

Bat A: hafva fordel, batnad. Ther off wij mande lijtet 
bate. 180: 6. Var. 

Bate [Isl. Bati\\ balnad, gagn, vinning. 180: 6. 

BALGVANTAR [Isl. Belgrj Belg; bud, skinn. Tysk. Balg: 
djurskinn, som afflas helt, utan att forut upp- 
skaras; t. ex. Schlangenbalg, Hasenbalg]: van- 
tar af skinn, hvars ludna sida vandes inat. 
287: 2. 

BfiR [Isl. Byr]: vind, medvind. 127: 1. 
Bora: tillkomma, vara tillborlig. The finge ther meer an 
them borde. 291: 4. 

c. 

ClTERA: instamma, inkalla. 351: 2. 

D. 

Dart [sammandr. af Daggert, Isl. Daggardr] dolk. 422: 
6; 423: 4. 

Djbrf: hard, bitter. Winteren war sa stark och dierff. 
287: 4. 

DRABBA : traffa. fVara skott d r a b b a d e tha sa wall. 197: 1. 
Drafvelsman: lumpen menniska, usling. 422: 4. 
Drifva: bedrifva, astadkomma. Gudz wdrk monde thet 

d riff we. 480 : 6. 
Drang: knrl, soldat. 278: 1; 316: 1. — Gosse. 431: 4. 



r 



Digitized by Google 



138 



Drangkfana: en hupp af ungt ocli utvaldt manskap(?). 

183: 1. (Manne drabanter?). 
Dus [U\. pysj bul ler, brak. pysia, storta, rusa fram]: 
Medh hast och sa medh Julian dus Tha fick han in 
Lycktby hus. 99: 4, 5. IV ij rychte ther in med ful- 
lan dn s. 229: 4. 
Dvr: dyrhar, af varde, vigr. Godh radh war other for 
them dyre. 313: 2. 

K. 

Er: jn Ee lender in wcrre. 56: 6. Ee meer och meer. 
319: 1. 

Ehurit: burn. Ehuru han och sine saker dreff, Hann 

moste likwell hengie. 350: 6. 
Eigw [1*1. Eigin]: egen. 341: 3; 409 : 3. 
Emkdan [Isl. d medan]: medan, under del alt. 138: 1. 
En, brukadt (likasom Tysk. Einer) sasom pronomen, for 

att beteckna en person i allmanhet: Om thet icke en 

(var. mom) skulle fortryte. 363: 6. 

F. 

Faka: en bop krigsfolk (s5 mycket som hor tinder en fana). 
Vanliglvis brukades denna benaraning for trupper till 
bast: tiugu fern fhaner Ryttere, 149: 2; en Ryttere 
Fhana, 202: 4; Then Jut she Fanen, 315: 1 (p* 
bvilket slalltf ar fr&ga om rylteri); men den anvan- 
des afven for folfolk: Knechte Fbane, 336: 4. (Jfr 
Fdnika.) 

Far A [Engl. Fear}: fruktan. (I denna betydelse finnesordet 
annu qvar i talesattet: det ar fara vardt.) For sitt 
liffbar han in gen fbara. 151: 6. 255: 6; 284: 3. 

Fast [Isl. Fast]: hastigt, hurtigt, haftigt. 19: 4, m. fl. — 
Tillagges ad jek liver och adverbier, for att skarpa be- 
tydelsen: fast storlighj pa* det hogsta, storligaste, 
266: 6; fast betrengdj i hogsta trangmal, 304: 1; 
fast merj vida mer, 327: 5. — Just: IVdren monde 
tha fast begynne. 330: 1. 



Digitized by Google 



139 



Fastblaffwen [af Tysk. Fastel- Abend , aftonen fore fo'rsta 
dagen i fastan. Dansk. Fastelavn]: fastlags- 
skamt, narrfest. 463: 3. 

Fatt [Lat. Factusj Fr. Fait, Ital. Fatto]. Men thet bleff 
medh them sa ilia fatt: gjordt, bestaldt, forfaret, de 
blefvo sa ilia handterade. 359: 2. 

Fkla: eskortera, fora, ledsaga under betackning, pa gifven 
Jejd f'fritt och feligt", sasom det kallades). Hwad 
monde them pa oss fele? hvad, hvem forer dem pa 
(later dem ofverfalla) oss sa sakert, sa utan deras 
fare? 199: 6. 

Fklig: saker, trygg, utan fara. Thy handlede han medh 
Slotzherren sdj At the wile feligt till honom gad.- 
pa gifven lejd, pa gifvet lofte om sakerhet till lif 
och frihet. 70: 5. 

F ETA LIB [Fr. Fictuailles]: viktualier, lifsmedel, proviant. 
134: 3. 

Filt: kif, osamja, tvedragt. Blifva till filtes: fo'rorsaka 

strid. 201: 6. (Se Ihre, Gloss.) 
Fjerr, fiar [Isl. Firrj Ficerri]: fjerran. 164: 5. 
Flit [af Isl. Fliotr* snabb, snar]: skyndsamhet, hast. fVin- 
tren kom och ahn medh flijt. 78: 1. Konungh Erich 
sende Jlere qffwerster tijt Sampt folk och skytt medh 
hogste flijt. 242: 1, 2. — Lat them /rage medh alle 
flijt: enlraget, upprepade ganger. 153: 2. 
Flitelig: hastigt, skyndsamt. Han drogh af Swerigie fli- 

teligh. 296: 1. 
Floor: fldde, stromfara, stromdrag. Hon (elfven) war sa 

diup i samma flode. 281: 2. 
FODRING : foderhemtning, fourragering. 266: 2. 
Foos, fass [1st Fus, hvilkel ord ar qvar i Framfus]: obe- 
tanksam, oforsynt, ofverdadig. Men the wore vthi 
sinne sa foos (var. fass). 20: 1. 
For DEL.* fordelaktig stallning. Hwar hade taget sin fordel 

in. 178: 2. 187: 6. 
Framskrinna [Gammalsv. Skridna]: framskrida. 204: 6. 
Frksta; forsoka, profva pa. 154: 6. 



Digitized by 



140 



Fbu: befria, radda. 466: 6; 473 : 4; 479: 6. 
Fruentimber: fruntimmers-personal. Thet hele f. 358: 5. 
Ful, full (fuller): val, visserligen, i sanning. 224:1. 260:2. 
Foll, fcllb (impf. af Falla): foil, folio. 104: 2; 212: 4; 
419: 1. 

Fund: pafund, listigt anslag. 463: 1. 

Fanga [Isl. Fdnga]: fa, eihalla. 253: 3. 

FlNlKA [Tysk. Fdhrichen]: en trupp krigsfolk till fot. 103:2; 

149: 3. (Jfr Fana.) 
Faroe, pA FAROE. The togo ther hddheoxar och fddr Och 
annedt merj som pa ferde war,- var till hands, 
6'fverkoms under farden, taget. 141: 1, 2. 
FttRACHT (perf. af Fbrakta): fdraktat. 471: 1. 
FtiRDfiRF: forderfvad. Fryse fdrderf, forfrysa sig. 287:5. 
Forfara: forskingra, forstora, plundra, skdfla. 213: 3. 
FttRFARA [af Fardj fruktan]: fdrfaras, frukta. Tigh icke fdr- 

fare! 65: 2. — Fdrskracka, skramma. Oss ick& 

late for fa re. 155: 6. 
F#RlAta [Isl. Forldtdj Tysk. Verlassen\\ Jemna, ofvergifva. 

163: 3. 

FGrlAta SlG pA [Tysk. sich auf etwas verlasseri]: foitrdsta, 

lita pa, forlita sig pa. 176: 5. 
FftRLAGGA, Han oss thenwdgen for lade: fdrorsakade, alt 
vi ej kunde komma, finna den vagen; hindrade 
fdretaget. 234: 6. 
FttRLftPA: fdrdrifva, tillbringa. Ther wille wij och tidhen 

for lope. 162: 6. 
FttRMAN [Isl. Formadur]: anfdrare, hufvudman. 331: 4. 
Formera sig: blifva allmannare, mera gangse. 485: 6. 
FoRR, brukadt sasom adjektiv: Men hadhe the kommet 

forrefram. 242 : 4. 
Forraska: ofveiraska, dfverruropla. 86: 4; 122: 3; 304:3. 
FQrse: besluta, bestamma. Men thet war icke off gudhi 
for sett. 8: 5. — Forsumma, vardslosa. Fdrse 
skansen (se Skans), — Bevaka, fovsvara. Men thet 
(lagret) war sd ilia fdrse tt. 286: 2. 
FfiRSKRiFT: rekommendations-bief. 27: 5; 342: 4. 



Digitized by Google 



141 



FftRSLlTA : fornota, framlefva, fraroslapa (alderdomen). 491:4* 
FtfRSMA [af Isl. Smart, forakt, skyraf]: forefalla skymf- 

Jigt, grama, (ortryta. Thet monde honom tha mest 

for s ma*. 63< 5. 
Forspilla: forbindra, gora om intet. 402: 2. 
Forsta: ft veta, inhemta. 338: 1. 
FttRSVAR: forslarkning. 238: 5. 

F5rtaga: utestanga. 43: 2. — Forbindra. 282: 3; 430: 6. 
FftRTVlFLAD. For t w i f I e t skelm.- om hvars for ba tiring man 

ej kan gora sig nagot hopp. 370: 1. 
FttRVANSKA: forspilla, lata ga* fo'rlorad, bryta (om fred). 
24: 6. 

FftRVlLLA: fororsaka oreda, forstora en sak. 60: 1. 
FORVITA: fore vita, till vita, forekasta, skyrafa ngn for ngt. 

Thu hiffwer ntigh offte forwijtt Mitt ene bge, 

at Jagh ar lytt. 424: 4, 5. 

«• 

Galiart [Fr. Gaillarde , Eng. Gaillardj en fordom oflig, 
yr ocb stormande, af mimik beledsagad dans. Or- 
det komraer (likasom nyare Franskans Gaillard, 
Jnstig, yster pilt, rustibuss) troligen af Medeltids- 
latinets Galiardus, gycklare, pickelhoring]. Jagh 
skall them lore en annen Galiart. 102: 4. 

Galleja [Isl. Galleyda, Eng. Galley]: elt slags fartyg, som 
bade forde segH ocb roddes fram. 362: 4; 451:4. 

Galt (impf. af Gdlla): galde. 350: 4; 373: 3. 

Gamrian [Isl. Gaman]: forstallning, list, bakslughet. 21: 3. 
(Se lb re, Gloss.) 

Gammull: gammal. 434: 5; 492: 5. 

GANSKA, adj. [Tysk. GatiZj Dansk. Ganske] all. Sokte ho* 
nom medh ganska Jlijt. 433: 2. — Adv. allde- 
les, belt och ballet. Sd ganska olijke. 461: 6. 
Grbn [Isl. Gegn]: igen, tillbaka. Wij wele lata ath Stoc- 

holm geen gad. 337: 5. 
GlFVA: gifva lillkanna, nppenbara, gora bekant. Men tidhen 
will thet sd giffwc. 408: 3. 



Digitized by Google 



142 



God. y^fgoc) wilie; frivilligt, 268: 3. Jfr 491: 1. 

Godt: gods. 43: 3. Jfr 370: 4. 

Godt, adv. rikeligt. 175: 4. 

Gran [Isl. Grannr]: noggrann. 215: 5. 

GROFGRON: ett slags fordom brukligt groftrSdigt ylletyg, 
som merendels fargades gront. Ett groffgront 
sty eke. 378: 4. 

GRUND: botten. Ga till grunde, sjunka till botten. 312: 3. 
Grom [Isl. Gramr]: forto'rnad, gramse. Kongen war bleff- 

wen pa honom sd grom. 404: 2. 
Gulle (impf. af Giilla): galde. 362: 1. 

GA. 1) Lata ga.- JVij wele U ta dth Stocholm geen gaa, 
styra kosan. 337: 5. — 2} Ga pa: Doden war hart 
op a* at gaS, bitter alt ga" emot, mota. 445 : 4. — 

3) GdforU ft foitgang, framg&ng. 457: 2; 469: 4. — 

4) Gd eft en- stampla emol, trakta efter. 472:5 ; 489:2. 
GoPEN [Isl. Gaupn]: urspr. insidan af banden i konkav stall- 

ning, s&som d& den griper omkring nSgot. Medh 
go pen han thet (guide t) vthmhtte. 436: 6. — Sedan 
deb Gopen betydelsen: sS mycket banden kan p& en gang 
fatta om, handfull, grabbnafve. (I Wermlandsdia- 
lekten betyder Grabbnafve Sfven detsamma som Go- 
pen i dess ursprungliga bemarkelse; det sages t. ex. 
b& de taga en grabbnafve och taga i med grabbnafven.) 



Han: honom. Fans och foge skuldh medh han. 379: 5. 
Handel: handlingssatt, be teende, fore taga ride, foiehafvande. 
60: 1, in. fl. 

Hardt, hart: nastan, nara pa*. The skrijade hart som 
andre wildiur. 244: 4. — Noga, synnerligen. Thet 
the hardt pet sinnet ladhe. 293: 6. 

Hbddb: hadade. 245 : 6. 

Hinderholdh [Tysk. Hinterhalt]: eftertrupp. 314: 4. 
HlNR, plur. af fli'/f, den der, den forslnanande, ofvannamn- 
de. 208: 6. 



Digitized by Google 



143 

Hof-fana: en trupp "hofman", adelsharen (?). Konungens 

Ho f fane. 298: 1. 
Hwar: hvar och en. 158: 1; 178: 2; 197: 6. 
Hwar: om, i fall. 280: 3; 311: 1; 317: 1. 
Hwarien: hvarje. Thet skulle swide i hwarien ledh. 

154: 5. 

Hull [Isl. Hollr, tiofast, tillgifven]: huld. 153: 4; 205: 1. 
Hulle (impf. af Hdlla): hollo. 

Hus: slott, Taste (sasora t. ex. i Malmbhus* Orbyhus). Fp- 

sala huus. 25: 1. 229: 5; 230: 4, m. fl. 
Hardelig, hardeligen: hogeligen, haftigt. 63: 6; 193: 6. 

— Svdra hardelig: svara endyred. 200: 4. 
Hardt: haftigt. Thet them monde hSrt fortryte. 292: 6. 

Then andre bleff sd hSrdl forskrecht. 390,: 1. 
Handa: emottaga. Then wenskap han gerne hende. 23: 

6. (Ordet ar annu qvar i Afhdnda.) — Gaihand, 

vara gunstig. Men lycken <wille honom eij hende. 

457: 6. 

Hogvardnade. Hans HttGV.: titel for en konglig person. 
488: 5. 

Horig: faorsam. 262: 6. 

I. 

Igen: qvar. Ther blef sd mongen slagen, Som Idge alle pd 

platzen igen. 185 : 3,. 4. 248: 1. 
Illfundig: listig, illistig, svekfull. 83: 2. 
Inmana: insatla (i fangelse). 35: 4. 
Itt: ett. 140: 5, m. fl. 

•I. 

Jern: bojor, black. Later honom i Jernen settle/ 279 : 3. 

K. 

Kammarsven: kamtnartjenare, karamarjunkare (?). 389: 1. 
Kar: karl. SilffrVsLsr. 358: 2. 

Karsk [IsI. Kursk (karlsk), karlaktig, karlavulen]: kack, 
rask. 191: 5. 



Digitized by Google 



144 ' 



KartOGBR: ett slags ttinga, 16— 18:pundiga kanoner, ut- 
m3rkta isynnerhet genorn dcras korthet och tjock- 
lek. 242: 3. 

Hedjklod: ISnk-kula. 208: 4. 

Rinn, plur. Rinnbr [M. Kinn]: kind. 138: 5. 137: 5. 
Kissla [Tysk. Kitzeln]: kittla. 208: 3. 

Kxadd? The hadhe sine wagner sa smell full ladd , Och 
stoppet full hwarie kladd. 214: 4, 5. 

RlaGE, pi. Rlager [Tysk. Klage]: klagan, jammer. 383:2. 
— Klagom4l, anklagelse. 412: 6. 

RwAFVELSPJUT [Tysk. Knebelspiess]: ett slags spjut med ett 
tvarjern ofvanfor spetsen. 33: 3. 

Romma, v. act. At komma Konungen vlhu sin sorghs 
bringa ifr&n, taga ur, befria ifran. 323: 5. Och 
komo honom till ath ate.- form&dde, ofvertalade. 
436: 3. 

Ron A: qvinna. Ther bleff sa mongers kona och dreng. 
316: 1. 

Roo FARTER , KOFARTER [Hoi I. Koopvaarder]: handelsfartyg. 
96: 3; 206: 6. 

RoPAFF [Tysk. Kopf ah!\ Men en Ande war honom (Ko- 
nuog Erik) altidh ndr* Kopaff kallade han ho- 
nom hdr. 462: 5. 
RttAGE [EngJ. och Skott. Crag, hals, nacke]: hals. Thetac- 
kede gudh the sluppo si bratt, Eliest hade thet kostet 
theres krage. 59: 5, 6. (Se lb re, Gloss.) 
RAll [Engl. Cold]: kali. 310: 2. 

RApa: ett slags plagg utan armar, att taga u tan pa* andra 
klader. Vinna som k&pan i dansen , ordsprak: 
blifva trampad och ilia lilltygad. 49: 6. 

RXwna: marka, fornimma. 235: 3. 

RoPFARTER, se Koofarter. 

ROra efter: jaga efter, forfolja. 77: 2; 286: 6. 
R80N [Tysk. Kiihnh djerf, dristig, modig. 281: 4. 

Ladd [af 1*1. Hlada]: lastad. 80: 3; 214: 4. 



Digitized by Google 



145 



Lag: 1) Samqvam, fest (t ex. dryckeslag, brollopslag). 382: 
5. — 2) Beslamdt, afgjordt skick, ordoing: Som alt 
thetta nu icke togh lagh: kom sig i lag, kora till af- 
gorande, tog skruf. 458: 1. Kom ma ndgot i lag: 
stalla i ordning, bringa a bane, tillstalla, astadkom- 
raa. 462: 2. 

Lata [Isl. Ldta]: ISta. 426: 2, m. fl. 

Leel: likval. 381: 6. 

Lefva [Isl. Lifa, Tysk. Lief em, Engl. Leave]: lemna. 77: 

5; 161: 5; 291: 1. 
Lijttr: litade. 290: 4. 

LlK: liklig, god, rSdlig. Hwadh idher tyckes wara lijkt: 

synes for godt. 441: 5. 
List [i st. f. Listal Fr. Liste, Engl. List], Till halff 
tridiehundret wore the wist, Hdllender och andrevtan 
lisl: utan tal, till orakneligt eller obestamdt aotal (?). 
132: 5. (List tordc dock pi delta stalle vara tillkom- 
met endast for rimmets skull.) 
Losemente [Fr. Logement]: herberge. 35c 3. 
Lump [manne af Lat. Lumbus, land?]. The slogothem w'dldigt pa 

lumpen tha. 266: 4. Stota pa lumpen. 465: 6. 
Lusts (impf. af Lysta): lyste, lystade. 9: 6 # 
Lvda [Isl. Hlyda]: 1) Hora p&, lyssna till. Willien i lyde 
och hbre till. 1: 1. — 2) Hora till, possa till, fordras 
for. Alt hwadh som till stormen 1yd her. 156: 2. 
Lykta. B'dra lykta for ndgon- lysa n&gon, visa vfr- 
gen. 266: 3. 

Lata: foil or a, mista. Sd mongen sitt liff moste I a* the. 

359: 3. 
Latas: l&tsa. 97: 2; 374: 3. 

Lagga rAd: radplaga, r3d»la, ofverlagga, ofverenskomma. 

386: 6. 

Langb. SA lange : till dess. 92: 5; 178: 4. 

Lon [Isl. Lauri]: lonlig, fdrborgad, hemlig. 396: 2. 

LttPA SIG. Jagh weet icke huru thet sigh lop: hvaraf det 

kom, huru det gick derhan. 71: 1. 
Loste (impf. af Lysta): lyste; lystade. 2: 6. — LftSTSR (pres. 
af samma verb): lysler. 98: 4. 



Digitized by Google 



140 

m. 

Man: blott, endast. 85:5; 10! : 2, m. fl. 

Margalunda [Isl. Margrj mycken, Lundj sa*tt, vis]: p3 m&nga 

salt. 31: 6, in. fl. 
Mark: 1) Fait, slagfalt. 264: 6. — 2) Skog [Isl. Mork]. 
432: 1. 

MATRRDA: tillage mat, tillreda ggstabud (irnniskt nttryek 
ora krigiskt anfall). The hadhe sd wdl for oss 
maatrett, Thet skulle swide i hwarien ledh. 
154: 4, 5. 

MatrrdnING: gSslabud, undPagnad. Han slogz medh them 
i dager twa, En ondh rn a t r e d h n i n g h the 
finge tha. 94: 4, 5. 
MatsKRRPPA [IsJ. Skreppa, pas<», skinnsack, att ba>as pa 
ryggen. Engl. Scrip]: matsaek, matvaska. 240: 3. 
Mbst: nMstan, nara p£, i det narraaste, till storsta delen. 
Rqffwedt och brende alt landet mest. 109: 4. TM 
the wore kompne bffwer wadet mest. 289: 1. Och 
mest hans tidnere ble/we fdngne. 358: 3. Tidnere- 
nar bleffue mest insatt. 359: 1. The wore oskyl- 
dige mest. 415: 4. 
Mbstan, Mrste? The laghe eij mestan lenge then 256:1. 

Men thet warede eij meste lenge. 103: 6. (Var.) 
MlLDRlK [Tysk. Mildreich]: full af mildhet. 417: 2. 
Mista: forlora ur sigte, fori ora sparen af. 431: 6. 
Mjolkedeja [De/a, se Ihre, Gloss.] foivstanderska for 

mjolkafkaslningen vid eu ladugard. 399: 6. 
Mon: gagn, fordel (?). Then ene if ran Danmark kom J Then 
andre if ran Lybeck medh lithen mon. 61: 4, 5. — 
Antal, be!opp(?). Claes Christerson sendes dthSchdne 
medh stoor moon. 120: 2. — Grad, inStt. Be- 
stelte wdl medh hbgste Moon: i hogsta grad val. 406:4. 
Mummers SKANTZ [Tysk. Mummenschantze , maskerad; af 
Mumme, mask, skrapuk, och SchantZj somigam- 
maltyskan betydde spel, lek, skamt. Afven i gamla 
Svenskan forekommer Skans i bet. puts, latlfar- 

digt 



Digitized by Google 



147 



dig! skfim t. SeArwidsson, Sv. Pornsangerj D. 3, s. 
64]. Men hadhe the fait gait medh them i dantz, 
The hadhe fait en weldigh mummers skantz. 
333: 4, 5. 

Mustra [Tysk. Musterny monstra. 174: 2. 

Myndic: hograogen, fornamlig. 123:5. — Ofvermodig. 392:4. 

Mal [W. Mdt): stund, ogonblick, 46: 4. — SamtaL 138: 1. 

— Maltid. 299: 4. 
MAtta. Tha han hade war it en fdngen man I g ahr, of- 
sompnede han Pa Orby slott medh ma" the: i lag- 
Jig, behaglig tid (?). 482 : 3. 
Marka [1*1. Merkiay. bemarka, hetyda. J400.: 4. 

nr. 

Namm, NUWMR, irapf. af Nama, Ndma [Isl. Nemay taga, 
borttaga. 115: 5; 194: 6. (Ordet §r annu qvar i 
Afndmare!) 

Nanne [Isl. Nafni] I namne, som har samma dopnamn. (El- 
ler manne af Isl. Nan nara, Nand granskap, och 
saledes liktydigt med Granne, hvilket ord en band- 
skrifl har i st. f. Nanne?). 47: 2. 
Naska. Naska sig bort: packa sig sin vSg. (Se Hire, 

Dial Lex.) 304: 6. 
Nemst: narmast. / thet nemste. 338: 1. 
Nestan? Men thet warede eij nestan lenge. 103: 6. 
NlGA [Isl. Hnegiaj Tysk. Neigen]: boja hufvudet, buga sig. 
Then ^Nils Sture) tha medh odmiukt for honom negh. 
422: 2. 

©. 

Ofrrd: krig. 344 : 5. 

Omsorg. Han bar for ingen ting omsorgh: drog ej for- 
sorg om nagonting, ofvergaf alltsammans , lem- 
nade all t i sticket. 335: 1. 

Onbffst [afGammalsv. Ndfsa isi.f.Ndpsa]: onapst. 214:1. 
Sv. Fornskr. S&lUk. Saml. Ill, 3. 11 



Digitized by Google 



148 



OpplAta: offra, uppoffia, sStta p& spel, Vaga. Ther pa 

will Jagh mitt tiff opllikk 378: & 
Oskal [Isl. Oskili: or«tt, forf&ng. 34: 2. 
Otrolig: oredlig, oarlig. 378 : 3. 

P. 

Papegoja. Skjnta Papegojan sages om den, som gor en 
slor och ovantad lycka. 51: 3; 249: 1. Jfr 
343: 1. 

Park: en med mur eller annan stSngsel omgardad plats. 

Slotzens park: fastningens omrade; borggard(?). 231: 1. 
PlELTBR [Dansk. Pialter]: pallor, simpk, slitna klader. Bonde 

Pielter. 434: 4. 
Platt. Thet hononi doch halp aldrigh en Piatt: platt 

intet. 346: 1. 
PlAga: pest. 219: 3. 

Potzmarter: Tysk svordom (ungefar dets. som Potztausend). 

The swore om alle Potzmarter thd. 249:4. 
Profoss [Lat. Propositus, Fr. Prevostj Pre'vot]: aklagare, 

fiskal. 369: 2. Rijksens Profoss. 439: 4. 
PrAAs [Isl. Brysj lagande eld, brasa (Gnnes qvar i Rod- 
brusig); Dansk. Praas, lilet, smalt 1 jus, dank]. Titer 
bleff for them ett mechtigh Praas: makta hett. 216: 2. 

9* 

Qwar, adj. Neutr. Qwart. 135: 2. Plur. Qsvarre. 236: 1. 
Qwida [Isl. Kvidi]: sorg, gramelse, fingest. 401: 3; 427: 6. 
QwiTT [Isl. Qvittur]: forlustig. Hermestaren bleff Domen i 
Rafle qwitt. 18: 2. 

R. 

Ram: tilifalle, laglig stund. Se sitt ram. 178: 4; 278: 4. 
Hamsun [Fr. Rancon]: losen for krigsfilnge. 292: 3. 
Rappa [Tysk. Rapperi]: roffa, stjala. 16: 4. 
Raska sig: skynda sig, hasta. 304: 6. (Var.) 
Rede: redan. 164: 1. — Redo, tillreds. 254: 4. 
Refst [af Isl. Re/saj straffah bestraffning. 214: 2. 



Digitized by Google 



149 

Rbgbmbntb: regeriog, riks-styrelse. 340: i, m. fl. 

Rkba : glog. Then fempte rese. 52: 2. 

Rinna: spiinga. 187: 6; 426: 1; 427: 5. 

Rosbnobbl: ett guldmynt, som fordom slogs i England f 
och hade sitt namn af en ros, sora vanligtvis 
fauns preglad pa baksidan. 133: 4. 

Rustk: ruatade. 191: 3. 

RAd: 1) Utvag. Hwadh blifwer oss till rSdhe? hvad ar 
rfidligt, nyttigt for oss att goia? 275: 2. Vos dr eij 
annet til rSdhe: vi ha ingen annan utsigt. 309 : 6. 
— 2) 'Radgifvare. 368: 2; 369: 5.-3) Beslut, plan. 
Pa ett vkdh the bddhe ginge. 472: 6. 473: 1. — 
4) Samr&d. Om Gudh wille war a med them i ra*dh. 
475: 4. 

RAda. Gudh r&dhe nu wed: slyre till det basta. 318: 2. 
Radda [Is!. Hrwdall sk ram ma. Konung Erich I'dt sigh intet 

radde. 22: 6. (Var.) 
Radmghbt, raddelighet (Var.): raddh^ga. 479: 5. 
Rora: tala, beratta, omrora. 119: 1. 

S. 

Sacramrntera : svarja. 308: 3. 
Sadelbyssa; pistol. 33: 5. 

Sadblstad [Stadj stalle]: stallet pa hastens rygg, der sadeln 
lagges. Stodh (vattnet) fiesten op i sadellstadh: 
opp pa* ry ggen. 283: 2. 
Saktelig [Dansk. Sagte, Sagtens]: lalteligen. 133: 5. 
Sanka [Isl. Sqfna]: sarala. The sanckede sigh tilhopa igen. 

198: 1. Sancker theras tarar ihoop. 375: 2. 
Segel [Dansk. Segl}: sigill, beseglad skrifvelse. Forschrif- 

ter, segeil och breff. 342: 4. 
Sena [heter vanl. i gamla sprSket Sinnall sent. 151: 2. 
Sigia [Isl. Segiai: saga. 424: 2; 469: 1. 
Sinn [Isl. Sind]: gang. I samma sinne: p& samma g&ng, 
i samma stund. 69: 4; 138: 4; 152: 1, m. fl. / 
thetta sinn. 324: 5. (Ordet finnes qvar i Nagonsin.) 



Digitized by Google 



150 

Si NTS R [Isl. Sinni]: 1) Afsigt, syftem&l. Thet war och theres 
acht och sinne. 192: 1. — 2) Tanke, mening, beslut. 
411: 4. — 3) Forstand, vett. War ifr&n all skoal 
och sinne. 433 : 6. 

SKALKHET: foYraderi, ondska. 190: 6. 

Skam [Isl. Skomm]: 1) Skada, forlust. Fa skam. 282 : 5; 
315: 5. — 2) Skamlig, skandlig gerning. Han giorde 
sd mykin orett och skam. 372: 4. — 3) Skymf. 
Ther bewijstes honom mykin skam. 398: 2. — 4) 
StrafF. 422: 5; 426: 2. ^ 
SKATNS. Akta skansen [Tysk. seiner Schantze wnhrnehmen]: 
vara pa sin vakt, taga tillfallet i akt. 49: 3; 134: 

5; 254: 5. Forse skansen [Tysk. seine Schantze 

versehen]: vardsiosa sin syssla, forsuroma tillfallet. 
187: 5. 

SkaRGAHT [Fr. Sergent (skrifves i gamia krigshandlinga* 
Chargent), Tysk. Scherge]: vaktknekt, stadsvakt, 
rattsbeljent. Han (Lybska sSndebudet) moste 
mellan twd skarganter gad. 63: 4. (Teg el, 
s. 97, begagnar i st. f. Skargant benamningen 
Stadsens brokikare. Da bro i gamla spraket af- 
ven betydde vag, gata, sa ar val brokikare lik- 
tydigt med gatvaktaie, brand vakt, stadsvakt.) 

SKOTT. Se Skytt. 

Skrappa: skryta. 97: 3. 

Sk^TT: artilleri, kanoner. 86} 2; 184: 2, m. fl. Fdltskytt. 

239: 6. Skott. 251: 2. 
Skarta: pil (af stone slag). 239: 3, 5; 299: 6. 
Skal [Isl. Skifi: 1) Ersattning, vedergallning. TVij kunne faa 
. skaai/or war dbde frende. 22: 5. The finge skaal 
for thet the oss hedde. 245: 6. — 2) Fornuft, veil. 433: 6. 
SKALIVlERi: fo'rsat, forraderi. 390: 3. 

Sk8n [Isl. Skyn]l oraprofning, bedoYnande, afgorande. The 

satte thet i hans nddes skon. 461: 2. 
Sk8ta: akta, bry sig om. The skotte inthet hanswdnligh 

begeer. 101: 1. Jagh skoter och slett inthet ther 

om. 360: 5. 



Digitized by Google 



151 



Slagorden [Dansk. Slagorden]: slagtordniog. 159:1; 178:1. 
Slanger: eXt slags 4— &puodiga kanoner. Heele och half- 

we Slanger. 282: 2. 
SlX SI a pa nagom anfalla. 66: 2, m. 11. Sla uppd sin 
sak: slalla med sina angelagenhcter. 450: 2. Hwart 
wele wij s!3a* vpd? hvartut skole vi vanda oss? hvad 
skole vi foretaga, besluta? 472: 4. 
Slatt: alldeles, helt och ballet, i grund. 161: 6. Alle 

slett? hvarenda en. 426:. 5. 
Snille [Isl. Snilld]: svekfullhet, bedraglighet (i denna bet. 

finnes ordet qvar i Fbrsnilla). 83: 3; 463: 3. 
Snafler: knaflar, djeflar. Han swor altidh och mante them 
/ram I alle the^onde snaffler nampn. 180: 4,5. 
Speck a: spaka. S pecker hans lif! 402: 5. S pecker 

honom sitt ladher! 429: 6. 
Spkl [Isl. Spil]: lek, skamt. 42: 4, m. fl. 
Spets [Tysk. Spiess]: spjut, lans. 402: 4. 
Stad, Stad [IsL Stadij Stadrh atalle, ort. / allan stadh: 
allestades, vid alia tillfaUen. 176: 5. Hwar vthi sin 
stadh. 253: 2. Giorde ondt igen i sanima stade: 
i stallet (for godt). 408: 5. 
Staf. The Swenske skip ladhe offwer staaff. 42: 2. (Pa" 
detta stalle men as endast, att skeppen lade ut fran 
land, lade till sjos, och ultrycket passar saledes icke 
tillsammans med den nu brukliga sjoteimen gd of- 
ver stag.- stag vanda, vanda genom vinden, lofva euiot 
vinden, till dess den komraer in p& andra sidan.) 
Stockbangel: bodeJsdrang. 397: 5. 

Stor: uppblast, hogfaidig, stolt. Men the wore i sitt sinne 
sd stoor. 154: 1. tVar offwer ste war i hogen 
stoor. 180: 1. 

StOR AN: stort, mycket. Thet halp icke storan hwadh the 
sade. 170: 1. 

Streckter: lagd pa" strackbank. 394: 1. 

Stycke: faltstycke, kanon. 312: 2. 

St A. 1) Han moste s t S (her vthe; af'sla ifran, komma till 
korta. 69: 6. — 2) Han wille sta them for alien 



Digitized by 



152 



far a: ansvara for, forsakra cmot. 70: 6. — 3) P&sta, 
vara. Thet stodh dock icke lenge. 76: 3; 407: 4. 
Thet stodb eij qffwer dhren tree. 340: 4. — 4) Jth 
Stocholm lote the genest st&: lato farden ga% logo ko- 
sao. 207: 5. 
Stadh, se Stad. 

Stalla: uppstalla, uppsatta. Sulla bref. 58: 3; 459: 1. 

St5ta. Stota till hwarannan; anfalla. 169: 5. Jfr429:4. 

SwiP [Isl. Svipr ogonblick, momentura. Sitipk skynda, ila. 
Svipan skyndsamhet, hast]: snabb, rask, kry. Theli- 
tes wara mechtig swip Och wille mykit skreppe. 
97: 2, 3. 

SAr: sa*rad. Med theres saa*re och dbde man. 139: 5. 
SAre [Dansk. Saare, Tysk. Sehr]: sv&ra, svarligeo, hogeli- 
gen. 130: 6. 

Saga. Saga pd ndgom beskylla ngn for. 342: 1; 413: 6. 
Sakerhet: bekymmersloshet, trygghet 198: 4; 284: 1. 
SAnder. Alia i sender: alia pi en g&tag. 248: 5; 373: 5. 
Satta. Satta in till, 142: 5; 144: 2; Satta in pi, 183: 
2; Satta an till, 244: 2: ansalta, anfalla. 

T. 

Tagas. Ther toges the i henderc togo livarandra i hand. 
451: 6. 

Talta: roarchera, vandra astad (i omkligt skick). 292: 5. 
Ther, THkra [Isl. peirra]: gamla g*nit. plur. af Then. 208: 
5, m. fl. 

Thora [Isl. pora]: l)T6ra. Medh tijdh thor ther off kom~ 
me. 34: 3. The Swenske thore komme efter med 
en hast. 322 : 5. — 2) Ha {of till, mtu Thet tor 
och ingen vndra pa. 290: 1. Om man thet thor 
wdga. 441: 6. 

Tidelig: tidigt. 383: 6. 

Tjena: hora till, hafVa sin plats. Thet liencr icke i Cr*o- 

niken thenne. 1 19 : 4. (Se I h r e , Gloss.) 
Tigia [Isl. pegia]: fortiga. Man far eij sanningcn ti- 
gia. 269: 6. 



Digitized by Google 



153 



Tillbkdja [jGenypalsr. Bedas till en]l fria, sdka gejtnil. 457:5. 
^ijxpynta: tillreda, tilUtfilla. 463: 2. 
Tillsaga: uppgifva (en fastning), 82: 6. — Tillforsakra, 
utlofva. Tillsaga ngn vanskap. 404:6. Till- 
saga ngn ett gifterm&l. 409: 1. 
XtM<AGGA: tillskynda, tillvagabringa, Sstadkomma. Ther 

ondt radh mykit tilladhe. 404: 3. 
TlNG. Och hulle hws rett welligh ting: huserade ratt val- 
digt, skoningslost, hSrdhandt. 261: 2. The finge 
ther off rett foge ting. 273: 5. 
Torfva tlsl. pi4rfa]l behofva. 338: 6. Torfva vid. 402:5. 
TrO [Isl. Trur, Engl. True, Tysk. Treul: trogen. 153: 4; 
241: 2. 

Trolig: troget, trofast, redligt, utan svek. 131: 4; 174: 
4; 475: 2. 

Tranga: yrka. Tranga pa; payrka, p&sta*. 350: 3. 
TrBsta [Tysk. Trosten, Engl. Trust]. Trosta pa.- fortro- 

sta pi, fdrlita sig pa. 191: 6. 
Tynna [Anglos. Tynne]: tunna. 89: 5; 334: 3. 
Tackelig: tack 9 behaglig, till bebag. 459: 5. 
Ti)STB [Isl. pus j Gammalsv. Tost]: tyst, stum. 422: 3. 

c. 

Und [Isl. Und, Tysk. JVund, Engl. fVound]: s&r. The 
swore om Gudz Jem undh och sin troo. 300: 2. — 
F6Ysta*s troligen under vid v. 316: 2. Juterne ropte. 
hielp, helige fern! 

Un of all a: affalla ifrin, ofvergifva. 474: 6. 

UndfInga [Anglos. Ond/engaitj Tysk. Entfangen] : taga 
eroot, afhemta. 41: 3. 

Uif dsaga : ho^a, forklara fiend tlighet. Vndsade Konungen 
medh brandh och mordh. 65: 5. 

Utbringa: utdrifva, bortjaga. 280: 5. 

W. 

WaonbORG: forskansning medelst sammanstalda vagnar. 
182: 4. 



Digitized by 



154 



War [Itl. Far, af Fara, sc]. Blifva war [Isl. Ferda var 
vidj Tysk. fVahrnehmeny. bli varse. 212: 6; 241: 5. 
Wara uppA: pagfi, pasta, vara for hand. Ofreden war 
op A. 344: 5. 

Wart [egentl. elt sammansattningsord , motsvarande Lat. 

Fersus. Finnes qvar i Invdrtes, Utvdrtes], Lycken 

lop fast annan wart: fit annat hall, annan vag. 

68: 5. The kunde komme slett ingen wart: ingen- 

stades, fit intet hall. 125: 2. 
Welet: skolat. 469: 5. 
Welle: valdighet, kraft, eflertryck. 44: 3. 
Welligh, se tValdig. 
Wente; vantade. 73: 5. 
Werde: varjde. 75: 4. 

Werk: verkande, medverkan. Gudz wark tnonde thet 

driffwe. 480: 6. 
Werste, hijn Werste: hin onde. 25: 6. 
Wi: ve! O *w/ 199: 5; 247: 2. 

Will [Isl. Fillr]l vilsen, vild, fo'rvirrad, frfin sina sinnen. 
The lupe som the wore will. 240: 2. Kongen, som 
ndstan war halff will. 253: 5. Will fremmande 
(var. willfarande) Jdar i bknen gad. 254: 2. 

Will: skall. 278: 2; 352 : 5, 6. 

Winn: vinning, fordel. 483: 2. 

Wolte: vfillade. 235: 1; 413: 5. 

Worte: vordo. 305: 4. 

Wulte: vallade. 77: 4. 

Wanda [Isl. Fandih svfirighet, fara. 79: 3; 136: 6. 
Wapet: vfipig, enfaldig, slo. 345: 1. 

WArda: 1) Varda sig ora , vara aktsara om. Sd lithet the 
them ther wfirde (vfirdade). 305: 6. — 2) Till- 
komraa, anstfi, angfi. Thet honom doch inthet 
wfirde. 392: 6. 

Waldig [Isl. Falldr]: maktig, fornamlig, hograogen; kraf- 
tig, hard, Strang. 93: 1; 261: 2, m. fl. 
.Warder: vordad. 362: 3. 

WGrdbs: voidadcs. 276: 4. 



Digitized by Google 



155 

it. 

Tnka [Anglos. Inccij klagan]: oraklighet, elande. 359: 5. 
Tppas [Isl. Yppa* resa, upplyfta; af Upp, upp, opp]: upp- 

st£, uppkomma, begynna. Ther yppades en leek. 

45: 1; 88: 5. Thy yppades feigden theste mere. 

56: 3. 

Tr, Ur [Isl. Mr\\ galen, ursinnig. 244: 5. 

A. 

Aga: ega. 417: 5. 

Ahoga: orosorg, oratanka. The skulle bar a for oss £ho- 

genn. 290: 6. 
Atervanda: upphora. 219: 3. 

Atnjuta. Han mente then andre dthniutc: han trodde 
sig skola fa njuta samma heder, samma goda be* 
handling som den andre. 63: 3. (Jfr Ihre, 
Gloss.* voc. Njuta.) 

A. 

Agor: tillborigheler, (16s) egeridom. 194: 6; 371: 5. 
An. Ther wanckede huggh, och an full t'dtt' och del i 
i sanning tfttt. 260: 2. 

Odmiukt: 6'dmjukhet. 422 : 2. 

Offwbrhulde [kanske af Isl. Hcela, impf. ftulde, holja, 
tacka, betacka]. Medh saken the tha b\, sSgo 
genora finger raed, ofverskylde saken (?). 
374: 5. 

Ofveramd: andad, ofverst&nden. Tha hans Croningh war 
offwerSndh. 8: 1. 



Digitized by Google 



Akershus, Aggerhuus fastning* 
Bostade , Bastad. 

Drak50r, nu Dragoe, koping p& ostra udden af on Amager. 
ElehOLMEN, ett fasle i Blekinge, der nu Elleholms kyrka 
ligger. 

Flishult, satesg&rd i Nasby sock en, Ostra Harad af Sm&land. 
Gull and, Jylland, Jutland. 

Hammbrshvs, ett faste vid den fordna Norrska staden Ham- 
mer eller Stor-Hammer i Hedemarkens Amt, 
hvilken ar 1566 i grund odelades af Sven- 
skarne och sedan ej blef uppbygd. 

HOLE V A GEN, Holveden, skog mellan Ostergotland och 
Sm&lapd. 

J ERFSMYJf DE , kanhanda misskrifning for GeUsmynde, sasona 
roan torde hafva benamnt inloppet till Gellerij 
en vik af Ostersjon mellan Pommern och 
Riigen. 

Jernslatt, m&nne trakten vid sjon Jernlundcn i Oster- 
gotland ? 
RongellAj Kongelf. 

RungsgArden I upsala; lSg i den del af staden, som nu 

kallas Kungsangen. 
Laghqlm, LagehqlMj Laholm. 

Lyckeby HUS, ett faste i Blekinge, der nu byn Lyckeby 
ligger. 

Norby HUS, fastning, det nuvarande Norrby eller Kongs- 

Norrby i Brunneby socken af Ostergotland. 
Nyl^sSB, Nya Lodose, den nu s. k. Gammalstaden nara 
Goteborg. 



Digitized by Google 



157 



Opslo, Norriges hufvudstad iotill ar 1624, du forstad till 
Christiania. 

Rib A, sStesgard i Qrsas socken, Kinds hSrad af Wester- 
gdtland. 

Rotneby, fordom en stad i Blekinge, nu Ronneby k oping. 
Raflb, Reval. 

Sjolesdalarne, kanhanda det nuvarande Dalarnes Pro- 
steri, en sjorik trakt i Trondhiems Amt. 

Stenviksholm, fordom ett slott, bygdt af Erkebiskop 
Oluf Engelbrechtsson pa en liten 
holme ungefar halfannan mil oster om 
staden Trondhiem. 

Su inner BO, ett harad i Smaland. 

SvarterA, en socken i Halland. 

SftLFSBORG, fordom befastad stad. Nu Solfwitsborg* 

Uddbvald, Uddevalla. 

Warnemo, Wernamo by i Smaland. 

YxNKWALL, Oxnevalla socken i Westergotland , ej langt 

fr&n Hallandska gransen. 
Aby, prestg&rden i socknen af samma namn uti Lysing ha- 
rad af Ostergotland. 
Ahus, fordom befastad stad, nu by vid Helga&n i Sk&ne, 

Willands harad. 
Ofver-MOllen, kanske Gremolla* en nfira saltsjon belagen 
by i Skifarps socken, Wemmenhogs ha- 
rad af Sk&ne. 



Digitized by Google 



Digitized by Google 



# 



rie ti)o lefcn/ tt>o jnt jar S)re 

x>nt) fifliii? , t>e 2R6ntncf t>an iDennemarten 
tmfce &e 1&&nnin& tljo Sd>wet>en mit ein anfcer ge* 
Prieget ^ebben, tmfc voo &e • R&nnittcE t>an SDennemar 
Fen grote efjere, rl>om t>nt> triumph mit t>eten gro? 
ten fcafcen erworuen f>efft, vtl) t>er T&&nnindUd>en 
t,ant$lit tt>o S)ennematcf rentes voyfe feljr Funflic^ 
lief befcijmien, van t>em <Etrfamen, Wolw^fen, 
i§od>getet:t>en x>nt> 2ld>tbaren i§ern jfo^an 5**f*tt 
<Cant3let in JDennemat* x>nt> fcen Pater Patris Patrice 
t>ar X>otd) Harlicf an t>en fcacf) gift, xoat 
ttjouotrn t>ord> t>e anfcern 6d>ribenten 
x>nt> poeten t>otfet>en tmfc tiidpt 
fo wol vorfatet ifl. 



(Beprentet tl>o &opent>agen jm jare MDLXIII 
VCiit &6niglici)ei: iHaieflet tt>o JDennemarcC 
5til>eit x>nt> priuilegio in ac^t fcagen nid)t 



Digitized by Google 



Denna visa, «om, tvertemot titelns Jydelse, flr en smade- 
skrift mot Kpumig, Fredrijt den 4i|re > Dan fi ark och bans 
kansler Johan Friis, bar (s&aom WarmBoltz, BibU Hist. Sveo- 
GotKj VI, s. 63, anjnftrker) troiigen blifvit fflrfattad af n£gon 
utlanning i Konung Erik den Fjortondes tjenst. Utom den 
upplaga, som nu aftryckes, bar visan fStt finnu en annan, hvil- 
ken Warmholtz beskrifver sfilunda: "PI baksidan af Titul- 
bladet star et imaginairt Vapen, hvilket dock, vid bastigt pase- 
ende, bar n&gon likbet med Danske, Norrske och Oldenburgske 
Vapnen. Ofverskpften utvisar hvad tankar Auctoren hade om 
Kon. i Danmark: "Van Gades genaden Fredbrechts de Ander, 
Kdninck tho Dremarken und Norwegen, Hertogh van Holsten ed- 
der Slesewick, und Stormer der Detmerschen!, Grave in der 
Oldenfcorch uth Delmenhorst ,, . — Det Sr troiigen detta vapen, 
hvarom Danske Amiralen Herlof Troll e skrifver i ett post 
scriptum tiJl Konung Fredrik, den 20 Juli 1564 (Danske Magazin^ 

B. 3, s. 253): »3ea &*rer, att Zoning grief bajfuer labttt trptfe 
€tt&er* tfonflU 2Rai(l& SBaben, fom X&omeS^Dlbenbortfl baff* 
uer berett: Stfrfl 3* $0ffuer, tfar p ©teben 3* 9Wfue, 3. kroner, tfcer 
V ©teben 3* Sftarretfapper, u tftfffue mett £elleborbt, tfier p @teben en 
©file mett en 9legeU, Sn ©uane, tber p ©teben etc. mett mere 23be* 
ffebenbeb, tber tcfe bflrfomeltfit er, oc er inflen EttiffI/ att ®ub jo jlraf* 
fer att tbette mett mere 23tHbtfrlifi$eb, fom ®ub We faber t>(lraffet"* — 
"Beskrifningen", sSger Warmholtz, "stammer val icke fullkomligen 
dfverens med Originalet, som jag har far ogonen, men s& kom- 
mer hon dock tammeligen nara. De tre Djur, i stftllet fflr Le- 
jonen, likna 'hvarken Rafvar eller Lejon; i stallet for Lejonet 
med Hilfebarden, ser man en Apa, hlllandes en Slaga; de trenne 
Narrekappor Bro tydeligast exprimerade. I et af FffKen stSr en 
Varg, och i et annat, i stallet for Svanen, en vid et rep up- 
hftngd G&s &C." 



Digitized by Google 




^tt)ile id in totttt titU Ijebbe 

twftan, 

£>at x>ele leber twb gebicfcte tfnt jn brutf 
gegan, 

©o f>ebbe icf nid>t £onen tmbertaten, 

Van Imogen fatfen x>nb TtibberlicCen t>ctX>m 

Kin nie gebi<f>t tjeuen an tl>o fdjriuen, 

X>nb alle tybt by ber xvavtyit tt>o bliflfuem 

25eter ban jemantrt van miner Elation 

Wil id antogen allc be' baben"f<f>on, . 

So tmfe ^inin* mit finer groten mad>t 

^efft jegen be ©cfcwebifcfcen 25uren tl>o weg gebrad>t, 

X>nb nid>t jegen be 25uren alleine, 

©onber ocf be &oningefd>en jnt gemeine, 

©o be Conine* tfyo ©djweben Ijabbe t>tl>gefcfyicet* 

#r werbe gy f>iren ein nies gebidjt* 

C^^2tt be^4ff ft* tf>o einer tybt, 
^ry£><*t bar gingen grote fage fo u>ytf>, 

Wo be Xonintf tl>o ©c|>weben £abbe gefanbt 
©ine ilegaten in frommebe Iftttbt, 
Xt>o befolben etlitfe Priegee htebe, 
JDarwer be JDenen ft* nicftf f$oEten t>uebem 
man nimebe be gefanbfcn nrit e^ren ntyimm 
£er Stem, l>er Gabriel *nb Sftttgrtt S$n#e *f*famett; 
£>e t$gen all x>tl> bem lanbe £en, 
©e fd>olben befolben, fe nmfleft nicfyt toeen, 
Van ©4>weben bord> bat lanbt tt>o JDetmeroatct; 
©e f)tf>X>m wat geibes, fe weren nid>t flar*, 
JDo wife »$nin<* bat ?re<$ tl>o xotttn, 
4etl> ^>e (men Habt Fallen tmb I>eten, 



Digitized by Google 



162 



JDat fe fd>olten fommen vtit> rattjflagen, 

Wat men fcfcotte ton in ttifien tagen, 

3De wile te ©d>wetifd)en fjetten itiel getan 

Vnt tord) tat JDenifd>e lantt xoillen gan. 

©e betadjten fid balte rut) weren gar fnelle, - r< . 

©prePen aUe mit later flemmen l>eUe, ^ ; 

JDe*Xinincf mit ftnem rate gar xvy$: 

XOy xoiUen integgen grotf> et>re twt pvy% 

Vnt> nemen te Sd>wetifd>en ilegaten gefangen, C- 4 

JDat fcl>al ten 0d>weten ton angfl t>nt bange. 

Tiuevfl einer t>am Tlate I>off an t>nt fete: 

3* l>ebbe ge^oret, tat te 0d)wetifd)en *f>ete 

Sd>ollen fjebben juwer ttTaieflet geleitte breff; 

JDat were my warlicP nid>t aUfyo teff, 

JDat juwe iTCaieftet ten fd>otte brePen, 

3tt wirte fws <5ott twt te minfc^en wrePen. 

JDe !&6nin<* tmt antere 2tete feten tt>or (htntt 

Vti) einer meining t>an ^erten grnntt: 

Wat Pan tat fcfcaten, tat fe f>ebben tmfen breff? 

3tt fe twe atle t>orge ten, tat men ten fdE>rejf* 

(Bleite pled>t men nid>t fo nowe tf>o fjolten, 

JDat fjebben ocf fo getan tmfe oltem 

XOy uullen betencfen tmfe getegent>eit , 

Wo itt nu ttjor tybt mit tern Sd?weten fleit. 

XOy l>ebben ten poten t>nt i§ertogen x>tt> Sittlantt, ' . , 

JDe fi.ubecffd>en mit t>elen arttern tf>o twfer l>antt. 

£atet t>ne tin tat beginnen, 

JDat toy lange Ijebben gel>at in tmfem (Inne. 

XOy xoillen tord> fatfcf>eit t>nt rypen raetl? 

JDon tin gar grote t>nt treplicPe taett>. 

JDat tantt tt>o ©c^weten wille toy eriuern, 

XOiikn fe mitt XinincP ^anfen practicPen betouern; 

€t>er tat iTKcfcaelfe wert gan vovbey, 

ed>al man l?$ren fotcP gefd>rey, 

JDat gant3 &d>xv&m t>ne fcl>al l>iren tfjo, 

©o wille xoy f<$r;>en l>o, ty>, t>o! 

♦ ?Do 



Digitized by Google 



Do quam ein Elatr treben fjetrfSr, 

©ebe: SLtmn igeren, genet my gef>$r! 

£ebbe gy tmfe gefanbten vorgeten, 

De |I<# aller fhwtfd>op in 0rf>weben ermeten? 

WiUe %y fe in gefl>atr laten flan 

X>nb fangen nu foltfe rnhtfl an? 

Do feben fc alle tf>o bet fuluen fhtnbt: 

De gefanten werben wol finben einen funbt, 

ee fint t>otrflenbid> twb Hoe*, 

^ebben wol fhtberet *einicfe Vofles boecT. 

Dartf>o ftnt be ©d)webifd)e 23wten fo ffecf>t, 

Se tradE>ten alle tybt nJ>a ef>re x>nb recf>t; 

Dinten berfjatuen t>or tmfe gefanbten nid>t fotrgen, 

VOy willen wot t>or fe j>n gubt rnb borgen. 

Jlatet tws nu fUijr twb mitt ber f>afl 

Xf>otu(len x>nb rorforgen faft 

iTttt Ttuter, ?necf>ten twb gefcf>utte, 

0cf>oefter, fcf>r&>er, pelt3er fyutte mit bet mutte; 

De !&$mn<# tl>o ©rf>weben fcf>al nid>t anbere weten, 

Dan ibt ftnt alle Prigetuebe gel>eten* 

unllen ben ©rf>webifcf)en 25uren maPen froetf>, 
Dat !&inin<# fct>al yeefen boetf>, 
Seggen el?ne tt>o gtote fvytyit tmb gube bage 
Vnb maPen t*te bteue nf>a extern befjage, 
Cren &$nin<# wille x>or einen Xyrannen fc^elben, 
©ines £ern rabers wolbatl? fcf>at b^ tme nid>t gelben; 
DefgeliPen bat f>e twa is wrwanbt, 
Dat wille l>otben t>or ein tanbt. 
VOy willen ocf ben otben bttnbt 
Vorwerpen tmb nicf>t f>otben ein flunbt. 
©olcfee alles xoavt t>eimKcP twb ftille 
23ejlaten nl>a bes &$ninge tmb flnee 2tabee widen* 
Vnfe »$nin<* is be tpbt fo Plod! tmb bet>enbt gwefen, 
2ltfe f>ebbe f>e bat TUmifte 7ted[>t wol borcf> gelefen, 
^efft Peinen ^erolbt willen fcf>icfen, 
(Zf)v tt>o water xmb lanbe t)ottJ> bebe rucPen. 

Sv. Fornskr. Salisk. Saml. Ill, 3. 12 



Digitized by 



m 

tfjor fhmbt tmb t>p bettfnluen bad), 

2tlfe f>e mit |!nem voltfe x>or *l3bord) lad>^ 

tflwam fpn t§erolbt l>er getagen 

ttTit t>eten worben, be bar weren gelagen, 

X>nb febe bem Zoning tt>o Sd>weben fpentfd>op aw, 

Wowol bat t>orbrotf> mannigen flolten man* 

£Il>tt motl> i<# Fortlu* bon rortellen, 

Wat tmfe :&6nincC mit |inen <Dtier(ten tmb gefeUcn 

t^efft t>or €l5botcf> x>or ribberlitfe baet geban, 

Wil baranne nidjts laten tl>o rugge (lan. 

tfe men fd>reff bufenbt t>yff ljunbert bretwbfoftid) jar, 
I)o togl> tmfe Zoning mit groter fc^ar, 
ttTit t>elen ^enlin tmb weinicf) £ne<£ten, 
£>er I>apening mit 3ubas fpeetlj tf>o fed>ten. 

fSrben jm $enlin ein flatten Pappen, 
Wolben Scf>weben mit ber l>afl erfnappen, 
3Da<f>ten be happen auer ber S<£weben l>elfe tljo bringen, 
Jtuerft xoy moflen fe webber tl>o l>ueg bringen. 

togen t>or ein Slot, bat t>ct *El3bor<f>, 
Wol eine grote tjaltie mile bat Sd>webifcf>e lanbt l>er bord>. 
25y bem water beben wy f>er fltten, 
3Dat men tmfe ieger nid>t fd>olbe befitfen. 
©o wolbe wy bat Slot flil3bor<f> t>orrafd>en, 
Wolben ibt ma£en tl>o btummel t>nb 2tficf>em 
3Dat bebe ben Sd>weben fel>r number, 
£>at voij eer Slot fo wolben plunberm 
Cl?tem &£mnge was bat nid>t tl>ogefed>t, 
£>erl>aluen meinben fe, ibt were ni<£t red)t. 
Se befJrgben, xoy wirben be jtehtflippen t>orberuen 
X>nb bar mit groten triumph t>nb t>ictorie erweruen; 
3nfonberf>eit gaff ibt el>n grotl> fd>recCen t>tf>ermaten, 
£>at tmfe fining Ijabbe t>ele (Duerften tmb prelaten, 
£>e alle weren in wrnuflft fo Floe*, 
£>at be gant3e werlt were ef>n tl>o eriueren ni4>t genodE>* 
©e beforgeben ftcC, gant3 Sd>webenricC ginge in grunbt, 
StodE>olm fdjolbe fttf niefct F&wen l>olben ein fhwbt, 




Digitized by Google 



165 



Sonber mojle alle eriuert werben, 
JDarfSr xoae et>n Pein rabt x>p erben* 
£>erl>altten wy tl>or ftunbt beben Pamen 
Vor %l}botd) mit twfem gtoten l>upen tljofamen. 
2luerft bo bat fpet man erften was begtmbt, 
(Huarn flujr ein anber PlocPen gelubt tl>or fhsntt* 
ttTen febe, Fein proftanbt wt>er Pamen, 
JDerljaluen be Prigsluebe alle by nfyamen 
ttTojleu tyben grote hungers notf>, 
3Dar xoae t>or l>anben webber beer noc£ brotf>, 
JDo man auerft red)t bebad>te, 
Wat be orfaPe wefen modE>te, 
£>at folcf xmgelutfe xoae x>orf>anben, 
Wart ibt van ben xoyfrn tueben fo wrftanben, 
JDat be mangel wae meift am gelbe, 
Xf>o fd>at>en mannx%tm armen l>elbe* 
* JDan be 0pecPl>$Fer weren alfo xoy$, 
©e wolben nidf>t ane gelt vorlaten be fpyg, 
3E)erl>altten ocf Peine tl>off>or gefd)a<f>, 
X)nb wart jo erger van bad) tl?o bad>* 
WTanniger Prigsman quam fd>enbtlicf vm (men Ijats, 
X>nb fioruen wol by reer bn^nH in ale, 
XXid)t alleine van gangers twb Summers notlj, 
©onber (Babes red>tferbige jtrtff brad)te el?n ben boett> 
WTit fd>enbtlicfen Fran<tl>eiben gar b$e; 
©olcPe buete x>or«>oruen fe bar by XZytl&e. 
1Do quam van ben Prigslueben fotcPe ein gefcf>rey tl>or Ijanbt: 
VOy urillen nid>t wiber jng &d)xott>enlant>t, 
VOy jlnbt gar naPet vnt> iemmerlicP blott>, 
WTitt>en bartl>o liben ben bittern boetl)* 
Witt Poppern munte werben xoy duel gelonet, 
2luerfl van bem ftenbe werben xoy n\6)t gefc^onet* 
Wan xoy ein xotinid) vp be buete gau, 
©o bon fe vne t>p be Poppe ftan* 
©o liggen xoy vox ben tyuriben vnt> rauen, 
3Dar timme f£nen xoy be 0^>tt?ebifd>en buren nic^t tauen; 



Digitized by 



lt>6 

SdS>£le xoy ben nu be fteihPlippen etf>en? 

©olcfen iamet Ponen w)> fo lang be wetlt fleit tttcl>t t>otgeten. 

2Do xmfe 2fc&nincE bat bebe vormetcPen, 

£>attl>o t>ctt be Sd>weben fief beben ffcetdfen, 

(Bebottj t?e all fpn gefdjutte t>ot bat ©lot tl>o btingen, 

ttteinebe, it>t fcf>olbe all tljo fhttfen fptingen. 

tttan fd>otl> in bagen, man fcf>ott> in tt»e, 

£>at fcf>olbe ben ©<£tt>ebifcEen bon angeft xmb we. 

£>at gefdjutte ttjo fptancf, fo b£be men fd>eten, 

3a bat ocC be x>mliggenbe jteenPlippen tljotetem 

Vnfes BSningea gefcf>ntte mit allet mad)t 

i5e(ft ein gtote lo<f> in be muten gebtad>t; 

Xwe fatten mocf>ten batbotrf) Ponen Ftupen. 

2luetfl wol flotmen wil mocf>t wol bituen batbuten, 

£>etl>aluen bebad[>ten xoy flnp ein aribevn tatl>; 

£>at xoy nid)t Ponben bon mit gewalt xmb baetb, 

S)at bebe mit bel>enbigl>eit rtl>tid>ten; 

tEinen eljtlitfen funbt beben erbid>tem 

Vnfe B^nincP begetbe mit bem ^uetman x>pm Slote tljoteben 

\>nb febe el>m tl>o gtote feFetljeit tmb ftebe, 

<5aff el>m o<# |inen &6mnc£lid>en geleibte bteff , 

£>en man bat flujr x>tl> bem leget tl>o eljm frf>reff ; 

3e fcfjolbe men balbe tljo el?m Fomen, 

2)at fcf>olbe el>m tmb bem SHote bon groten ftomen. 

£>etl>aluen l>e mit (Tnen gefellen tljofamen 

(Bingen x>tl> bem Slote x>nb tl>o xma quamm. 

@e batten, fcfjolbens nicf>t betet xoetm 

VnX> wotben fe webbet vp bat Slotl> gan Ijeten, 

Wan mit el>n fycttoen vm bat 0lotl> gel>anbelt 

Vnb fe in extern x>otnf>emen nicf>t f)Ctt^>en gewanbelt; 

2luetft nf>emen fe flu? x>nb Ijelben fe x>efle, 

Wolben nid[>t laten gan folcCe gefte* 

0e moflen one bat Slotlj in be Ijenbe bon, 

tfibbet fe l>ebben balbe beFomen eljtn ll>om 

5)o auerfi be ^ouetluebe fo weten gefangen, 

So watt ben 6c£tt>ebif<tf)en buten gat bange, # 

X>nb beben bat Slot ran ftunbt rpgeuen; 



Digitized by Google 



lf>7 



So ifi ee tl^ogegan, id fegge jw euen» 

2llfo manlid is fEl$bord> ingenomen, 

2Hfo refcelicf l>efft it>t t>e £>urd>L R6n. van £>en* betomen. 



Cft\Dt>ler wile ale t>at gefd^acb, 



'<Euen \>p t>ee (Dctobere iBlfften t>ad>, 
Xorf> fce &6ninct tl>o 0d>wet>en tf>o 3ene£opingen in 
WTit alle t>em l>eer t>nt> gefd>utte fjm, 
£>at t>e in ijl Fonfce tt>o wege bringen; 
ige wolfce mit tmfem 2X6ninge fed>ten vnt> ringen 
t>nt> laten fel>en, fcat l>e nic^t were fcott>; 
£>at brac^te fcen tmfen grote angfi t>nt> notfj* 

t>et>t>en get>acf>t nfja &etfe ttjofaren, 
2Iuerft als wy t>itf> t>6rt>en, was &e tod) wrloren. 
Vnfes Tunings TL&wvinmn wujlen nenen rati?, 
Qonfcer man mofte ft* wfjeren mit t>er t>atl>* 
2faerfl it>t was tmfem 2fcdninge nid>t gelegen, 
i§e £onfce jtne faPe nicf>t rid>ten ttjo fcegen, 
Qot^et mofie mit fpotte ttjeen t>tl> 0d>wefc>en; 
<5roten angft tmfc Summer wy t>o lefcen. 
&yn Weenm&fcigs fjerte was efjm alfo bange, 
£>at l>e nidf>t wolfce t£uen fo lange, 
£>at t>e &6nincE tt>o 0cf>wefcen mocf>te mit et>m ein wort>t- 

£en fpreFen; 

^e frud>te&e jtct, be ©df>wefc>ifd>en buren worfcen ftd? an 

el>m re£en 

X>nt> worsen (tne fllaieftet nid>t fcf>onen, 

Qonfcer nl>a jtnem rorfcenfte efjn t>on belonem 

£>erf>aluen" f>e van fiunfct an wed) tod) 

Van <El5botcl> mit (tnem ganijen t>eer tmt> flod)* 

^e fcorfle t>p jenfpfct t>ee Sunfcee md)t bliuen, 

©onfcern letl> ft* t>p fcefie anfcere Jybm fcriuen* 

S)o l>e fcarfjer wae geFamen, 

S)et>e tot et>m gewalfcigen groten frametu 

^e t>et>t>e gewolt, fce 0unt>t were 100. milengewefen bret^, 

2tlfo xoae el>m vov be 0d>wet>ifd>en buren letl>» 

2tuer(l t>at gefd[>act) all vtl? t>or(lent>igem rat>e, 



Digitized by Google 



168 

frud>tebe (let, bat be 0d>wefcen all tt>ofpat>e 
Vnb t\id)t fo balfce *amen fd>olt>en, 
JDarumme f>e fe alfo in fpn lanfct locten wolfce* 
2ttierfl t>e Qd)voeben £onfcen foltfe u>}>ff>eit ni<f>t mettfen, 
©onfcern fcet>en ft<# betfce tl>o 2tog *nt> vote flercten, 
1L6gen el>m alfo ftojr n^a in fpn lanfct, 
JDac^ten, l>e fd>olt>e vpt lefie gripen ten ftanfct 
Vnfc eljne leuereren eine Sladjt; 
JDartljo weren fc gemjKct bet>arf>t* 
2faerft tmfe &6nin<* u>olt>e tl>o t>er tybt 
£>em &$nin<* ni<f>t leuern einen fttitrt, 
©onfcern *orletl> alfo fine arme tmfcerfaten 
Vnfc tod> u>ed> t>aruan fine ftratem 
£>e jRinin* tl>o ©cf>wefcen fumefce ftd^nid>t lange 
X>nt> ma£et>e gaw$ gallant* angft wrt bange, 
£>at fe el>me entiegen ftnt gelopen 
Vnb t>et>en t>mme <5afcee wiUen ropen, 
ttTan fd>olt>e % el>rer fdjonen, fe wolfcen fwetren, 
Si* gams t>an fcem &6ninge t>an S)ennemar£ tl>o£eren 
X>nt> bliuen tern &oninge tfjo &d>voebm altyfct tvxo x>nb f>olt, 
Wolfcen b}> el>m vpfetten lyff vnb allee **>at l>e voolt, 
Vnb wol foltfen <Eet>t nid>t t>et>e l>olt>en, 
5>e fdjolfce tljo exvi$en tjrt>en werfcen gefdjolfcen 
Vox ein I)enifd>en Sdjelm t>nt> t>orret>er, 
XHit> fd>olt>e gefirafft werfcen wo ein migfcefcer* 
£)arttm tod) t>e 2*6ninct tf>o 0d)wefc>en in ijl vorty 
XHit> legerfce ftct vox ^elmflet>e an turpetrlei ortt>; 
Cin leger t>et>e be t>or t>e XZoxbtx potrten flan/ 
5>at anfcer auetr fcat water vp euenem plan* 
SDeunle fcat gan$e lant>t ft* l>efct>e ergeuen, 
£>ad>te f>e, t>e Stafct fd>olt>e otf nid)t jegen ef>m ftreuen, 
Vnt> too xool neen gtoff gefc^titte mit flcC btradjte, 
Wolfce l>e it>t mit anfcern anflegen rorfSfen, ale icC eracte, 
Vnt> fcaefcte, »?at t>tt>tid>ten Pont>e mit fcer gnete, 
IDat u>olt>e l>e etrfl votfofen by ben fcf>amelen lueten* 
^e let^ begeten/ fe fdjolben be &tabt vpgeuen 
Vnb fd>olt>en nicf>t jegen t>e biilid>eit flvmen, 



Digitized by Google 



169 

SDewnle fe bo<f> fjebben Heine mad)t 
Vnb weren von extern egen 2fcdnincE gat x>orad>t. 
2tuerfl xmfe luebe weren ntd>t fo x>or5aget; 
VOovool bat el>r Kinin* was wed) geiaget, 
^elben fe ft* bennod) man(ic£ t>nt> x>afl, 
0e wolben ni<f>t inlaten t>en fromben gafl, 
&aueben wol bem R6ninge tf>o ©d>weben t>ele, 
2tuer|t fe l>elben nid>t tljom weinigflen bele* 
0e feben wol, fe wolben be ©tabt t>pgeuen, 
Was auerft all gelagen, fegge ict jw euem 
Sluerutf? motf> ict lauen einen ^uetman, 
£>e warfjeit intern i* nid>t t>orfdf>wigen Fan. 
3n ber ©tabt was f>e be befte trieges man, 
^e wolbe mit bem leuenbe mimmer tl>en banian, 
Vorbotlj, man frf>olbe t>e ©tabt nid)t t>pgeuen; 
VOol bat Ijabbe jm ftnne, Sen wolbe I>e nid>t laten leuen. 
Cinen 25orgermeifler bebe f>e ermorben; 
JDarum bat ibt t>an eJ>m was gef>ort worben, 
IDat f>e ben 0<f>weben were tl>ogeban, 
SDerljaluen letf> l>e eJ>n tl>o bobe flan* 
£e febe, man fcfcolbe fo lange erwacf>ten, 
£)at be 2tabt xmb ^inincC flct beba4>ten 
1LJ>o entfetten fjm luebe tmb lanbt; 
^e wolbe altybt bliuen vp bes ?Denen tymbt. 
3n bet flocten letf> I>e bimmeln tmb bammeln, 
t>nb letl> bar mit bat t>olct vorfammeln. 
Cine frud>te tmb 3ettetn was eJ>m angetommen, 
2tle Ijebben be Scfcweben fdjon be ©tabt gewonnen; 
Qavumme vorforgebe beibe bad) tmb nad>t 
JDe ©tabt mit triegs t>ol<* xmb guber wad>t. 
&aflTe 36nflTon is l>e mit ntyamm Qmant; 
^e f)efft erftagen mit finer f)anbt 
25}>m beerpotte manni^m fymn f>elbt, 
Vnb be fate betalet mit barem gelbt, 
S)artt>o is l>e xmfem &&ninge gewefen fo truw, 
JDat i>e is van bem Stininge tI>o 0ct>weben entflagen mit 

grote nt&y\ 



Digitized by 



170 



Wowol f>e bannod) is fpn tmberban 

t>nb l>efft et>m fc>artf>o einen *Eebt geban, 

t§efft f>e (let glicfwol nicf>t laten vorbreten, 

Vp bat t>e ein anfeenltct man modjte f>eten; 

X>nfem &$ninge ie tljogetagen 

\>nb tjefft all foltfe mant>ett borfen xpagen. 

Wan t>e ni4)t bat fpel ^et>t>c gebreuen, 

So were vool ^elmjtebe in ber fd>an$e gebleuen* 

£>erl>altten be &6ninc£ tljo 6cf>weben t>en ernft mo(te bon 

Vnb wolbe be ©tabt laten bef amen el>tr lt>on. 

Wan t>e fjm gefdjutte tjebbe fonen vortbringen, 

^e fjebbe gebad>t fo lateen vov eljn tl>o (ingen, 

5)at ibt fd>olben fjebben geclagt iung tmb alt, 

£>e ©tabt fdjolbe ^ebben gewefen in iamerlitfer gejlalt 

XZicfyte beweniger t>et>e f>e mit txom fhicfen fd>eten 

3n einer (hmbe eine gan^e muer nebber, tat moge gy weten; 

Van ber tlorber porten bett> tbom blotf t>ufe 

3(1 bie muer gan^ t>nb gar gemaPet tf>o grufe, 

£>e Uugeln fjw fo in be ljuefer geflagen, 

£>at ibt ten twfen brad>te grote x>or5agen, 

£>an in ben fuluen bagen by Sent beere 

\>nfe ^ouetluebe luftid) by einanbev weren, 

Tlebeben bat van groten babcn x>nb urifen bingen. 

Wo fe be ©d>u>ebifd>en buren wolben buringen, 

2luerfl ale fe am bejlen wolben be faPe betengen 

Vnb einen guben rufd) tbo (let nemen, 

£>eben eljn be &ugeln fo vm be Poppe fpringen, 

£>at fe balbe begunben morbio tf>o (tngem 

£>an in ben Strod) wart fo f>effttd> gefdjaten, 

£>at fe fUtjr (open ein ieber fine (Iraten, 

Seben: uril ibt l>iv im &roge alfo tfjogan, 

So rnact) be £>tmel t>ir lenger tf>o bere gam 

2luerfi bewile nene mel?r &ugeln u>eren tamen 

\>nb bat gefd>utte nid>t xvae byfamen, 

ttlofte be ^6ninct tt>o Sd>weben x>tf> notl> laten (lormen 

Vnb plagen be falfd>en Qlangen t>nb xvotmen, 

5)e bar u>eren in el>rem nejle, 



Digitized by Google 



171 



T,tyo toorfiPen, oft fe wotben t>olben t>efte, 

3m ftorme quam be faPe fo wytlj, 

£>at be wfen fdnre l>abben vorloren ben ftriebt 

Vnb begtmben van ber mueren a(f tl>o wtePen, 

£>e wile el>n be EUigeln x>m ben Pop beben ftriPen. 

£)an be warljeit icP nid)t Pan x>orby gan, 

£>e Sdjwefcen Ijebben mit erem gefd>titte groten fd>aben gebam 

£>o be twfen fhtnben vp btr mtiren 

3n t>etr orbmtng x>nb wolben weren ben 0cfcwebifd)ett bnren, 

tgefft fe bat gratte gefd>tttte alfo gebrapen 

Vnb tr^ttttt x>nber fe gemaPet ale btret>e flraten, 

i§efft fe alfo ocP wed) genamm mit gtroten fdjaren, 

£)at men mit wagen xmb perben borct) fe mo<f>te fl>arem 

^ebben be witter ficP mit ftterPren^en ni<f>t gewljeret, 

Wet gefd>een wo be 6d>wet>ifcl)en Ijebben begetret; 

Were t>at anber leger ocP tljogefallen, 

£Jbt were geban mit t>en xmfen alien; 

S)e Stabt Ijabbe ntmtmer Ponnen flan, 

Se t>ebbe m£ten tfjo grtmbt tmb bobbem gan, 

2ttter(l <5obt l>ejft it>t bomale geljinbert 

Vnb t>en Sd>wet>ifd>en torn gelinbert, 

£>an t>e winter wae ef>n tljo nt>a t>p ber l>anbt, 

£>ar ttjo weren fe twbewonet ber lttd)t im lan^t, 

£Jbt war ocP nicf>t baramme angefangen, 

£>at el>m nfja ^elmflebe bebe wrlangen, 

©onber x>elemel>r tmfen &6nincP tljor 0lacf>t tt>obrmgen; 

£>arnt>a ridjtefcen be 0rf>weben all el>r bingen, 

SDerijaluen bleuen fe bar bre wePen beljarren 

Vnb fd>6lben tmfen &6nincP t>or einen ilarren, 

JDat l>e fo gar wae x>or3aget 

X>nb van fjmem lanbe we<£ getaget* 

^ebben fe auerjl betf> x>p Wynacfcten getittet, 

0o weren fe fulttejt worben geitiet; 

Wan el>r void van Pttlbe wer bletten botl> 

Vnb van ber 5>enifd>en PrancPf>eit gePamen in notlj, 

?DefgeliPen be propanbt gemifl, 

So wolbe xoy erft l>ebben gebrtiPet tmfe lift; 



Digitized by Google 



172 



3bt fd)olbe eljte feiwt fjm entfamen, 
3De Stinmct, 2tbel, Huttv vtto Fmd)te byfamem 
2tuet(l el>r Kimtt* wa* nid>t in flnem mobe fo ftolt, 
£>etf>aluen tod) l?e van t§almflebe wed) gat bolt 
ttTit finen Ttutetn xmb £ned)ten meiften bele tmb beften, 
©e weten all entflagen *tf> el)ten neftem 
<K>t tXtfl mad) igallanbt twb Qcfcone otf wol tyten, 
£>an fe l)ebben ted)t bat tf)0, bat mige %y wetem 
®e Ueaen set fuluefl nid>t t>p bet 23aen, 
Sonbet letljen bat manrtigen Ptancf en buten tt>o tugge (taen* 
So blenen odf twe gtote gefd>utte tmb wetntd) tttunition, 
£>at men be nid)t Ponbe bes xoittUvt tyalum wttbtingen bom 
5>o bat watt xmfem TRimge-angetiget, 
£>at tfyo bat be R£ninct tl)0 0d)weben ft* l>ebbe tnm ^elm* 

f*eb getSget, 

£>ad)te £e, ibt wete nu ted)te tybt 
1Ll>o fifen (Inen mitt tmb ptofyt. 
IDewite be &6ninct t^o 0d>weben was wed) getagen, 
So wolbe l>e etft be fd)an^e wagen; 
Xod) betljaluen gat l>emlttf tmb fnelle 
3n buncfelem webbet, bat nid)t was ^elle, 
Vp bat (>e be FtancCen buten mod)t ett)afiTd)en, 
Vnb wolbe fo bat 04>webifd)e leget t>ottafc£en, 
2We fine £>ubefd)e Ttutet l>abbe f>e byfamen, 
£>at tl>o alle (Duetflen mit el>ten ntyitmn; 
JDat was t>otf>anben all fine mad)t, 
£>e t)e x>t\) ?Dnbefd)lanbt tmb JDennematcE t)ebbe tl)Ofamen 

btad)t. 

IDe 04>weben weten t>p bem tage nl>a extern lctnt>t; 

JDttfiTe anflad) was el>n gan^ tmbefcmbt, 

*El>t fe rp einen mibbad) ftegen tl>o feen 

Vnfe gewalbige mad)t alle by een. 

£>o bad>te w^/.fe fd)olben balbe wed) lopen, 

£>etl>aluen Ijelbe xoy (ttlle *p einem t>open 

Wol twe ebbet bte gauge fhmbe lang; 

Vne was x>elemel>t ale ef>nen bang* 

Vpt lefte fc^icEten xoy tmfe JDenifd)e Ttutet tl>o el>n in, 



Digitized by Google 



173 



Wolben t>otf£Pen xoat fe tjebben in extern fin* 

2tuerfl fe begnnben tms flttjr ben Fop t*>o beben 

Vnb fegen: t>ele leuet bat flan als fteben! 

5>o begunbe man tf>o fct>eten tmb ftePen, 

Cin tbet wolbe finen fd>at>en tePen, 

So lange bat tmfe £attetuebe quemen t>p be fittest; 

0e l>ebben fd>it gePtegen 0nnt Veltens fttdE>t, 

25egunben betl>aluen tfyo topen: rotlaten! rottaten! 

0o bebe odf xmfe eble &6nm<# t>tr>etPaten* 

tttan t>otbe nicf>t t>p ef>t man t>an Sidlgtm in ^almftabt quam, 

£>at watt mannvi) TtoxUt wt) perbt ran rennen lam* 

VOm be £>ubefd>en Ttutet betrfuluen ttet>t 

0id> ni<f>t l>ebben betet gewtjetet im ftttebt, 

0o xoefyv tmfe &6nincP nid>t t>avuan Pomen; 

3De PtancPen plo<f>bengele *>ebben e*>n wed) genomen. 

£>e £>ubefd>en atietfl beben eine gube iegenwfjet, 

(Btepen an be ftenbe mit extern gamjen l^et, 

0o bat wol twetjunbett Ttuetet wotben top be fluent gebtad)t, 

£>e bat 0d>webtfd>e gefefcutte fjebben in eljtet arf>t* 

2tuetjl be lofen bengele wolben nid>t (open, 

0onbet beben iummn vnb alle tiebt tropen: 

01a ifjtel, fla i£>iel be £)anfd>e vottebet! 

©ttaffe be frf>elmet tmb atrgen tmfbfjebet! 

^ebben fe nid>t wiilen Ijolben ftebe, * 

£>at fd>al ef>n fuluefl bon angfl tmb lebe* 

IDe fcfcermutsel watebe betf> in be na<f>t, 

3Do wetben be tmfen t>tf> bem t>elbe gebtad>t 

Vnb be 0d>weben be Walfleb beben beljolben, 

ttfowol man fe vox btterbengele fjebbe geftfjolben* 

Vp bet walbflebe bleuen van tmfen mefjt ben 2000. man 

Van 2lbel, TUttet tmb Pnecfcten, be nicf>t quemen bar u an; 

3De 0d?weben Ijebben bteljunbett rotlaten, 

JDatunbet was eiftet t>am 2(bel gebatem 

JDes anbetn bages t6gen fe webbet in ifyv (anbt, 

X>nb woe tmfe toct> nicf>t mef>t bewanbt* 

2tUeine twe gtote ftttcPe Ponben fe nid>t mitbtingen; 

£>ett)aluen, bewile tme be ftad>t nicf>t bebe ge(ingen / 



Digitized by Google 



174 



tZfjemen toy be fhitfe mit grotem frolocten, 
Wuflen wol, bat tmfe ^inin* nidjt l>abbe grapen ebber 

Wotfen, 

SDatuan t>e mod>te laten gefd>ntte geten; 

£Ii<f>t t>ele jRartf>ou>en Ijefft l>e, bat m£ge gj> weten. 

borjten oct nuf>t lange tl>o igelmftebe blitten, 
Eume twe bage, bat mad) id mit u>arl>eit fd>riuem 
VOy frtt#)teben, be ©d)weben fcf>olben fpn wet)etfamen 
Vnb xmfen ^inincC gefangen otf ^elmfleb ingenonten, 
£>etbaluen tigen mit ijl banian tmfe ftraten, 
3bt wae bar lengetr tf>o bliuen ni<f>t geraten. 
Solcf einc Victorie te nummetr gefyket, 
£Iod> eljrmals in ber gangen werlt gefpitret. 
JDerfjatnen vne tat ber&nen x>ele, 
£>at voy fo Ijebben geumnnen im fpele* 
V(l$>d)tz tmfe &$ninc£ altict>t fo gewinnen, 

fdjotbe wol voy% werben tmb leren jtcf bejtnnen. 
£>artl>o geue efjm <5obt bat gelutfe, 
5)at l>e mad) t>ortaten fjme olbe tucte! 

Ofi^d) f>ebbe ict u>at t>otrgeten tfjo feggen, 
3* wilt ocf rymfwyfe tljofamen leggen, 
Wo glutflitf it>t ie in bufiem jar gegangen 
Vnt^wo t>ele van twfes minings 2ltel in Jliefianbt fp 

gefangen, 

Vnb u>o bat fjug ^apfel ie t>orlaren 

Cnen be tybt, bo xoy vox <El3botd> im felbe waren. 

3bt ie nicf>t gefcf>een mit ber Sd>u>eben macftf, 

©onber fe l>ebbent fue mit frubt tmb lobt tl>ou>ege bradf>t; 

WTit frtgelueben, beibe Ttutern tmb Fned>ten, 

^ebben fc mit ben tmfen willen flan tmb fedjten* 

0e ftnbt ran Tleuel t>p gctagen j 

WTit $t>rer mad>t, tmb Ijebbent wiUen atogen 

\>or ^apfel, bat 2Stfd>optitfe Slot; 

0e l>at>t>en alle el>te l>apning tl>o xmfem ^ern (Bobt/ 

JDcwile bat fe t>ad>ten, fe l>abben rect>tferbige faFen. 

So wotoen fe ibt mit ben tmfen alfo maFen, 



Digitized by Google 



175 

£>at twfe 1£&nin& tmb fpn Stobet, 
£>attt>o oct fpn teue fvovo fllobet, 
tlid>t x>ele fct>otben f>ebben in iieflant>t; 
£>at was auetfl ntd>t t>ele bewattt>t, 
£>en bo fe x>ot bat Slotfj ^apfel quamen, 
?Deben be t>pm Slate altf>ofamen 
fllit etnftlitfen tmb fatten wotben fpteFen, 
Se wolben ft* webbet be fpenbe te£en, 
Se wolben tat Slotf> ntd>t tjpgeuen, * 
3bt fd>olbe ct>n ef>t Foflen lyff tmb leuen. 
Se l>elben ibt ocE alfo manlitf xmb \>a(le, 
£>at fe letfjen ben tJiettten Fein tpbt ebbet tafte. 
tHit fd>tyen, weenen tmb topen 
£>eben fe im Slate tfjofamenbe lopen: 
(Beuet t>p bat Slotfj, xoy Vonnmt nid)t f>olben, 
VOy uullen laten ben leuen (5obt u>olben! 
Vnfe luebe beben ficE fo manlitf ettogen; 
<Et>r be Stf>u>eben bat geftf>utte begunben tljotogen, 
ffiingen fe x>tl> bem State l>etutf>et 
Vnb beben vm (Babee urillen lutf>et, , 
fcHen fd>olbe fe bod> nljemen tl>o gnabe 
Vnb laten el>ne bat leuent, txtvnm fe baben; 
Se wolben laten beibe gefd>utte xmb ptoftant, 
£>attl>o alle et>te batfd>op tmb bat gan^e lanbt; 
Se wolben tf>o eurigen tpben tmbet bem &$ninct tt>o 

Sd>u>eben bluten, 

tTCan fcf>olbe fe bo<f> nitf>t fo gat x>tt> bem lanbe btiuen* 

(By frf>Sllent auetft alfo \>ot (tan, 

Wan fe bat ftttue nid>t t>abben geban, 

So f>ebben fe bat motljen laten eljt leuen; 

£>atum wolben fe nid)t webbet be Scfjweben ftteuen, 

Se t>ad)tzn oct fo in extern finne: 

£>ew#e be &6nintf van £>em gan$ Stf>u>eben n?6tbe xvinmn, 
So Fonbe be Sifcop t>an (Dfel bat wol fouele beFamen, 
2lle fpn gantj Sifcopbom wetbt wete tfjofamen, 
Wat frf>olbe man ftagen nf>a foltfet Heinen fa£e? 
Cin gan^ &6nicErp£e t^ouotlefen, mocl)te nicl)t ma£en; 



Digitized by Google 



176 



tJTan t>efft bat Slot Saturn nid>t t>pgeuen, 

£>at ibt be ©cfcweben fcbolen bel>otben euen, 

Sonber bat men fe barmtt br£d>te in bat x>elbt, 

Vnb bat men mod>te feen ef>r leger tmb telt>t 

X>nb barbord) fe in angfl tmb notlj bringen 

Vnb t>orfi£en tmfe # gelutfe, wo it>t tms wolbe gelingen* 

iDarum ocE nxd)t lange is t>orbteuen, 

£>at bee Rdnings t>an poln tmb i^ermetfiers mac^t, fegge 

♦ icf ivo euen, 

Sint ben ©d>weben Pomen t>p be l>ubt 
Vnb ^ebben gefcf>ryet fel>r xmb lubt, 
©e wolben pernow tmb Tteuel webber nl>emen in; 
Xl?o re£en bes 2Mfcf>ops f<f>aben l>ebben fe im (in, 
©int betr^aluen tfyo ben 0d>weben ingetagen 
Vnb f>ebben mit el>n be fct>an^e willen wagen* 
2tuerft be 0<f>weben wolben nicf>t mit efjn l>ebben tfjobon, 
€l>r Vefling, feben fe, wolben fe bewaren fd>on* 
5)o (int be polacfen tmb Xatern gar qvimmid) gewefen, 
Wolben nenen bures man laten genefem 
23eibe l>$ner, genfe, ojfen, perbe tmb Vty> 
igebben fe gefreten gefaben, gebraben tmb rf>o, 
Vnb fo manlict alle bat gejmbe bon ermorben; 
©otct ein £rigs(ltttf is nid>t eJ>r get>6rt worben; 
Vnb J>ebben nicfct el>r willen tf>een Savuan, 
Kfyx bat fe f>abben gelaten manni^m IBbtelmctn 
X)p SUal in bee &6nings tf>o 0d>weben fyanbt, 
£>o fe ^abben gefeen, bat ibt nicf>t was bewanbt 
£>e fjer t>an £>ona is gebleuen tfjo berfutuen tiebt, • 
5>e van wegen bee &onings in poln forbe ben (Iriebt; 
£>e ^ermeifler is fume fulueft mttamtn, 
2We fjm barfrf)op is ef>me tynamtn, 
&yn befte Frigst>oltf bar tt>o erflagen; 
£>it is alle wl>ar tmb nid>t erlagem 
5>at is alles tf>o wiUen bem grotmecf>tigen fining ran 

JDennemarcE, 

£>e beibe an lanbt tmb lueben is gewelbi<f> tmb fere?. 
J)o bat otf alfo is tt>ogegangen, 



Digitized by Google 



177 

^eSSe *>nfe #£nincE fef>r groten xrorkngen, 
S)at l>e foltfe Victorie weten m$c^te 
VnS Sat Sat 0d>weStj<f)e FrtgewIcB nic^t md>t Sod>te* 
iTCit grotem frolocten ^efift *>e Sen 2Stfd)op van (Dfel wife 

fangen; 

^e feSe, nf>a finer victorie SeSe ef>m vorlangen 

Xf>o weten, wo tot im 23ifct>opSom flunSe tt>o 

VnS efft f>e were fvifcf?, lufitcf) x>nS fro* 

£>e 2Jifd>op mit grotem fmerten 

0eSe, iSt t>et>e ef>m wee in fjmem fjerten, 

£>at Se 0d>weSen eJ>ne fo fjaSSen wed) geSreuen, 

^e l>et>t>e wol gfeen, Sat Se ganije £rid> wet t>orbleuen* 

£>e SConin* feSe: £eue SroSer, iSt t>efft Fein not!?/ 

J>ebben nod) frifcf) FruSt tmS lot*; 

wiUen wol in 0d>weSen fotiele fceEamen, 
2ltfe itf , %y , Ttoeter tmS £ned)te tfjofamen 
0d>ollen Fonen begeren vp Stifle tpSt, 
Wen w^ men fjebben xmlenSet Sen fhriSt. 
£>arup fjefft f>e Sat fo taten bliuen; 
IDit fjebbe icE van Suffer fafe wilen fd>riuen* 

^\D5t l>ebbe $y nu genod>fam t>orftan, 

cr Wo Se £ri<f> in Suffem iar ie tljogegan* 
VOaVvnfe CSle ^nind t>efft xrtfjgeruftf, 
JDarttan'man billid) fcf>rifft fjerlttf geSidjt* 
VnS wowol id? 0* billitf melSen fd>olSe 
SDe XJictorie, Se xmfe 0cf>epe erljolSen, 
iDo fe tmSer 2$ornf>olm legen 
VnS wolSen Se 0d>weSen mit Ufie beSregen, 
VnS wo xmfe ^erculee mit groter mad>t 
^efft t>e 0d>weSifcf>en 0d>epe na (Copenhagen gefangen 

gebrad>t; 

0o wit itf Sannod) Sat ^ten berowen, 

3* mofte my fits fuluefl acf>ter Sen oJ>ren Wowen, 

SDewile iSt 0* in HyfianH f>ir beuorn 

3s gefdjretien tmfem &6ninge tf>on *Ef>ren. 

(BoSt wille vm fjme gnaSe geuen / 



Digitized by Google 



178 



Stat wy l>enf©rt>er allttybt etien 

3n vnfen trecfctferfcigen t>nt> bilHtfen fafen 

X>ne m&gen folcfen triumph twt> Victorie nwFen! 

Willet t>etrt>altten t>tt annf>emen tmfc toot xvav vovflan; 

Wat xoiteve gefcfcuet fd>al wol wetrfcen Ftmfct geban. 



-OMQQ0M 



Digitized by Google 



(Sin news llett 

£Bte t>e$ ©utd&leucbttgft en / £ocf$e* 

bornen x>nb (Stofmedjticjflen 5utften i>nt> ^ern, 
^ern <E2t3&50 t>es \)ier3cJ>ent)en $tt Sd>u?ct)en, &er <Bot* 
ten tmt> Went>en etc, Rdnige, Priegevolct, beifce 0tat>t tmfc 
&d)loe Warfcberg, in^allant)t gelegen, imfhitm mitgewalt 
erobert, xmfc 3U t>et <£f>ron Sc^wefcen, t>ar 3U ee *on 
alters mit red>te gel>6rt, urifcergebraefct i(t, <5e* 
fd>eJ>en im 5ttttf3e*>enf>unt>erflen m& 
funfxw&fecfotgflett ftar. 

Ad Lectorem. 

Non ego, ceu Dan us, pingam mea carmina fuco. 

Fabulaque in cantu non erit vlla meo. 
Quae coram aspexi breuiter libi candide lector 
Pauca, sed e paucis non nisi vera canam. 



£>utd) Paul ©rfjunen von Heip$ig 
3m tf>on vom penijenawer. 



Sv. Fornskr. Siilisk Sam/ III, 3 13 



Digitized by 



Denna visa 3r, likasom den foregaende, troligtvis skrifven 
af nSgon Tysk i Konung Eriks tjenst. En Dansk fdrfattare 
sager, att denna "Skendis dicht" fdrskrifver sig fr&n en Svensk 
"Skendedichtere" och dr tryckt i Stockholm. Se Bring, Monu- 
menla Scanemia^ I: 317, 318. — Det garala exemplaret pa 
Kongl. Bibliotheket harstfides 8r tryckt in qvarto, och hvarje vers 
deri sammandragen till fyra rader, sa att ett rfmslut stfir i midten 
af hvarje rad. Utrymmet bar ej t i J IS tit att iakttaga detta i nftr- 
varande aftryck, utan hvardera af nSmnda fyra rader har mast 
afdelas i tvflnne. 



Digitized by Google 



C£ bab offt l>6ren fagen; 
Vntvm fd>led>t fetn etgen t>ern; 
£>ae mogen bie JDenen clagen, 
fie wonet bey inen fo germ 
0ie l>aben ein grube fyun macfcen, 
fallen abet felbft baretn; 
©o gefd)icf>t in fold>en fad>en, 
Vntreu mue beltjonet feim 

2He man fd>rieb taufent funf f>unbert, 
fed>^ig tmb funf ba^u, 
i&6vt i<* ein newee wun^er, 
wie bie £>enen mit grofier tmrfju 
Bum *rieg (td> tJ>eten fd>itfen, 
Weflergitljlanb 3unt>emen ein; 
£>as wolt inen nid>t glutfen, 
brad>te item Jensen grofie pein. 

£>er Prieg ber l>at geftanben 
3Uuotn ine brttte tal>r 
£u wafier tmb 3u lanbe, 
n>ie iberman i(t Punbtbar* 
£>o feinbt bie 5>enen ge3ogen 
bey fEleborg wol in bas felbt; 
3(1 war tmb nid>t erlogen, 
bey (Sulbetg fd>lugen jle it 3elt. 

Sie l>etten in Purs wrnommen, 
bae Fein Priegefol* x>erl>anben war; 
£>erl>alben fo wolten jle Pommen 
mit irer grofien fd[>ar 
Vnb rerberben bie We(lgitifd>en bauren, 
Vnb fd>mel>en bie weiber bar3tt; 
Sie bad>ten an Peine vormauren, 
bieweiln Clsborg if>n (lunbe 3U. 




S)o bae fcati l>at x>ernommetf 
R&nig in Srfjwebenreict), 

3u Ijulf ifl er bait Pommen 
ben Weflg6tl>en arm tmb reid). 
3Dee wmrben bie £>enen inne 
vrit> bradjen tr £eger auff; 
Salt tf>eten fie ficfc befinnen, 
fcfcicEten fid> u>ol 3U bent lattff. 

©ie xooltm md>t lange fatten 
fur flileborg wot in bem felbt, 
Bogen weg mtt pferb tmb Parren, 
fur i§etm(lebt fcfyugen fie ir jelt- 
2Die Sefhingen ttyten fie befegen, 
gleicfc wer ber feint far ber t>anb; 
$ut 3agt>eit id>e tl>t* fd>e$m, 
bae fie nid>t blieben in XZcvtyaUanbU 

JDo bie 2Uieger<&t bae x>erflanben 
von einem gefangenen man, 
JDer JDene wer felbfl ntc^t t>er^>anbett, 
ben er t>ette beftetlen H>an 
?u einem obriften jjelttjern, 
SDaniel Ttanbtfavo ben i$olftetn, 
\>ermant tynen bey fein e^>rn, 
bae er fytn folt trewe fein. 

£>ie Kriegerdbt tmtterbrofien 
girtgen gar bait ju rabt; 
3ren rabt l>aben fie befdjlofien, 
bae bie »6ntglid>e Mlateflabt 
3egen einem fcfclecfcten t>om 2lbel 
nid)t folt 3il>en in bae felbt : 
Sie wolten ee felbfl tf>un wagen, 
all fad>en folten bleiben beftelt. 

So x»arb tnen 3ugefaget 
3um (Dbriften tmb $eltl>ern 



Digitized by 



^er tliels 25oj?e vnuex$aqet, 
bae fallen tie Prtegeteute gern; 
©ie liefien ftdf> wol begnuegen 
wiee bte obrigPeit verorbnet t>ett, 
Waren wtUig auff alien 3uegen, 
beibe fur tVarbberg twb ^almjtebt. 

5ure etfle Regiment* Fned>te 
TCiniee (Dlfibn ein <Dbri(ler war; 
flir f>ie(c tf4>' iegen inen recite, 
bae fag id) end) furwar. 
WTit gutem regiment vnb orbnung, 
wie fein ampt ert>eifd>en tt>ut, 
tttyit nad> ber fadjen erforbrung 
f>ielt er fie in guter t>ut, 

flitn et?rltd> man t>om 2tt>el 
mit nfyamm CJwar WTanfibn, 
fliin reciter Priegeman ot>n tabel, 
er wart) verorbnet bon, 
\>bere anber regiment f nedjte 
3um (Dbrifien er bo wart; 
<Er ftrafft bie JDenen gar redjte, 
fein leben tytlt er tmgefpart* 

Bu>en $ttrften f>o<$geborn 
tjaben begeret and), 
Wkxvol gar iung von iaren, 
3it (ernen Ffiege gebraud), 
Tub feinb ton mit ge3ogen 
fur Warbberg u>ol in bae felbt; 
Ste woltens aud> tfjttn wagen 
*mb fetjen voie ee nmrbe beftelt. 

tger^og Karl 311 Qutevmannm lanb, 
t^er^og OTagnue von 0acf>fen babey, 
WTan bar in bem feltleger fanb; 
fie f>te(ten fid) luftiq wbe frey. 



S)efgleicf)en viel Wttev vni> &ri% 
t>aben bae befit gett>on; 
man tt>et bte SDenen lt>eren, 
fie Frtgten iren rect>ten lf>on. 

3urifd>en Denmatct x>nt> Srfjweben 
ba lag ein gebirg fo b<*t>/ 
(5leid> wie in tXorweben; 
bae gefd>uij man barubet 303. 
©as l^etten fie nid>t erad;tet, 
l>ie SDenen in Warbbergs 0tat)t; 
Sie babene nid)t bettad>tel, 
C8 gereuet fie nun $u fpatf). 

2lnbete ©efftebfibn einet mit namen, 

bet ted>te Beugmeifler war, 

igt t^et jid> nid>t t>etfaumen, 

alle factjen t>ielt er gant$ clat, 

SDen 23ud>fenfd>ui$en tl>et et 3uft>recf>en 

t>abt nun ein fteyen mutf>! 

W>it wollen bie mauren butd>bted>en, 

ee fol bait wetben gutb. 

2llba feint wit bait geFommen 

wol in bae £Iottt>allanbt; 

SDae l>aben bie pauren vetnommen 

xmb ergaben fid) bait 3ul>anbt* 

5>a feint wit fut bie Stabt ge3ogen, 

bie xoae qmant Watbbetg; 

Die JDenen feint bettdgen, 

fie vetliefien fid) auffs wallee (let* 

4ie warb men ange3etgt, 
fie folten bie 5efle vetlan, 
- So weren wit genetgt 
3U gnaben fie nf)emen an; 
5>an tte freit>ett 3uuetml)etett, 
*>nfet Kintg imn gefdE>tteben t>at, 



Digitized by 



Qie folten fid) xooi evneren, 
ber fjanbel bleiben itt ber ©tafct. 

©ie weren wol geneigt, 
ale id wool £an verfhm, 
%le mix and) ange3eigt, 
bad eQlid) 23urger wolten f>an 
©id) wiUiglid) ergeben; 
bae wolten bie 0d)Otten md)t, 
Datumb foflet es tr leben, 
Das bleib alba im flic£. 

2lle man ban l>at t>ernommen, 
bae man Eriegt Eeinen befd)eibt, 
WTan fid) nidf)t lange befonnen, 
3um fhirm was man bereibt; 
Wit tf)eten bie Stafct berennen, 
befd>ant$en an allem orbt, 
Wolten fie in grunbt *>erbrennen, 
xoeld)e aud> gefd>a^>e alefprt* 

flie gefd)ad) an eincm abent 
wol tmtb t>ie mitternad>t, 
De Sud>fenfd>uQen l>aben 
bae fewrxperct 3itw>ege g«brad)t. 
Die tttofer alle auff ber reyen 
im erflen fd)laff gingen an; 
Die Denen begunten 311 fdjreyen, v 
tmfer gef<i)ttt$ lies man loe angan. 

Das ifl gefd>et>en voat x>nt> genug , 

t>ie ©tabt wart> angefiectt, 

Vttand) I>aus man mit bem gefdntg iutift, 

fie wurben x>om fd>laf txxot&t. 

Die ©tabt begunte 3U btennen 

in feller lid)ter lof>; 

Dae (ad>en merging ben Denen, 

bie ©d>weben bie waren fro. 



18f) 



£>te ^eupttetit weren tmuerbroffen, 

fie fhtrmen wot an ben wall; 

5)o wart) aticf) flujr gefdjoffen, 

man f>6rte gar mand>en fnatf. 

2Der tag begunte an3ttbrerf>en, 

bo erobert man bie Stabt, 

Do erl;ub (id) ein febteffen wb flecf>cn, 

bae war ein morgen babt. 

5)ie Stabt tie wart) gplunbert, 

bas Friegefolct gfcf>lagen 3tttobt; 

5)o blieben wol swetaufent vierljtmbert, 

Oo war groe tamer rnb not* 

X>iel pauren wol von tern lanbe 

weren geflotjen in bie 0tat)t; 

5>en etnen wol mit tern anthem 

man alba erfdjlagen l>at. 

Vne Semen newe mf>ere 
wol atie tern Suberl>allanbt , 
Wie bae mit groffem l>ere 
t)er fembt wer fur t>er l>antt* 
SDte (Dbriften bait bebad^ten 
3iitl>itn t)ie tegenwtjer, 
25alt fie ftcf> auff tfjeten madyen 
mit irem Friegeetjef^r. 

2Cle bait bo wir fein Pommen 
wol in bae ©ubertjallanbt, 
£at bae ber feintt vernommen, 
pactt fid) t)auon 3ul)anbt, 
tl>et nur ein wenig fd>armu9eln, 
ale wolt er tbun iegewl>er; 
£0 verging im bait bae ftsgetn, 
er ?ertt> fid> mit tern ganeten f>er. 

Cr nam bie $efle $u ^tflmftebt ein, 
wolt bar atte fi<£ ntd>t begeben; 



Digitized by Google 



Dae vermerrften bte vnfevn in gel>etm 
tmb xvavten it fad) gar eben, 
X>nt> 3o^en nriber in bie fcf>an^e 
nacfc Warbberg wol fur bae l>aue; 
Da xvolten fie erft tljun plcntjen 
tmb treiben bie Denen fetratte. 

^ans £ol<* bem tf>et rerlangen 
3u Warbberg auff bem fd>loe: 
Wo bletben bie 6rf>tt>eben fo lange, 
worumb fd>iefien jte nicfct ein fd>oe? 
Dae t(l er worsen inne, 
xvit lange fie blieben n>eg£, 
Do man bae Scfcloe tl>et gewmncn 
tmb fturmete an alle ecP, 

Die fd>an$f$rb ttyt man mactyn 
tmb brad>i fie gar na£e an, 
Wie man pflegt in folcfcen fac^cn, 
frazil f>alff mancf>er man. 
Dee morgene tyirt man flngen 
bte liebe fraw £lad>tegal, 
5r&id; tl>et ee erflingen 
wol t>ber berg tmb bal, 

Wan fraget £ane £olc* erft eben, 
w>ie t£m 3u flnnen «?er, 
<Db er wolte uriberflreben 
einem folcfcen med)ti&n %etyt; 
Wolt er bae felloe attffgeben 
bem £$nig in ed>weben $utytn*t, 
tHan woolt inen friften bae leben, 
funfl wurben fie ee laffen 3U pfanbt. 

&me ^olcP liee anbtwort geben 
m feinem flol$en praefct: 
€r wolie ef>e laffen fein leben, 
er £ette bee *etne volmacfyt. 



188 

lEt xoivt ab e r bait fommen, 
bet ee rolmed)ttg 
£>ae l>at er felbfl t>etnommen, 
bet JDene if>n betrug mit lift* 

ttTan wolt nid)t lenget 23otgen, 
matt l>ub 3U fd>iefien an; 
2ln einem £>onnetftag morgen 
liee man bae gefctnttj abegan. 
tTeunljunbert *>nb ad)$ig fcfjufie 
tt>et man ben felbigen tag; 
£>ie mauten alba 3emfien, 
ein gantj Ijaue ftel fjerab* 

5Dee Sreitage negfl barneben 

fenbt man einen Urometer 3tifd>loe, 

(Db fie ee wolten auffgeben, 

xvie bait man nad> im fd>oe* 

X>iel fpbewort tf>eten fie tteiben 

tmb anbere x>n$ud)t t>iel; 

SDae liefien t>ie 6d>weben fo bletben 

tmb erwarten bae iegenfiril. 

W>ir liefien tme nid)t t>etbriefien, 
wit luben tmfer gefc^utj, 
Xegunttn wribet ju fcfciefien, 
vetgolten inen ben btuij* 
€in tangent bretyunbert fd>ufie 
tt>et man ben felbigen tag; 
£)er feinbt tool au(f bem Sdjlofie 
bie fcfjufie ge3elet l>at* 

5Darnad> bee ©onnabents morgen 
fcf>icet man bie Friegeleut an; 
$toli<$> ol>n allee forgen 
furet man 3U fhirmen an* 
Die Senblein fad) man fliegen 
fur Warbberg in bem felbt, 



Digitized by Google 



Den tyotyn Wall auffgefligen 
red>t xoie bie fttenen I>elM. 

Die friegelent auff bem ©d)loffe, 
bie fprungen x»ol auff bem Wall; 
3r Sent rid) tmuerbroffen, 
bie fd>wunben it fenblein bait* 
Die 23ud)fenfd)ui3en in ber fcfym^en, 
t>ie traffen bas recite siel,- 
©ie lertttett bie CJueten tan^ett, 
t>ffm Wall bliebett ir nid)t vkU 

Die Fopf, l>enbt, arm tmb beine 
flugen in bit *)Ol?e fern 
3n t>ellem ©onnenfd)eine , 
gleid> urie ee ©d)logtauben wern. 
©o gelutft ben ^ueten ir Itegen, 
fie geuntnnen nici)t *>iel baran ; 
man lernet fie t>orf> auffliegen, 
bae fad> mand) rebltd) man. 

Da l)ttb fid> ein fd)ieffen tmb f*ed>cn 
t»ol t>bere 3urfd)offen gemettr, 
Darsu ein groe fpiesbred>en; 
tobtfd>lagen war ba nid)t tf>eur. 
Die ped>frene fad) man fliegen 
u>ol t>ber ben Wall l>erab; 
Die Seltftein, au<$> bie 3iegel 
gabene mit roller l>ab. 

Die weil bie war nid)t lange; 
wol an bie britte fhwbt, 
Do warb tnand)tv gefangen, 
aud> manner f>art t>ernmnbt. 
(Bar t>iel ber Denifd)en lauren 
in bie fjeufer geffof>en l>an; 
tTTan fd)lug fie tobt ol>ne trauren, 
ir £amen nid)t vtil tauctn. 



£>ae ©d>loe bae watt geplunbett, 

bae teidjet mandjen man; 

£>ae feinbt t>ie wotben inne, 

bie it gut baf>m f>an gett>an* 

3ane ^ol(* tt>ct man nidE)t fd>onen, 

er mujl gefangen fein; 

£>efgletd>en ^et C^tifloff t>on JDone, 

er f am au<$ tec^t wot f>eim* 

Claue Xott von CJulebetg 
Pan i<$ vetgefien ni^>t; 
3d) mad) eu<$ aud> nict>t bergen, 
i§dctene ftaw Fam aud) 3U fid>t* 
(Bulbtant bet watt etfdjofien 
bee $teitage wol auff bem XVall; 
©o t>aben We lofen bofien . 
geFtieget ein nibetfalL 

tlun feinbt bie ©d>wet>en etgetjet 
bee gtofien fpote tmb l>on; 
SDie £)enen t>etten fte vetleijet, 
batumb Ptiegten fte it lt>on. 
Dae ©d>Ioe Ijaben (te nun inmn, 
bat auff gewunnen tuel guts; 
Sol bet £>t>ene ee wibet Qtxoinmn, 
ee fol it>n Foften viel blute. 

©o bae Sd>loe wat $exounmn, 
bo 3ogen wit ftolid) l>eim, 
i§etten tme ban vetgenommen 
bae wintetleget n^emen ein. 
\>iet $enblein gutet lanbe?ned>te 
fetjt man wol auflf bae fd)loe; 
SDae felloe wolten fie trctfedjten, 
obe gleicfc bie IDenen t>etbtog. 

Xanbtfaw tytt bae vetnommen, 
bae wit I>eim3ogen wctn; 



Digitized by 



5wt Wartberg ifl er fcmmen 

aue beff>el feines Priegsljern* 

©ecf>8 tTCaurbrecfjer tfjat eljr bringen, 

el>r ructte xcol fur tae felloe; 

£0 tt>et im nid>t gelingen, 

xok fef>r ee il>n x>ertroe. 

Das Sd>loe i>at er befd>offen 
gewaltigf) aits feinet fd>an$; 
SDie fcfjutjen auff tern ©d>ioffe 
Ueficn im tae gcfd>u^e nid>t gamj. 
£)er ftucte weren xuere, 
tie wercn fo 3ugericf>t, 
flir mu(l fte l;eim lieberiren; 
tie jat>r braucf>t er jle nicfct 

tfir f>et pet) sergenommen, 
er wolt ge(hirmet f?aben; 
XHet Friegeleut in einer funtmen 
blkbetr tar beliggcn im grabem 
£>ae Sdjloe muft er tafien bletben 
*mt 3il>en fo fleglce ab; 
5Die Sdjweten in vertrieben, 
tee fey (Bott preie vnt> lob I 

^iraue babt ir vernommen, 

xok ee 3ugangen ift, 

Wae tQt tie &enen gewonnen 

alf>ie 3U tiefer frifh 

£>er D^ger mit fein ^unten-, 

ter fyctte alfo 3ugerid)t, 

JDas er ifi felber gebunten; 

fein falfd>eit l>ilfft if>m nid>t, ** 

Dr £>enen, ir f>abt getyeilet 
tie ^etifer, tie in Sd>weten fein; 
VOolt it nid>t bait tfyutt eilen 
xmt 3if>en nun felbf* tarein? 



2Die battrcn an alien orten 
furen eud> tie Petite 311/ 
6ie fatten fur ter pforten 
xmt xoavtm ewer red>t nun. 

3r Denen, ir turflft nicf>t tentfen 

©d>u>eten $un^>emen ein; 

«ud> fcttfft ntd>t lift nod> rencte, 

urie fpitjfuntig tie tmcf) fein. 

Die erf>w>et>en fie tjaben gefd>i»oren 

tren «rb?$nig mit el>rn, 

3n Sdjweten ifl er geboren, 

(te nemett feinen Denen 311m ^ern. 

Die Denen laflen fict> t>ernt>emen, 
gleid> woltett (te frtt>e t>an; 
Dannod) tl>un (te ftd> fdjemen, 
wottett tt>n nid>t faljen an, 
©ontern tt>un turd) antere fct>i*cn, 
ob (te wae Fonten aufrid>ten, 
3t fad>en fauberlid) fd>mucEen 
tmt alle luegen ertid>tem 

Dee »$nige liebe fraw mutter 

man aufgefd^icEet l>att, 

Dae (te tern Denen 311 gute 

bey »eyferlid)er ttffaieftatt 

Die fad>e fo (bit furwenten, 

tie Denen weren oljne alle fd>ult, 

4>b turd> tee T&eyfere fenben 

tie 0cf>weten mocf>ten t?aben gebult. 

Den ttinig t>on SrancEereid>e 
tl>un (le aud? langen an, 
<Db er Punte tergeleid>e 
burcfc feme Legation 
Die Sd>weten tar 311 bringen, 
tae (te wolten abetyan. 



Digitized by 



Was fol id) txmon ftngen? 
£etn biUtcf>eit jte furfd)lan. 

£>ie tfiblen ^urften x>on pomern 
tl)eten pe beftsmmern mit; 
3re gefanbten fcint>t J>cr Pommen, 
boten twe ein 3Denifd)en fribt, 
0ie Pont>ten t{>n ntd>t mad)en, 
es war ttid>t wool bet>ad)t, 
SDan 3ubefcf>ltcfien alle fad>ett 
I>etten fie gat Peine volmad)V 

3r Sd)U)eben, feJ>et su eben 
wae ir in liefer fad) 
©olt rt)un, *wb ad)tet barneben, 
funfi gefd)id)t eud) groe xmgemacf). 
3r Penbt ter £>enen ftit>tmacf>en 
tmb ir"23rieue fo Plug, 
VOie jte in alien fad>en 
feinbt eitel vo\l mit betrug* 

<&ix mit nul id) befd)liefien 
biefee mein neu gebid>t» 
XF?ut ee end), JDenen, verbriefien, 
bae ad)t id) i$t gar nid>t; 
£>ie warl>eit mue id> fd)reiben, 
<Db ir fc^>on barumb nid>t lad)t. 
SDabey lae id) ee bleiben. 
2lbe $u guber nad)t! 



51 began, abgeben. 
«Hbclban, ablflflen. 
51 ne, obne. 
51 n t6o en, aiijeigett. 
5luer, fiber. 
5luerft, ober. 
5luerutf), uberau*. 

9&eben, bietem 
S&eer, S&ier. 
fceronun, beruben. 
f&etengen, beginnen. 
fceter, beper. 
fcetb, Mi* t , 
fcetftuern, bejttuberrt. 
f&olt, balb. 
9&rene, S&riefe. 
fcuete, fceute. 
JBuren, 92>auern. 

©aeb, tag. 
©ar&uten, br«uflen. 
©aruer, bflfnr. 
©ebe, tbat, tfjflte. 
©erb«lnen, berbalben. 
©en)Ue, bteit>eil. 
©itb, Me*, 
©oc&te, taugt*, * 
©oetfc, tobt 
©on, t&un; bann. 
©rum me I, Xrfimmer. 
©rut j, Xrofc. 
JDudfe, biefe. 
©uuel, Xeufel. 
©id in 9 en, jroingen. 
©bruen, burfen. 

€bber, ober. 
€er, ibr. 
€fft, ob. 
€f)me, ifjm. 
€f)ne, tynen. 
€nttegen, entgegen. 
€ntflagen, entflogen. 
€rmeten, ermeflen. 
€rtbgen, erjeigen. 
€uen, eben. 

$loeb, flofc. 
$ramen, ftrommen. 
$roetf), $urd)t. 
$rommebe, frembe. 

©an, get>en. 
©ebreuen, getrieben. 
©ebeten, ge&eipen. 
©elagen, gelegen. 
©erbget, geregt. 



©efcbuet, gefd)iebt- 
©etagen, ge&ogen. 
©eten, gt'elen. 
©ebuet, geubt. 
©raue, grobe. 
&t>, if>r. 

£an, b«ben. 
£apening, £offnu<ig. 
j^aueluebe, £auptleute. 
j&enforber, binfort. 
£erutf>er, beraud. 
£eten, bfiflen. 
£euen, bebeu. 
£off, bob. , 
guebett, buten. 
£upen, £ciufen. 

Summer, iramer. 
3 m), eud). 

Soppe, £opfe. 
Srecb, frieg. 
Srocb, Srug (frog), 
^nme, faum. 

eauen, loben. 
8ebe, ?eib. 
eeff, Ueb. 
eetb/ leib. 
8eue, Itebe. 
eenenbe, Beben. 
eeuer, lieber. 
8b«n, lagen. 
frucbt/ «uft. 
«ntb«r, tauter 
?uebe, 6eute. 

«!0totf>, mufl. 
«Dtutte, 5Rutie.(?) 
Sttbtben, mnflen. 
S&bo, SRn&e. 

9* e e n , 9* e n e n , f ein, f einen. 
9h'e, neu. 
9*o toe, genau. 
Summer, nimmer. 
9?ntt, 9ht$en. 

Oft, ob. 
Dlb, alt. 
Clfen, Deafen. 

Lauren, S&auern. 
<j>locf>bengeU, S&lotf- 
bengel(?) 

9Uuen, SUben. 
9Ufc&, SXaufd). 
SXn'pen, reifen. 



®cb«melen, armen. 
ecbepe, ©cbiffe. 
©cbeten, fctyeflen. 
@e, fie. 
©ebe, fagte. 
©eggen, fagen. 
©li! en, fcbieid)eit 
©ouele, fo oiel. 
@patb/ fP*t« 
(Spi)fd, epeife. 
©toruen, jlarben. 
@ucbt, ^raufbeit. 
eulue, eulneft, felbe, 

felbfl. 
@umen, f«uraen. 
@unt, (Sauct. 
eu», fonfl. 
@D, fei). 
©on, fein. 
ebftic^, fedjjig. 

tbeen, Z1)tn, jieben. 
Xbofbor, 3ufi%e. 
Xbor, sur. 
Xb orugge, iurucf. 
XT) or d gen, &u regen. 
Xbofpabe, su fp«t. 
% b o u o r I e f e n, ju oeriieren . 
Xbouorn, juoor. 
tocb/ tog^, jog. 
torn, 3orn. 

Xrewe^runJ/XrW/treu. 
X»gen, jogen 
XOuerinne n,3«nberinnen. 
Xi)bt, 3eit. 

95 p, auf. 
9Stb/ «n^« 

93tbermaten, au$ ber 

sflltt^eu. 
«8erUn, oerla^en. 
<8ienben, ^einb. 
SSorbreten, oerbrie^en. 
SSorletb/ oerliefl. 
SBortb/ fort. 
58ote, §u^e. 

©ebber, iwieber; ©ettcr. 
SEBeeneli, SBeiueti. 
3Biber«, roeiter. 
SBiuer, ©efber. 
9Bo, loie. 
©ol, roer. 
©otben, malten. 
©re fen, rflcben.* 
' , meit. 



6&r, ite. 
Duel, nbef. 



Digitized by Google 



